recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Tobas ezers** (indonēziešu: *Danau Toba*) ir liels ezers Indonēzijā, Sumatras salas ziemeļu daļā. Ezera apkaimē dzīvo galvenokārt bataki — tauta, kurai raksturīga interesanta tradicionālā koka arhitektūra un amatniecības daiļrade.

Tobas izvirdums
---------------

Tobas ezers
Tobas ezers atrodas vienā no lielākajiem krāterezeriem pasaulē. 1949. gadā holandiešu ģeologs Reins van Bemmelens secināja, ka ezera krastus veido vulkāniskas izcelsmes ieži; šajā laikā tika secināts, ka ezers atrodas sena vulkāna kalderā.

Malaizijā un Indijā, 3000 km tālu, atklāja pelnu slānīti, kura sastāvs ir līdzīgs Tobas ezera apkaimes iežu sastāvam. Šie pelni radās pirms aptuveni 71 500 gadiem, kad tagadējā Tobas ezera vietā notika grandiozs izvirdums. Šim izvirdumam piešķirts augstākais — 8. vulkāniskās eksplozivitātes indekss — "mega-kolosāls" izvirdums. Šādi izvirdumi, par laimi, cilvēces vēsturē līdz šim vēl nav notikuši. Iespējams, šis ir bijis spēcīgākais izvirdums uz Zemes pēdējo 2 miljonu gadu laikā. Izvirduma laikā kā lava izplūda ap 2000 km³ iežu un atmosfērā nokļuva ap 800 km³ pelnu. Šāds izvirdums noteikti ietekmēja visas planētas klimatu. Pat aptuveni 3000 km tālajā Indijā vietām pelnu slāņa biezums bija pat vairāk kā 6 metri. Vairākus gadus pēc izvirduma Zemes vidējā temperatūra kritās par 3—3,5 °C. Lielākā daļa dzīvības formu Dienvidaustrumu Āzijā gāja bojā, un, iespējams, uz visas planētas notika daudzu sugu izmiršana. Cilvēku ģenētikas pētījumi liecina, ka šajā laikā strauji samazinājās arī seno cilvēku skaits, samazinot mūsu sugas ģenētisko daudzveidību. Saskaņā ar Stenlija H. Embroza (Ilinoisas universitāte) hipotēzi, cilvēku skaits šajā laikā samazinājās līdz dažiem desmitiem tūkstošu.

Mūsdienu ģeoloģiskā aktivitāte
------------------------------

Kopš lielā Tobas izvirduma vulkāniskā aktivitāte Tobas ezera rajonā ir turpinājusies. Pēdējais izvirdums, iespējams, noticis pirms dažiem gadsimtiem. Daļa no vulkāna kalderas atkal ir piepildījusies ar magmu, izspiežot uz augšu Uluanas pussalu un Samosiras salu. Samosiras salas iežu izpēte liecina, ka kopš izvirduma šī sala ir pacelta par 450 metriem.

Ezera apkaimē notiek daudzas zemestrīces, pēdējā spēcīgākā zemestrīce notika 1987. gadā.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Tobas ezers***.
* Toba, Sumatra, Indonesia - Volcano.umd.edu - vulkāna aprasksts angliski
* Stanley H. Ambrose, *Volcanic Winter, and Differentiation of Modern Humans*
* Joel Achenbach, *Who Knew*, National Geographic

Skatīt arī
----------

* Pasaulē dziļākie ezeri

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 315528470

 |

 |
**Pavls Mutesidis** (grieķu: *Παύλος Μουτεσίδης*; dzimis 1930. gada 11. novembrī) ir grieķu šaha problēmists.

Dzīves gājums
-------------

Moutecidis dzimis 1930. gadā nelielajā Dramas pilsētā Grieķijas ziemeļos. Beidzis Saloniku Aristoteļa universitāti, iegūstot celtniecības inženiera specialitāti. Šajā specialitātē arī strādājis līdz aiziešanai pensijā. Viņš ir precējies un viņam ir trīs meitas. Viņa otrais vaļasprieks pēc šaha ir pārgājieni kalnos.

Šaha kompozīcija
----------------

Šahu gājienus iemācījies 10 gadu vecumā. Ar šaha kompozīciju iepazinies apmēram 19 gadu vecumā grieķu problēmista Spirosa Bikosa rediģētajā laikraksta slejā. Sācis sastādīt 1953. gadā, sākumā tikai tiešā mata uzdevumus. Vēlāk iepatikušies arī pašmati un palīgmati.

Sastādījis apmēram 3000 šaha uzdevumus un 1984. gadā ieguvis starptautiskā meistara titulu šaha kompozīcijā. FIDE albumos atlasīti daudz viņa uzdevumi un viņš ieguvis 54,33 albuma punktus.

### Piemērs

**Pavloss Moutecidis**  
 *British Chess Federation*, 1967  
3. godalga**Pašmats 3 gājienos**
**Uzdevuma risinājums:**

1.♕b3!
1. ... ♘c2 2.♕e3+ ♘×e3#
1. ... ♘×b3 2.♗d4+ ♘×d4#
1. ... ♖×b3 2.♘d3+ ♖×d3#
1. ... ♖c2 2.♕c3+ ♖×c3#

Atsauces
--------

1. ↑  «Pavlos Moutecidis» (angļu). chess-problems-gr. 2008-07-31. Skatīts: 2018-03-25.
2. ↑  «Starptautiskie meistari šaha kompozīcijā.». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2017. gada 21. jūlijā. Skatīts: 2018. gada 25. martā.
3. ↑  «Album points» (angļu). WFCC. Skatīts: 2018-03-26.

Ārējās saites
-------------

* Pavlosa Moutecidis šaha kompozīcijas mājas lapā PDB
* Pavlosa Moutecidis profils mājaslapā *Chess Composers* (angliski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 316388091
* ISNI: 0000 0004 4995 7348
* BNF: cb16966146t (data)

 |

 |
**Ūdens krustaine** (latīņu: *Senecio aquaticus*) ir kurvjziežu dzimtas suga. Savvaļā tā ir sastopama Eiropas centrālajā, rietumu un dienvidu daļā un Ziemeļāfrikas piekrastē. Ziemeļeiropā, tostarp Latvijā šis ir ļoti rets adventīvs (ievazāts) augs, kurš reizēm sastopams nezālienēs.

Apraksts
--------

Ūdens krustaine ir daudzgadīgs, 20—60 cm garš lakstaugs ar stāvu, kailu stublāju, kurš ir vienkāršs vai zarojošs. Auga apakšējām lapām ir kāts, bet augšējās ir sēdošas. Lapas ir plūksnaini šķeltas vai dalītas, aptuveni 3—10 cm garas un 1—3 cm platas. Vismaz apakšējo lapu gala plūksna ir ļoti liela, gandrīz vesela.

Zaru vai stublāja galā ir izvietoti ziedu kurvīši. To vīkallapas ir zaļas, bet mēlziedi (kuri parasti ir 10—15) un stobrziedi ir koši dzelteni. Zieda kurvīša platums ir ap 2 cm. Auglis ir kails sēklenis. Zied no jūlija līdz septembrim.

Atsauces
--------

1. 1 2  «ūdens krustaine - Senecio aquaticus Hill - Augi - Latvijas daba». *www.latvijasdaba.lv*. Skatīts: 2022-03-18.
**Pavols Demitra** (slovāku: *Pavol Demitra*; dzimis 1974. gada 29. novembrī, miris 2011. gada 7. septembrī) bija slovāku hokejists, centra uzbrucējs, Slovākijas izlases dalībnieks.

Spēlētāja karjera
-----------------

Savu spēlētāja karjeru uzsāka dzimtās pilsētas HK Dubnica rindās, kas spēlēja Čehoslovākijas Ekstralīgas otrajā divīzijā. 1992.—93. sezonā Demitra debitēja arī augstākajā līgā, spēlējot HK Trenčinas "Dukla" rindās. Pēc sezonas beigām NHL draftā viņu izvēlējās Otavas "Senators" vienība, un jaunais uzbrucējs 1993. gada vasarā pārcēlās uz Ziemeļameriku. Jau savās pirmajā sezonā vien devītajā kārtā draftētais spēlētājs debitēja arī NHL, "Senators" rindās aizvadot divpadsmit spēles. Otavas kluba pamatsastāvā vietu Demitram tā arī neizdevās izcīnīt, attiecīgi 1996. gada novembrī tiekot aizmainītam uz Sentluisas "Blues" vienību.

"Blues" rindās 1997.—98. sezonā Demitram izdevās kļūt par vienu no komandas rezultatīvākajiem spēlētājiem, piedaloties arī savā pirmajā NHL Visu Zvaigžņu spēlē. Nākamajās sezonās Demitra piedalījās vēl divās šādās spēlēs. 2002.—03. sezona izvērtās par veiksmigāko Demitras NHL karjerā — to viņš noslēdza ar 93 gūtiem rezultativitātes punktiem. Pirms 2004.—05. sezonas NHL lokauta Demitra bija kļuvis par "Blues" visu laiku rezultatīvāko spēlētāju. Lokauta laikā Demitra atgriezās Slovākijā, spēlējot Slovākijas Ekstralīgas vienības HK Trenčinas "Dukla" rindās.

2005. gada 2. augustā Demitra parakstīja līgumu ar Losandželosas "Kings" vienību. Savā vienīgajā sezonā "Kings" sastāvā Demitra atzīmējās ar 62 punktiem 58 spēlēs, jo pēc 2005.—06. sezonas beigām Demitra tika aizmainīts uz Minesotas "Wild". Minesotā viņš aizvadīja divas sezonas, abās spēlējot vienā maiņā ar tautieti Marianu Gaboriku. 2008. gada vasarā Demitra kļuva par brīvo aģentu, taču tad parakstīja divu gadu līgumu ar Vankūveras "Canucks" vienību. Pēc 2008.—09. sezonas Demitram tika veiktas divas pleca operācijas, pēc kuras viņu skāra arī infekcija, un "Canucks" rindās Pavols spēja atgriezties vien 2010. gada 16. janvāra spēlē pret Pitsburgas "Penguins". Pēc sezonas beigām viņš atgriezās Eiropā, parakstot viena gada līgumu ar Jaroslavļas "Lokomotiv" vienību.

2011. gada 7. septembrī spēlētājs gāja bojā Jaroslavļas aviokatastrofā.

Slovākijas izlases rindās spēlējis trīs olimpisko spēļu turnīros, 2010. gada Vankūveras spēles noslēdzot kā turnīra rezultatīvākais spēlētājs, kā arī piecos Pasaules čempionātos, 2003. gadā kopā ar izlasi izcīnot bronzas medaļas.

Atsauces
--------

1. ↑  Jānis Celmiņš. «Jaroslavļā nogāzusies "Lokomotiv" lidmašīna, oficiālu ziņu par Skrastiņu nav». sportacentrs.com, 2011. gada 7. septembrī. Skatīts: 2011. gada 7. septembrī.

Ārējās saites
-------------

* *Olympedia* profils (angliski)
* *Eliteprospects* profils (angliski)
* *Internet Hockey Database* profils (angliski)
* *Eurohockey* profils (angliski)
* *Hockey-Reference* profils (angliski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 313410347
* LCCN: no2017057714
* ISNI: 0000 0004 4456 4393
* NKC: ola2012722542

 |

 |
Vācijas armijas laiviņcepure
**Laiviņcepure** jeb vienkārši **laiviņa** ir cepures veids, kuru lielākoties izmanto armijā, militarizētos, paramilitārajos vai līdzīgos dienestos, organizācijās. 

Pēc savas formas tā atgādina laivas kontūras. Tā aizņem maz vietas, kas ir svarīgi šaurās vietās, piemēram, tankā, zemūdenē un citviet, un ir salīdzinoši viegli izgatavojama salīdzinājumā ar citām cepurēm. Laiviņcepures galvenā priekšrocība ir tajā, ka to var viegli ielikt uzplecī. Pastāv vairāk laiviņcepures varianti, piemēram, laiviņcepures, kurām ir "ausis", kuras var nolocīt aukstā laikā, lai pasargātu ausis un daļu no galvas no aukstuma. Līdzīgi ir arī varianti, kur laiviņcepures ārmalas var nolocīt, lai tās veiktu to pašu uzdevumu, kuru veic "ausis". 

Tās ir plaši izplatītas dažādu valstu armijās, kā arī policijā, robežsardzē un līdzīgās struktūrās. Tas ir izplatītas arī starp dažādām civilajām organizācijām, piemēram, skautiem. Bieži vien uz laiviņcepures ir piestiprināta kokarde, kura ļauj atpazīt, kādai struktūrai vai organizācijai pieder tās valkātājs. Tāpat tās parasti ir arī pieskaņotas formas tērpa krāsām.

Laiviņcepures pirmsākumi meklējami jau viduslaikos, kad sākotnēji ķelti, bet vēlāk skoti valkāja līdzīga izskata cepures militārajā dienestā. Kā formas sastāvdaļa tā ieviesās Pirmā pasaules kara laikā. Arī Latvijas armijā un arī policijā laiviņa ir formas sastāvdaļa.

Ārējās saites
-------------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Laiviņcepure*** |

* Par ASV laiviņām Otrā pasaules karā (angliski)
* Somijas Otrā pasaules kara vasaras laiviņas foto[novecojusi saite] (angliski)
Eriks Kohs (Austrumprūsijas gauleiters no 1928. līdz 1945. gadam)
**Gauleiters** (no vācu: *Gauleiter*) bija augsta ranga Nacionālsociālistiskās vācu strādnieku partijas amats, reģionālās organizācijas vadītājs.

Vācu vārds *Leiter* nozīmē vadītājs, bet *Gau* nozīmē apgabals. Pēdējais vārds nāk no seniem laikiem un ir sava veida arhaisms vācu valodā, kurš cēlies no franku apzīmējuma *Gaugraf* (tieši tulkojot *grāfs, kuram pieder noteiktais Gau*). Gau bija arī Trešā Reiha reģionu apzīmējums tā pastāvēšanas laikā. 

Pirmo reizi šīs amats parādījās 1925. gadā, kad tika oficiāli atjaunota NSDAP darbība, kura bija aizliegta pēc neveiksmīgā Alus puča 1923. gadā. Līdz ar partijas reorganizāciju sākotnēji gauleiters parādījās kā amats NSDAP, bet nedaudz vēlāk (tai pašā 1925. gadā) tika padarīta par NSDAP paramilitāro pakāpi. Gauleiters NSDAP hierarhijā bija otrā augstākā pakāpe, kura sekoja Reihsleitera pakāpei. Zemāka pakāpe par to bija *Stellvertreter-Gauleiter*, kas bija gauleitera vietnieks (šī pakāpe pastāvēja līdz 1938. gadam). Gauleitera pakāpe tika apzīmēta ar divām ozollapām uz zīmotnēm, bet tā vietnieka — ar vienu ozollapu. 

Gauleitera pienākumos ietilpa partijas pārstāvēšana, organizēšana, vadīšana noteiktajā apgabalā. Pēc NSDAP nākšanas pie varas notika citu partiju aizliegšana un izslēgšana no politiskās dzīves aprites. Pakāpeniski izveidojās unitāra valsts, kur NSDAP iekļāvās valstī kā tās sastāvdaļa. Lielākā daļa gauleiteru ieguva plašas pilnvaras savos apgabalos, kuras ļāva realizēt politisko varu.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Gauleiters*** |
**Ralfs Lorēns** (angļu: *Ralph Lauren*, īstajā vārdā **Ralfs Lifšics** (angļu: *Ralph Lifschitz*); dzimis 1939. gada 14. oktobrī) ir amerikāņu modes mākslinieks un uzņēmējs, zīmola *Polo Ralph Lauren* radītājs.

Dzimis Bronksā, ebreju ģimenē. Divus gadus mācījies Ņujorkas Pilsētas universitātē. Strādājis Ņujorkas apģērbu veikalā *Brooks Brothers*. 1967. gadā Ņujorkā atvēra savu kaklasaišu veikalu. 1971. gadā Beverlihilsa tika atklāts pirmais atsevišķais *Polo Ralph Lauren* veikals. 1981. gadā Londonā tika atklāts pirmais *Polo Ralph Lauren* veikals ārzemēs.

Ralfs Lorēns pazīstams kā kaislīgs retu automobiļu kolekcionārs.

Ārējās saites
-------------

* ralphlauren.com (angliski)
* profils *Fashion Model Directory* (angliski)

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Ralfs Lorēns*** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 54470621
* LCCN: n88065195
* ISNI: 0000 0001 2101 4725
* GND: 118875116
* SUDOC: 115463003
* BNF: cb15605579r (data)
* BIBSYS: 4041065
* ULAN: 500229300
* NDL: 00620978
* NKC: xx0064899
* CiNii: DA15632176

 |

 |
**Furfurols** (no latīņu *furfur* — ‘klijas’ + *oleum* — ‘eļļa’) (furān-2-karbaldehīds, α furilaldehīds, C5H4O2) tīrā veidā ir bezkrāsains šķidrums ar mandeļu smaržu. Reaģējot ar gaisa skābekli, tas kļūst dzeltens. Furfurols ir heterociklisks aromātiskais aldehīds (satur furāna ciklu).

Vēsture
-------

Furfurols pirmo reizi tika iegūts 1832. gadā, kā skudrskābes ieguves blakusprodukts. (Tajos laikos skudrskābi ražoja, destilējot skudras). 1840. gadā tika atklāta metode furfurola ieguvei no augu materiāliem (salmi, utt.) un tika noteikta empīriskā formula. Furfurola struktūrformulu noteica 1901. gadā. Rūpnieciska ražošana sākās 1922. gadā. Pirms tam furfurolam nebija plaša pielietojuma, to tikai nedaudz lietoja par smaržvielu.

Iegūšana
--------

Mūsdienās lietotā furfurola ražošanas metode tika atklāta 1840. gadā.
Furfurolu iegūst no salmiem, kukurūzas stublājiem, zāģu skaidām un līdzīgiem materiāliem, karsējot tos kopā ar koncentrētu sērskābi. Šie organiskie materiāli satur hemicelulozes, kas hidrolizējas par ksilozi, kas tālāk dehidratējas par furfurolu. Reakcijas iznākums ir apmēram 10% no sākotnējā augu materiāla masas. Furfurols iztvaiko kopā ar ūdeni, un tos atdala pēc kondensācijas. Vislielākās furfurola ražošanas jaudas ir Ķīnā, kur ražo apmēram pusi no pasaulē saražotā furfurola.

Īpašības
--------

Furfurols šķīst lielākajā daļā polāro organisko šķīdinātāju, bet slikti šķīst ūdenī un alkānos. Furfurols iesaistās aldehīdu un aromātisko savienojumu reakcijās. Aromātiskās struktūras stabilitāte ir mazāka kā benzolam, tāpēc furfurolam hidrogenēšana un pievienošanās reakcijas notiek vieglāk. Temperatūrās virs 250 °C furfurols sadalās par furānu un oglekļa monoksīdu. Sildot kopā ar skābēm, furfurols polimerizējas sveķos.

Izmantošana
-----------

Furfurolu lieto naftas rūpniecībā diēnu ekstrakcijai no ogļūdeņražu maisījumiem. Furfurolu un tā reducēšanas produktu — furfurilspirtu, kopā ar fenolu vai acetonu lieto par polimēru izejvielu. Šādus polimērus dažreiz lieto stiklplasta izgatavošanai. Furfurolu lieto arī par furāna, tetrahidrofurāna un fumārskābes izejvielu.

Ārējās saites
-------------

* Latvija var! Pierādīt neiespējamo

  


|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Svarīgākie aldehīdi |
| --- |
|  |
|  | 
* Formaldehīds
* Acetaldehīds
* Akroleīns
* Glikolaldehīds
* Glicerīnaldehīds
* Glioksāls
* Benzaldehīds
* Furfurols

 |

 |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* LCCN: sh99011536
* GND: 4272610-4
* NDL: 00563770

 |

 |
**Sjui Juaņjuaņa** (ķīniešu: 徐媛媛, piņjiņs: *Xu Yuanyuan*; dzimusi 1981. gada 8. martā) ir Ķīnas starptautiskā lielmeistare šahā (2003).

Biogrāfija
----------

No 1995. līdz 2001. gadam daudzkārt pārstāvējusi Ķīnu Pasaules jauniešu šaha čempionātos meitenēm dažādās vecuma grupās, kuros labākos rezultātus sasniegusi 1997. gadā, kad uzvarējusi U16 vecuma grupā, un 2000. gadā, kad uzvarējusi U20 vecuma grupā. 2002. gadā Groningenas starptautiskajā šaha turnīrā ieņēmusi otro vietu aiz Zigurda Lankas. 2003. gadā dalījusi 3.-4. vietu Āzijas individuālajā šaha čempionātā sievietēm, kā arī uzvarējusi Ķīnas sieviešu šaha čempionātā un Pasaules šaha čempionāta sievietēm atlases cikla zonas turnīrā. 2004. gadā dalījusi trešo vietu Ķīnas sieviešu šaha čempionātā.

Piedalījusies Pasaules šaha čempionātos sievietēm pēc izslēgšanas sistēmas:

* 2001. gadā Maskavā 1. kārtā uzvarējusi Sulennisu Pinju Vegu, bet 2. kārtā zaudējusi Dagnei Čukšītei;
* 2004. gadā Elistā 1. kārtā zaudējusi Tatjanai Vasiļevičai.

Par panākumiem turnīros FIDE 2003. gadā viņai piešķīrusi starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu. Kopš 2007. gada reti piedalās šaha turnīros.

Atsauces
--------

1. ↑  «Chesstournament 2002 Group A». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2008. gada 6. jūlijā. Skatīts: 2008. gada 6. jūlijā.
2. ↑  2001-02 FIDE Knockout Matches
3. ↑  2004 FIDE Knockout Matches (Women)

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
**Sjerraleones upe** ir upes grīva estuāra formā Atlantijas okeānā Sjerraleones valsts rietumos. To veido Bankasokas un Rokelas upju satece, un tās platums ir no 6 līdz 16 km, garums — 40 km. Tās krastos atrodas galvenās valsts ostas — Karalienes Elizabetes II osta Frītaunā un Pepela. Estuārs ir svarīgs arī iekšējai kuģošanai un ir plašākā dabiskā osta Āfrikas kontinentā. Estuārā ir vairākas salas, tai skaitā Taso sala (lielākā no visām), Tombo sala un vēsturiski nozīmīgā Bansas sala ar senu vergturu būvētu apmetni. Upes daļas tiek sauktas arī par Tumbu ezeru (augštecē) un Tagrinas līci (lejtecē).

Lungi starptautiskā lidosta
---------------------------

Upe atdala Frītaunu, Sjerraleones galvaspilsētu, kas ir upes dienvidu krastā, no valsts galvenās Lungi starptautiskās lidostas, kura atrodas ziemeļrietumu, tā sauktajā Baloma krastā (*Bullom Shore*). Galvenie transporta līdzekļi no lidostas uz Frītaunu ir ātrlaivas un prāmji. Agrākie gaisa spilvena kuģu un helikoptera pakalpojumi vairs nedarbojas.

Ekoloģija
---------

2950 km² no Sjerraleones upes grīvas un apkaimes tiek klasificēti kā starptautiskas nozīmes mitrājs Rāmsaras konvencijas ietvaros Sjerraleones rietumos. Teritorija galvenokārt ir mangrovju purvi, bet tajā ietilpst arī paisuma saldūdens purvu meži.

Attēlu galerija
---------------

* Upes rietumu gals un FrītaunaUpes rietumu gals un Frītauna
* Frītauna un upe no gaisaFrītauna un upe no gaisa

Atsauces
--------

1. ↑  "Sierra Leone River" britannica.com
2. ↑  «"*Sierra Leone River Estuary*". Ramsar Sites Information Service.». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2020. gada 15. jūnijā. Skatīts: 2020. gada 18. jūnijā.
3. ↑  World Database on Protected Areas: Site Information, UN Environment Programme World Conservation Monitoring Centre (2004)

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Sjerraleone***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
*IM Flash* ēka Lehi
***Micron Technology Utah, LLC*** (agrākais nosaukums ***IM Flash Technologies***) ir ASV uzņēmums, kas ražo *NAND* zibatmiņas mikroshēmas. Tas pieder pusvadītāju komponenšu ražotājam *Micron Technology*. Uzņēmumu 2005. gadā dibināja *Intel Corporation* un *Micron Technology*. 
Tā ražotne atrodas Lehi, Jūtas štatā.

Vēsture
-------

*IM Flash Technologies* logotips
2005. gada 21. novembrī tika paziņots, ka mikroshēmu tehnoloģiju uzņēmumi *Intel Corporation* un *Micron Technology* izveidos kopuzņēmumu *NAND* zibatmiņas ražošanai.
2006. gada 6. janvārī tika dibināts uzņēmums ***IM Flash Technologies, LLC***, kurā *Micron* piederēja 51 % kapitāldaļu, bet *Intel* — 49 %. Abi īpašnieki ieguldīja aptuveni 1,2 miljardus ASV dolāru katrs.
Jaunā ražotne tika celta Jūtas štata Lehi. Tur jau 1995. gadā *Micron* plānoja uzbūvēt rūpnīcu un tika nopirkta zeme, bet lejupslīde mikroshēmu tirgū dēļ šie plāni netika realizēti. Lehi *Micron* nodarbināja 500 darbiniekus testēšanas darbos, bet līdz ar jaunās rūpnīcas celšanu testēšanas nodaļu pārcēla uz Boisisitiju.

Sākotnēji *IM Flash* mikroshēmas ražoja pēc 72 nm tehnoloģijas, vēlāk — 50 nm, 2008. gadā uzņēmums pārgāja uz 34 nm, bet 2011. gadā — uz 20 nm tehnoloģiju.

2012. gadā *Intel* un *Micron* kopīgi sāka izstrādāt energoneatkarīgās atmiņas tehnoloģiju *3D XPoint*. Šīs tehnoloģijas mikroshēmas *IM Flash* sāka ražot 2015. gadā.

2018. gada 16. jūlijā *Micron* un *Intel* paziņoja, ka pārtrauks *3D XPoint* kopīgu izstrādi pēc tam, kad tiks pabeigta 2. paaudzes tehnoloģijas izstrāde, ko bija plānots pabeigt 2019. gada pirmajā pusē. Tehnoloģiju attīstību ārpus otrās paaudzes patstāvīgi veiks abi uzņēmumi. *IM Flash Technologies* turpināja ražot atmiņas mikroshēmas, kas balstītas uz *3D XPoint* tehnoloģijas.

2018. gada 18. oktobrī *Micron Technology* paziņoja par nodomu īpašumā pilnībā iegūt *IM Flash Technologies*. *Micron* plānoja par darījumu samaksāt aptuveni 1,5 miljardus *USD* naudā, kā arī segt *IM Flash* dalībnieku parādu, kas bija aptuveni 1 miljards *USD*.

2019. gada 31. oktobrī *Micron* pabeidza visu *Intel* piederošo *IM Flash Technologies* kapitāldaļu iegādi. 28. septembrī *IM Flash Technologies, LLC* tika pārdēvēts par ***Micron Technology Utah, LLC***.

Skatīt arī
----------

* *IM Flash Singapore*

Atsauces
--------

1. ↑  Eric Bangeman. «Intel and Micron form flash RAM joint venture». *arstechnica.com* (angļu), 2005. gada 22. novembrī. Skatīts: 2016. gada 4. novembrī.
2. ↑  «Micron un Intel izveido kompāniju NAND flash atmiņu ražošanai». *tvnet.lv* (latviešu). 2005. gada 23. novembrī. Skatīts: 2016. gada 4. novembrī.
3. ↑  IM Flash headquarters to be located in Lehi Brice Wallace , Deseret News, Mar 17, 2006

Ārējās saites
-------------

* About the IM Flash Acquisition Archived 2020. gada 27. oktobrī, *Wayback Machine* vietnē. Micron Technology
* Sasniegumu un produktu laika josla līdz 2016. gadam)
Visu rakstisku darbu sākumā ir **ievadteikums**. Ievadteikums ir daļa no galvenās rindkopas, kas ir pati svarīgākā romāna, noveles vai īsā stāsta daļa, jo tās mērķis ir pievērst potenciālā lasītāja uzmanību.[*nepieciešama atsauce*]

Runas, personīgie dokumenti, piemēram, vēstules parasti sākas ar sveicienu. Tomēr tā praktiski nav ar dokumentiem, rakstiem, esejām, dzeju, dziesmu tekstiem un vispārīgiem darbiem daiļliteratūrā un publikācijās. Publikācijās ievadteikums parasti parāda lasītājam galveno šīs publikācijas tematu. Žurnālismā ievadteikums parasti parāda raksta nozīmīgumu.

Daiļliteratūras autoriem ir daudz variantu, kā iesākt tekstu. Ir veidi, kā panākt, lai ievadteikums pievērstu lasītāja uzmanību. Ievadteikumam ir jābūt vai nu punktuālam, vai jāparāda attieksme, vai jābūt šokējošam vai pretrunīgam, vai arī kādai no iepriekšminēto kombinācijām.

Viens no slavenākajām pirmajām rindām ir "Tie bija vislabākie laiki, tie bija vissliktākie laiki...", kas iesāk 118 vārdus garu pirmo teikumu. Tas piesaista lasītāju ar savu pretrunību. Pirmajā teikumā romānā *Jā* ir 477 vārdi. "Sauciet mani par Išmaelu" no grāmatas *Mobijs Diks* ir labs piemērs īsam ievadteikumam. Parasti no formāliem ievadteikumiem izvairās, bet tos speciāli lieto noteiktos žanros, piemēram, pasakas bieži sākas ar "Reiz sensenos laikos...".

Iedvesmojoties no pirmās rindas "Tā bija tumša un vētraina nakts..." (tās sastopamības detektīvromānos un trilleros dēļ), ikgadējais *Bulwer-Lytton* Fantastikas konkurss aicina dalībniekus sacerēt "ievadteikumu vissliktākajam iespējamam romānam."

Ievadteikums dažreiz var tikt izmantots kā darba nosaukums, piemēram, *Everything I Posses I Carry With Me,* atbilstoši darba pirmajām rindām.

Atsauces
--------

1. ↑  David Venter. «The Opening sentence - The Genesis of the Novel». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2012. gada 1. martā. Skatīts: 2009. gada 28. novembris. Archived 2012. gada 1. martā, *Wayback Machine* vietnē.
2. ↑  Alan Rinzler. «Ask the Editor: The Power of the Opening Sentence - 6 Tips». Skatīts: 2009. gada 28. novembris.
3. ↑  Charles Dickens. *A Tale of Two Cities*.
4. ↑  Bulwer-Lytton Fantastikas Konkurss: Noteikumi
5. ↑  Museum of Learning. «Encyclicals: Roman Catholic Usage». Skatīts: 2009. gada 6. decembris.

Ārējās saites
-------------

* Slavenākie ievadteikumi (angliski)
**Iezīmēšanas valoda** — datorvaloda, kas paredzēta teksta un ar to saistītas informācijas pierakstam noteiktā formā. Ar tekstu saistītā informācija (metadati), piemēram, teksta struktūra vai tā parādīšanas veids, tiek kodēta ar īpašām iezīmēm. Vispazīstamākā iezīmēšanas valoda ir HTML, kas paredzēta tīmekļa lappušu veidošanai. Aizvien lielāku popularitāti iegūst valoda XML, kas ir universālāka par HTML.

Kas iezīmēšanas valoda nav
--------------------------

Iezīmēšanas valoda definē dokumentu, un šie dokumenti vienkārši eksistē, tie neko nedara.

* Iezīmēšanas valodas nav programmēšanas valodas. Tām nav paredzēti kompilatori, kas iezīmēšanas valodu kodu pārveidotu izpildāmā kodā.
* Iezīmēšanas valoda nav tīkla pārraides protokols. Ar to sagatavotos dokumentus var pārsūtīt tīklā, bet tam jāizmanto citi protokoli.
* Iezīmēšanas valoda nav datu bāze. Datu bāzes var saturēt datus kādā no laukiem, kas aizpildīti ar kādā iezīmēšanas valodā rakstītu dokumentu.
***Ievainotais eņģelis*** (somu: *Haavoittunut enkeli*) ir somu simbolisma gleznotāja Hugo Simberga 1903. gadā radīta eļļas krāsas glezna. Tas ir viens no atpazīstamākajiem Simberga darbiem un 2006. gadā *Ateneum* mākslas muzeja balsojumā atzīts par Somijas "nacionālo gleznu".

Līdzīgi kā citos Simberga darbos, tā atmosfēra ir melanholiska: eņģeliskais centrālais tēls ar pārsieto pieri un asiņaino spārnu, jauneklīgo nesēju tumšās drēbes. Skatītāja uzmanību piesaista pa labi esošā nesēja acu skatiens.

Procesija dodas pa atpazīstamu ainavu, lielu parku (*Eläintarha*) Helsinku centrālajā daļā, fonā redzams Tolonlahti līcis. Šis ceļš joprojām tur atrodas. Hugo Simberga dzīves laikā parks bija populāra vieta brīvā laika aktivitātēm strādnieku šķiras vidū. Parkā atradās daudzas labdarības iestādes; "Ievainotajā eņģelī" veseli zēni nes savainotu meiteni neredzīgo meiteņu skolas un nespējnieku nama virzienā. Viņa saujā ir satvērusi sniegpulkstenīšu pušķi, kas simbolizē atveseļošanos un pārdzimšanu.

Simbergs pats atteicās skaidrot gleznas saturu, norādot, ka skatītājam pašam ir jāizdara savi secinājumi. Tomēr zināms, ka Simbergs cieta no meningīta un glezna bija spēka avots atveseļošanās laikā. To var uztvert arī metaforiski: meningīts var izraisīt spranda stīvumu, letarģiju un pastiprinātu jutību pret gaismu, kas parādās arī centrālajā tēlā. Ja spārnu vietā iztēlojas plaušas, tad ar to var izskaidrot nelielo savainojumu, ko plaušu augšdaļā izraisa tuberkulozs meningīts. 

Kad Simbergam 1905.—1906. gadā piedāvāja gleznot freskas Tamperes katedrālē, viena no tām bija "Ievainotā eņģeļa" lielāka versija, kas bija arī viņa mīļākā glezna.

Atsauces
--------

1. 1 2  ; pārbaudes datums: 16 aprīlis 2016.
2. ↑  (somiski) Haavoittunut enkeli voitti äänestyksen Ateneumin Maamme-taulusta Archived 2008. gada 12. martā, *Wayback Machine* vietnē. – *Helsingin Sanomat*, 2 December 2006
3. ↑  (somiski) Leppänen, Marko: Maalaukseen astuminen – Haavoittunut enkeli Eläintarhassa *Esoteerinen maantiede ja periferiaterapia.* Accessed 16 April 2010.
4. 1 2  (somiski) The Wounded Angel at the Ateneum website Archived 2005. gada 30. decembrī, *Wayback Machine* vietnē.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Ievainotais eņģelis***.
**Ievedmuitas nodoklis** ir daļa no ārējās tirdzniecības instrumentiem, ar ko tiek aizsargāts kādas valsts vai valstu apvienības, arī Eiropas Savienības, iekšējais tirgus.

Latvijā ievedmuitas nodokļa objekts ir preču muitas vērtība precēm, kas tiek ievestas no trešajām valstīm (ne Eiropas Savienības dalībvalstis). Muitas preču vērtību nosaka preču statistiskā vērtība (pārdošanas cena) un visi izdevumi, kas radušies līdz preču atmuitošanai (transportēšanas izdevumi, apdrošināšanas izdevumi, glabāšana utt.). Pieskaitāmo izdevumu apjomu nosaka preču piegādes nosacījumi *Incoterms*.

Muitas nodokļa likmes ir noteiktas ar Eiropas Padomes 1987. gada 23. jūlija Regulu (EEK) Nr.2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu. Likmes ir atkarīgas no preču nomenklatūras koda, valsts, no kurās tika ievesta prece un papildus nosacījumiem, kurus nosaka nomenklatūras kods (neto svars, sastāvs, litri, alkohola stiprums, kvantitāte utt.). Pārbaudīt likmi konkrētam muitas (nomenklatūras) kodam ir iespējams Integrētā tarifa vadības sistēma (ITVS) — TARIC Archived 2019. gada 17. jūlijā, *Wayback Machine* vietnē..

ES normatīvajos aktos ir noteiktas preces, kuras ievedot, netiek maksāts ievedmuitas nodoklis — tādām precēm tiek piemērots ievedmuitas nodokļa atbrīvojums. No muitas nodokļa arī ir atbrīvoti nelielas vērtības preču sūtījumi — komerciālie sūtījumi, ja sūtījuma vērtība nepārsniedz 150.00 EUR. Nelielas vērtības sūtījumi ir sūtījumi, ko komersanti veic savā starpā, ko komersants sūta privātpersonai vai privātpersona par atlīdzību sūta citai privātpersonai. Minētais attiecas arī uz preču iegādi interneta veikalos (saņemot preces no trešajām valstīm). Atbrīvojums no muitas nodokļa nomaksas nav paredzēts alkoholam, smaržām, tualetes ūdeņiem un tabakai.

Ārējās saites
-------------

* Importa muitas deklarāciju pasta sūtījumiem preču klasifikators Archived 2021. gada 9. maijā, *Wayback Machine* vietnē.

Atsauces
--------

1. ↑
2. ↑  «Arhivēta kopija». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2019. gada 6. martā. Skatīts: 2019. gada 2. martā. Archived 2019. gada 6. martā, *Wayback Machine* vietnē.
Vesternu uzņemšanas laukums Holivudā
**Vesterns** (angļu: *western* — ‘rietumi’) ir mākslas žanrs literatūrā, kino, glezniecībā un tēlotājmākslā, kas attēlo notikumus Ziemeļamerikas Rietumos (Mežonīgajos rietumos) un romantizē ASV Rietumu dzīves veidu.

Amerikāņu kultūra, neskatoties uz savu salīdzinoši vēsturisku jaunību ir ļoti bagāta un dažāda. Tas ir saistāms ar ASV specifisko mantojumu, kur var atrast dažādu tautu pārstāvjus no visiem pasaules nostūriem. Pateicoties šādai vēsturiskai sakritībai arī radās vesterna žanrs, spilgti piesātināts, ne tikai literatūrā un mākslā, bet arī kino.

Stils
-----

Vesterna notikumi parasti norisinās 19. gadsimta otrajā pusē mežonīgajos rietumos, kā arī rietumu Kanādā un Meksikā. Papildu vesterna žanrs tika pielietots izdomātiem notikumiem arī Argentīnā, Austrālijā un Brazīlijā. Vesterna raksturs ir vecu iesīkstējušu uzskatu sadursme ar jauno pasauli, jauno domāšanu. Pamatiedzīvotāju un balto ieceļotāju cīņa sākotnējā periodā. Vēlāk tās ir rančo saimnieku cīņas, cīņas par zemi par izdzīvošanu. Šāvēju individuālās cīņas, revolūcijas, nepakļaušanās vietējiem varas pārstāvjiem.

Izskats, veidols
----------------

Vesterna filmās bieži galvenais varonis ir kāds vientuļš klaidonis, parasti tas ir kovbojs vai izveicīgs šāvējs (*gunslinger*). Ģērbies viņš ir tam laikam atbilstošās drēbēs — galvā kovboja cepure, briežādas biksēs, pie zābakiem ir pieši, sasviedrējušā kreklā, ap kaklu ir lakatiņš, kurš lieti noder aizsardzībai no putekļiem, ieroči — vai nu revolveris, vai arī šautene un uzticīgs zirgs, kurš vienmēr palīdzēs grūtajās dzīves situācijās kā uzticams draugs.

Daba un apkārtne
----------------

Vesternos tiek atainots vietējās dabas skarbums (bieži vien tuksneša). Darbība notiek atsevišķā fortā, rančo vai fermā; kādā mazā, pierobežas pilsētiņā, kurā ir krodziņš, neliels veikals, banka, zirgu stallis un arī cietums. Atsevišķi no šīs skarbās vides tiek attēlots vietējais krogs, kurā skan mūzika (spēlē sen neskaņotas klavieres), ir meitenes (parasti prostitūtas), tiek spēlēts vai nu pokers, vai blekdžeks, dzer alu un viskiju.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Vesterns***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* Vesternu mūzika
***BelKA*** (no baltkrievu: ***Бел**арускі **К**асмічны **А**парат* — "Baltkrievijas kosmiskais aparāts") bija plānots Baltkrievijas pirmais pavadonis. Tas tika zaudēts nesējraķetes avārijā 2006. gada jūlijā. Pavadonis bija paredzēts kartogrāfijai, zemju saimnieciskās darbības kontrolei, ģeoloģijai, mežu un ūdens tilpņu uzraudzībai un citiem Zemes tālizpētes uzdevumiem.

Izgatavots Krievijas uzņēmumā *RKK Ènergija* uz platformas *Viktorija* bāzes. Optoelektronisko aparatūru izgatavoja Baltkrievijas organizācijas.
Tā izšķirtspēja bija 2 līdz 2,5 metri panhromariskā režīmā un 10 m četru spektrālo kanālu režīmā.

*BelKA* startēja 2006. gada 26. jūlijā 19:43 UTC ar nesējraķeti *Sojuz-FG/Fregat* no Baikonuras kosmodroma. Kopā ar to tika palaisti arī 17 nanopavadoņi.
73. sekundē pēc starta notika raķešdzinēju atslēgšanās. Raķete ar pavadoņiem nokrita Kazahstānas teritorijā. Raķetes startu novēroja Baltkrievijas prezidents Aleksandrs Lukašenko.

Izmeklēšanas komisija secināja, ka kļūmes cēlonis bija raķetes pirmās pakāpes ceturtā dzinēja hidropievada darbības traucējums. Tas regulē dzinēja vilces vektoru, un nebija darbojies 0,27 sekundes. Pa šo laiku raķete bija sākusi stipri rotēt. Pēc 2 sekundēm žiroskops sasniedza robežu un deva avārijas komandu izslēgt dzinējus. Visticamāk, hidropievada atslēgšanās notikusi degvielas temperatūras paaugstināšanās dēļ.

2012. gadā veiksmīgi palaists *BKA*, kurš kļuva par Baltkrievijas pirmo pavadoni.

Atsauces
--------

1. ↑  Причиной падения ракеты "Днепр" стал отказ гидропривода Izvestia, 2006-08-30
**Imants Paura** (dzimis 1953. gada 6. septembrī Rīgā) ir latviešu populārās mūzikas komponists.

Biogrāfija
----------

Mācījies bērnu mūzikas skolā, apguvis akordeona spēli. Beidzis J. Mediņa mūzikas vidusskolu un Latvijas valsts konservatorijas Mūzikas pedagoģijas nodaļu. Militārā dienesta laikā spēlējis padomju armijas karavīru estrādes ansamblī "Zvaigznīte", kur iepazinies ar dziedātāju Adrianu Kukuvasu, kas kļuva par I. Pauras dziesmu izpildītāju.

70. gadu vidū spēlējis grupā "Menuets", pēc tam Rīgā dibinājis savu ansambli. 1978. gadā kļuva par Ulda Stabulnieka vadītā ansambļa (vēlāk "Tip top") taustiņinstrumentālistu, ar to aktīvi koncertējis PSRS un ārzemēs, 1979. gadā kļuvis par tā vadītāju un galveno dziesmu autoru. No 1983. līdz 1985. gadam vadījis ansambli "Lāčplēsis", kas darbojās tāda paša nosaukuma kolhozā Lielvārdē.
Pēc tam pārcēlies uz Dobeli, kur vadījis kori un deju kolektīva instrumentālo ansambli. 90. gados sadarbojies ar aktieriem Voldemāru Šoriņu un Zigurdu Neimani. Rakstījis mūziku TV seriālam "Dzīvoklis". Viņa dziesmas izpildījuši Margarita Vilcāne, Ojārs Grinbergs, Rita Trence, A. Kukuvass, Normunds Rutulis, Alise Kante un citi dziedātāji.

Populārākās dziesmas "Mikrofona aptaujā": "Piezvani man" (1982, 7. vieta), "Piedod, labā" (1984, 7. vieta), "Dziesmiņa par Mocartu" (1984, 15. vieta)

Dziesmas izlasēs un albumos
---------------------------

* "Piezvani man" — Adrians Kukuvass, *Mikrofons '82* (EP, 1983, Melodija)
* "Mana zvaigzne" — Rita Trence, *Melodiju stafete 1* ‎(LP, 1983, Melodija)
* "Dziesmiņa par Mocartu" — Rita Trence, *Mikrofons '84* (LP, 1985, Melodija)
* "Piezvani man" — "100. debija", *Debijas albums* (CD, 1994, Mikrofona ieraksti)

Atsauces
--------

1. ↑  Septembra jubilārs — komponists Imants Paura, neaizmirstamu hitu autors. 2018, 9. septembris.
**Henerala Belgrano** vai **Belgrano I** (spāņu: *Base de Ejército General Belgrano* — ‘armijas bāze Ģenerālis Belgrano’) bija vissezonas Argentīnas polārstacija Antarktīdā. Stacija bija izvietota uz Filhnera šelfa ledāja Vedela jūras krasta 3 km no ledāja frontes. Staciju 1955. gada 18. janvārī atklāja ekspedīcija pulkveža Ernana Puhato vadībā, lai nodrošinātu Argentīnas klātbūtni dienvidos no Vedela jūras. Stacija nosaukta par godu vienam no Argentīnas valsts pamatlicējiem, ģenerālim Manuelam Belgrano un to uzturēja un pārvaldīja Argentīnas bruņotie spēki.

Stacija bija paredzēta 14 cilvēkiem. Minimālā gaisa temperatūra ap −60 °C, vēja ātrums nereti pārsniedza 250 km/h.

Stacijā galvenokārt tika veikti Zemes atmosfēras augšējo slāņu (jonosfēras) un ziemeļblāzmu pētījumi, kā arī novērojumi meteoroloģijā un glacioloģijā. 1965. gada 26. oktobrī no Belgrano stacijas startēja pirmā argentīniešu sauszemes ekspedīcija 14 cilvēku sastāvā uz Dienvidpolu, kas tika sasniegts 10. decembrī. Tā paša gada 2. aprīlī ekspedīcija no Belgrano stacijas 420 km tālāk uz dienvidiem izveidoja Sovralas polārstaciju.

Stacija tika pamesta 1979. gada februārī, kad šelfa ledāja austrumu malā izveidoja jauno staciju Belgrano II. 1983. gadā vietā, kur atradās Belgrano I, no šelfa ledāja frontes atdalījās ap 100 km garš galdveida aisbergs un stacijas turpmākais liktenis nav zināms.

Atsauces
--------

1. ↑  Sitio de la fundación Marambio. Belgrano I (spāņu)

Skatīt arī
----------

* Belgrano II
* Belgrano III

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Argentīnas polārstacijas Valsts karogs: Argentīna |
| --- |
|  |
| 
* Baljve
* *Belgrano I*
* Belgrano II
* *Belgrano III*
* Brauna
* Desepsjona
* *Elsvērta*
* Esperansa
* Kamara
* Karlīni
* *Korveta Urugvaja*
* *Livingstona*
* Marambio
* Matjenso
* Melhiora
* Orkadasa
* Petrela
* Primavera
* Sanmartina
* *Sovrala*
* *Tenjente Eskivela*

 |

 |
Šis raksts ir par ekonomistu un vēsturnieku. Par citām jēdziena **Blaus** nozīmēm skatīt nozīmju atdalīšanas lapu.

**Imants Blaus** (dzimis 1933. gada 3. jūlijā Rīgā, miris 1997. gada 9. decembrī Rīgā) bija ekonomists, kolekcionārs un šaha vēsturnieks.

Biogrāfija
----------

Beidzis Latvijas Universitātes Ģeogrāfijas fakultāti 1957. gadā. Pēc augstskolas beigšanas strādājis Latvijas Centrālajā statistikas pārvaldē un bijis atbildīgs par tautas skaitīšanas jautājumiem.

Sava laika periodikā publicējis rakstus par dažādiem tematiem: ģeogrāfiju, tūrismu un tautas skaitīšanu. Bijis pazīstams autogrāfu kolekcionārs.

Šahists
-------

Blaus visu mūžu aizrāvās ar šahu. Viņš piedalījās turnīros, kā arī nopietni pievērsās šaha kompozīcijai. Dažas viņa sacerētās šaha kompozīcijas izpelnījās ievērību konkursos.

Tomēr lielāko ievērību izpelnījās Blaus raksti žurnālā "Šahs" par šaha vēstures tēmām, kas tika publicēti gandrīz desmit gadu garumā no 1975. gada līdz 1984. gadam. Vairāk nekā 40 rakstos tika apskatīti dažādi šaha vēstures aspekti, tajos bieži pirmpublicēja vēsturisku sacensību tabulas un fotogrāfijas.

Literatūra
----------

* I.Blaus "Autogrāfu kolekcionāra gaitās", žurnāls "Karogs", 09.1986.

Atsauces
--------

1. ↑  «LU Ģeogrāfijas un Zemes zinātņu fakultātes absolventu saraksts». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2012. gada 9. oktobrī. Skatīts: 2012. gada 11. oktobrī.
2. ↑  «Latvijas Akadēmiskā bibliotēka un Rakstniecības, teātra un mūzikas muzejs». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2011. gada 16. decembrī. Skatīts: 2012. gada 11. oktobrī.
3. ↑  Problem 184626[novecojusi saite]
Monako cietoksnis (*La Roche*).
**Monako vēsture** ir Eiropas vēstures daļa, kas vēstī par notikumiem mūsdienu Monako teritorijā.

Vēsture
-------

Monako nosaukums radies no sengrieķu kolonijas Monoikas (*Monoïkos*) vārda, kuru 6. gadsimtā p.m.ē. bija dibinājuši feniķieši. Romas Impērijas laikā tā ietilpa Aizalpu Gallijas (*Gallia Transalpina*, vēlāk *Gallia Narbonensis*) sastāvā.
1215. gadā Monako kļuva par Dženovas koloniju. 1297. gadā Frančesko Grimaldi ieņēma Monako pili, valstī sāka valdīt Grimaldi dinastija, kura valda firstistē arī mūsdienās. No 1525. līdz 1641. gadam Monako bija Spānijas, bet vēlāk Francijas Karalistes protektorāts.
No 1793. līdz 1814. gadam Monako bija Francijas valdījumā, bet no 1815. līdz 1860. gadam bija Sardīnijas Karalistes protektorāts. 1861. gadā Mantonas un Rokebrinas (*Roquebrune-Cap-Martin*) pilsētas atdalījās no Monako un pievienojās Francijai, kas atzina Monako suverenitāti. 1862. gadā atvēra pirmo Montekarlo kazino.

Līdz 1911. gadam Monako bija absolūta monarhija. 1962. gada konstitūcija atcēla nāvessodu un piešķīra vēlēšanu tiesības sievietēm. 1993. gadā Monako iestājās ANO. Kopš 2005. gada valsts galva ir princis Albērs II.

Kopš 2004. gada Monako ir Eiropas Padomes dalībvalsts, bet nav Eiropas Savienības dalībvalsts.

Atsauces
--------



|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Eiropas valstu vēsture |
| --- |
|  |
| Ziemeļeiropa | 
* Apvienotā Karaliste
* Dānija
* Igaunija
* Īrija
* Islande
* Latvija
* Lietuva
* Norvēģija
* Somija
* Zviedrija

 |
|  |
| Rietumeiropa | 
* Austrija
* Beļģija
* Francija
* Lihtenšteina
* Luksemburga
* Nīderlande
* Šveice
* Vācija

 |
|  |
| Austrumeiropa | 
* Baltkrievija
* Čehija
* Kazahstāna†
* Krievija†
* Moldova
* Polija
* Rumānija
* Slovākija
* Ukraina
* Ungārija

 |
|  |
| Dienvideiropa | 
* Albānija
* Andora
* Bosnija un Hercegovina
* Bulgārija
* Grieķija
* Horvātija
* Itālija
* Kipra†
* Kosova
* Malta
* Melnkalne
* Monako
* Portugāle
* Sanmarīno
* Serbija
* Slovēnija
* Spānija
* Turcija†
* Vatikāns
* Ziemeļmaķedonija

 |
|  |
| Kaukāzs | 
* Armēnija†
* Azerbaidžāna†
* Gruzija†

 |
|  |
| 
* † Eirāzijas valstis, kas ģeopolitiski daļēji vai pilnīgi tiek pieskaitītas Eiropai

 |

 |
**Ivo Krumholcs** (dzimis 1966. gada 10. oktobrī) ir latviešu erudīcijas spēļu veidotājs, kopš 1992. gada — Latvijas Radio 1 raidījuma «Lieliskais piecinieks» vadītājs.

Dzīvesgājums
------------

Ivo Krumholcs ir dzimis 1966. gada 10. oktobrī Vitrupē. Viņš ir mācījies Ainažu pamatskolā, Salacgrīvas vidusskolā, un absolvējis Latvijas Valsts universitātes Vēstures un filozofijas fakultāti. Krumholcs ir strādājis par skolotāju Aglonas internātģimnāzijā.

1992. gadā viņš kopā ar kursabiedru Ainaru Latkovski sāka veidot un vadīt Latvijas Radio 1 erudīcijas spēli «Lieliskais piecinieks». Kopš 1994. gada Krumholcs ir šīs spēles vienīgais vadītājs. No 2002. līdz 2011. gadam viņš bija Latvijas Neatkarīgās televīzijas spēles «Prāta banka» jautājumu veidotājs. Viņa balss bija dzirdama vienā no papildiespējām — atbildes varianta pārbaudīšanā. No 2012. līdz 2013. gadam Krumholcs bija arī Latvijas Radio 2 erudīcijas spēles «Eiropēdija» veidotājs un viens no vadītājiem. Krumholcs ir bijis arī žurnāla «Sestdiena» krustvārdu mīklu veidotājs.

Atsauces
--------

1. 1 2  «K». Preiļu Galvenā bibliotēka. Skatīts: 2020. gada 31. oktobrī.
2. ↑  Ilmārs Stūriška. «Prāta spēļu speciālists Ivo Krumholcs 40 gadu jubileju svin divas nedēļas». Vakara Ziņas, 2006. gada 27. oktobrī. Skatīts: 2020. gada 31. oktobrī.
3. 1 2  Ilga Tiesnese. «Ainažu skolā erudītu konkurss». Salacgrīvas Novada Ziņas, 2010. gada 22. jūnijā. Skatīts: 2020. gada 31. oktobrī.
4. ↑  R. Ruska. «Vēlēšanām gatavojas jaunie vēlētāji». Progress, 1985. gada 9. decembrī. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2020. gada 3. Februāris. Skatīts: 2020. gada 31. oktobrī.
5. ↑  «Lieliskais piecinieks». Latvijas Radio. Skatīts: 2020. gada 31. oktobrī.
6. ↑  «Latvijas Radio 2 piedāvās erudīcijas spēli «Eiropēdija»». Tvnet. 2012. gada 17. janvārī. Skatīts: 2020. gada 31. oktobrī.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 305056762
* ISNI: 0000 0004 1679 6891

 |

 |
**Ivo Fomins** (dzimis 1968. gada 4. martā Liepājā) ir latviešu rokmūziķis. Jau kopš 1980. gadiem darbojies vairākās Liepājas rokgrupās, taču kopš 2006. gada uzsācis solo karjeru. Viņa brālis Rodrigo Fomins arī ir Latvijā plaši pazīstams dziedātājs.

Muzikālo karjeru Ivo Fomins iesāka 1980. gados, kad pusaudža vecumā kopā ar Tomasu Kleinu, Zigfrīdu Muktupāvelu un Guntaru Raču izveidoja grupu Saldās sejas. Grupa nepastāvēja ilgu laiku, 18 gadu vecumā Fomins pievienojās grupai Neptūns. 1987. gadā Ivo un viņa brālis Rodrigo iesaistījās projektā Liepājas brāļi.
1989. gadā viņš ieguva trešo vietu Jauno dziedātāju konkursā „Jūrmala", 1990. un 1994. gadā rokfestivālā "Liepājas Dzintars" tika atzīts par labāko vokālistu. 1990. gadu pirmajā pusē Ivo Fomins spēlēja rokgrupās Libau un The Cucumbers, bet 1998. gadā kļuva par Fēliksa Ķiģeļa grupas Melnā Princese vadošo solistu.

2002. gadā Ivo kopā ar rokgrupas "Līvi" ģitāristu Tomasu Kleinu izveidoja duetu Fomins & Kleins. 2003. gada Eirovīzijas dziesmu konkursa Latvijas nacionālajā atlasē viņi ar dziesmu "Muzikants" ieņēma 2. vietu, savukārt 2004. gadā ar "Dziesmu par laimi" Latvijas atlasē uzvarēja un piedalījās lielajā Eirovīzijas konkursā, kurā gan neizkļuva no pusfināla. Duets kopā izdeva divus albumus: "Muzikants" (2003) un "Dzimis Latvijā" (2004).

2006. gadā beidzās sadarbība ar Kleinu, un Ivo Fomins uzsāka savu solokarjeru. Vasarā Latvijas radiostaciju apritēs nonāca viņa pirmā solo dziesma "Viņa raud", vēlāk tai sekoja dziesmas "Es vēlos būt līdzās" un "Pārāk daudz". 2006. gada novembrī tika izdots Ivo Fomina debijas solo albums "Palikt vienam". Kopumā ir izdevis četrus soloalbumus. 2015. gada novembrī izdod albumu Nekas jau nebeidzas.

Diskogrāfija
------------

Solokarjera
* "Palikt vienam" (2006)
* "Labākās dziesmas" (2008)
* "Mamma Man Pagājušajos Ziemassvētkos Uzdāvināja Ģitāru Un Es Sākumā Nezināju, Ko Ar To Iesākt, Bet Tad Iemācījos Pāris Labus Un Gruntīgus Hārdroka Akordus Un Tagad Jūs Varat Paklausīties, Kas No Tā Visa Sanācis…" (2008)
* "Pulss" (2011)
* "Nekas jau nebeidzas" (2015)
* "Cilvēks" (2021)
**Pondinleta** (angļu: *Pond Inlet*) vai **Mitimatalika** (inuītu: ᒥᑦᑎᒪᑕᓕᒃ, *Mittimatalik* — ‘vieta, kur ir piestātne’) ir ciems Nunavutas austrumos, Kanādā. Izvietojusies Bafina salas ziemeļos pie Pondinleta šauruma iepretī Bailota salai. Vairāk kā 90% ciema iedzīvotāju ir inuiti.

Vēsture
-------

Arheoloģiskie pētījumi liecina, ka inuiti un to priekšteči ciema apkārtnē mituši kopš 4000 gadu tālas senatnes. 1829. gadā skotu jūrasbraucējs Džons Ross jūrasšauruma daļu starp Bafina zemi un Bailota salu nodēvēja par Ponda līci (*Pond's Bay*) par godu astronomam Džonam Pondsam; tas, ka eiropiešu 1616. gadā atklātā Bailota Zeme ir sala, tika noteikts tikai 1872. gadā. 1921. gada augustā netālu no inuitu ciema *Hudson's Bay Company* atvēra savu tirdzniecības posteni un nodēvēja to par Pondinletu. 1922. gadā savu posteni šeit atvēra Kanādas Karaliskā jātnieku policija.

1953. un 1955. gadā vairākas inuitu ģimenes no Pondinletas Augstās Arktikas pārcelšanās kampaņas ietvaros pārcēlās uz ziemeļiem, nodibinot Grisfjordas un Rezolūtas ciemus. 1970. gados uz Pondinletu pārcēlās vai tika pārceltas inuitu ģimenes no Bafina salas ziemeļiem, izveidojot reģionālu centru.

Infrastruktūra
--------------

Ciemā ir slimnīca, pamatskola, vidusskola, anglikāņu, katoļu un vasarsvētku draudzes dievnami, tūrisma centrs, vairāki veikali un lidosta.

Atsauces
--------

1. ↑  History of Pond Inlet

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Pondinleta***.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 140653495
* LCCN: n2007009919
* GND: 4777092-2

 |

 |
Šo deju un rotaļu 1938.gadā pierakstīja kultūras pilī Ziemeļblāzma, Mīlgrāvī. Tādēļ to dažreiz nosacīti uzskata par Rīgas novada tautasdeju.

Vārdi
-----

1. Pērkonītis ducināja Visu cauru vasariņ'. Ko dosimi Pērkonāmi par vasaras graudumiņ.
2. Pērkonītis ducināja Visu cauru vasariņ'. Lai rīb tautu istabīņa Jele šādu vasariņ.
3. Ko dosimi Pērkonami Par vasaras graudumiņ'. Sieku miežu,sieku rudzu Pusbirkavu apinīš.
4. Danco Dievis ar Pērkonu es ar savu bāleliņ'. Pērkonami visa zeme,man deviņi bāleliņ.

Melodija
--------

Dejas apraksts
--------------

Pērkonīti jādejo sparīgi, braši, aizrautīgi 
un skaļi rībinot kājas. 
Pirmajā daļā ('Rībināšana') jāpievērš uzmanība saskaņotiem 
lēcieniem. Deju var dejot gan lecot, gan izstiepjoties, gan 
ietupjoties. Otrajā daļā ('Apaļā polka') pāriniekiem 
jādejo skrējiena polkas vai pievilciena polkas
soļi. Tādējādi var aizrautīgi griezties. 
Šai dejai variācijas nav izplatītas. Tomēr katrs pāris
var dejot atšķirīgus polkas soļus. Arī pārlēcieni dejas
pirmajā daļā katram pārim sanāk citādāki. 

  

### Sākuma stāvoklis

Dejotāji nostājas ar seju viens pret otru. 
Puisis sadod labo roku ar meitas kreiso roku. 
Sadotās rokas dejotāji pastiepj sānis. 
Nesadotās rokas ieliek sānos. 

### Rībināšana

8 taktis, 1.-4. takts jādzied vai jāspēlē divas reizes. 

*1.takts:* Pārinieki trīs reizes sparīgi rībina (puisis piesit
kreiso, labo, kreiso, bet meita labo, kreiso, labo kāju). 
Vienlaicīgi viņi pagriež viens otram muguras.

*2.takts:* Dejotāji atkārto 1.takts kustību ar pretējām kājām, 
pagriežoties ar seju viens pret otru. 

*3.-8. takts:*
Četras reizes atkārto 1. un 2. takts kustības.

### Apaļā polka

8 taktis, 5.-8.takts jādzied vai jāspēlē divas reizes. 

Pārinieki saķeras aptvērienā ar kreiso roku sānos 
un ar skrējiena soli dejo sparīgu 'Apaļo polku'
pa dejas ceļu.