recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Medželles kodekss osmaņu turku valodā
**Medželles kodekss** 19. gadsimta beigās un 20. gadsimta sākumā bija Osmaņu impērijas civillikums un ir uzskatāms par pirmo šariata likumu kodifikācijas versiju.

Kodeksu sastādīja komisija ar priekšsēdētāju Ahmedu Dževdetu pašā un tas sastāvēja no 16 sējumiem un bija sadalīts 1'851 pantā. Sastādīšana sākās 1869. gadā un tika pabeigta 1876. gadā, un 1877. gadā kodekss stājās spēkā. Kodeksa uzbūve un sakārtojums bija ļoti līdzīgs tā laika Eiropas kodeksiem. Tas aptvēra lielāko daļu civiltiesību, izņemot ģimenes tiesības, kas tika atstātas reliģiskā likuma ietvaros.

Kodeksa saturs balstījās uz Abu Hanifa an Numana (hanafistu) tiesību tradīcijas, kuru Osmaņu impērija lietoja arī iepriekš. Tomēr, sastādot kodeksu, tika lietota tiesiskās lietderības metode un tādēļ tajā tika iekļauti dažkārt citi tiesiskie apsvērumi, kas tika uzskatīti par piemērotākiem attiecīgajā laikmetā.

Tā kā Medželles kodekss attiecās gan uz sekulārajām tiesām (*nizamiye*), gan uz šariata tiesām, pirmo reizi impērijas vēsturē islāma likumiem, nevis saviem likumiem, tika pakļauti arī jūdi un kristieši, kas tagad arī drīkstēja būt par lieciniekiem tiesā.

Pēc Osmaņu impērijas sadalīšanas Pirmā pasaules kara beigās, Medželles kodekss palika spēkā vairākās impērijas bijušajās teritorijās (izņemot Ēģipti, kur šis kodekss nekad netika ieviests). Kodeksu pārņēma šādas valstis:

* Turcija līdz 1926. gadam, kad to nomainīja ar Turcijas civillikumu, kas bija pārstrādāts Šveices civillikums;
* Albānija līdz 1928. gadam;
* Libāna līdz 1932. gadam;
* Sīrija līdz 1949. gadam;
* Irāka līdz 1953. gadam;
* Kipra līdz 1960. gadiem;
* Izraēla līdz 1984. gadam oficiāli, lai gan vairāki vēlāk pieņemtie likumi to grozīja.

Medželles kodekss palicis kā pamats civiltiesībām Jordānijā un Kuveitā.

Medželles kodeksa saturs
------------------------

* 1. sējums. Pirkums
* 2. sējums. Noma
* 3. sējums. Galvošana
* 4. sējums. Saistību nodošana
* 5. sējums. Ķīla
* 6. sējums. Atbildība un aizgādnība
* 7. sējums. Dāvinājums
* 8. sējums. Prettiesiska piesavināšanās un kaitējums
* 9. sējums. Aizliegums, ierobežojums un pirpirkums
* 10. sējums. Kopīga manta
* 11. sējums. Pārstāvība
* 12. sējums. Saistību izpilde un izbeigšana
* 13. sējums. Piekrišana
* 14. sējums. Tiesas process
* 15. sējums. Pierādījums un zvēresta došana
* 16. sējums. Tiesas spriedums

Ārējās saites
-------------

Medželles teksts angļu valodā
**Aborālais gals**
**Orālais gals**
Mute
**Orālais gals**
**Aborālais gals**
     Ektoderma
     Gastroderma (Endoderma)
     Mezogleja
     Gremošanas dobums

Medūza (pa kreisi) un polips (pa labi)

**Medūza** ir brīvi peldošu dzēlējzarndobumaiņu tipa (*Cnidaria*) organismu attīstības forma, kas piemīt medūzu apakštipam (*Medusozoa*). Otra iespējamā attīstības forma ir polips.

Anatomija
---------

Medūzu uzbūve ir ļoti vienkārša. Tām ir lietussarga veida jeb zvanveida ķermenis, kura apakšdaļas centrā atrodas mute, kuru ieskauj mutes lēveri. Zvanveida ķermeni apņem taustekļu vainags.

Lielākajai daļai medūzu nav īpašas gremošanas, osmoregulācijas, centrālās nervu, elpošanas orgānu vai asinsrites orgānu sistēmas. Lai arī medūzai nav skeleta, tai ir balstplātnīte (*manubrium sterni*), kurai ir kātveidīga struktūra, kas nokarājas no centra uz leju ar muti pašā galā. Mute atveras gastrovaskulārā dobumā, kurā norit visi gremošanas un vielmaiņas procesi. Gastrovaskulārais dobums ir savienots ar starveidīgiem kanāliem, kas stiepjas līdz medūzas zvanveidīgā ķermeņa malai.

Medūzai nav nepieciešama elpošanas sistēma. Tās membrānai līdzīgā āda ir tik plāna, ka skābekli tā uzņem difūzijas ceļā. Lai arī medūzas spēj brīvi pārvietoties, to kustības iespējas ir ierobežotas. Medūza pārvietojas, ritmiski saraujoties tās zvanveida ķermenim. Saraujoties tiek izgrūsts ūdens, un medūza kustas uz priekšu. Dažas sugas ir ļoti aktīvas un enerģiski peld gandrīz visu laiku, toties citas ir samērā pasīvas.

Medūzas ķermenis satur ļoti daudz ūdens, kas ir vairāk kā 95% no kopējās masas. Zvanveidīgais ķermenis sastāv no želejveida vielas, ko sauc par mezogleju, kuru aptver un no apkārtējās vides aizsargā 2 aizsargkārtas — no ārpuses medūzu sedz epidermas kārta, bet iekšējā dobumā mezogleju nosedz gastroderma. Tās šūnās, kuras sauc par barošanas epitēlijmuskuļšūnām, noris barības gremošana. Gastrodermā ir arī dziedzeršūnas, kurās veidojas gremošanas fermenti.

Galerija
--------

* DiscomedusaeDiscomedusae
* NarcomedusaeNarcomedusae
* DiscomedusaeDiscomedusae
* TrachomedusaeTrachomedusae
* DiscomedusaeDiscomedusae
* LeptomedusaeLeptomedusae
* PeromedusaePeromedusae
* AnthomedusaeAnthomedusae
* StauromedusaeStauromedusae
* CubomedusaeCubomedusae
* DiscomedusaeDiscomedusae
* DiscomedusaeDiscomedusae

Atsauces
--------

1. Ruppert, E.E. Fox, R.S. and Barnes, R.D. (2004). Invertebrate Zoology (7 ed.). Brooks / Cole. pp. 111–124. ISBN 0-03-025982-7
2. ↑  Ruppert, E.E. Fox, R.S. and Barnes, R.D. (2004). Invertebrate Zoology (7 ed.). Brooks / Cole. pp. 111–124. ISBN 0-03-025982-7
3. ↑  Baltijas medūzas nekaitē
4. ↑  Encyclopedia Britannica: Medusa
5. ↑  «Cnidarians (sea anemones, corals, sea pens, jellyfish, box jellies, and hydrozoans)». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2011. gada 16. septembrī. Skatīts: 2012. gada 4. februārī.
6. ↑  Zarndobumaiņi[novecojusi saite]
| Osmaņu impērijas bruņotie spēki |
| --- |
|  |
| * Sipahi
* Akindži
* Timarioti
* Janičāri
* Nizam-ı Cedid
 |
| * Flote
* Gaisa spēki
 |
| 
Konflikti |
| * Eiropā
* ar krieviem
* Tuvie Austrumi
* aplenkumi un iebrukumi
 |
| 
Skatīt arī |
| * Reformas
* Jūrniecības līgumi
* Kapteiņi pašā
* Mehteru orķestris
 |
| * s
* d
* l
 |

**Jaunā iekārta** (osmaņu turku valodā: *Nizam-ı Cedid*) bija reformu kopums Osmaņu impērijā, ko 18. gadsimta beigās ieviesa sultāns Selims III un to nolūks bija panākt rietumu valstis gan militārā, gan politiskā jomā. Vēlāk šis termins tika lietots, lai apzīmētu reformu rezultātā izveidoto jauno pastāvīgo karaspēku.

Apraksts
--------

Laikā no 1829. līdz 1855. gadam militāro padomnieku uzraudzībā pastāvīgi uzlaboja karaspēku un *Nizam-ı Cedid* daļās ieviesa eiropiešu parauga formas tērpus un mācīja eiropiešu militāro stratēģiju. Sultāns uzskatīja, ka tagad, atkārtojot 1829. gada militāro operāciju, iznākums būs pavisam cits.

1895. gadā kāds karaspēka vizitators uzslavēja dienestu un kareivji saņēma labu atalgojumu. Viņš ziņoja, ka ikdienas uzturs sastāv no gaļas, maizes, rīsiem un augļiem. Hospitāļi esot bijuši tīrības paraugs labākajiem pasaules karaspēkiem un medicīniskās aprūpes personāls bijis labi sagatavots, jo daži no viņiem bija mācījušies Eiropas universitātēs, bet daži — jaunizveidotajā Konstantinopoles medicīnas koledžā. Ierindnieku veselības stāvoklis bijis ļoti labs, jo hospitālī bijuši tikai 50 no 3'450 karavīriem. Formas tērps esot bijis izcils: izturīgs un silts.

Turku karavīri izmaiņas esot ieviesuši ļoti ātri, īpaši kavalērijā un artilērijā, kur bijuši izcili zirgi. Tomēr arī šeit ir bijusi iespēja vēl uzlabot atsevišķas lietas, īpaši karaspēka nosvērtību. Bukarestē, kur vienlaicīgi atradās gan turku, gan krievu okupācijas spēku štābi, abus karaspēkus regulāri inspicēja. Pārbaudēs konstatēja, ka krievi ir daudz lēnāki un viņu kājnieku apmācība ir tālu atpalikusi no turkiem. Tomēr, kad karaspēkam bija jādodas gājienā līnijā vai kolonnās, krievi esot bijuši daudz pacietīgāki un bailīgāki no komandieriem un uzturējuši ierindu labāk par turkiem. Abu armiju veselības stāvokļa salīdzinājumam aprakstīts gadījums, kad karaspēki pavadījuši trīs dienas laukā, 160 krievu nomiruši, bet turki nebija zaudējuši nevienu karavīru.

Atsauces
--------

* Raksts balstīts uz publikāciju laikrakstā *THE INTERNATIONAL MAGAZINE*, 1855. g.
|  | Osmaņu impērijassabiedrība |
| --- | --- |
| Millets
Ebreji - Armēņi - Grieķi |
|  Nacionālisma uzplaukums - Osmaniskums  |
| Sadzīve - Galms |
| Skatīt arī | Verdzība – Devširme |

**Osmaņu impērijas sabiedrība** un tās iekārta ir strīdu tēma un par to pastāv vairāki atšķirīgi uzskati. Sociālo zinātņu speciālisti ir izveidojuši Osmaņu impērijas sabiedrības sociāli ekonomiskā iedalījuma klases, kas pamatojas uz vairākām atšķirīgām teorijām. Osmaņu impēriju raksturo arī kā birokrātisku valsts iekārtu, kas apvieno vairākus reģionus vienotā administratīvā un monetārā sistēmā.

Osmaņu impērija pastāvēja 600 gadus (1299—1923) un tajā ietilpa mūsdienu Turcija, Balkānu valstis un visas arābu valodās runājošās tautu teritorijas. Līdz ar to Osmaņu impērija bija valsts, kurā vienkopus dzīvoja ārkārtēji atšķirīgi iedzīvotāji — vairākumā esošie musulmaņi un mazākumā esošie kristieši un jūdaisti.

Aristokrātija
-------------

Osmaņu valsti dibināja Osmaņu dinastijas pirmais valdnieks Osmans I, kurš paplašināja seldžuku valsti no austrumiem uz Anatolijas rietumiem. Šo ceļotāju cilti iesauca viņa vārdā par osmaņu turkiem un, pateicoties veikmīgiem karagājieniem, viņi jau bija spējīgi ienākt arī Eiropā. Pamatā valsts vienīgais valdnieks bija sultāns, bet viņš savā varā dalījās ar tiem, kas bija viņa asinsradinieki.

Varas dalīšana
--------------

*Pamatraksts: Divāns* 
Otrs augstākais amats bija vezīrs, kas parasti nāca no vergu vidus. Impērijā vezīru skaits dažādos laikos bija atšķirīgs un, ja vezīrs neattainsoja uz viņu liktās sultāna cerības, tad viņš varēja zaudēt amatu. Šajos amatos iecēla vergus tādēļ, ka impērija savas teritorijas paplašināja gandrīz bez jebkāda militāra spēka pielietošanas un jaunpievienoto teritoriju lielai daļai vergu bija ļoti līdzvērtīgas tiesības ar musulmaņu vairākuma tiesībām.

Izglītība
---------

Minoritāšu (kristieši un jūdaisti) integrācija visos sabiedrības slāņos (karaspēks, valdība, komercdarbība u.c.) radīja vienotības sajūtu un jebkurš no pavalstniekiem varēja līdzdarboties impērijas stiprināšanā. Ne-musulmaņu integrācijas piemērs ir arī devširme, kas bija Balkānu kristiešu jaunekļu karaklausības sistēma, ar kuras palīdzību viņiem tika dota iespēja iekļūt elitārajā jeničeru korpusā. Jeničeri bija regulārs profesionālais militārais dienests, kur maksāja labu algu un viņi dzīvoja daudz labākos apstākļos nekā vairums musulmaņu. Musulmaņi tādēļ centās panākt arī savu dēlu iekļūšanu jeničeros un šo korpusu uzskatīja par vislabāko visā osmaņu karaspēkā.

Impērijā dzīvojošie jūdaisti un atsevišķas Sīrijas kristiešu kopienas tika plaši integrētas finanšu darījumu tirgū, jo viņi vēsturiski bija pieredzējušākie tirdzniecības nozarē. Šādi piemeklējot katrai kopienai piemērotākās nozares, impērija kļuva par saliedētu un plaukstošu valsti.

Atsauces
--------

Hourani, Albert Habib. *A History of the Arab Peoples.* Cambridge, Mass: Belknap Press of Havard University Press, 1991.

Janos, Andrew C. *East Central Europe in the Modern World: The Politics of the Borderlands from Pre- to Postcommunism.* Stanford, California: Standford University Press, 2000.
Mervalas rūnakmens. Zemgales vārds (*Simkala*) redzams rūnu teksta daļā, kas caurvij gredzenu labajā pusē, Kolkas vārds (*Tumisnis*) apgāzti uzrakstīts augšējā kreisajā malā.
**Mervalas rūnu akmens** (zviedru: *Mervallastenen*) ir Selaēnas salas Mēlarena ezerā Sēdermanlandes lēnē Zviedrijas vidienē esošs rūnu akmens. Tas uzstādīts pēc 1000. gada m.ē. par godu vikingam Svenam un ir viens no vecākajiem rakstu avotiem, kurā pieminēta Latvijas teritorija, proti, Kolkas rags (*Tumisnis*) un Zemgale (*Simkala*).

Uzraksts
--------

Rūnu raksta burtu atšifrējums
Rūnu teksts ar latīņu burtiem (sākas no čūskas galvas apakšējā labā stūrī un iet uz augšu):

> 
> "siriþ · lit · resa · stan · (þin)a (·) at · suen · sin · (b)unta
> · h(n) · uft · siklt · til · **simkala** · turu(m) ·
> knari · um · **tumisnis**"  
>   
> 
> 
> 
> Tulkojums latviski:  
> 
> 
> 
> "Sigrida cēla šo akmeni par piemiņu savam vīram Svenam.  
> Kas bieži burāja  
> uz **Zemgali** ar bagātiem kuģiem  
> ap **Kolkas ragu**."
> 
> 
>

Ārējās saites
-------------

* Mervallastenen, Selaön (zviedriski)
**Merve Kengera** (turku: *Merve Kenger*; dzimusi 1993. gada 10. oktobrī) ir turku brīvā stila cīkstone, 2015. gada Eiropas spēļu medaļniece.

Biogrāfija
----------

Merve Kengera sāka cīkstēties 2006. gadā sporta klubā *"Kenger"* trenera Suleimana Kengera vadībā. 2008. gadā viņa kļuva par Eiropas kadetu čempionāta bronzas medaļnieci. Nākamajā gadā tajās pašās sacensībās šo rezultātu atkārtoja. 2012. gadā Merve izcīnīja sudraba medaļu pasaules junioru čempionātā.

2015. gada Eiropas spēļu brīvās cīņas turnīrā (svara kategorijā līdz 53 kg) astotdaļfinālā Merve Kengera zaudēja šo sacensību uzvarētājai Anželai Doroganai un ieguva tiesības piedalīties gandarījuma cīņās. Pirmajā cīņā viņa uzvarēja ungārieti Mercēdesu Dēnešu, bet otrajā, kas bija cīņa par trešo-ceturto vietu, guva plecu uzvaru par Moldovas cīkstoni Natāliju Budu un ieguva bronzas medaļu.

Svara kategorijā līdz 53 kg Merve Kengera pārstāvēja Turciju arī 2014. pasaules čempionātā Taškentā un 2015. gada pasaules čempionātā Lasvegasā.

Atsauces
--------

1. ↑  «2015 European Games Results». *United World Wrestling*. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2020. gada 15. aprīlis. Skatīts: 2021. gada 26. aprīlis.
2. ↑  «Merve Kenger wins bronze in Baku». *Daily Sabah*. 2015. gada 17. jūnijs. Skatīts: 2021. gada 26. aprīlis.
3. ↑  «2014 World Wrestling Championships». *United World Wrestling*. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2020. gada 7. septembris. Skatīts: 2021. gada 26. aprīlis.
4. ↑  «2015 World Weightlifting Championships Results Book». *United World Wrestling*. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2020. gada 30. maijs. Skatīts: 2021. gada 26. aprīlis.

Ārējās saites
-------------

* FILA profils (angliski)
**Saules meita** ir latviešu postfolkloras grupas "Iļģi" albums, kas izdots 1998. gadā izdevniecībā "Upe".

Vēsture
-------

"Saules meita" ir pirmais "Iļģu" albums, kur eksperimenti postfolklorā turpināti, izmantojot rokmūzikai raksturīgus instrumentus. Albums izdots laikā, kad no grupas aizgājusi dziedātāja Zane Šmite, un Ilga Reizniece uzaicinājusi grupai pievienoties Maranas dziedātāju Māru Kalniņu. Kā atzinusi I. Reizniece, albuma pamatā ir personīgas emocijas, kas radījušas vēlmi izveidot albumu par sievietes mūžu.[1] Šajā albumā ir gan latviešu tautasdziesmas, gan arī grupas dalībnieku oriģinālmūzika. Līdzās ierastajiem tautas mūzikas instrumentiem grupas skanējumu albumā papildina arī basģitāra, programmētas sitamo instrumentu "cilpas" un iesamplētu muzikālu motīvu izmantojums (piemēram, didžeridū albuma pirmās dziesmas ievadā).

Albuma vāka foto veidojis Valts Kleins, uz tā attēlota M. Kalniņa.

Albumu ierakstījuši Ilga Reizniece, Māra Kalniņa, Māris Muktupāvels, Jānis Abens un Mikus Čavarts. Ierakstā piedalījies arī Gatis Gaujenieks, kas vēlāk kļūst par grupas dalībnieku. Sadarbība ar M. Kalniņu pārtrūkst, kad viņa 1999. gada augustā iet bojā autokatastrofā. 

Albums ieguvis Lielo Mūzikas balvu (1998) un "Zelta mikrofona" balvu nominācijā "Labākais folkloras albums".

Dziesmu saraksts
----------------

1. Vissbija - 4:03
2. Tautiešami roku devu - 3:38
3. Sēj, brālīti, kaņepītes - 4:49
4. Es tev lūdzu - 2:37
5. Skait' māmeņa - 5:59
6. Bur man' buri - 2:12
7. Dieva dēli, saules meitas - 2:15
8. Māte mani audzēdama - 2:53
9. Tumsā mani tautās veda - 4:10
10. Upe saka tecēdama - 2:44
11. Teku, teku pa celiņu - 4:38
12. Kalnā kāpu skatīties - 4:48

Atsauces
--------

1. ↑  "Zibens pa dibenu" - "Saules meita". Archived 2018. gada 31. augustā, *Wayback Machine* vietnē. Radio Naba, 2018, 12. jūnijs.
**Mesija sala** (angļu: *Massey Island*) ir neapdzīvota sala Kanādas ziemeļos Karalienes Elizabetes salu arhipelāgā.

Ģeogrāfija
----------

Atrodas Kanādas Arktiskā arhipelāga Karalienes Elizabetes salu Perija salu grupā. Baiama Mārtina šaurums rietumos salu atdala no Melvila salas, Pīrsa šaurums ziemeļos — no Vanjē salas, Erskina līcis austrumos — no Batērsta salas, bet Bojera šaurums dienvidos atdala no Aleksandera salas. Sala izstiepta rietumu—austrumu virzienā, krasti mēreni izroboti. Reljefā dominē paugurains līdzenums. Salas teritorijā valda arktiskais tuksnesis. Visa sala ietilpst Kausuitukas nacionālā parka teritorijā.

Vēsture
-------

Sala ilgi tika uzskatīta par daļu no Batērsta salas sauszemes masīva. Tagadējais nosaukums piešķirts 1962. gadā par godu Kanādas ģenerālgubernatoram (1952—1959) Vinsentam Mesijam (*Charles Vincent Massey*).

Atsauces
--------

1. ↑  The Atlas of Canada. Sea Islands
2. ↑  Canadian Geographical Names Database (CGNDB). Massey Island
3. ↑  Parks Canada. Qausuittuq National Park
4. ↑  Naming Canada: Stories about Canadian Place Names

Ārējās saites
-------------

* International Map of the World 1:1,000,000 Belcher Channel NT-12/13/14/15/16
* International Map of the World 1:1,000,000 Viscount Melville Sound NS-12/13/14
**1986. gada 7. jūlija orkāns Ērgļos** bija viens no spēcīgākajiem virpuļviesuļiem Latvijā. Viesuļa epicentrs bija Ērgļu pagastā. Šajā vētrā necieta neviens cilvēks, lai gan tika nodarīti bojājumi 10 lauku saimniecībām. Par virpuļviesuļa darbību bijis publicēts pat attālu PSRS republiku, kā piemēram Turkmēnijas, presē, lai gan tajā laikā pastāvēja laikrakstu cenzūra.

Notikumu hronoloģija
--------------------

Ap plkst. 13.30—14.00 pār apkārtni Ogres upes krastos, netālu no Ērgļiem uznāca spēcīgs negaiss. Sacēlās spēcīgas vēja brāzmas, kas lauza vai ar visām saknēm izgāza vairākus dižkokus. Nedaudz vēlāk no negaisa mākoņiem lejup sāka liekties tumšs virpuļstabs, kas skaļa trokšņa pavadībā aizvirzījās ziemeļaustrumu virzienā pāri Ērgļu kalniem līdz Rankai Gulbenes rajonā, 2 stundās veikdams apmēram 50 km lielu attālumu. Šķērsojot Pulgošņa ezeru, viesuļa piltuve uzrāva gaisā ūdeni ar visām zivīm, ko pēc tam nometa lejā krietnā attālumā no ezera. Nopostītās joslas platums dažās vietās sasniedza 2 km, bet citviet tikai 20 metrus. Viesuļa aculiecinieki līdz ar virpuli arī redzējuši gaismas uzplaiksnījumus, iespējams, zibeni. Viesulim sekoja ļoti stipra 15—20 minūtes ilga lietusgāze, vietām arī krusa.

Postījumi
---------

Vētras laikā gaisā tika uzrauti teļi, lauksaimniecības tehnika un pat 100 kg smagi laukakmeņi bija mainījuši atrašanās vietu. Pēc bojājumu apsekošanas tika konstatēts, ka šis bija **F2** intensitātes viesulis pēc Fudžitas—Pīrsona tornado skalas, kurā vēja ātrums varēja svārstīties 51—70 m/s robežās. Gadu vēlāk A. I. Snitkovskis šo intensitātes klasifikāciju publicēja darbā *Meteorologija i Gidrologija*. 10 dienas pēc vētras Pulgošņa ezera apkārtni apsekoja Latvijas dabas pētniecības entuziasts Guntis Eniņš. Apkārtnē ir valdījusi vīstoša meža smarža, 200 m rādiusā ap ezeru bija norauti visi koki, pie tuvējā Āķēnu kalna visu zemi klājuši koki un nav bijis iespējams pastaigāt.

Skatīt arī
----------

* 1986. gada laikapstākļi Latvijā
* Latvijas klimats

Ārējās saites
-------------

* Gunta Eniņa raksts par Ērgļu viesuli

Atsauces
--------

1. 1 2 3 4 5  Guntis Eniņš. *Nezināmā Latvija*. Rīga : Lauku Avīze, 2015. 312.—315.. lpp. ISBN 978-9934-15-079-1.
2. 1 2  European Severe Weather Database, essl.org
3. 1 2  Ērgļu novada Ērgļu pagasta teritorijas plānojums 2007—2019, Ērgļu novada pašvaldība
Saules vainags pilna aptumsuma laikā.
**Saules vainags** ir virs hromosfēras esošais Saules atmosfēras ārējais slānis, kur temperatūra pieaug 100 reizes. Saules vainaga augšējā robeža nav precīzi nosakāma, jo tā blīvums samazinās pakāpeniski, līdz viela izkliedējas kosmosā (t.s. Saules vējš). Zeme līdz ar citām planētām atrodas vainaga iekšpusē. Saules lielā spožuma dēļ Saules vainags parasti nav novērojams. Tikai pilna Saules aptumsuma laikā tas ir novērojams kā pērļaini sudrabota blāzma. Tur, kur vainags saskaras ar hromosfēru, tas ir samēra spožs, bet tālāk vainaga intensitāte zūd. Vainaga optiskais izstarojums ir izsekojams 10—20 Saules rādiusu t.i. desmitiem miljonu kilometru attālumā un saplūst ar zodiakālās gaismas efektu. Vēl Saules vainagā ir saskatāmi atsevišķi stari, loki, vēdekļi u.c. veidojumi[1]. Tāpat, Saules vainagā novērojamas protuberances — milzīgi salīdzinoši aukstas plazmas veidojumi, kuru lielums mērāms daudzos tūkstošos kilometru. To augstums var sasniegt 30 000 kilometru, bet garums pat vairākus simtus tūkstošu. Lielākā novērotā protuberance (1997. gadā) bija 350 000 kilometru gara.

Vainaga temperatūra ir ap 1 000 000°K. Turklāt, no hromosfēras tā pieaug līdz 2 000 000°K apmēram 70 000 km attālumā no Saules redzamās virsmas, bet pēc tam sāk samazināties un pie Zemes orbītas jau sasniedz 100 000°K.

Lai Saules vainagu varētu novērot bez aptumsumu palīdzības, tiek lietots bezaptumsuma koronogrāfs. Vainaga izstarojums pamatā notiek ultravioletā un rentgenstarojuma diapazonā, kas netiek cauri Zemes atmosfērai, tāpēc liela vērība tiek pievērsta saules vainaga pētīšanai ar kosmisko aparātu palīdzību.

Atsauces
--------

1. ↑  Zenta Alksne, Aukstās zvaigznes, izdevniecība "Zinātne", Rīga, 1974. g. 10. lpp.
**Pārsegšana** ir taktisks paņēmiens šaha partijā, savas figūras novietošana uz pretinieka tālšāvēju figūru darbības līnijām ar mērķi izjaukt to uzbrukuma vai aizsardzības darbību.

Piemērs
-------

**1. piemērs**  
**Iļjins-Ženevskis — Kubbels**  
Ļeņingrada, 1925Gājiens melnajiem.
**2. piemērs**  
**Klovāns — Tolušs**  
Ļeņingrada, 1962Gājiens baltajiem.
**1. piemērs**
Partijā melnie turpināja: **1. ... Lc2!** pārsedzot 2. horizontāli un atgriežot balto dāmu no punkta "g2" aizsardzības. Draud 2. ... Txe1+ ar matu nākamā gājienā. Neglābj 2. Dxc2, jo seko 2. ... Txe1+ 3. Txe1 Dxc2 -+ un 3. g3 De4+ 4. Kg1 Txe1+ 5. Txe1 Dg2#. Baltie padevās.
**2. piemērs**
Melno dāma aizsargā svarīgo punktu "g7" un novērš iespējamo matu pēc 1. Dc3+. Rupja kļūda būtu 1. Zxb6 cerībā uz 1. ... Dxb6 2. Dc3+ Kg8 3. Dg7# vai 1. ... axb6 2. Dd4+ Kg8 3. Dxf2+-, jo melno rīcībā ir prettrieciens 1. ... Ze1+!! 2. Zd5 Dxd5+! 3. Dxd5 Tf1#. Baltie nospēlēja **1. Tc7!** pārsedzot 7. horizontāli un atgriežot melno dāmu no karaļa spārna aizsardzības. Tagad pēc 1. ... Lxc7, seko 2. Dc3(d4)+ Kg8 3. Dg7#. Baltie uzvar arī pēc 1. ... Dxc7 2. Zxc7, tādēļ melnie padevās.

Atsauces
--------

1. ↑  *Шахматы: Энциклопедический словарь / Гл. ред. А.Е. Карпов*. Москва : Советская энциклопедия. 1990. 295. lpp. ISBN 5-85 270-005-3. (krieviski)
2. ↑  Partija Iļjins-Ženevskis — Kubbels

Ārējās saites
-------------

* Pārsegšanās definīcija un piemēri Archived 2016. gada 5. oktobrī, *Wayback Machine* vietnē. (angliski)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Šaha taktika |
| --- |
|  |
| Šaha termini | Baterija • Drauds • Kombinācija • Lamatas • Motīvs • Pārskatīšanās • Temps • Upuris |  |
|  |
| Taktiskie paņēmieni | Aizsardzības likvidēšana • Aizvilināšana • Atklātais uzbrukums • Bandinieku caurrāviens • Bloķēšana • Dubultšahs • Dubultuzbrukums • Dzirnavas • Gājiena spaids • Ievilināšana • Lauciņa atbrīvošana • Lineārs trieciens • Līnijas atbrīvošana • Pats • Pārsegšana • Pārslodze • Rentgenuzbrukums • Saistība • Starpgājiens • "Trakojošā" figūra |

 |
"Ķīmiskais sildītājs" ar pārsātinātu nātrija acetāta šķīdumu
**Pārsātināts šķīdums** ir šķīdums, kas satur vairāk izšķīdušās vielas, nekā nepieciešams to piesātināšanai dotajā temperatūrā. Pārsātināts šķīdums ir termodinamiski nestabils un no tā ārējas iedarbības rezultātā viegli izkrīt nogulsnes, tāpēc pārsātināts šķīdums nevar būt līdzsvarā ar nogulsnēm (nevar saturēt izšķīdušās vielas nogulsnes). Pārsātinātus šķīdumus iegūst, samazinot izšķīdušās vielas šķīdību (izmainot temperatūru vai šķīdinātāja sastāvu). Visērtāk pārsātinātu šķīdumu var iegūt, vielu šķīdinot augstākā temperatūrā un pēc tam temperatūru uzmanīgi pazeminot (vielas šķīdībai jāpalielinās, paaugstinot temperatūru).

Izmantošana
-----------

Izkrītot nogulsnēm no pārsātināta šķīduma, mēdz izdalīties siltums, dažkārt pat visai ievērojams. Pēc šāda principa darbojas "ķīmiskie sildītāji", kas satur pārsātinātu nātrija acetāta šķīdumu.

Skatīt arī
----------

* Šķīdība
* Šķīdums
* Pārkristalizēšana
**Johans Gothelfs Lindners** (vācu: *Johann Gotthelf Lindner*, 1729-1776) bija Apgaismības laikmeta vācu pedagogs un rakstnieks. Rīgas Domskolas rektors un inspektors (1755—1766), vēlāk Kēnigsbergas universitātes profesors (1766—1776).

Dzīvesgājums
------------

Dzimis 1729. gada 11. septembrī Šmolzinas (vācu: *Schmolsin*) ciemā pie Štolpas Pomerānijā.
Studēja Kēnigsbergas universitātē teoloģiju un filozofiju, 1749. gadā ieguva filozofijas maģistra grādu. Pēc tam pārcēlās uz dzīvi Rīgā, strādāja Rīgas Domskolā.

1766. gadā atgriezās Kēnigsbergas universitātē, kur tika ievēlēts par poēzijas profesoru, 1773. gadā viņš aizstāvēja teoloģijas zinātņu doktora grādu. Darbojās Karaliskajā Vācu biedrībā un brīvmūrnieku ložā *Zu den drei Kronen*.
Miris 1776. gada 29. martā Kēnigsbergā.

Viņa dēls bija žurnālists Frīdrihs Georgs Ludvigs Lindners, kas darbojās Dienvidvācijā.

Darbi
-----

Daiļo zinātņu, sevišķi prozas un poēzijas, mācību grāmata (*Lehrbuch der schönen Wissenschaften, insbesondere der Prosa und Poesie*, 1768).
* *Abhandlung von der Sprache überhaupt, und insbesondre eines Landes, nebst einer Sammlung einiger Liefländischen Provinzialwörter und Ausdrücke.* In: Beitrag zu Schulhandlungen. Königsberg 1762, S. 207-256 (vāciski)
* *De eo, quod est poeticum in Sacra Scriptura*. Teoloģijas zinātņu doktora disertācija: 1773, 47 S. (Pilns teksts latīniski).
* *Lehrbuch der schönen Wissenschaften, insbesondere der Prosa und Poesie*. 2 Bände, 1767/1768. 1. Band, Königsberg und Leipzig 1767
* *Kurzer Inbegriff der Ästhetik , Redekunst und Dichtkunst*. 2 Bände, 1771/1772.

Atsauces
--------

1. ↑  
*Baltiešu biogrāfiskais leksikons digitāli*.

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 22480120
* LCCN: no2010008531
* ISNI: 0000 0000 7368 5363
* GND: 100191592
* SUDOC: 26034690X
* NKC: mzk2009510031

 |

 |
**Mostara** (serbhorvātu: *Mostar*, izrunā: [mǒstaːr]) ir pilsēta Bosnijas un Hercegovinas dienvidos pie Neretvas upes. Pilsētu gandrīz vienādās daļās atsevišķos rajonos pretējos Neretvas krastos apdzīvo horvāti un bosnieši. Galvenais pilsētas simbols, no kura cēlies arī pilsētas nosaukums un kas attēlots pilsētas ģerbonī, ir Mostaras Vecais tilts.

Vēsture
-------

Pilsēta dibināta XV gadsimta beigās un kļuva par Osmaņu impērijā ietilpstošās Hercegovinas vilājeta administratīvo centru. XV gadsimta vidū pēc arhitekta Sinana skolnieka arhitekta Hairudīna plāna tika uzbūvēts Vecais tilts. 1878. gadā Mostara iekļāvās Austroungārijā. Otrā pasaules kara laikā Mostara tika iekļauta Horvātijas brīvvalstī.

Pēc 2.pasaules kara, sociālistiskās Dienvidslāvijas laikā, Mostara bija tabakas, vīna ražošanas, boksītu ieguves un alumīnija ražošanas centrs.

Bosnijas kara laikā pilsētā notika smagas cīņas. Vispirms 1992. un 1993. gadā serbu spēki 18 mēnešus centās ieņemt pilsētu. To aizstāvēja horvātu un bosniešu spēki. Serbiem izdevās ieņemt lielu daļu no pilsētas. Bojā gāja daudzi iedzīvotāji un ievērojams skaits senu arhitektūras pieminekļu. 1992. gada 12. jūnijā horvātu-bosniešu spēkiem izdevās padzīt serbus no pilsētas, kuri tomēr apšaudīja pilsētu no apkārtējiem kalniem. Pēc serbu padzīšanas sākās kaujas horvātu un bosniešu starpā. 1993. gada 9. novembrī horvātu spēki artilērijas apšaudē iznīcināja Mostaras simbolu - Veco tiltu.

Pēc kara sākās Mostaras atjaunošanu ar ES valstu finansiālu atbalstu. 2004. gada pavasarī svinīgi tika pabeigta Vecā tilta atjaunošana. Atjaunošanu finansēja ASV, Turcija, Itālija, Nīderlande un Horvātija.

Cilvēki
-------

Mostarā dzimis:

* Sergejs Barbarezs (*Sergej Barbarez*, 1971-), futbolists

Sadraudzības pilsētas
---------------------

Mostaras sadraudzības pilsētas ir:

* Valsts karogs: Jordānija Ammāna, Jordānija
* Valsts karogs: Turcija Antālija, Turcija
* Valsts karogs: Itālija Arsoli, Itālija
* Valsts karogs: Turcija Izmira, Turcija
* Valsts karogs: Turcija Kajseri, Turcija
* Valsts karogs: Itālija Montegroto Terme, Itālija
* Valsts karogs: Ziemeļmaķedonija Ohrida, Ziemeļmaķedonija
* Valsts karogs: Horvātija Osijeka, Horvātija
* Valsts karogs: Norvēģija Orklande, Norvēģija
* Valsts karogs: Horvātija Splita, Horvātija
* Valsts karogs: Serbija Tutina, Serbija
* Valsts karogs: Horvātija Vukovara, Horvātija

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Mostara***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)
* *Encyclopædia Universalis* raksts (franciski)
* Ebreju enciklopēdijas raksts (angliski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 158301705
* LCCN: n82126705
* GND: 4102238-5
* BNF: cb124197264 (data)
* NKC: ge130106

 |

 |

Atsauces
--------

1. ↑  «Potpisan sporazum o bratimljenju Mostara i Osijeka». *mostar.ba* (horvātu). Mostar. 2022. gada 26. maijs. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2022-05-30. Skatīts: 2022-05-30.
**Johans Gotlībs Fleišers** (vācu: *Johann Gottlieb Fleischer*; 1797-1838) bija vācbaltiešu ārsts un botāniķis. Pētīja Baltijas provinču floras sistematizāciju, grāmatas *Flora von Esth-, Liv- und Kurland* autors.

Dzīvesgājums
------------

Dzimis 1797. gada 15. oktobrī Jelgavā amatnieku meistara Gotlība Fleišera ģimenē. Mācījās Jelgavas ģimnāzijā (1814-1816), pēc tam studēja medicīnu Tērbatas Universitātē (1817-1821).

No 1822. gada strādāja par ārstu Jelgavā un vadīja 1824. gadā atklāto Sabiedriskās aizgādības kolēģijas slimnīcu, kas atradās Upes ielā pie Driksas. 
1832. gadā viņu paaugstināja par kolēģijas asesoru. 
Izveidoja Latvijā sastopamo vaboļu katalogu (1829; 640 sugas), kopā ar E. Lindemani izdeva Igaunijas, Vidzemes un Kurzemes floras aprakstu (1839).

Miris 1838. gada 22. aprīlī Jelgavā.

Sabiedriskā darbība
-------------------

J. G. Fleišera botānikas grāmata (2. izdevums Bunges redakcijā).
Johans Gotlībs Fleišers darbojās Kurzemes literatūras un mākslas biedrībā un bija Maskavas dabaszinātnieku biedrības loceklis.
Viņa savāktais herbārijs ar 7500 augiem un kukaiņu kolekcija glabājās Kurzemes Provinces muzejā.

Darbi
-----

* *Systematisches Verzeichnis der in den Ostseeprovinzen bis jetzt bekanntgewordenen Phanerogamen, mit Angabe der gebräuchlichsten Dt. Lett. u. Esthn. Benennungen (1830);*
* *Flora der Deutschen Ostseeprovinzen Esth-, Liv- und Kurlands*, hrsg. v. Em. Lindemann (1839);
* *Flora von Esth-, Liv- und Kurland*, hrsg. v. Alex. v. Bunge (1853)

Atsauces
--------

1. ↑  biblioteka.lu.lv Kurzemes literatūras un mākslas biedrības vēsture
**Johans Kristiāns Stenders** (*Johann Christian Stender*, 1787–1862) bija luterāņu teologs, Sēlpils un Sunākstes mācītājs, Aleksandra Johana Stendera (Jaunā Stendera) dēls. Latviešu literārās biedrības loceklis.

Pēc tēva nāves viņš bija mācītājs Sēlpils un Sunākstes draudzē. Jau 1820. gados Johans Kristiāns Stenders no kādas 103 gadus vecas teicējas pierakstīja vienpadsmit latviešu tautasdziesmas par Staburagu.
1842. gadā nāca klajā viņa tulkotais vācu rakstnieces Johanas Šopenhaueres (1766–1838) stāsts "Ērgļa pereklis" (*Der Adlerhorst*), kas piedzīvo divus atkārtotus izdevumus (1852, 1876).

1850. gadā Jelgavā iespieda viņa aprakstu par Staburagu, kura pārdošanas ienākumi bija paredzēti Sēlpils baznīcas ērģelēm.
1845.–1859. gadā vāciski rakstītā Sēlpils baznīcas hronika (*Chronick der Selburgschen Kirche*) palikusi neiespiesta.

Atsauces
--------

1. ↑  Der Stabburags. Monographie, Zum Besten der Selburgschen Orgel. Mitau: J. F. Steffenhagen und Sohn, 1850.

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 305091768
* LNB: 000156829
* ISNI: 0000 0004 1709 6256
* GND: 1207708151

 |

 |
Svētās Romas impērijas Reihstāga sēde (1675)
**Reihstāgs** (vācu: *Reichstag*) bija Svētās Romas impērijas augstākā likumdošanas institūcija.

Reihstāga kompetencē bija svarīgākie Svētās Romas impērijas iekšpolitikas un ārpolitikas jautājumi, jo īpaši: impērijas likumu izdošana, kara pasludināšana un miera noslēgšana, impērijas administrācijas un tiesu izveide un atcelšana, impērijas armijas sasaukšana un likvidēšana, nodokļu un subsīdiju apstiprināšana imperatoram, ekonomiskā politika un citi pienākumi.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Reihstāgs***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)
* *Encyclopædia Universalis* raksts (franciski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 130661353
* GND: 4049170-5
* SELIBR: 280757
* SUDOC: 027883892
* HDS: 009837
* NKC: kn20050519003

 |

 |
**Starptautiskā problēmistu savienība** (angļu: *Internatioal Problem Board (**IPB**)*) bija šaha problēmistu starptautiska apvienība. Tai bija savi pārstāvji 27 valstīs un tā bija no FIDE neatkarīga organizācija.

Tās pastāvēšanas un darba mērķis ir šaha kompozīcijas izplatīšana un veicināšana visā pasaulē. Līdz 1939. gadam tās oficiālais preses orgāns bija žurnāls *Die Schwalbe*, no 1952. gada — *Problem*.

Prezidenti
----------

* Eduards Birgfelds (1927—1939)
* Sirils Kippings (1939—1965)

Turnīri šaha kompozīciju risināšanā
-----------------------------------

Ar Starptautiskā problēmistu savienības aizbildniecību notika no 1928. līdz 1938. gadam notika starptautiskas neklātienes sacensības šaha uzdevumu risināšanā. Tajās piedalījās līdz 15 valstim un katras valsts komandā bija 25 risinātāji. Šo sacensību uzvarētāji bija Lielbritānija — 4 reizes, Ungārija — 2 reizes, Austrija, Dānija, Latvija, Spānija un Vācija — 1 reizi.

Atsauces
--------

1. 1 2 3  *Шахматы: Энциклопедический словарь / Гл. ред. А.Е. Карпов*. Москва : Советская энциклопедия. 1990. 251. lpp. ISBN 5-85 270-005-3. (krieviski)
**Svētais Dominiks** (latīņu: *Dominicus Oxomensis*, spāņu: *Santo Domingo*, itāļu: *San Domenico*), īstajā vārdā **Domeniko di Gusmans** (spāņu: *Domenico di Guzmán*); dzimis 1170. gadā, miris 1221. gada 6. augustā) bija Spānijā dzimis katoļu svētais, dominikāņu mūku ordeņa dibinātājs.

Dzimis Kastīlijas karalistē. Studēja Palensijā. Iestājās kanoniķu mūku ordenī. 1203. vai 1204. gadā Kastīlijas karaļa Alfonso VIII uzdevumā pavadīja bīskapu diplomātiskā ceļojumā uz Dāniju. Brauciena laikā caur Dienvidfranciju redzēja albiģiešu (kataru) piekritēju darbību. 1214. gadā kopā ar vēl dažiem mūkiem Tulūzā nodibināja reliģisku organizāciju, kuru 1216. gada decembrī pāvests atzina oficiāli, nosaucot par *Ordo Praedicatorum*, bieži tomēr sauktus dibinātāja vārdā par dominikāņiem. Izvēlēdamies dzīvot Romā, Svētais Dominks atlikušo dzīves daļu daudz ceļoja, dibinādams ordeņa kopienas. Dominikāņi kļuva par vienu no galvenajiem inkvizīcijas balstiem un ķecerību apkarotājiem. Tradīcija Svēto Dominiku saista arī ar rožukroņa lūgšanas radīšanu.

Ārējās saites
-------------

* Katoļu enciklopēdijas ieraksts (angliski)
* 

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Svētais Dominiks***.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 17240904
* LNB: 000242102
* LCCN: n80040154
* ISNI: 0000 0001 2122 2823
* GND: 118526642
* SELIBR: 184336
* SUDOC: 028601726
* BNF: cb12040448c (data)
* BIBSYS: 2052087
* ULAN: 500354832
* NLA: 53004772
* NDL: 00620591
* NKC: jn20000700417
* BNE: XX1157796

 |

 |
**Startu ezers** (arī **Startezers**, **Startu muižas ezers**, **Zaļais ezers** un **Muižezers**) ir caurteces ezers Cēsu novada Mārsnēnu pagastā. Tā dienvidu krastā atrodas Startu ciems, kas veidojies ap Startu muižu, kas devusi vārdu arī ezeram.

Raksturojums
------------

Startu ezers ir 13,2 hektārus liels aizaugošs ezers. Tā dibens ir dūņains, krasti austrumos un dienvidos ir lēzeni, bet ziemeļos un rietumos — zemi. Ezerā ietek beznosaukuma strauts no Austriņu ezera, bet no tā iztek grāvis uz Lizīti.

### Ģeogrāfija

Atrodas Mārsnēnu pagasta rietumos, ap 500 m uz ZR no valsts vietējās nozīmes autoceļa V323 (Liepa—Smiltene), nepilnus četrus kilometrus no Mārsnēniem, pagasta centra.

Ezera dienvidu—dienvidrietumu krastā atrodas Startu ciems, dienvidrietumu krastā uzcelta graudu kalte, rietumu—ziemeļu krastā atrodas meži, bet austrumu krastā — purvs, purvains mežs. Dienvidrietumu krastā ierīkota peldvieta.

### Flora un fauna

Ezerā aug kalmes, glīvenes, cūkauši, vilkvālītes, grīšļi, niedres, lēpes, kosas, ežgalvītes, bultenes un sfagni.

No zivīm tajā konstatēti asari, karūsas, līdakas, raudas, līņi, dūņu pīkste, ruduļi. No putniem — gulbji, meža pīles, laucis, ūdensvistiņa.

Atsauces
--------

1. ↑  «Vietvārdu datubāze». *vietvardi.lgia.gov.lv*. Skatīts: 2020-07-17.
2. 1 2  «Startu ezers». *www.ezeri.lv*. Skatīts: 2020-07-17.
3. 1 2  «BalticMaps». *balticmaps.eu*. Skatīts: 2020-07-17.
*Starship* piegādes robots Boulinggrīnas Štata universitātē
*Starship* piedāvā saldumus Eiropas Savienības Padomes Igaunijas prezidentūras pasākumā 2017. gadā
Video 2022
***Starship Technologies Inc.*** ir ASV reģistrēts uzņēmums, kas izstrādā pašbraucošus piegādes robotus. Tas ir dibināts 2014. gadā. Uzņēmuma galvenais birojs atrodas Sanfrancisko; izstrādes komanda darbojas Igaunijas galvaspilsētā Tallinā.

Vēsture
-------

Uzņēmumu *Starship Technologies* 2014. gada 1. jūlijā dibināja *Skype* dibinātāji Januss Frīss un Ahti Heinla. 
2014. gada augustā tika izveidots pirmais robota prototips.
2015. gada pavasarī par uzņēmuma izpilddirektoru kļuva Allans Martinsons.
2016. gadā vairākās pilsētās ASV un Apvienotajā Karalistē *Starship* sāka robotu piegādes pilotprojektus.

2017. gada janvārī uzņēmums ieguva 17,2 miljonu dolāru sākotnējo finansējumu.
2017. gadā *Starship* sāka komercpakalpojumus.
2018. gada martā Allans Martinsons atstāja izpilddirektora amatu.
2018. gada aprīlī piegādes pakalpojumus sadarbībā ar *Co-op* un *Tesco* sāka piedāvāt Miltonkeinsā, Apvienotajā Karalistē.
2018. gada jūnijā uzņēmums no esošajiem investoriem ieguva sākotnējo ieguldījumu 25 miljonu ASV dolāru apjomā, vienlaikus paziņojot arī par Leksa Baiera (*Lex Bayer*) iecelšanu par izpilddirektoru.

2019. gada janvārī sadarbībā ar *Sodexo* tika sākta pārtikas piegāde Džordža Meisona universitātes pilsētiņā.
2019. gada aprīlī *Starship Technologies* svinēja savu 50 000. komerciālo piegādi Miltonkeinsā.
2019. gada augustā *Starship Technologies* bija veicis vairāk nekā 100 000 komerciālu piegāžu un kļuva par pirmo autonomo transportlīdzekļu uzņēmumu, kas to ir veicis.
2020. gada martā *Starship* kļuva par pirmo robotu piegādes pakalpojumu operatoru, kas darbojās Lielbritānijas pilsētas centrā pēc tā pakalpojuma atklāšanas Miltonkeinsas centrā. Līdz tam tas darbojās ierobežoti Miltonkeinsas priekšpilsētās.

Piegādes roboti
---------------

Ar elektrību darbināmi roboti brauc pa ietvēm gājēju ātrumā ar maksimālo ātrumu 6 kilometri stundā, un tos izmanto tikai salīdzinoši neliela attāluma vietējai piegādei. Lai noteiktu braukšanai piemērotu reljefu, roboti izmanto malu noteikšanu ar datorredzi un kartēšanas paņēmienus. Robota masa ir 25 kg bez kravas, tas var pārvietot līdz 9 kg kravas.

Roboti ir aprīkoti ar sensoru komplektu, kurā ietilpst kameras, GPS, inerces mērījumu ierīce, ultraskaņas sensori, radars un citi sensori. Robotiem ir skaļruņi, tāpēc tie var sazināties ar satiktajiem cilvēkiem.

Atsauces
--------

1. 1 2  Allan Martinson lahkus suure töökoormuse tõttu Starshipist Aivar Pau, postimees.ee, 2018-03-02
2. ↑  Robot delivery service comes to first UK town centre Verdict Media Limited, 2020-03-16

Ārējās saites
-------------

* Starship Technologies
**Starptautiskā nedzirdīgo šaha komiteja** (ICCD) (angļu: *International Chess Committee of the Deaf*, agrākā abreviatūra bija ICSC (angļu: *International Committee of Silent Chess*)) ir starptautiska sporta organizācija, kas dibināta 1949. gadā Kopenhāgenā, un apvieno nedzirdīgos un vājdzirdīgos šahistus.

Vēsture
-------

Starptautiskā nedzirdīgo šaha komitejā ietilpst 33 valstu organizācijas. To atzīst Starptautiskā Olimpiskā komiteja un Starptautiskās Šaha federācija (FIDE).

Starptautiskā nedzirdīgo šaha komiteja organizē vairākus šaha turnīrus:

* Pasaules šaha olimpiādes nedzirdīgajiem,
* Pasaules kausa turnīrus nedzirdīgajiem,
* Pasaules šaha komandu čempionātu nedzirdīgajiem,
* Eiropas šaha klubu čempionātu nedzirdīgajiem,
* Āzijas šaha klubu čempionātu nedzirdīgajiem.

Starptautiskā nedzirdīgo šaha komitejas komandas kopš 2002. gada piedalās arī Pasaules šaha olimpiādēs gan vīriešu, gan sieviešu konkurencē.

Atsauces
--------

1. ↑  International Chess Committee of the Deaf (ICCD)
2. ↑  OlimpBase :: Men's Chess Olympiads :: ICCD, Team Record
3. ↑  OlimpBase :: Women's Chess Olympiads :: ICCD, Team Record

Ārējās saites
-------------

* The International Chess Committee of the Deaf. Atjaunināts: 2016. gada 3. novembrī oficiālā ICCD vietne
* Historical Files of ICSC ICCD čempionātu un turnīru vēsture
* The encyclopaedia of team chess. Atjaunināts: 2016. gada 3. novembrī ICCD komandu turnīru rezultāti vietnē OlimpBase.org
**Jeļizaveta Kisteņeva** (krievu: *Елизавета Кистенева*; dzimusi 1998. gadā) ir Krievijas FIDE meistare šahā (2009), kas kopš 2023. gada šaha turnīros pārstāv Angliju.

Biogrāfija
----------

Maskavas šaha skolas audzēkne. Vairākkārt pārstāvējusi Krieviju Eiropas un pasaules jauniešu šaha čempionātos dažādās vecuma grupās. 2008. gadā uzvarējusi Eiropas jauniešu šaha čempionātā meitenēm U10 vecuma grupā. 2012. gadā Prāgā izcīnījusi trešo vietu Eiropas jauniešu šaha čempionātā meitenēm U14 vecuma grupā. 2012. gadā Jūrmalā uzvarējusi Alekseja Širova ziemas kausa izcīņā šahā meiteņu konkurencē.

Atsauces
--------

1. ↑  Transfers in 2023
2. ↑  European Youth Chess Championship 2008 - Girls U10
3. ↑  European Youth Chess Championship G14 Prague 2012 - Girls Under 14
4. ↑  Alexei Shirov`s Winter Cup for Girls 2012

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
**Starptautiskā neredzīgo šahistu asociācija** (IBCA) (angļu: *International Braille Chess Association*) ir starptautiska sporta organizācija, kas dibināta 1948. gadā, lai apvienotu neredzīgus un vājredzīgus šahistus.

Asociācijas vēsture
-------------------

Asociācija ir Starptautiskās šaha federācijas (FIDE) biedre kopš 1964. gada, kā arī Starptautiskās neredzīgo sporta asociācijas (IBSA, angļu: *International Blind Sport Asociation*) biedre. Neredzīgo šahistu asociācijas rindās ir apvienotas vairāk nekā 50 valstis. Kopš 1961. gada asociācija organizē Pasaules šaha olimpiādes neredzīgajiem šahistiem, bet kopš 1990. gada arī Pasaules komandu čempionātus neredzīgajiem šahistiem. 2016. gadā notika arī pirmās Eiropas komandu meistarsacīkstes neredzīgajiem šahistiem. Kopš 1966. gada notiek arī individuālie Pasaules šaha čempionāti neredzīgajiem vīriešiem, bet kopš 1986. gada tādi Pasaules čempionāti notiek arī sievietēm.

Neredzīgo un vājredzīgo šahistu turnīru noteikumi
-------------------------------------------------

Neredzīgo un vājredzīgo šaha turnīri norit pēc atšķirīgiem noteikumiem kā parastie šaha turnīri. Atšķirības galvenokārt ir saistītas ar šaha figūrām un galdiņu. Šaha figūras pēc gājiena izdarīšanas tiek droši nostiprinātas uz katra galdiņa lauciņa ar speciāla cauruma palīdzību. Starp melnajiem un baltajiem lauciņiem ir aptuveni 3-4 milimetru atšķirība izvietojuma augstumā, lai spēlētājs ar tausti tos varētu izšķirt. Tāpat arī vienādām balto un melno figūrām ir atšķirības, kuras var noteikt ar tausti. Par savu izdarīto gājienu katrs spēlētājs mutiski brīdina pretinieku. Gājienu pierakstīšanā tiek izmantots Braila raksts.

Atsauces
--------

1. ↑  About Blind Chess[novecojusi saite]
2. ↑  «Blind Chess Olympiads summary». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 5. martā. Skatīts: 2016. gada 26. oktobrī.
3. ↑  World Blind Team Chess Championship[novecojusi saite]
4. ↑  European Blind Team Chess Championship[novecojusi saite]
5. ↑  «Masculine Individual World Championships». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 19. maijā. Skatīts: 2016. gada 26. oktobrī.
6. ↑  «Feminine Individual World Championships». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 20. maijā. Skatīts: 2016. gada 26. oktobrī.

Ārējās saites
-------------

* International Braille Chess Association oficiālā IBCA vietne
ASV starpštatu šoseju sistēma
**Starpštatu šoseju sistēma** jeb oficiāli **Dvaita Eizenhauera vārdā nosauktā starpštatu un aizsardzības šoseju sistēma** ir autoceļu sistēma ASV, kas veido daļu no ASV Nacionālās šoseju sistēmas. Sistēma nosaukta ASV prezidenta Dvaita Eizenhauera vārdā, jo tieši viņš aizsāka sistēmas izveidošanu. 1956. gadā tika apstiprināts federālais "šosejas likums" un lielākā daļa sistēmas tika izbūvēta nākamo 35 gadu laikā. Sistēma tiek nepārtraukti uzlabota un uzturēta - 2010. gadā visu ceļu kopgarums sasniedza 75 932 kilometrus. Sistēmas kopizmaksas 2006. gadā tika novērtēta 425 miljardus dolāru apmērā - viens no lielākajiem projektiem pasaules vēsturē.

Vēsture
-------

### Plānošana

Sistēmas plānošana aizsākās 1921. gadā kad ASV armija uzdeva ASV Ceļu birojam sagatavot sarakstu ar ASV ceļiem, kuriem būtu nozīme valsts aizsardzībai. Rezultātā tika iegūta tā sauktā Peršinga karte, kas kalpoja kā uzmetums visai sistēmai. Pieaugot automobiļu skaitam, kļuva skaidrs ka ar laiku esošā, pārsvarā parasto ceļu ASV numurēto ceļu sistēma nespēs uzturēt tādus apjomus un 30. gadu nogalē tika uzsākta ietilpīgas šoseju sistēmas plānošana. Eizenhauers, kurš otrā pasaules kara laikā ieņēma apvienoto spēka komandiera posteni, novērtēja Vācijas autoceļu sistēmu, kā absolūti nepieciešamu valsts aizsardzības sastāvdaļu un ka šāda sistēma ļautu trauksmes brīdi efektīvi transportēt gan materiālos, gan personāla resursus. 1955. gadā tika publicēts pētījums par galvenajām šoseju trasēm, kas arī kļuva par visas sistēmas pamatplānu. 

I-55 šosejas celtniecība Misisipī 1972. gads
### Būvniecība

Šoseju sistēmas būvniecību apstiprināja 1956. gada 29. jūnijā ar federālo šosejas likumu. Pirmais kontrakts par ceļu izbūvi tika noslēgts dažas dienas vēlāk - 2. augustā Misūri štatā. 1974. gadā Nebraskas štats kā pirmais pabeidza visu starpštatu šoseju izbūvi savā teritorijā, bet oriģinālo plānu pilnībā pabeidza tikai 1992. gada 14. oktobrī, kad tika pabeigts sarežģīts šosejas posms Glenvudas kanjonā.

### Pēc 1992. gada

Vēl aizvien notiek dažādu apvedceļu un palīgceļu būvniecība, kas aizsākās 80. gados, šie ceļi neietilpa oriģinālajā šoseju sistēmā, tādēļ sistēmu uzskata par pabeigtu.