recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Nirburgringa** (vācu: *Nürburgring*) ir Formula 1 sacīkšu trase, kura atrodas Nirburgā, Vācijā. Tā ir bāzēta uz slavenās Nordšlaifes trases. Tā bija 20 km gara, tomēr Nirburgringa ir tikai apmēram piecus kilometrus gara.

Nordšlaifē ir miruši četri Formula 1 piloti un viens Formula 2 pilots. Ceneks Juneks 1928. gadā kļuva par pirmo pilotu, kurš ir gājis bojā autosacīkstēs. 1984. gadā notika rekonstrukcija un daļa no Nordšlaifes tika pārtaisīta par Nirburgringu. 12. maijā notika paraugdemonstrējumu sacīkste. Ar identiskiem Mercedes 190E 2.3-16 startēja Džeks Brebems, Fils Hills, Denijs Halms, Džeimss Hants, Žaks Lafits, Nikijs Lauda, Karloss Reutemans, Keke Rosbergs, Džodijs Šekters, Manfrēds Šurti, Airtons Senna un Džons Votsons. Uzvarēja Senna. Tajā pašā gadā atjaunotā trase rīkoja Eiropas GP un gadu vēlāk Vācijas GP, vienīgo reizi Nirburgringas vēsturē. Trasi nelietoja 10 gadus, līdz 1995. tur atkal notika Eiropas GP. Tas pats bija pēc gada, tomēr 1997. un 1998. gadā Eiropas GP notika Heresā, bet Vācijas GP - Hokenheimā, tādēļ tika nolemts rīkot tuvējās Luksemburgas Grand Prix. Kopš 1999. gada šeit notiek Eiropas GP, tomēr sākot ar 2007. gadu Hokenheima un Nirburgringa Vācijas GP rīko uz maiņām. Tiesa gan, sakarā ar to, ka jaunais Eiropas GP Valensijā F1 tiks izmantots tikai sākot ar 2008. gadu, 2007. gadā Vācijas GP vispār nenotika (pirmo reizi kopš 1961. gada), un Nirburgringā tika rīkots Eiropas GP.

Skatīt arī
----------

* F1 trašu saraksts

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Nirburgringa***.
* Oficiālā mājaslapa (angliski), (vāciski)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Trases Formula 1 pasaules čempionātā |
| --- |
|  |
| Pašreizējās (2022) | 
* Bahreina
* Baku
* Barselona
* Džida
* Hungaroringa
* Imola
* Interlaguša
* Jasmarina
* Maiami
* Marinas līcis
* Mehiko
* Melburna
* Monca
* Monreāla
* Montekarlo
* Ostina
* Pola Rikāra trase
* Red Bull Rings
* Silverstona
* Spā-Frankošampa
* Sudzuka
* Zandvorta

 |
|  |
| Bijušās | 
* Adelaida
* Buda
* Aida
* Anderstorpa
* AVUS
* Bremgartena
* Brendsheča
* Buenosairesa
* Celtvēga
* Cēzara Pils
* Dalasa
* Detroita
* Dižona
* Dienvidžeola
* Doningtona
* Eintrī
* Endiaba
* Eštorila
* Fīniksa
* Fudži
* Harama
* Heresa
* Hokenheimringa
* Indianapolisa
* Īstlondona
* Kajalami
* Sepanga
* Klemronferāna
* Lemāna
* Longbīča
* Maņikūra
* Monhuika
* Monsantu
* Montremblāna
* Mosportas trase
* Nirburgringa
* Nivela-Bolēra
* Oportu
* Pedralbesa
* Peskāra
* Rēma-Guo
* Riversaida
* Ruēna-Lezesāra
* Sebringa
* Sepanga
* Soči
* Šanhaja
* Valensija
* Votkinsglena
* Zoldera
* Žakarepagua

 |

 |


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 238989689
* LNB: 000314100
* LCCN: sh2016000966
* GND: 4042741-9
* BNF: cb16690549m (data)

 |

 |
**Eduards Laursons** (1876—1950) bija latviešu skolotājs, kooperācijas propagandists un sabiedriskais darbinieks. Latviešu Pagaidu Nacionālās padomes valdes loceklis (1917), viens no Latviešu zemnieku savienības dibinātājiem. Latvijas Tautas bankas valdes priekšsēdētājs, Centrālās savienības "Konzums" valdes un padomes priekšsēdētāja biedrs, Savstarpējās ugunsapdrošināšanas centrālās savienības valdes priekšsēdētājs. 

Daudz rakstīja par kooperācijas un saimnieciskiem jautājumiem "Dzimtenes Vēstnesī", "Kooperatorā", "Līdumā", "Brīvajā Zemē", "Savienībā", "Kopdarbībā", "Latvijas Lauksaimniekā", "Ekonomistā", "Balsī", "Kooperatīvā Kredītā" un citos izdevumos.

Dzīvesgājums
------------

Dzimis 1876. gada 24. (11. pēc VS) februārī Jaunvāles pagasta Mailēs zemnieku ģimenē. Mācījās Jaunvāles pagasta skolā, Trikātas draudzes skolā un Pleskavas skolotāju seminārā, bija Turaidas un Bīriņu pagasta skolotājs (1897—1909). Kā eksterns nolika Maskavas Praktiskās akadēmijas gala eksāmenu, studēja Maskavas komercinstitūtā (1909—1913) un ieguva I. šķiras komercinženiera grādu, aizstāvot diplomdarbu "Kooperācija Latvijā". 

Pēc Pirmā pasaules kara sākuma 1915. gadā Maskavā organizēja Centrālo savienību "Konzums", bija par tirdzniecības instruktoru un revidentu. Organizēja arī Latvijas Lauksaimnieku Centralbiedrības Maskavas nodaļas un birojus, kuri palīdzēja paglābt Latvijas kooperatīvo centrālo organizāciju mantas, lopus un iestādes. Karam ieilgstot, 1916. gadā Laursons pārcēlās atpakaļ uz Latviju, kur Valkā 1917. gadā kļuva par "Konzuma" valdes un padomes priekšsēdētāja biedru, bez tam ņēma dzīvu dalību bēgļu apgādāšanas organizācijās.

LPNP valde: sēž no kreisās puses K. Bahmanis (sekretārs), J. Rubulis (pr. biedrs), V. Zāmuēls (priekšsēdētājs), J. Palcmanis (pr. biedrs), K. Pauļuks (pr. biedrs), stāv no kreisās V. Siliņš, O. Nonācs, K. Skalbe, J. Akuraters, E. Laursons.
Kopīgi ar M. Valteru un K. Ulmani 1917. gadā nodibināja Latviešu zemnieku savienību un ņēma dzīvu dalību pie pirmās Vidzemes zemes sapulces organizēšanas Valmierā 1917. gada martā, kurā tika ievēlēts par pirmās Vidzemes Zemes padomes locekli, novembrī Valkā ievēlēts par pirmās Latviešu Nacionālās Padomes un tās valdes locekli. Iskolata laikā darbojās Vidzemes guberņas pārtikas komitejā un vēlāk Rīgas apgādāšanas komitejā. 1918. gadā vācu okupācijas laikā rediģēja žurnālu "Savienība", kuru izdeva C. S. "Konzums". 

Arī Latvijas SPR laikā 1919. gada ziemā un pavasarī mēģināja glābt, kas vēl bija glābjams kooperācijas laukā, atmeta piedalīšanos politiskā dzīvē, jo nevarēja ciest un saprast politisko "andeli", piegriezās vienīgi iemīļotam kooperācijas darbam. Centās Latvijas sabiedrisko un saimniecisko dzīvi iekārtot pēc godīguma un kopdarbības principiem.

1949. gada marta deportācijas laikā 25. martā apcietināts un deportēts uz Amūras apgabalu, kur 1950. gada 1. jūlijā Javitinskas rajonā kopā ar sievu izdarījis pašnāvību.

Atsauces
--------

1. ↑  nekropole.info
2. ↑  Lieta Nr. 6318.
3. ↑  letonika.lv
|  |  |
| --- | --- |
|  | 
Div' dūjiņas gaisā skrēja

Latviešu tautasdziesma "Div' dūjiņas gaisā skrēja", izpilda Lizete Iesmiņa-Mihelsone |
| 

---

*Palīdzība, ja ir problēmas šī faila atskaņošanā.* |

**Lizete Iesmiņa-Mihelsone** (dzimusi 1872. gada 23. septembrī, mirusi 1934. gada 3. jūlijā) bija latviešu dziedātāja un aktrise. 15 gadu vecumā Lizete Iesmiņa-Mihelsone sāka dziedāt Jelgavas baznīcas korī, 1889. gadā Jelgavas Latviešu biedrības teātrī, pēc tam Rīgas Latviešu biedrības teātrī. Lizete Iesmiņa-Mihelsone bija viena no pirmajām dziedātājām, kas veica skaņuplašu ierakstus, piedaloties tajos jau no 1903. gada. Viņas balss diapazons bija soprāns. Viņas aktrises un soprāna karjera ilga gandrīz 30 gadus: 1895—1918 Rīgas Latviešu teātrī un pēc tam dažus gadus Latvijas Nacionālajā teātrī. Aktrises vīrs bija arhitekts Aleksandrs Mihelsons. Iesmiņa-Mihelsone ir apbedīta Rīgas Meža kapos.

Atsauces
--------

1. 1 2 3  «Ievērojami cilvēki Jelgavas novadā». Jelgavas Zinātniskā bibliotēka. Skatīts: 2016-3-15.[novecojusi saite]
2. ↑  Ieraksta "Die Landstreicher. In lauschiger Nacht" informācija europeana.eu
3. ↑  Rīgas Meža kapos apbedīto saraksts

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 192144783025643628507

 |

 |
**Allatīvs** (latīņu: *allativus*, no *allāt* – 'atnest') ir viens no lokatīva locījuma paveidiem, kas norāda darbības virzienu pie priekšmeta vai dzīvas būtnes. Sastopams somugru valodās un baltu valodās.

Baltu valodās
-------------

Lietuviešu valodā allatīva formas veidoja, pievienojot pie ģenitīva piedēkli -pi: *miško + pi* → *miškop(i)*, *miškun* + *pi* → *miškump(i)* (*"mežā + pi → mežāp(i), mežun + pi → mežump(i)"*). No ilatīva tas atšķiras ar to, ka darbība ir vērsta pie, bet ne uz priekšmetu, salīdzinājumam, "ateik manęspi" ("atnāc pie manis"), pretstatā "panirk savin" ("iegremdējies").

Allatīvs tiek uzskatīts par baltu valodu jaunievedumu, jo baltu pirmvalodā tā neesot bijis. Allatīvs parādās jau 16.–17. gadsimta lietuviešu valodas rakstos. Tā pēdas visvairāk atrodamas Lazūnu izloksnē, mazāk – citās Baltkrievijas lietuviešu izloksnēs. Tagad allatīvu valodnieki uzskata par arhaismu, lai gan ir palikušas sastingušas vārdu formas, ko mūsdienās oficiāli pieskaitīta apstākļa vārdiem, piemēram, lietuviešu valodā: *velniop* – 'velnup, pie velna', *vakarop* – 'vakarup, uz vakarpusi', *rudeniop* – 'uz rudens pusi', *namo(p)* – 'mājup'.

Allatīvs ir bijis arī latviešu valodā ar piedēkli *-up* vai *-p(u)*. Ir saglabājušās atsevišķas sastingušas formas, kā *mājup*, *kalnup*, *augšup*, *lejup*, *kurp, turp(u)*, *šurp(u)*.

Citās valodās
-------------

Allatīva iezīmes sastopamas arī latīņu, Micēnu grieķu valodas formās, norādot virzienu uz kādu vietu.

Somu valodā allatīvs tiek veidots, pievienojot galotni *-lle*, piemēram, *pöytä* ("galds"), *pöydälle* ("galdup, pie galda").
**Klāvs Siliņš** (1904—1984) bija latviešu ģenealogs, latviešu personvārdu un Latvijas meliorācijas vēstures pētnieks.

Dzīvesgājums
------------

Dzimis 1904. gada 3. septembrī Bīriņu pagasta Lejasteteros zemnieka ģimenē. Viņš mācījās Jērkules pagasta skolā (1913-1916), O. Veicmanes un E. Plataces privātajā proģimnāzijā (1916-1918), Pabažu pamatskolā (1918-1920), Rīgas Valsts 1. ģimnāzijā (1920) un Rīgas Kultūrtehniskajā skolā (1920-1924). 
Studēja Latvijas Universitātes teoloģijas fakultātē (1924-1937), līdztekus strādāja Zemkopības ministrijas kultūrtehniskajā daļā. No 1938. gada periodikā publicēja rakstus par ģenealoģiju. 

Otrā pasaules kara beigās Klāvs Siliņš bija skolotājs Rīgas un Liepājas skolās, 1943. gadā nolasīja referātu "Radu pulcēšana". 1944. gadā devās bēgļu gaitās uz Vāciju, taču pēc kara beigām atgriezās dzimtenē. Strādājis par kontroles inženieri Celtniecības un Zemkopības bankās. 

Dzīvoja kopā ar savu sievu tektilmākslinieci Natāliju Siliņu Mežaparka savrupmājā Stendera ielā 15. 1965. gadā pensionējās un pilnīgi nodevās personvārdu vākšanai. Publicējis rakstus periodikā (Literatūra un Māksla, Zvaigzne, Skolotāju Avīze, Lauku Dzīve, Padomju Jaunatne u.c.).

Miris 1984. gada 9. decembrī, apglabāts Meža kapos.

Darbi
-----

Pēc K. Siliņa nāves iznāca "Latviešu personvārdu vārdnīca" (1990), kurā apkopotas ziņas par apmēram 8000 personvārdiem, to izcelsmi, izplatību. 
Manuskriptā palika grāmata "Es un mans laikmets. Klāva Siliņa dzimtas attīstība un ar to saistītās parādības". Publicētas "Atmiņas par dzejnieci Austru Skujiņu" (Karogs, 1984, 2). Rakstījis arī dzejoļus, lugas (palikušas manuskriptā).

Literatūra
----------

* Bušs O. Klāvs Siliņš un viņa vārdnīca. Karogs, 1987, 3.;
* Viese S. Klāvs Siliņš. Rīgas Balss, 1995. gada 3. janvārī

Atsauces
--------

1. ↑  LU Literatūras, folkloras un mākslas institūts R. Briedis
**Eduards Leitmanis** (1899—1971) bija latviešu inženieris un padomju sabiedriskais darbinieks. Latvijas Republikas Finanšu ministra biedrs Kirhenšteina valdībā (1940), Latvijas PSR Tautas komisāru padomes vieglās rūpniecības tautas komisārs (1940—1941).

Dzīvesgājums
------------

Dzimis 1899. gada 3. oktobrī Rīgā. Pirmā pasaules kara laikā 1916. gadā devies bēgļu gaitās uz Krieviju, kur dzīvojis līdz 1940. gadam. Studējis Ļeņingradas politehniskajā institūtā, ieguvis inženiera metalurga izglītību. Strādājis dažādos PSRS rūpniecības uzņēmumos. 

Pēc Latvijas okupācijas 1940. gada jūnijā no Ļeņingradas nosūtīts uz Latviju, iecelts par Kirhenšteina valdības finanšu ministra biedru. 
Pēc Latvijas inkorporācijas Padomju Savienībā bija Latvijas PSR vieglās rūpniecības tautas komisārs. 
Pēc Otrā pasaules kara beigām strādājis saimnieciskā darbā.

Miris 1971. gada 20. janvārī Rīgā.

Atsauces
--------

1. ↑  letonika.lv autors: Artis Ērglis, 2005
**Estebans Tuero** (spāņu: *Esteban Tuero*; dzimis 1978. gada 22. aprīlī, Buenosairesā, Argentīnā) ir argentīniešu sacīkšu pilots, kurš 1998. gadā piedalījās Formula 1 sacīkstēs kā Minardi komandas pārstāvis.

Tuero piedzima netālu no Oskara Galvesa autodroma. Viņš sāka braukt ar kartingiem septiņu gadu vecumā un sāka braukt ar formulām 1992. gadā. 1994. gadā Tuero aizvadīja dažas sacīkstes Dienvidamerikas F3. 1995. gadā argentīnietis pārcēlās uz Eiropu. Viņš bija piedalījies Itālijas F3, Formula 3000 un Formula Nippon. Tuero nokļuva F1 19 gadu vecumā. Viņš joprojām ir viens no visu laiku jaunākajiem pilotiem, kuri ir piedalījušies sacīkstē. Viņš reti finišēja, toties, kad to izdarīja, bija diezgan augstās vietās. Pēdējā sacīkstē viņš piedzīvoja sadursmi ar Takagi. Pēc sezonas viņš paziņoja par savu aiziešanu no sporta kakla traumas dēļ. Viņam iepriekš tika piedāvāta vieta Minardi arī uz 1999. gadu.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Estebans Tuero***.
* *Driver Database* profils (angliski)
* *Motorsportstats* profils (angliski)
* *Racing-Reference driver* profils (angliski)
**Egrisas grēda** (gruzīnu: ეგრისის ქედი) vai **Megrelijas grēda** (სამეგრელოს ქედი) ir kalnu grēda Gruzijā. Izvietojusies valsts ziemeļrietumos, Lielā Kaukāza grēdas dienvidu priekšgrēda. Stiepjas 60 km garumā austrumu—rietumu virzienā. Augstākā virsotne ir Čitagvala (3226 m) grēdas rietumdaļā. Grēdas korē saglabājušies nelieli ledāji. Lielākā daļa grēdas veidota no porfirītiem, dienvidu mala — no kaļķakmens ar karsta masīviem. Ziemeļos Egrisas grēdai stiepjas paralēlā Svanetijas grēda, dienvidos piekļaujas Kolhidas zemiene. Inguri ieleja rietumos grēdu atdala no Kodori grēdas, Chenisckali ieleja austrumos — no Račas grēdas un Lečhumi grēdas. Nogāzēs līdz 1200 m augstumam platlapju meži (ozols, skābardis, dižskābardis), līdz 2100 m augstumam — skujkoku meži, virs tām — subalpīnās un alpīnās pļavas.

Atsauces
--------

1. ↑  *Ģeogrāfijas vārdnīca Pasaules zemes un tautas*. Rīga : Galvenā enciklopēdiju redakcija. 1978. 191. lpp.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Egrisas grēda***.
**Monopsons**, ko dažkārt sauc par **pircēja monopolu**, ir monopolam līdzīgs tirgus stāvoklis. Monopsonijā viens liels pircējs, nevis pārdevējs kontrolē lielu tirgus daļu un samazina cenas. Monopsons notiek tad, kad vienam uzņēmumam ir tirgus spēks, izmantojot ražošanas faktorus. Uzņēmums ir vienīgais vairāku pārdevēju pircējs un samazina pārdevēja produktu vai pakalpojumu cenu atkarībā no tā daudzuma, kādu tas pieprasa.

Monopsonijās ir daudz dažādu formu, kuras visbiežāk rodas, ja **viens darba devējs kontrolē visu darba tirgu**. Ja tas notiek, pārdevēji, šajā gadījumā potenciālie darbinieki, konkurē par dažām pieejamām darbavietām, pieņemot zemākas algas, kas samazina darbinieku izmaksas uzņēmumam.

Tehnoloģiju nozare ir šāda veida monopsonijas piemērs. Tirgū ir tikai daži lieli tehnoloģiju uzņēmumi, kuros ir nepieciešami inženieri, tādi lieli spēlētāji kā *Cisco* un *Oracle* ir apsūdzēti slepenās vienošanās un izvēlas nekonkurēt savā starpā, ņemot vērā algas, ko viņi piedāvā tehniskām pozīcijām. Tas novērš algu, lai lielākie tehnoloģiju uzņēmumi realizētu zemākas ekspluatācijas izmaksas un lielāku peļņu. Šis piemērs parāda, kā uzņēmumu grupa var darboties kā monopsons.

Kā vēl viens monopsonijas piemērs var būt lielu uzņēmumu piegādātāji. Ja automašīnu ražotāji apvienosies vienā konglomerātā, iegūtajai uzņēmējdarbības vienībai būtu ievērojama jauda pār saviem piegādātājiem. Visi riepu un gumijas izstrādājumu izgatavošanas uzņēmumi konkurēs viens ar otru, lai iegūtu auto ražotāja biznesu. Arī konkurenti savstarpēji konkurētu ar plastmasas, tērauda un citu metālu ražotājiem, lai nodrošinātu lielākās konglomerācijas labākās cenas. Šis piemērs parāda, ka monopsonija, kas līdzīga monopolam, var nelabvēlīgi ietekmēt ekonomiku. Tomēr patērētāji var gūt labumu, ja monopsons iet pa saviem ietaupījumiem, samazinot savas produkcijas cenas, nevis gūstot papildu peļņu.

Atsauces
--------

1. ↑  «Monopsony».
Žults (dzeltenā viela) aknu biopsijā.
**Žults** ir gremošanas sula, kuru izdala aknas. Pa aknu žultsvadiem tā plūst uz žultspūsli un periodiski, žultspūslim iztukšojoties, tā nonāk divpadsmitpirkstu zarnā. Žults sastāvā nav gremošanas fermentu, bet tajā esošās vielas nodrošina taukvielu un taukos šķīstošo vielu šķīdināšanu. Izšķīdinātie tauki fermentu iedarbības rezultātā vieglāk sašķeļas un labāk uzsūcas.

Ar žulti izdalās holesterīns, lecitīns, bikarbonāti, žults sāļi un žults pigmenti, steroīdie hormoni, dažādi medikamenti. Žultī plaši atrodami visa spektra elektrolīti: Na+, K+, Ca2+, Cl−, CO32−. Sagremojot ļoti taukainu maltīti, lielākā daļa žults pigmentu nonāk tievajā zarnā un tiek reabsorbēti līkumainajā zarnā un atgriežas aknās caur portālo vēnu un atkal tiek sekretētas ar žulti. Žults sekmē zarnu kustības un kavē baktēriju savairošanos zarnās. 

Žultī esošās žultsskābes pirmās emulģē organismā ar barību uzņemtos lipīdus. Diennaktī vidēji izdalās 500—1200 ml žults.

Žultsskābes
-----------

Līdz pat 53% žults sausās masas aizņem žultsskābes. Pirmatnējās žultsskābes — holskābe un henoksilholskābe — veidojas aknu šūnās (hepatocītos) no holesterīna. Žultsskābju galvenā daļa konjugējas ar glicīnu un taurīnu, pārvēršoties glikoholskābē un tauroholskābē. Konjugētās žultsskābes ir mazāk toksiskas un labāk šķīst ūdenī. 

### Funkcija

Žultsskābju funkcija ir daudzveidīga. Tās spēj no holesterīnu fosfolipīdiem un taukskābēm formēt speciālu transporta formu — micellas, pateicoties kurām augstāk minētās vielas kļūst par žultī šķīstošām un tādā veidā izdalās no organisma. Turklāt žultsskābes uztur žulti šķidru un ierobežo kristalizācijas procesu, līdz ar to kavējot žultsakmeņu veidošanos.

Žultsskābes piedalās tauku emulģēšanā, taukos šķīstošo vitamīnu (A, D, E, K) uzsūkšanās procesos zarnās, pastiprina zarnu kustības, aktivizē aizkuņģa dziedzera un zarnu trakta enzīmu — lipāzi.

Atsauces
--------

1. ↑  Liga Aberberga-Augškalne, Olga Koroļova. *Fizioloģija ārstiem*. Rīga : Izdevniecība Nacionālais apgāds, 2007. 516. lpp. ISBN 978-9984-26-294-9.
2. ↑  Jānis Gardovskis, Ralfs Kolītis, Jāzeps Baško, Antoņina Sondore u.c. (2013). Ķirurģija. Rīga: Rīgas Stradiņa universitāte. 1013. lpp. ISBN 978-9984-793-28-3.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* LNB: 000294979
* LCCN: sh85014007
* GND: 4393841-3
* BNF: cb119761001 (data)
* NDL: 00572708
* BNE: XX534363

 |

 |
**Parīzes Ziemeļu kapi** jeb **Monmartras kapsēta** (franču: *Cimetière de Montmartre*) ir kapsēta Parīzē, Francijā. Šī ir trešā lielākā kapsēta Parīzē pēc Perlašēza (*Cimetière du Père-Lachaise*) un Monparnasas (*Cimetière du Montparnasse*) kapiem. Par Monmartras kapsētu mazāka ir Pasi kapsēta (*Cimetière de Passy*).

Monmartras kapsētu oficiāli atklāja 1825. gada 1. janvārī. Tās platība ir 11 hektāri, te ir sastādīti 783 koki. Pāri kapsētai ir 1888. gadā būvētais Kolankūra metāla tilts (*Pont de Caulaincourt*). Kapsēta atrodas *avenue Rachel* 20, Parīzes 18. apgabalā, kas atrodas tā saucamajā augšējā pilsētā, vēsturiskajā centrā netālu no Svētās Sirds bazilikas (*La Basilique du Sacré Cœur de Montmartre*). 20 000 kapavietu starpā ir tādu slavenu cilvēku kā Heinriha Heines, Stendāla, Zolā, Berlioza, Vaclava Ņižinska pieminekļi. Vispopulārākā tūristu un pielūdzēju vidū ir franču dziedātājas Dalidas atdusas vieta, kas visu gadu ir noklāta ar ziediem.

Monmartras kapsēta

Ārējās saites
-------------

* Official website
* A more comprehensive list
* Cimetiere de Montmartre franču: *{{{2}}}*

Atsauces
--------

1. ↑  «Paris.fr, site officiel de la ville de Paris – Paris.fr». *www.paris.fr* (franču). Arhivēts no oriģināla, laiks: 2014-04-02. Skatīts: 2018-08-09.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 146617129
* LCCN: no2013112715

 |

 |
**Fertē—Hanšāgas nacionālais parks** (ungāru: *Fertő-Hanság Nemzeti Park*) ir nacionālais parks Ungārijas ziemeļrietumos, Ģēras-Mošonas-Šopronas meģē, pie valsts robežas ar Austriju. Tas tika atvērts 1991. gadā, trīs gadus vēlāk saistoties kopā ar Austrijā esošo Neizīdles ezera—Zēvinkeles nacionālo parku (abi parki atrodas pie Neizīdles (Fertē) ezera, bet katrs attiecīgajā robežas pusē). Parka kopējā platība ir 237,31 km², un tas sastāv no divām galvenajām daļām — Fertē ezera un Hanšāgas.

Nacionālā parka apkārtnē ligzdo vairāki putni, kā, piemēram, lielais baltais gārnis, rudais gārnis, karošknābis un meža zoss, kopumā ezera apkārtnē ligzdo ap 300 putnu. Migrācijas sezonā šajā apkārtnē parādās arī sloku dzimtas putni. Reti novērotas arī sarkankakla zosis, jūras ērglis un lauku lija. Ezerā mīt līdakas, kazes un pīkstes. Pļavās uz rietumiem no ezera aug tādi reti augi kā dzeltenā dzegužkurpīte, mušu ofrīda un ungāru īriss, kā arī sastopamas vairākas tauriņu sugas.

1991. gadā nacionālo parku kopā ar Austrijā esošo saistīto parku atzina Starptautiskā dabas un dabas resursu aizsardzības savienība (IUCN). Apkārtnes ievērojamās floras un faunas dēļ Fertē ezers kļuva par aizsargājamo ainavu apvidu jau 1977. gadā, bet Hanšāga gadu agrāk — 1976. gadā. 2001. gadā UNESCO Pasaules Mantojuma sarakstā iekļauti abās valstīs esošie nacionālie parki, kas ietver ezeru.

Fertē ezers un Hanšāga
----------------------

**Fertē ezers** ir lielākais Eiropas stepes ezers un lielākais Austrijas ezers. Seklā ūdens līmeņa un valdošo vēju dēļ ezera lielums un forma mainās, bieži applūstot. Ungārijas daļā ezera krasti ir purvaini ar daudzām niedrēm. Purvāju pārtrauc tikai nelieli iekšējie ezeri un ūdens kanālu tīkls, kas tika izveidots, lai nodrošinātu satiksmi. Starp niedrēm ir arī meldri un zāģu grīšļi, netālu no krasta arī aug gari grīšļi un atrodas mitrās un purva pļavas.

1960. gados parkā esošajā **Hanšāgas** apkārtnē bija diezgan zems mežu īpatsvars, bet bija vairāki alkšņu un vītolu purvi, kā arī ozolu meži. Pēc meliorācijas bija ievērojama mežu platības pārkārtošanās. Sākotnējie meži, kas palika (Cšīkoša, Vešsēša, Figurāka mežs) veido izcilu dabas mantojumu, kurā ir ļoti bagātīga kukaiņu fauna un tā ir vairāku dziedātājputnu ligzdošanas vieta.

Atsauces
--------

1. 1 2 3 4 5 6  Nacionālā parka dabas konservācijas informācija parka mājaslapā
2. 1 2  Nacionālā parka direktoriāta mājaslapas ievads
3. ↑  «Ungārijas tūrisma informācijas mājaslapa». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2015. gada 30. maijā. Skatīts: 2016. gada 26. martā.
4. ↑  Austrijas nacionālā parka mājaslapa
5. ↑  Ezera plūdu zonas karte[novecojusi saite]

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Fertē—Hanšāgas nacionālais parks***.
* Oficiālā tīmekļa vietne
**Pēdveida grīslis** (latīņu: *Carex rhizina*) ir grīšļu dzimtas suga. Savvaļā tā reti un nevienmērīgi sastopama Eirāzijā — Eiropā sastopama kontinenta centrālajā, dienvidu un ziemeļaustrumu daļā, tostarp Latvijā. Augs ir izplatīts mēreni sausos lapkoku un jauktos mežos.

Suga ir ierakstīta Baltijas jūras reģiona Sarkanajā grāmatā un Latvijas Sarkanajā grāmatā 2. kategorijā.

Apraksts
--------

Pēdveida grīslis ir daudzgadīgs, 20-50 cm garš lakstaugs, kurš pieder dažādvārpu grīšļu grupai, jo tā sievišķajiem ziediem ir 3 drīksnas un augļa pūslītim ir ļoti īss knābītis.

Augs veido paskraju, nelielu ceru, un tam raksturīgi spēcīgi, ložņājoši sakneņi. Stublājs ir stāvs, raupjš un aplapots pie pamata. Lapas ir zaļas, 0,2-0,3 cm šauras, daudz īsākas nekā stublājs. Lapu makstis ir brūnas. Ziedkopā stublāja galotnē ir 1 vīrišķo ziedu vārpiņa, zem tās ir 2—4 diezgan attālu novietotas, skrajas sievišķo ziedu vārpiņas. Apakšējās sievišķās vārpiņas seglapa ar garu, stobrveidīgu, zaļu maksti un īsu lapas plātni, īsāka nekā vārpiņa. Sievišķās vārpiņas ir ar 5-10 ziediem, ar 3—6 cm garu kātiņu, tās ir stāvas vai nokarenas. Augļa pūslītis ir zaļganbrūns, īsi apmatots, tam ir redzams dzīslojums, un pūslītis ir strauji sašaurināts īsā, līkā, divzobainā knābītī. Pūslīša segplēksne ir brūna, otrādi olveidīga, ar zaļu joslu vidū, plēvjainu apmali un smailu galu, aptuveni pūslīša garumā vai īsāka. Zied aprīļa beigās un maijā.

Atsauces
--------

1. 1 2  «pēdveida grīslis - Carex rhizina Blytt ex Lindblom - Augi - Latvijas daba». *www.latvijasdaba.lv*. Skatīts: 2022-05-04.
**Žuenvila salas** (angļu: *Joinville Island group*) ir neapdzīvotu salu grupa Antarktīdas pussalas ziemeļaustrumu galā Antarktikā. Izvietojušās starp Vedela jūru dienvidaustrumos un Brensfīlda šaurumu ziemeļos. No kontinenta (Triniti pussalas) tās atdala Antarktikas šaurums. Salu grupu veido trīs galvenās salas — Žuenvila sala, Dandī sala un d'Irvila sala, kā arī vairākas nelielas salas un saliņas, lielākās no kurām ir Brensfīlda un Polē salas. Augstākā virsotne ir 825 m augstais Toluss Žuenvila salā.

Salu grupas divas lielākās ziemeļu salas — d'Irvila un Žuenvila salas 1838. gada 27. februārī atklāja Francijas ekspedīcija Dimona d'Irvila vadībā un, pieļaujot ka salas ir savienotas, nosauca tās kopīgi par **Žuenvila Zemi** *(Terre Joinville)* par godu Orleānas hercoga Luī Filipa I trešajam dēlam Fransuā Ferdinandam Filipam Luī Marijam, Žuenvilas princim *(François Ferdinand Philippe Louis Marie, Prince de Joinville)*. Tikai 1902. gada Zviedrijas ekspedīcija atklāja šaurumu starp abām salām.

Dandī salā kopš 1961. gada darbojas Argentīnas sezonālā polārstacija Petrela.

Atsauces
--------

1. ↑  SCAR Composite Gazetteer
Kontrastējoši vēsas eļļas liešanu uz pieres (*Širodhara*).
**Pančakarma** (sanskritā: "piecu veidu attīrīšana") ir viena no klasiskajām Ājurvēdas ārstēšanas metodēm, kas ietver ķermeņa un psihes attīrīšanas kursu vairāku nedēļu garumā.

Pielietošana
------------

Saskaņā ar klasiskajiem Ājurvēdas tekstiem, veselības stāvokļa saglabāšanai un ilgas dzīves nodrošināšanai periodiski ir nepieciešami t. s. iekšējās "attīrīšanās terapijas" kursi. Pēc attīrīšanās kursa parasti seko dzīvesveida stabilizācijas terapijas kurss, lai nepieļautu iepriekšējo regulācijas traucējumu atgriešanos.

Sastāvdaļas
-----------

Pēc viena no galvenajiem Indijas klasiskās medicīnas traktātiem (Čaraka samhitas) Pančakarma ietver šādas piecas iekšējās attīrīšanas procedūras: 

1. *nasja* (nazālo tīrīšanu)
2. *vamána* (gastrālo tīrīšanu)
3. *viréčána* (intestinālo tīrīšanu)
4. *niróha vasti* (rektālo tīrīšanu)
5. *snéha vasti* (gī sviesta terapiju)

Dienvidindijas Ājurvēdas tradīcijā galveno vietu attīrīšanas kursā ieņem visa ķermeņa masāža ar siltu ārstniecisko eļļu (*Abjanga*), ko papildina ar kontrastējoši vēsas eļļas liešanu uz pieres (*Širodhara*). Ziemeļindijas Ājurvēdas tradīcijā lielāku nozīmi ieņem kausētā sviesta (*Gī*) ikdienas iedzeršana no rītiem tukšā dūšā, kam jānodrošina iekšējo taukos šķīstošo toksīnu (*Malu*) absorbcija un izvadīšana. Ārējai ūdenī šķīstošo toksīnu izvadei lieto sviedrēšanas procedūras (*Svedana*). Reizēm lieto arī asins nolaišanu vai arī hirudoterapiju, izmantojot dēles.

Individuāla pielietošana
------------------------

Attīrīšanās procedūras ir atkarīgas no regulācijas traucējumu veida:

* *Kaphas* disbalansa gadījumos organisma attīrīšanai lieto augu izcelsmes vemšanas līdzekļus;
* *Pitas* disbalansa gadījumos lieto augu izcelsmes caurejas līdzekļus;
* *Vatas* disbalansa gadījumos lieto medicīniskās eļļas klizmas.

Atsauces
--------
**Klāss Okesons Tots** (zviedru: *Claes Åkesson Tott*, latīņu: *Claudius Tott*, 1630—1674) bija zviedru diplomāts un valstsvīrs. Feldmaršals (1665), Zviedru Vidzemes ģenerālgubernators (1666—1671).

Dzīvesgājums
------------

Dzimis 1630. gada 14. augustā Ekolsundā zviedru galminieka un feldmaršala Okes Tota (1598–1640) un viņa sievas Sigrīdas Bīlkes (1607–1634) ģimenē. 
Karalienes Kristīnes I valdīšanas laikā 1652. gadā viņam piešķīra grāfa titulu. Piedalījās Otrajā Ziemeļu karā tagadējās Polijas teritorijā, paaugstināts par ģenerālmajoru.

Pēc kara beigām bija Zviedrijas sūtnis Francijā (1661), Stokholmas gubernators (1664—1665), feldmaršals (1665).
1665. gada 27. oktobrī viņu iecēla par Zviedru Vidzemes ģenerālgubernatoru. 1668. gadā viņš atbalstīja Dāvida Hilhena 1599. gadā izstrādātā dzimtbūšanas likuma ieviešanu Vidzemē. No 1672. gada viņš atradās diplomātiskā misijā Francijā. 
Miris 1674. gada 15. jūlijā Parīzē.

Literatūra
----------

* Arveds Švābe. Klaudija Tota rīkojums par Vidzemes dzimtsļaudīm 22.9.1671. "Jurists", 1928. nr. 4. un 6.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Klāss Okesons Tots*** |

| Politiskie un sabiedriskie amati un pozīcijas |
| --- |
| Priekštecis: **Bengts Gabrielsons Uksenšerna**  |  **Zviedru Vidzemes ģenerālgubernators** 1666 — 1671 | Pēctecis: **Fabiāns fon Fersens**  |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 64431322
* LCCN: n92000426
* ISNI: 0000 0000 3413 2248
* GND: 103901272

 |

 |
|  |
| --- |
|  PzKpfw. I Ausf. F |
| *Panzerkampfwagen I Ausf. F* |
| Galvenie tehniskie parametri |
| Apkalpe | 2 komandieris un vadītājs |
| Garums | 4,38 m |
| Platums | 2,64 m |
| Augstums | 2,05 m |
| Masa | 23,2 t |
| Bruņas un bruņojums |
| Bruņas | 25-80 mm |
| Pamatbruņojums | 2x7,92 mm MG-34 ložmetēji |
| Sekundārais bruņojums |  |
| Mobilitāte |
| Dzinējs | *Maybach* HL45P 150 ZS (110 kW) |
| Ātrums uz ceļa | 25 km/h |
| Jauda/masa | 7,1 ZS/t |
| Maks. attālums | 150 km |

***Panzerkampfwagen I Ausf. F*** bija Vācijas vieglā tanka *Panzerkampfwagen I* sestā versija, kas tika ražota laika posmā no 1942. gada aprīļa līdz decembrim. Tā galvenie uzdevumi bija izlūkošana un kaujas stāvokļa novērošana. Tankam bija 25 mm līdz 80 mm biezas bruņas. Tam bija divu cilvēku apkalpe un bruņojumā divi MG-34 ložmetēji — abi iebūvēti rotējošā tornī. 
*Panzerkampfwagen I Ausf. F* versija tika saražota tikai 30 eksemplāros (pēc citiem datiem — tikai 12), 8 no tiem darbojās Krievijā, 1. tanku divīzijas sastāvā. Mazais saražotais skaits skaidrojams ar to, ka armijai bija nepieciešami lielāki un izturīgāki tanki, jo vieglais tanks ar diviem ložmetējiem vairs neatbilda tā laika prasībām.

Atsauces
--------
***Fifth Harmony*** (saīsinātais nosaukums **5H**) ir amerikāņu meiteņu grupa, kas tika izveidota šova "X Faktors" otrās sezonas laikā 2012. gadā. Grupa sastāv no Elijas Brukas Ernandesas (Ally Brooke Hernandez), Normani Kordejas Hamiltones (Normani Kordei Hamilton), Lorenas Huregijas (Lauren Jauregui) un Dainas Džeinas Hensenas (Dinah Jane Hansen), 2016. gada decembrī Kamila Kaveljo (Camila Cabello) pameta grupu. Grupa parakstīja koplīgumu ar Saimona Kauela kompāniju *Syco Music* un Eleja Rīda ierakstu kompāniju *Epic Records*, finišējot šova trešajā vietā pēc uzvarētāja Teita Stīvensa un otrās vietas ieguvējas Kārlijas Rozes Sonenklēras.

Karjera
-------

### 2012: Izveidošanās un The X Factor

Fifth Harmony sastāv no piecām dziedātājām, kas šova sākumā sekmīgi uzstājās kā soloizpildītājas, bet nespēja iekļūt The X Factor "viesu māju" posmā. Visas piecas meitenes tika aicinātas izveidot grupu ar nosaukumu LYLAS un turpināt savu dalību šovā "Grupas" kategorijā. "Viesu māju" etapā grupa izpildīja Šonteles (Shontelle) dziesmas "Impossible" kaverversiju, līdz ar ko sekmīgi tika nākamajā šova etapā. Jau sekojošajā posmā grupa mainīja savu nosaukumu no LYLAS uz 1432, kas savukārt vēlāk arī tika mainīts uz esošo variantu Fifth Harmony.

Šova laikā grupa izpildīja Šonteles "Impossible" (angļu un angļu/spāņu versija), Demijas Lovāto "Skyscraper" un "Give Your Heart a Break", Kristīnas Perijas "A Thousand Years", Meraijas Kerijas "Hero" un "Anytime You Need a Friend", The Pretenders "I'll Stand by You", Kellijas Klarksones "Stronger", Adeles "Set Fire to the Rain", Elijas Goldingas "Anything Could Happen", Bītlu "Let It Be".

### 2013: *Better Together* minialbums, koncerti un kaverversijas

Fifth Harmony parakstīja koplīgumu ar Saimona Kauela kompāniju Syco Music un Eleja Rīda ierakstu kompāniju Epic Records 17. janvārī, aptuveni mēnesi pēc The X Factor šova fināla. 16. februārī grupa uzsāka darbu pie debijas minialbuma ar producentu Džulianu Bunetu. Strādājot studijā, grupa ierakstīja Frenka Oušena "Thinkin Bout You", Lana Del Rey "American", Eda Širāna "Lego House", Rihannas un Mikija Eko "Stay", Teiloras Sviftas "Red", Arianas Grandes "Honeymoon Avenue" kaverversijas. Kopā ar mūzikas grupu Boyce Avenue, Fifth Harmony ierakstījušas Džastina Timberleika "Mirrors" un Bruno Marsa "When I Was Your Man" kaverversijas, kas tika iekļautas Boyce Avenue minialbumā "Cover Collaborations, Volume 2".

Grupas minialbams *Better Together* tika izlaists 22. oktobrī un debitēja Billboard 200 topa 6. vietā un iTunes albumu topa 2. vietā. *Better Together* pirmais singls ir dziesma "Miss Movin' On", kas debitēja *Billboard Hot 100* topa 85. vietā.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 305457907
* LCCN: no2013133393
* GND: 1067063064
* BNF: cb169829125 (data)

 |

 |
**Mihails Jermolajevs** (krievu: *Михаил Кондратьевич Ермолаев*; 1881—1919) bija vecticībnieku sabiedriskais darbinieks. Krievijas Impērijas Valsts Domes 3. sasaukuma deputāts. Vecticībnieku kopienas padomes priekšsēdētājs

Dzīvesgājums
------------

Dzimis 1881. gada 3. augustā (pēc vecā stila) Daugavpils apriņķa Meļņicas sādžā zemnieka Kondratija Jermolajeva ģimenē.
Mācījās Daugavpils pilsētas skolā, tad strādāja par Daugavpils stacijas telegrāfistu (1898—1902).
Līdztekus nodarbojās ar lauksaimniecību, bija kredītsabiedrības goda pilnvarnieks un Krievu tautas savienības (*Союз русского народа*) Daugavpils nodaļas dibinātājs.

1907. gadā viņu ievēlēja par III. sasaukuma Krievijas Impērijas Valsts Domes locekli no Vitebskas guberņas. Viņš bija vecticībnieku lietu komisijas sekretāra vietnieks, kā arī vairāku komisiju loceklis.
1908. gadā viņš Maskavā piedalījās 1. Viskrievijas kristiešu kongresā kā goda biedrs.

Pēc Februāra revolūcijas Jermolajevs 1917. gada augustā piedalījās Valsts konferencē (*Государственное совещание*) Maskavā.
1919. gada 27. martā lielinieki viņu Daugavpilī arestēja kopā ar 40 cilvēkiem. Pēc arestantu apšaušanas Daugavpils cietokšņa tuvumā viegli ievainotajam Jermolajevam izdevies atgriezties pilsētā, kur viņu atrada un nošāva.

Atsauces
--------

1. ↑  Сайт старообрядческого общества Беловодие
2. ↑  latgalesdati.du.lv

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Valsts karogs: Krievija Krievijas Impērijas Valsts Domes deputāti no Vitebskas guberņas |
| --- |
|  |
| I sasaukums (1906) | 
* Grigorijs Bruks
* Aleksejs Volkovičs
* Pjotrs Peresvets-Soltans
* Francis Trasuns
* Grigorijs Filipovs
* Bogdans Šahno

 |
|  |
| II sasaukums (1907) | 
* Mihals Benislavskis
* Andrejs Burmeisters
* Jegors Bikovs
* Henriks Dimša
* Eduards Kazričs
* Fjodors Petročenko

 |
|  |
| III sasaukums (1907—1912) | 
* Vasilijs Amosjonoks
* Porfirijs Dopelmaijers
* Nikolajs Jevrejinovs
* Mihails Jermolajevs
* Aleksejs Sapunovs
* Fjodors Ņikonovičs
* Mitrofans Blaževičs1

 |
|  |
| IV sasaukums (1912—1917) | 
* Nikolajs Jevrejinovs
* Stepans Kirilovs
* Aleksejs Muhins
* Fjodors Oļhovskis
* Ivans Polovcovs
* Pjotrs Šmjakovs

 |
|  |
| 
* 1 *nomirušā Fjodora Ņikonoviča vietā*

 |

 |
**Meluks** (latīņu: *Meluke*) bija viens no Tālavas vecākajiem un karavadoņiem, kas pieminēts 1219. gada notikumu sakarā.

Vārda cilme
-----------

Personvārds Meluks etimoloģiski saistāms ar vārdiem *melns* vai *mēļš* (Mīlenbahs, Endzelīns, Blese, 1929).
Jādomā, ka Meluka un Varigerba novadi atradušies pēc 1224. gada Tālavas sadalīšanas akta Zobenbrāļu ordenim piederošajā daļā (Švābe, 1936).
Meluka zemes atrašanās vieta nav skaidra, kaut arī vārdu ar *meln-* saknē latviešu valodā ir ļoti daudz, turpretī nav tādu ne mūsdienu, ne viduslaiku vietvārdu, ko konkrēti varētu saistīt ar vārdu Meluks.

Dzīves gājums
-------------

Meluks kopā ar citu Tālavas vecāko Varigerbu un Kokneses letiem devās atriebes karagājienā pret krieviem un izpostīja visu Pleskavas zemi. Tā paša gada rudenī Pleskavas krievi nometās Meluka un Varigerba zemēs un "nopostīja visu, kas tiem piederēja, sadedzināja labību un neatstāja nedarītu nevienu ļaunu darbu, ko spēja darīt." Meluks vairs nav pieminēts 1223. gada sākumā, kad igauņu sacelšanās laikā Varigerbs ar Rameku devās karagājienā uz Ugaunijas zemi.

Iespējams, ka visi pieminētie Tālavas valdnieki ir bijuši Tālivalža dēli, kas pēc tēva nāves valdījuši sadalītajā Tālavā. Var pieņemt, ka viņš bija miris pirms 1223. gada vai arī zaudējis savu vadošo stāvokli.

Atsauces
--------

1. ↑  «Indriķa hronikas XXII nodaļas teksts latviešu valodā». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2017. gada 29. martā. Skatīts: 2015. gada 25. septembrī.
2. ↑  «Indriķa hronika XXIII 5.». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2017. gada 29. martā. Skatīts: 2015. gada 25. septembrī.
3. ↑  «Indriķa hronika XXVI 12.». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2019. gada 20. maijā. Skatīts: 2015. gada 25. septembrī.
**Sakigake** (さきがけ), arī **MS-T5**, arī **Pioneer** bija Japānas pirmā starpplanētu zonde. Tās mērķis bija pārbaudīt jauno nesējraķeti M-3SII, izmēģināt zemes gravitācijas pamešanas shēmas (japāņi to darīja pirmoreiz), novērot plazmu un magnētisko lauku starpplanētu telpā. *Sakigake* bija paredzēta arī datu iegūšanai Suisei misijas realizācijā, kas tika palaista dažus mēnešus vēlāk.

*Sakigake* izveidoja Kosmosa un astronautikas zinātņu institūts (Institute of Space and Astronautical Science, ISAS) pēc Nacionālās kosmiskās attīstības aģentūras (National Space Development Agency) pasūtījuma. Abas institūcijas tagad ietilpst Japānas aerokosmiskās izpētes aģentūrā (Japanese Aerospace Exploration Agency). *Sakigake* bija daļa no Haleja armādas, kura devās pētīt Haleja komētu. 

Uz *Sakigake* borta nebija nekādu fotografēšanas instrumentu.

Sakigake tika palaista 1985. gada 7. janvārī no Kagosimas kosmosa centra (pašreiz Učinouras kosmiskais centrs) ar M-3SII-1 nesējraķeti.

1986. gada 11. martā tā pārlidoja Haleja komētu 6,99 miljonu km attālumā.

Turpmāk bija paredzēti arī komētas 45P/Honda-Mrkos-Pajdusakova un Džakobini-Cinnera komētas pētījumi, taču raķešdegvielas trūkuma dēļ tie nenotika.

Sakari ar Sakigake pārtrūka 1999. gada 7. janvārī.
**Rentabilitāte**, **pelnītspēja** jeb **ienesīgums** ir rādītājs, kas liecina par uzņēmuma spēju veikt tādu saimniecisko darbību, kas ir ienesīga.

Lietošana
---------

Rentabilitātes rādītāju var izmantot, lai analizētu, kā ieguldījumi atspoguļosies nākotnes peļņā. Zema rentabilitāte liecina par iespējamām problēmām uzņēmuma attīstībā, kuras nenovēršot, iespējama maksātnsepēja.

Veidi un aprēķināšana
---------------------

Rentabilitāti var aplūkot no dažādiem aspektiem, atkarībā no tā, ko tieši ir nepieciešams mērīt un analizēt. Rentabilitāti principā nemēra tieši naudā, bet gan kā atdevi no kādiem aktīviem.

### Bruto rentabilitāte

Bruto rentabilitāte norāda uz to, cik rentabla ir uzņēmuma pamatdarbība (pamatprodukcija). Bruto rentabilitāti aprēķina pēc formulas: bruto peļņa / neto apgrozījums x 100.

### EBITDA rentabiltāte

Šis rādītājs ļauj izvērtēt, cik rentabla ir saimnieciskā darbība kopumā. To aprēķina pēc formulas: EBITDA / neto apgrozījums x 100.

### Pašu kapitāla rentabilitāte

Pašu kapitāla rentabilitāte palīdz izprast, cik liela atdeve ir katram EUR, kas ieguldīts uzņēmuma pamatkapitālā. To aprēķina: pārskata gada peļņa / pašu kapitāls X 100.
Šis rādītājs uzņēmuma īpašniekus parasti interesē visvairāk, jo ļauj izmērīt, kāda ir peļņa / atdeve no ieguldījuma.

### Aktīvu rentabilitāte

Aktīvu rentabilitāte parāda, kāda ir atdeve no uzņēmuma saimnieciskajā darbībā izmantotajiem aktīviem. To aprēķina: pārskata gada peļņa / aktīvu kopsumma x 100.

Atsauces
--------

1. ↑  «Arhivēta kopija». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2018. gada 1. martā. Skatīts: 2018. gada 19. aprīlī.
2. ↑  H.G.Lutz. Profitability analysis. Swedish Cooperative center. 2010. 20.lpp.
3. ↑
Baiera krāsu filtru mozaīka. Katra no 2x2 vienību apakšmozaīkām satur divus zaļus, vienu zilu un vienu sarkanu filtru, kas katrs pārklāj vienu sensora pikseli.
**Krāsu filtru masīvs** jeb **krāsu filtru mozaīka** ir nelielu krāsu filtru mozaīka, kas tiek izvietota virs fotokameras attēla sensora pikseļiem, lai iegūtu krāsu informāciju. 

Krāsu filtri ir nepieciešami, jo tipiskie fotosensori nosaka gaismas intensitāti ar pavisam nelielu vai vispār bez viļņa garuma vērtības, tāpēc nevar atdalīt krāsas informāciju.
Tā kā sensori tiek izgatavoti no pusvadītājiem, uz tiem attiecas cietvielu fizikas principi.

Krāsu filtri gaismu filtrē pēc viļņa garuma tā, lai iegūtais rezultāts saturētu informāciju par gaismas krāsu. Piemēram, Baiera filtrs (attēlā pa labi) dod informāciju par sarkano, zaļo un zilo (RGB) viļņa garumu reģioniem. Attēla sensora iegūtos izejas datus pēc tam pārveido par pilnkrāsu attēlu (katrā pikselī attēlojot visu triju pamatkrāsu intensitāti), izmantojot algoritmu, kas pielāgots katram krāsu filtra veidam. Krāsu atveidošanu nosaka šis algoritms kopā ar filtru masīva elementu caurlaides koeficientu.

Dažādi krāsu filtru masīvi
--------------------------

| Attēls | Nosaukums | Apraksts | Šablona izmērs (pikseļos) |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Baiera filtrs | Ļoti bieži izmantots RGB filtrs ar vienu zilu, vienu sarkanu un diviem zaļiem elementiem. | 2×2 |
|  | RGBE filtrs | Līdzīgs Baiera filtram; viens no zaļajiem filtriem aizvietots ar smaragdzaļu; izmantots vairākās Sony fotokamerās. | 2×2 |
|  | CYYM filtrs | Viens ciāna, divi dzelteni un viens fuksīna; izmantots vairākās Kodak fotokamerās. | 2×2 |
|  | CYGM filtrs | Viens ciāna, viens dzeltens, viens zaļš un viens fuksīna; izmantots vairākās fotokamerās. | 2×2 |
|  | RGBW Baiera filtrs | Tradicionāls RGBW filtrs, kas līdzīgs Baiera un RGBE šabloniem. | 2×2 |
|  | RGBW #1 | Trīs RGBW filtru piemēri no Kodak, izmantojot 50% balto krāsu. | 4×4 |
|  | RGBW #2 |
|  | RGBW #3 | 2×4 |

RGBW sensors
------------

RGBW matrica (no sarkans, zaļš, zils, balts: (angļu: *Red, Green, Blue, White*) ir krāsu filtru masīvs, kas iekļauj baltos jeb caurspīdīgos filtra elementus, kas ļauj foto diodei reaģēt uz visu krāsu gaismu. Tas ļauj noteikt lielāku gaismas apjomu salīdzinājumā ar Baiera matricu. 2005. gadā patentu šādam filtru masīva izkārtojumam iesniedza uzņēmums *Sugiyama*. 2007. gadā *Kodak* paziņoja par vairākiem saviem patentiem RGBW šabloniem, visos kuros bija iekļauta īpašība, kas ļāva gadījumā, ka baltās šūnas tiek ignorētas, atlikušie krāsu filtri ir izkārtoti tādā veidā, lai to datus varētu apstrādāt ar standarta Baiera matricas algoritmu.

Atsauces
--------

1. ↑  
Junichi Nakamura. *Image Sensors and Signal Processing for Digital Still Cameras*. CRC Press, 2005. ISBN 978-0-8493-3545-7.
2. ↑  «Color Correction for Image Sensors». *Image Sensor Solutions: Application Note*. Revision 2.0. Kodak. 2003. gada 27. oktobris.[novecojusi saite]
3. ↑  «US Patent Application 20050231618». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2017. gada 22. februārī. Skatīts: 2017. gada 22. februārī.
**TU1** ir dīzeļlokomotīves TU2 prototips, izgatavots divos eksemplāros 1954. gadā Kalugas mašīnbūves rūpnīcā.

Lokomotīves vēsture
-------------------

1950. gadu sākumā saskaņā ar "Vilces rekonstrukcijas plānu" uz Padomju Savienības dzelzceļiem un darbam uz jaunbūvējamajām šaursliežu dzelzceļu līnijām, kuras tika galvenokārt koncentrētas lauksaimniecības zemju apkārtnē, Centrālās mašīnbūves rūpnīcu vadības komitejas (*ЦУМЗ*) projektu-konstruktoru birojs izdeva pavēli Kalugas mašīnbūves rūpnīcai – izstrādāt eksperimentālās šaursliežu dīzeļlokomotīves modeli. 

Jauno lokomotīvi bija paredzēts izmantot ne tikai uz lauksaimniecības zemēm, bet arī ar to aizstāt uz padomju šaursliežu dzelzceļiem izplatītās tvaika lokomotīves GR, Kp4 un citas. Tajā laikā uz padomju platsliežu dzelzceļiem sāka parādīties pirmās platsliežu sērijveida dīzeļlokomotīves. Tā kā pārsvarā šis platsliežu lokomotīves bija ar elektrisko spēka pārvadu, kurš sevi bija pierādījis, kā izdevīgs un drošs ekspluatācijā, tad arī jaunā šaursliežu lokomotīve tika projektēta izmantošanai ar šo spēka pārvadu, par konstrukcijas pamatu tika ņemta platsliežu lokomotīve.

Sakarā ar to, ka lokomotīve sākotnēji tika veidota vilcienu vešanai pa maģistrālajiem ceļiem, tika izlemts lietot vagona veida virsbūvi ar divām vadības kabīnēm, tādējādi atkrita lokomotīves apgriešanas nepieciešamība galastacijās.

Kā spēka iekārtu tika nolemts izmantot 12 cilindru V-veida dīzeļdzinēju 1D12-300 ar jaudu 300 zirgspēki, kurš atbilda visām tehniski ekonomiskajām un gabarītu prasībām. Jau 1955. gada jūlijā Kalugas mašīnbūves rūpnīca izlaida pirmo lokomotīvi, kura ieguva apzīmējumu TU1-001.

Pēc lokomotīves izmēģinājumiem kļuva skaidrs, ka lokomotīve sērijveida izgatavošanai nav derīga. Pēc nopietnas spēka iekārtas un spēka pārvada pārveidošanas lokomotīvi uzsāka izgatavot sērijveidā ar apzīmējumu TU2.

Lokomotīvju ekspluatācija
-------------------------

Pirmā lokomotīve TU1 1956. gadā tika nodota sākotnēji Dienvidurālu bērnu dzelzceļam, pēc tam 1957. gadā Kijevas bērnu dzelzceļam, kur nostrādāja līdz 1992. gadam, pēc kā 1999. gadā tika sagriezta metāllūžņos. Otra lokomotīve TU1 strādāja Taškentas bērnu dzelzceļā un tāpat kā 001 pēc tam tika nodota metāllūžņos.

Lokomotīvju novērtējums
-----------------------

Lokomotīve TU1 bija pirmā padomju šaursliežu dīzeļlokomotīve, tādēļ kļūdas tās konstrukcijā bija loģiskas un iepriekš paredzamas. Principā lokomotīves TU1 varēja tikt izgatavotas sērijveidā vienlaikus ar lokomotīvēm TU2. Taču vājās spēka iekārtas dēļ tās netika laistas sērijveida ražošanā.
**Krāsu miešķis** (*Asperula tinctoria*), dažreiz klasificēts kā **krāsu madara** (*Galium tinctorium*), ir augu suga rubiju dzimtas miešķu ģintī. Tā ir izplatīta Austrumeiropā un dažviet Āzijā. Latvijā ir sastopama ļoti reti, tikai dažās vietās Daugavas ielejā, un tā ir ierakstīta Baltijas jūras reģiona Sarkanajā grāmatā un Latvijas Sarkanajā grāmatā 1. kategorijā.

Morfoloģija
-----------

Krāsu miešķis ir daudzgadīgs 20—60 cm garš lakstaugs. Tā stublājs ir stāvs, kails, zarojošs un četršķautņains. Stublāja posmi ir garāki par lapām — tās ir šauri lineāras, sarveidīgas, aptuveni 2—5 cm garas un 0,05—0,2 cm platas. Lapas uz stublāja ir izvietotas neīstā mieturī pa 4 (apakšējās) vai 6 (augšējās).

Ziedi ir skarveidīgās ziedkopās stublāju un zaru galos. Kauss ir ļoti īss. Vainags ir balts, piltuvveidīgs, parasti trīsdaļīgs. Auglis ir riekstiņu skaldauglis, kuru veido 2 kaili, aptuveni 0,2 cm gari skaldeņi. Zied jūnijā un jūlijā.

Atsauces
--------

1. 1 2  «krāsu miešķis - Asperula tinctoria L. - Augi - Latvijas daba». *www.latvijasdaba.lv*. Skatīts: 2022-02-14.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Krāsu miešķis***.
* *Encyclopædia of Life* raksts (angliski)
**Launaga iezis** (arī **Ērmaņuiezis**, **Launagiezis**) ir 20 metrus augstas un 250 metrus platas, koši baltas smilšakmens klintis, kas atrodas Gaujas labajā krastā lejpus Gūdu klintīm, 2 kilometrus augšpus Braslas grīvai. Iezis atrodas Gaujas nacionālā parka teritorijā. Ieža nosaukums radies, kad balto klinti launaga laikā apspīdēja divas gaismas — saules un upes ūdens spoguļa, kas atstaroja saules gaismu pret iezi. Launaga iezi sauca arī par **Ērmaņu iezi** pēc veco māju nosaukuma, kuras vēl šodien atrodas upes krastā.

Vienlaidus masīvs ir 250 metrus garš, taču izkliedēti atsegumi redzami kilometra garumā. Ieža rietumu galā bijušas divas īpatnējas alas, bet ieža straujo pārvērtību rezultātā tās aizbruka. 2011. gadā atvērās jaunas alas "mute". Pret upi vērsto klints daļu veido gaiši iedzeltens iezis, vietām rūsganbrūns smilšakmens ar fosforītu oļiem.

1840. gadā iezī atklātas bruņuzivju atliekas, kā arī laika posmā no 1930. gada līdz 1941. gadam Valters Gross iezī atrada četras iepriekš nezināmu organismu sugas.

Atsauces
--------

1. 1 2  «Balto brīnumu krauja. Guntis Eniņš.». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 4. martā. Skatīts: 2014. gada 29. novembrī.
2. ↑  «Launagiezis (Straupes pagasts)». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2009. gada 5. janvārī. Skatīts: 2012. gada 25. februārī.
3. ↑  vietas.lv objekts: Launagiezis