recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Maķedonijas forele** (*Salmo macedonicus*) ir zivju suga Atlantijas lašu dzimtā. Tā ir sastopama gandrīz tikai upēs Vardaras baseina augšdaļā Ziemeļmaķedonijā, īpaši Kadinā un Treskā. Atrasta arī Grieķijā. Tās tālāku eksistenci iespējami nākotnē apdraudēs tai raksturīgā biotopa lēnā izzušana, bet IUCN apdraudēto sugu sarakstā tā pašlaik ir atzīmēta ar statusu "trūkst datu". iespējams, ka tās areāls iekļauj arī pierobežas reģionus Albānijā un Kosovā.

Apraksts
--------

Zivs var sasniegt 40 cm garumu, tās sānos un īpaši augšdaļā daudz vīnsarkanas krāsas plankumu, reizēm ar tumšāku vidu. Dažos reģionos (Babunas un Došņicas baseinos) priekšas plankumi melni. Lielākiem eksemplāriem mugurpusē pamanāmas trīs tumšas svītras. Muguras spura ir ar vīnsarkanām svītrām. Apdzīvo ātri tekošus ūdeņus, biežāk sastopama pie krācēm vai ūdenskritumiem.

Taksonomija
-----------

Šīs sugas taksonomiskais statuss tiek apstrīdēts, apstrīdētājs Georgijevs uzskata, ka daudzas Karamana aprakstītās šā reģiona zivju sugas, ieskaitot Maķedonijas foreli, ir tikai taimiņa (*Salmo trutta*) varietātes.

Atsauces
--------

1. ↑  Economidis, PS, *1991 Check list of Freshwater Fishes of Greece (reciente status of Threats and protection)*. Hellenic Society for the Protection of Nature, Special publication, 48 p.
2. ↑  2006 IUCN Red List of Threatened Species
3. ↑  Fishbase: Salmo macedonicus (Karaman, 1924)
4. ↑  Maurice Kottelat, Jörg Freyhof: *Handbook of European Freshwater Fishes*. Publications Kottelat, Cornol 2007, ISBN 978-2-8399-0298-4, p. 422.]
5. ↑  Georgiev S (2011) Study of Salmo genus on the Balkan peninsula *Croatian Journal of Fisheries*, Vol.69 No.1
**Inesis Feldmanis** (dzimis 1949. gada 1. augustā) ir latviešu vēsturnieks, habilitēts vēstures doktors, LU profesors un Latvijas Zinātņu akadēmijas īstenais loceklis..

Biogrāfija
----------

Inesis Feldmanis ir dzimis 1949. gada 1. augustā Cēsīs. No 1967. līdz 1979.gadam studējis Latvijas Valsts universitātes Vēstures un Filozofijas fakultātē. Paralēli studijām no 1972. līdz 1977. gadam strādājis par vēstures skolotāju Rīgas 14. (maiņu) vidusskolā. Pēc tam sācis strādāt LVU, sākumā par Jauno un jaunāko laiku vēstures katedras asistentu vēlāk par vecāko pasniedzēju.

No 1980.gada studējis aspirantūrā Maskavas universitātē kur 1984. gadā ieguvis vēstures zinātņu kandidāta grādu. 1986. gadā atsācis strādāt LVU par docentu. 1992. gadā piešķirts doktora grāds un 1994. gadā atzīts par habilitētu vēstures doktoru. 1995. gadā ievēlēts par LU profesoru un kļuvis par Rietumeiropas un Amerikas Jauno un jaunāko laiku vēstures katedras vadītāju. No 1992. līdz 2001. gadam bijis Vēstures un Filozofijas fakultātes prodekāns.
2001. gadā stažējies Herdera institūtā Marburgā, Vācijā. 2019. gadā apbalvots ar III šķiras Triju Zvaigžņu ordeni.

Zinātniskā darbībā
------------------

Ineša Feldmaņa galvenā interešu sfēra ir Latvijas un Rietumeiropas vēsture starpkaru periodā. Pētījis arī vācbaltiešu minoritātes darbību Latvijā šajā laika posmā. Bijis autors (vai līdzautors) 12 monogrāfiskiem izdevumiem, 8 mācību līdzekļu skolām autors, vairāk nekā 300 zinātnisku un populārzinātnisku rakstu autors.

Latvijas vēsturnieku komisijas loceklis no 1998. gada. Latvijas Vēsturnieku komisijas finansētā projekta "Nacistiskās Vācijas okupācijas politika Latvijā (1941-1945) vadītājs (1998—2009). Valsts pētījumu programmas Letonika finansēto projektu "Latvija Otrajā pasaules karā (1939—1945)" un "Latvijas ārpolitika un diplomātija 20. gadsimtā" vadītājs. Latvijas Universitātes profesoru padomes priekšsēdētājs un promācijas padomes loceklis.

Atsauces
--------

1. ↑  «Arhivēta kopija». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2017. gada 1. jūnijā. Skatīts: 2015. gada 23. februārī.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 23832739
* LNB: 000039041
* LCCN: n94085020
* ISNI: 0000 0001 1608 266X
* GND: 1089844042
* SUDOC: 193252651

 |

 |
**Inesis Budovskis** (1948. gada 14. aprīlis, Valmiera — 2012. gada 9. februāris, Valmiera) bija Latvijas šahists.

Biogrāfija
----------

Šahu iemācījies spēlēt skolas gados. Ātri izvirzījies Valmieras rajona labāko šahistu vidū. Galvenokārt piedalījies korespondencšaha turnīros, kur sasniedzis savus labākos rezultātus. Divas reizes Valmieras rajona komandas sastāvā uzvarējis Latvijas korespondencšaha komandu čempionātos (1974.-1975. 1994.-1996.). Vairākkārt bijis Latvijas lauku korespondencšaha individuālo čempionātu laureāts - divas reizes izcīnījis 2. vietu (1968.-1970. 1985.-1986.) un trīs reizes bijis 3. vietā (1965.-1967. 1971.-1972. 1980.-1982. 1987.-1989.). Vairākkārt piedalījies arī Latvijas korespondencšaha čempionāta finālos, kur izcīnījis 2. vietu 8. čempionātā (1971.-1972.). Par nopelniem korespondencšahā ieguvis Latvijas meistara nosaukumu.

Trīs reizes piedalījies Latvijas šaha čempionātu finālos, kuros vienmēr dalījis devīto vietu. 1973. gadā Kuldīgā uzvarējis sporta biedrības "Vārpa" turnīrā.

Devis nozīmīgu ieguldījumu šaha atklātņu, it īpaši latviešu gambīta teorijā, kur bijis svarīga jauninājuma autors - 1. e4 e5 2. Zf3 f5 3. Zxe5 Df6 4. Zc4 fxe4 5. Zc3 Df7 6. Ze3 c6 **7. d3!**. Budovska partijas, kurās spēlēts latviešu gambīts, ir pieminētas daudzās šaha atklātņu teorijas rokasgrāmatās.

Vietas Latvijas šaha čempionātā
-------------------------------

* 1975. gads — 9.-10. vieta.
* 1977. gads — 9.-14. vieta.
* 1979. gads — 9.-10. vieta.

Atsauces
--------

1. ↑  Liesma (28.02.2012): Inesis Budovskis
2. ↑  «Latvijas korespondencšaha komandu čempionāti». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 4. martā. Skatīts: 2015. gada 4. decembrī.
3. ↑  Latvijas lauku korespondencšaha čempionāti
4. ↑  «Latvijas 8. korespondencšaha čempionāts». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 10. septembrī. Skatīts: 2015. gada 4. decembrī.
5. ↑  Latvijas valsts, ICCF un LKŠF apbalvojumi un tituli

Literatūra
----------

* Encyclopedia of Latvian chessplayers : 1900-2000 / compiled by Val Zemitis ; editors, J. Vitomskis ... [et al. ]. [ASV : b. n.], 2009 2 sēj. : il. portr. ; 29 cm.

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Korespondecšahista profils ICCF mājaslapā (angliski)
**SIA *Infogram*** (pazīstams ar zīmolu ***Infogr.am***) ir Latvijas uzņēmums, kas nodarbojas ar datu vizualizācijas risinājumiem. Dibināts 2012. gadā.

Vēsture
-------

SIA *Infogram* 2012. gada 28. februārī dibināja Uldis Leiterts, Raimonds Kaže un Alise Semjonova. 2012. gadā *Arctic15* nominēja *Infogram* par gada labāko jauno uzņēmumu Ziemeļeiropā.

2014. gada februārī uzņēmums saņēma investīcijas 1,34 miljonu eiro apjomā, kas bija Latvijā līdz šim zināmā lielākā summa. Investori bija Berlīnes «eņģeļu» kapitālfonds *Point Nine Capital*, Londonas investoru sabiedrība *Connect Ventures* un Hamburgā bāzētais investīciju uzņēmums *HackFwd*.
2014. gada 3. decembrī paziņots, ka *Infogram* iegādājies Brazīlijas datu žurnālistikas un vizualizācijas mediju *Visual Loop* (*VisuaLoop*).
Starptautiskais inovāciju medijs *Mashable* par 2014. gada labāko interneta rīku nominēja *Infogr.am*.

2017. gada 16. maijā Ungārijas vizuālo prezentāciju platforma *Prezi* paziņoja par datu vizualizācijas uzņēmuma *Infogr.am* iegādi.

*Infogr.am*
-----------

Uzņēmuma galvenais produkts ir datu vizualizācijas rīks *Infogr.am*, kas tiešsaistē ļauj ērti un ātri publicēt datus vizuāli uzskatāmā veidā. Tas izveidots 2011. gada jūnijā. 2014. gada beigās *Infogr.am* izmantoja aptuveni 1,5 miljoni lietotāju visā pasaulē, tai skaitā *The Huffington Post*, *Al Jazeera*, *Amnesty International*; kopš uzņēmuma dibināšanas tajā izveidoti vairāk nekā 2,3 miljoni infografiku.

Atsauces
--------

1. ↑  Infogram, SIA Lursoft
2. 1 2  «Infogr.am» iegādājies Brazīlijas mediju «VisuaLoop» LETA, 2014. gada 3. decembrī
3. ↑  Mashable par noderīgāko interneta rīku nosauc Infogr.am Žanete Hāka, Dienas bizness, 2014. gada 18. decembris
4. ↑  «Prezi makes its first acquisition, snaps up Latvian data visualization startup Infogram». 2017-05-16. Skatīts: 2017-05-16. (angliski)
5. ↑

Ārējās saites
-------------

* Oficiālā vietne
**Inesīvs** (no latīņu: *inesse* − 'būt iekšā') − locījums, kas izsaka, ka darītājs atrodas vai darbība noris priekšmeta vai dzīvas būtnes, kas tiek izteikta ar šo locījumu, iekšā vai vidū, piemēram, *mājā*. Atbild uz jautājumu *kur?* (par priekšmetiem)*, kad?* (par laiku)*, kamī?* (par dzīvām būtnēm)*.*Valodniecībā, īpaši baltistikā, termins *inesīvs* tiek lietots lokatīva vietā, ja ir nepieciešams nozīmju atdalījums, jo pašreizējie baltu valodu lokatīvi vēsturiski ir veidojušies kā jaundarinājumi, saplūstot vairākām atsevišķo lokatīvu formām kopā. Turklāt termins *inesīvs* ļauj izvairīties no nozīmju sajaukuma, jo ir arī citi lokatīvi (allatīvs, adesīvs, illatīvs u.c). Vienskaitlī baltu valodu inesīvs ir veidojies pievienojot pēcliku *\*an* 'iekš' pie senā lokatīva, piemēram: latv. *\*deināi + an* > *\*deinājan* > .. > *\*dienāju(n)* > *dienā(j)*; *\*laukai + an > \*laukan / \*laukān > laukā; \*akmeni + an* > *\*akmenijan* > *\*akmeniju(n)* / *\*akmenīju* > *akmenī*, utt. Lietuviešu valodas inesīvi *miške* "mežā", *lauke* "laukā" cēlušies no *\*miškę*, *\*laukę* < *\*mišken*, *\*lauken*.
Atsevišķas sastingušas vienskaitļa inesīva formas joprojām tiek lietotas arī mūsdienās kā apstākļa vārdi, piemēram, *"patlaban"*.

Daudzskaitļa inesīvi ir darināti, pievienojot pēcliku *an* 'iekš' pie daudzskaitļa akuzatīva: *\*laukāns* > *\*laukōns > \*laukōs* + *an* > *\*laukōsan / \*laukosan* > *\*laukosun* > *laukos(u)*; *\*deināns* > *\*dienāns* > *\*dienās* + *an* > *\*dienāsun* > *dienās(u)* utt. Veidojot inesīvus, ir noritējuši arī dažāda veida pārveidojumi pēc citu locījumu paraugiem.

Somugru valodās, piemēram, ungāru valodā inesīvs tiek darināts ar piedēkli *-ban/-ben* (házban "mājā"), somu valodā ar piedēkli *-ssa/-ssä*, igauņu − ģenitīvam pievienojot galotni *-s*. Tiek uzskatīts, ka austrumbaltu valodās postpozicionālie lokatīvi: inesīvs, illatīvs, allatīvs un adesīvs − ir izveidojušies somugru valodu ietekmē. Šajās valodās ir ļoti attīstīta lokatīvu dažādība.
**Pještjani** (slovāku: *Piešťany*) ir pilsēta Slovākijā, Trnavas apgabala Pještjanu apriņķa centrs pie Vāhas upes. Viens no pazīstamākajiem Slovākijas kūrortiem.

Vēsture
-------

Rakstos pirmoreiz minēta 1113. gadā, 1642. gadā ieguva pilsētas tiesības. Tāpat kā lielākā daļa no Slovākijas teritorijas, Pještjani līdz 1918. gadam atradās Ungārijas sastāvā, tās ungāriskais nosaukums ir **Peštjēna** (*Pöstyén*). Pilsēta attīstījusies ap minerālūdens avotiem, kuri pirmoreiz aprakstīti 1549. gadā. 1917. gadā Pještjanos tikās Vācijas, Austroungārijas un Bulgārijas monarhi, lai vienotos par Pirmā pasaules kara turpināšanu. Pēc Pirmā pasaules kara iekļāvās Čehoslovākijā. No 1993. gada - neatkarīgās Slovākijas pilsēta.

Cilvēki
-------

2001. gadā absolūtais vairākums (96,3 %) pilsētas iedzīvotāju bija slovāki. Pēc reliģiskās pārliecības - katoļi (72,65 %), nereliģiozi (16,71 %) un luterticīgie (5,96 %). 

Pještjanos dzimuši - tenisiste Ļudmila Cervankova (*Ľudmila Cervanová*, 1979), futbolists Filips Hološko (*Filip Hološko*, 1984), airētājs Slavomīrs Kņazovickis (*Slavomír Kňazovický*, 1967), tenisists Lukāšs Lacko (*Lukáš Lacko*, 1987), peldētāja Martina Moravcova (*Martina Moravcová*, 1976) un hokejists Branko Radivojevičs (*Branko Radivojevič*, 1980).

Pilsētā uzaudzis opārta klasiķis Viktors Vazareli (*Victor Vasarely*, 1906 - 1997).

Ārējās saites
-------------

* 

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Pještjani***.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 130191956
* LCCN: n81023168
* NKC: ge130418

 |

 |

1. ↑  «POČET OBYVATEĽOV PIEŠŤAN JE OPÄŤ NIŽŠÍ» (slovāku valoda). 10 janvāris 2022. Skatīts: 20 janvāris 2022.
**Pilene** (lietuviešu: *Pilėnai*, vācu: *Pillenen*) bija Lietuvas dižkunigaitijas pilskalns. Precīza tā atrašanās vieta nav zināma. 

1336. gada februārī Vācu ordenis organizēja lielu karagājienu uz Lietuvu, kurā piedalījās arī Brandenburgas markgrāfs Ludvigs V. Pēc Marburgas Viganda hronikas ziņām tajā piedalījās 200 dižciltīgu bruņinieku.
Viņi uzbruka Pilenes cietoksnim, kuru aizstāvēja 4000 karavīru. Redzot, ka aizstāvēšanās ir nesekmīga, pils aizstāvji to paši nodedzināja un izdarīja masu pašnāvību. Pēdējais pretojies kāds leišu ķēniņš, kas beigās nogalināja savu ģimeni un sevi. 
Savukārt Kaspars Šics (*Caspar Schütz*, ap 1540–1594) viņa nāvi precīzāk aprakstīja savā "Prūšu vēsturē" (*Historia Rerum Prussicarum*) un nosaucis viņu par Marģeru (*Marger*).

Atsauces
--------

1. ↑  Theodor Hirsch. Scriptores rerum Prussicarum, Band 2, Teil VI Die Chronik Wigands von Marburg: Originalfragmente, lateinische Uebersetzung und sonstige Überreste, Beilage I: Die litauischen Wegeberichte S. 662-711 1863;
2. ↑  Caspari Schützii Rerum Prussicarum historia ex codice manu auctoris scripto edita
2001 Mars Odyssey mākslinieka skatījumā
**2001 Mars Odyssey** ir ASV NASA starpplanētu zonde, kas atrodas orbītā ap Marsu. Tas ir apgādāts ar spektrometriem, attēlu uzņemšanas kamerām un citiem zinātniskajiem instrumentiem, lai pētītu planētu. Kosmiskais aparāts kalpo arī kā sakaru retranslators starp visurgājējiem Mars Exploration Rover un Zemi.

Mars Odyssey tika palaists 2001. gada 7. aprīlī ar nesējraķeti Delta-2 no Kanaveralas zemesraga. Tas sasniedza Marsu 2001. gada 24. oktobrī. Orbītas augstuma samazināšanai tika izmantoti aerobremzēšanas manevri, kas turpinājās līdz 2002. gada janvārim. Zinātnisko novērojumu posms sākās 2002. gada 19. februārī.

Zinātniskie instrumenti
-----------------------

2001 Mars Odyssey galvenie zinātniskie instrumenti ir:

* THEMIS (*Thermal Emission Imaging System*) - kamera attēlu uzņemšanai redzamajā un infrasarkanajā spektrā.
* GRS (*Gamma Ray Spectrometer*). Tas satāv no paša gamma spektrometra, augsto enerģiju neitronu detektora HEND (izgatavots Krievijā) un neitronu spektrometra NS. Paredzēts ķīmisko elementu sadalījuma, galvenokārt ūdens daudzuma, noteikšanai uz Marsa virsmas un nelielā dziļumā.
* MARIE (*Mars Radiation Environment Experiment*) - paredzēts radiācijas mērīšanai laidojuma laikā uz planētu un Marsa orbītā, lai novērtētu iespējamās apstarošanas dozas cilvēkam.

Ārējās saites
-------------

* Mars Odyssey NASA mājas lapa
* Mars Odyssey blog
**Ņina Sirotkina** (krievu: *Нина Михайловна Сироткина*; dzimusi **Ņina Sitņikova** (krievu: *Нина Михайловна Ситникова*) 1964. gada 19. septembrī Luhanskas apgabalā) ir Krievijas starptautiskā meistare šahā (1988).

Biogrāfija
----------

Bijusi viena no PSRS labākajām jaunajām šahistēm. Izcīnījusi 2. vietu divos PSRS junioru čempionātos: 1979. gadā Daugavpilī un 1982. gadā Erevānā. 1982. gadā PSRS arodbiedrību komandas «Trud» sastāvā uzvarējusi PSRS komandu kausā šahā Kislovodskā, ieņemot 3. vietu pie meiteņu galdiņa. 1986. gadā Minskā bijusi Ļeņingradas sieviešu izlases līdere PSRS I sieviešu komandu čempionātā. 1988. gadā FIDE viņai piešķir starptautiskās sieviešu meistares nosaukumu (WIM). 1989. gadā PSRS sieviešu čempionāta finālā izcīna 7. vietu. 1990. gada Latvijas sieviešu šaha čempionātā Rīgā, piedaloties ārpus konkurences, dalījusi 3.—4. vietu ar Ingūnu Ernesti. Vēlākajos gados rezultāti šaha turnīros bijuši pieticīgāki, lai gan Sirotkina daudzkārt piedalījusies Krievijas un Sankpēterburgas sieviešu čempionātos. 1999. gadā tiek dalīta pirmā vieta Sanktpēterburgas sieviešu starptautiskajā turnīrā. Ņina Sirotkina strādā Sankpēterburgas bērnu un jaunatnes šaha skolā par treneri.

Atsauces
--------

1. ↑  28 Championship of USSR juniors- Daugavpils 3-17.1.1979
2. ↑  Championship of USSR juniors- Erevan January 1982
3. ↑  12th Soviet Team Chess Cup: Kislovodsk 1982
4. ↑  1st Soviet Women's Team Chess Championship: Minsk 1986
5. ↑  St Petersburg (Women) 1999
6. ↑  Специализированная детско-юношеская спортивная школа олимпийского резерва по шахматам и шашкам города Санкт-Петербурга

Ārējās saites
-------------

* Ņina Sirotkina šahista profils vietnē fide.com
* Ņina Sirotkina šahista profils vietnē chessgames.com
* Ņina Sirotkina šahista profils vietnē 365chess.com
* Ņina Sitņikova šahista profils vietnē 365chess.com
* Ņina Sirotkina šahista profils vietnē chesstempo.com
* Ņina Sitņikova šahista profils vietnē chesstempo.com
* Ņina Sitņikova šahista profils vietnē olimpbase.org (PSRS komandu kausi)
**Ņina Hruškova-Belska** (čehu: *Nina Hrušková-Bělská*); 1925. gada 25. maijs Novočerkaska — 2015. gada 30. novembris Prāga) bija Čehoslovākijas starptautiskā meistare šahā (1950), daudzkārtējā Čehoslovākijas sieviešu šaha čempione.

Biogrāfija
----------

No 1940. gadu beigām līdz 1950. gadu beigām bijusi viena no vadošajām Čehoslovākijas šahistēm. Otrā pasaules kara laikā divas reizes uzvarējusi Bohēmijas un Morāvijas protektorāta sieviešu šaha čempionātos (1943, 1944). Pēc kara piecas reizes uzvarējusi Čehoslovākijas sieviešu šaha čempionātos (1946, 1948, 1952, 1953, 1956)..
Piedalījusies 1949.—50. gada Pasaules čempionātā šahā sievietēm Maskavā, kurā dalījusi 12.-14. vietu kopā ar Gizelu Greseri un Monu Meju Karfu (uzvarēja Ludmila Rudenko). Piedalījusies arī 1952. gada pretendentu turnīrā šahā sievietēm Maskavā, kurā ierindojusies 13. vietā (uzvarēja Jeļizaveta Bikova).
Ņina Hruškova-Belska pārstāvējusi Čehoslovākiju sieviešu šaha olimpiādē 1957. gadā Emenā 1. sieviešu šaha olimpiādē pie 1. galdiņa (+5, =1, -5).
Par panākumiem turnīros FIDE 1950. gadā viņai piešķīra starptautiskās meistares (WIM) nosaukumu. 1956. gadā saņēmusi arī FIDE starptautiskā arbitra (IA) nosaukumu. Trīs reizes bijusi galvenā tiesnese mačos par Pasaules sieviešu šaha čempiones nosaukumu (1962, 1965, 1969), kā arī 1962. gada pretendentu turnīrā šahā sievietēm.

Atsauces
--------

1. ↑  «Historické výsledky MČR žen». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2015-07-07.
2. ↑  «1949-50 Title Tournament : World Chess Championship (women)». *www.mark-weeks.com*.
3. ↑  «1952 Candidates Tournament : World Chess Championship (women)». *www.mark-weeks.com*.
4. ↑  Wojciech Bartelski. «OlimpBase :: Women's Chess Olympiads :: Nina Hrušková-Bělská». *www.olimpbase.org*.

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
**Kulna** (igauņu: *Kulna*) ir pieturas punkts Keilas - Rīsiperes dzelzceļa līnijā Harju apriņķa Keilas pagastā un atrodas 30,1 km attālumā no Tallinas centrālās dzelzceļa stacijas. Kulnā apstājas visi Rīsiperes virzienā kursējošie elektrovilcieni. Kulnas pieturas punkts tika izbūvēts 1965. gadā līdz ar dzelzceļa iecirkņa Keila-Vasalemma elektrifikāciju. Pieturas punktā tika izbūvēta viena, 143 metrus gara malas platforma. 2010. gadā projekta „Reisiplatvormide viimine eurokõrgusele" ietvaros ar Eiropas Savienības Struktūrfondu līdzfinansējumu tika izbūvēta jauna, Eiropas standarta pasažieru platforma ar augstuma atzīmi 550 mm. Platformas garums - 30 m. Pasažieru iekāpšana un izkāpšana pieturas punktā tiek veikta no vilciena sastāva pirmā vagona. 
Dzelzceļa pieturas tuvumā atrodas Ohtu, Kulnas, Leholas ciemi.

Foto galerija
-------------

* Ohtu muižaOhtu muiža
* Leholas muižas dārznieka mājaLeholas muižas dārznieka māja
* Ohtu kapsētaOhtu kapsēta
* Keilas-Rīsiperes dzelzceļa līnijas shēmaKeilas-Rīsiperes dzelzceļa līnijas shēma

Atsauces
--------

1. ↑  Kulna
2. ↑  AS EVR Infra raudteerajatistel võimaldatavad operatsioonid 2011/2012
3. ↑
4. ↑  Majandus- ja Kommunikatsiooniministeerium[novecojusi saite]

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Uz Keilu** |  | **Uz Rīsiperi** |
|  Keila |  **Kulna** | Vazalemma  |
|
Kulmas zemes (*Kulmerland*) lokalizācija.
Kulmas zeme pēc iekļaušanas Vācu ordeņa valsts sastāvā.
Kulmas (Helmno) zeme mūsdienu Polijas robežās
**Kulma** (latīņu: *terra Culmensis*, vācu: *Kulmerland*, poļu: *ziemia chełmińska*) bija senprūšu zeme Vislas labajā krastā tagadējās Kujāvijas-Pomožes vojevodistes teritorijā. Atradās Kujāvijas un Mazovijas pierobežā, starp Pamedes zemi ziemeļos, Lubavas zemi austrumos un Pomerelijas zemi rietumos.

Prūsijas krusta karu laikā Kulmas zeme kļuva par vienu no krustnešu galvenajiem atbalsta punktiem Senās Prūsijas kolonizēšanai.

Vēsture
-------

Nosaukums cēlies no vārda *holme* ("sala, pakalns"). Pirmo reizi pieminēta 1065. gadā poļu kņaza Boļeslava izdotā Mogilno benediktiešu klostera dibināšanas dokumentā. Vēlāk to pakļāva Mazovijas kņazi, bet 13. gadsimta sākumā tā atradās prūšu pakļautībā. Prūsijas krusta karu sākumā 1217. gadā Romas pāvests Honorijs III izdeva krusta kara bullu pret prūšiem, bet 1225. gadā Mazovijas hercogs Konrāds un Prūsijas bīskaps Kristiāns nolīga 15 vācu bruņiniekus Dobrinas ordeņa (latīņu: *fratribus militiae Christi in Prussia*) Kulmas zemes iekarošanai.
Savukārt Svētās Romas impērijas ķeizars Frīdrihs II 1226. gadā izdeva Rimini Zelta bullu, kas apstiprināja Mazovijas Konrāda solītās zemes Kulmā Vācu ordenim, kā arī tiesības uz visām vēlāk iekarotajām prūšu zemēm. 1230. gadā Vācu ordenis iekaroja Nesavas, 1231. gadā Tornas un 1232. gadā Kulmas pili. Uz Pamedes zemes robežas ordenis 1234. gadā uzcēla Rēdenes un Graudencas pilis.

Pēc Kulmas zemes iekarošanas tā nokļuva 1243. gadā dibinātās Kulmas bīskapijas sastāvā, kas pakļāvās Rīgas arhibīskapiem. Vēlāk par Kulmas bīskapu rezidenci kļuva Lubavas pils. Pēteris no Duisburgas 1326. gadā pieminējis apvienoto Kulmas un Lubavas zemi (*terra Culmensis et Lubavia*). 1277. gadā Sudāvas Skomanta vadībā 4000 lietuviešu un prūšu karavīru iebruka Kulmas zemē.

Pēc Trīspadsmitgadu kara beigām 1466. gadā Kulmas zeme tika iekļauta poļu Karaļa Prūsijas Kulmas vaivadijas sastāvā. Pēc 1772. gada Polijas dalīšanas Kulmas zeme nokļuva Prūsijas sastāvā kā daļa no Rietumprūsijas provinces (1816), vēlāk Prūsijas provinces (*Provinz Preußen*, 1824—1878).

Pēc Pirmā pasaules kara, pamatojoties uz Versaļas līguma noteikumiem, iekļāvas atjaunotajā Polijas valstī kā daļa no t.s. "Poļu koridora".

Atsauces
--------

1. ↑  The Crusades and the Military Orders

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Senās Prūsijas zemes |
| --- |
|  |
| 
* Bārta
* Galinda
* Lubava
* Kulma
* Nadruva
* Notanga
* Pagude
* Pamede
* Sasna
* Semba
* Vārme

 |

 |
**Mentavaju salas** (indonēziešu: *Kepulauan Mentawai*) ir Indonēzijai piederoša salu grupa Indijas okeānā. Administratīvi ietilpst Rietumsumatras provincē; veido atsevišķu apriņķi. Lielākā apdzīvotā vieta ir apriņķa centrs Tuapedžata (5756 iedzīvotāji) Siporas salā. Lielākā daļa iedzīvotāju ir mentavaji.

Ģeogrāfija
----------

Sala izvietojusies Indonēzijas rietumdaļā, pieder Lielajām Zunda salām. 100 km platais Mentavaju šaurums to atdala no Sumatras austrumos. Lielākās salas ir Siberuta (3838 km²), Pagai Selatana (861 km²), Sipura (652 km²) un Pagai Utara (603 km²); kopā arhipelāgā ietilpst 99 salas. Salu reljefs paugurains, augstākais punkts ir Simatombotombo kalns 384 m vjl Siberutas salā. Salās valda tropiskais klimats. Ainavā dominē tropiskie lietusmeži.

Pēc 2004. gada Indijas okeāna zemestrīces seismiskā aktivitāte zem arhipelāga ievērojami palielinājusies. 2010. gada 26. oktobrī 7,7 magnitūdu zemestrīce izraisīja cunami, kas nogalināja vismaz 449 cilvēkus un vairākus simtus atstāja bez pajumtes.

Atsauces
--------

1. ↑  «Mentavaju salas». *Ģeogrāfijas vārdnīca Pasaules zemes un tautas*. Rīga : Galvenā enciklopēdiju redakcija. 1978. 477. lpp.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Mentavaju salas***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 315125005
* LCCN: n2014217916
* GND: 4264857-9

 |

 |
**Mento** ir Jamaikas tautas mūzika, kuras ietekmē ir radušies tādi mūzikas stili kā ska un līdz ar to arī skinhedu regejs (*skinhead reggae*), *rocksteady* un regejs. Iespējams, ka mento mūzikas sākumi ir meklējami jau 19. gadsimtā. Tomēr par mento popularitātes augstāko punktu uzskata 20. gadsimta 50. gadus.

Mento un ska
------------

Atšķirībā no ska, mento ir raksturīgs akustisks skanējums, jo mento izpildītāji izmanto akustiskās ģitāras, rokas bungas, bandžo un citus akustiskos instrumentus. Līdz ar ska mūzikas popularitātes pieaugumu Jamaikā 1960. gados, daudzi mento izpildītāji sāka izpildīt ska mūziku un mento pamazām zaudēja savu popularitāti. Tomēr mento ietekme ska mūzikā ir jūtama, jo daudzas pirmā viļņa ska grupas savā repertuārā iekļāva mento dziesmu aranžējumus.

Mento mūsdienās
---------------

Mūsdienās mento nav plaši izplatīts, lai gan ir nedaudzi mento izpildītāji, kas turpina uzstāties un spēlēt šo mūziku.

Mento ieraksti
--------------

Mento ieraksti līdz mūsdienām bieži vien nav saglabājušies un arī esošie nav viegli pieejami. Bieži vien mūsdienās zināmākie mento ieraksti ir radīti vairākus gadu desmitus pēc mento popularitātes augstākā punkta (piemēram, Stenlijs Beckfords *(Stanley Beckford)* ar savu grupu *Stanley and the Turbines*, kas savas mūziķa gaitas uzsāka kā regeja izpildītājs, tikai daudz vēlāk pievēršoties mento un arī grupa *The Jolly Boys*).
**Mentilizovalerāts,** zināms arī kā **validols**, ir izobaldriānskābes un mentola esteris. Tas ir caurspīdīgs eļļains, bezkrāsains šķidrums ar mentola smaržu. Tas ļoti nedaudz šķīst etanolā, bet praktiski nešķīst ūdenī. To izmanto kā pārtikas piedevu (aromatizatoru). To ražo, izmantojot tipisku esterifikācijas reakciju ar parastajiem katalizatoriem, piemēram, HCl vai H2SO4. Esterifikācija ir diezgan lēns process. Parasti to veic vairāk kā 20 stundas 100 ° C temperatūrā vai nedaudz augstāk.

Validols, zāles pret trauksmi, kas ir aptuveni 25% mentola šķīdums mentilizovalerātā, tiek pagatavots galvenokārt vienkāršotā procesā, kurā pirms skābes katalizētās esterifikācijas mentolu izobaldriānskābei pievieno pārākumā, lai iegūtais estera šķīdums saturētu aptuveni 25% neizreaģējuša mentola. Pēc tam šķīdumu apstrādā ar ūdeni, lai aizvāktu visas skābes katalizatora pēdas, un produkts būtu gatavs lietošanai pārtikā vai farmaceitiskos produktos.

Lietošana medicīnā
------------------

Polijā, Bulgārijā un bijušajās Padomju Savienības valstīs, ieskaitot Krieviju, mentilizovalerātu, kas sajaukts ar aptuveni 25% mentola, pārdod kā anksiolītisku līdzekli ar dažādiem tirdzniecības nosaukumiem, tostarp *Validol*, *Valofin* un *Menthoval*.

Atsauces
--------

1. ↑  Menthyl isovalerate
2. ↑  Russian Medications List and Possible Side Effects [novecojusi saite]
3. ↑  «Farmak Product Information - Validol». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2013-12-19. Skatīts: 2013-04-05. Archived 2013-12-19 *Wayback Machine* vietnē.
4. ↑  "A comparative evaluation of the antianginal action of commercially and noncommercially produced validol in neurocirculatory dystonia and stenocardia". *Lik Sprava* Mar-Apr (3–4): 110–113. 1996. PMID 9035841.
**Samuils Gurevičs** (1882—1941) bija Ludzā dzimis ebreju ārsts, kas atstāja lielu ieguldījumu cīņā pret tuberkulozi, specializējās plaušu slimību ārstēšanā. Vienlaicīgi viņš arī bija Ludzas ģimnāzijas ārsts.

Dzīvesgājums
------------

Piedzima 1882. gadā bijušajā Ludzas apriņķī, slavena advokāta Solomona Gureviča ģimenē, ieguva augstāko medicīnisko izglītību Tērbatas (Tartu) universitātē, stažējās Austrijā, no kurienes atveda rentgena aparātu — pirmo Ludzas apkaimē.

Bija brīvi praktizējošs ārsts. 1929. gadā ierīkoja privātu slimnīcu. Savā slimnīcā, kurā bija 20 gultas, Samuils Gurevičs iekārtoja rentgena kabinetu, kā arī analīžu laboratoriju (pirmo reizi dokumentos šī slimnīca minēta 1930. gadā).

Kad sākās karš, viņa ģimene neevakuējās. S. Gurevičs uzskatīja, ka vācieši viņu, augsti kvalificētu speciālistu, neaiztiks, taču viņš kļūdījās. Kļūdījās arī citas ebreju ģimenes, kuras palika okupētajā teritorijā un cerēja uz okupantu varas pretimnākšanu. Ienākot Ludzā, fašisti ierīkoja geto , sadzina tur visus vietējos ebrejus. Augusta beigās viņus visus nošāva netālu no Ludzas: daļu — Poguļankas silā, daļu — Garbaros. Atkāpjoties no Ludzas, fašisti uzspridzināja apriņķa slimnīcas un ģimnāzijas ēkas, kā arī nodedzināja ārsta Gureviča slimnīcu līdz pamatiem. Vecākie ludzānieši apstiprina,[*nepieciešama atsauce*] ka okupanti viņam tiešām kādu laiku ļāvuši strādāt un nošāvuši Daugavpils geto tikai neilgi pirms atkāpšanās. Tieši kad un kur, nav zināms, nav pat viņa kapa.

Avoti
-----

Materiāli no Ludzas Novadpētniecības muzeja fondiem.
Dziesmas vārdi un notis
**„Kur ir manas mājas?"** (čehu: *Kde domov můj?*) ir Čehijas Republikas valsts himna. Šī himna tika sarakstīta jau 1860. gadā, taču sākta oficiāli lietot pēc Čehijas neatkarības atgūšanas 1993. gadā.

To sarakstījuši komponists Františeks Škrups (*František Škroup*) un dramaturgs Jozefs Kajetans Tīls (*Josef Kajetán Tyl*) kā daļu no komēdijas *Fidlovačka aneb žádný hněv a žádná rvačka*.

Dziesmai sākotnēji bija vairāki panti, taču pašlaik kā himna tiek lietots tikai pirmais pants. Pārējie panti gadu gaitā ir vai nu pazuduši, vai arī aizmirsti.

Himna čehu valodā
-----------------

1.
Kde domov můj, kde domov můj?
Voda hučí po lučinách,
bory šumí po skalinách,
v sadě skví se jara květ,
zemský ráj to na pohled,
A to je ta krásná země,
země česká, domov můj,
země česká, domov můj.
2.
Kde domov můj kde domov můj?
V kraji znáš-li bohumilém
duše útlé v těle čilém
mysl jasnou vznik a zdar
a tu sílu vzdoru zmar
to je Čechů slavné plémě
mezi Čechy domov můj
mezi Čechy domov můj!

Himnas tulkojums angļu valodā
-----------------------------

1
Where is my home, where is my home?
Water roars across the meadows,
Pinewoods rustle among crags,
The garden is glorious with spring blossom,
Paradise on earth it is to see.
And this is that beautiful land,
The Czech land, my home,
The Czech land, my home.
2
Where is my home, where is my home?
If, in a heavenly land, you have met
Tender souls in agile frames,
Of clear mind, vigorous and prospering,
And with a strength that frustrates all defiance,
That is the glorious race of Czechs,
Among Czechs (is) my home,
Among Czech, my home.

Himnas tulkojums latviešu valodā
--------------------------------

Kur ir mana dzimtene?
Kur ir mana dzimtene?
Ūdens čurkst pa pļavām,
Mežs šalko uz klintīm,
Dārzā staro pavasara zieds —
Mēs redzam paradīzi uz zemes.
Tā ir tā skaistā zeme.
Čehu zeme — mana dzimtene,
Čehu zeme — mana dzimtene!
**Daniels Gabriels Fārenheits** (vācu: *Daniel Gabriel Fahrenheit*, dzimis 1686. gada 14. maijā, miris 1736. gada 16. septembrī) bija vācu/nīderlandiešu fiziķis, pazīstams kā Fārenheita temperatūras skalas izgudrotājs.

Dzimis Dancigas tirgotāja ģimenē, tomēr lielāko daļu mūža pavadījis Nīderlandē. 1701. gadā vecāki saindējās ar sēnēm un nomira, bet Daniels Gabriels Fārenheits devās uz Amsterdamu, kur mācījās tirdzniecību. Pēc kāda laika viņš tomēr pievērsās dabas pētniecībai. No 1707. gada apceļoja Berlīni, Halli, Leipcigu, Drēzdeni, Kopenhāgenu, iepazīdamies ar Gotfrīdu Leibnicu, Kristiānu Volfu un Ole Rēmeru. 1717. gadā apmetās Hāgā, kur nodarbojās ar stikla izgatavošanu, darinot barometrus, altimetrus un termometrus. 1724. gadā apmeklēja Angliju un kļuva par britu Karaliskās biedrības biedru. 1724. gadā Fārenheits ierosināja temperatūras skalu, kas tika nosaukta viņa vārdā. Miris un apglabāts Hāgā.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Daniels Gabriels Fārenheits***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* *Brockhaus Enzyklopädie* raksts (vāciski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)
* *Encyclopædia Universalis* raksts (franciski)
* Enciklopēdijas *Krugosvet* raksts (krieviski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 9887952
* LCCN: n84236856
* ISNI: 0000 0000 8088 685X
* GND: 118685783
* SELIBR: 259437
* SUDOC: 030197783
* BNF: cb121663751 (data)
* BPN: 39980319
* BIBSYS: 90267161
* ULAN: 500076414
* NKC: ola2002161296
* CiNii: DA10628047

 |

 |
**Daniels no Bannerovas** (vācu: *Daniel von Bannerow, Daniel Bannerow*, latīņu: *Danielus de Lenewarde*) bija viens no Livonijas bīskapa Alberta pirmajiem vasaļiem Livonijas krusta karu sākumā. Lielvārdes kungs Daugavas Līvzemē.

Dzīvesgājums
------------

Par Daniela izcelsmi trūkst tuvāku ziņu, ja neskaita kādu 16. gs. otrās puses Indriķa hronikas norakstu (t.s. Ūksenšernas kodeksu), kur viņš nosaukts par Danielu Bannerovu. Iespējams, ka Daniels cēlies no Bannersdorfas Fēmarnas salā Baltijas jūrā, starp Ķīles un Lībekas līci, apmēram 100 km uz ziemeļiem no Lībekas.

1201. gadā viņš minēts kā dižciltīgs vīrs, kas no bīskapa Alberta saņēma par lēni Lielvārdes pili.

Pēc zaudētās 1206. gada kaujas pie Salaspils Lielvārdes līvi apsolīja kristīties katoļu ticībā un ik gadu maksāt Danielam kā nodevu pusbirkava rudzu no arkla, tomēr šo solījumu nepildīja.
Jau 1207. gada pavasarī Danielam radās nesaskaņas ar Kokneses ķēniņu Vetseki, kas "ne reizi vien bija sagādājis nepatikšanas Daniela ļaudīm un, lai arī vairākkārt brīdināts, nebija pārstājis tos šādā veidā traucēt". Kadā naktī viņš kopā ar savu karadraudzi uzbruka Kokneses pilij un to ieņēma. Tomēr bīskaps Alberts lika atdot ķēniņam viņa pili līdz ar visu īpašumu.

Pēdējo reizi pieminēts 1224. gadā Tālavas dalīšanas līguma parakstīšanā kā liecinieks bruņinieks Dāniels no Lielvārdes.

Atsauces
--------

1. ↑  August Hansen. *Origines Livoniae sacrae et civilis. Heinrich’s des Letten älteste Chronik von Livland, aufs neue herausgegeben und mit einer Einleitung, einer deutschen Übersetzung, Anmerkungen, Urkunden und Registern versehen von Dr. Aug. Hansen*. Riga: 1857. - 74 lpp.
2. ↑  Indriķa hronika. V. 1. Archived 2019. gada 27. aprīlī, *Wayback Machine* vietnē. Ā. Feldhūna tulkojums, Ē. Mugurēviča priekšvārds un komentāri. Rīga: Zinātne, 1993. - 354. lpp.
3. ↑  Indriķa hronikas apraksts par 2001. gada vasaras notikumiem: *Eo tempore episcopus Danielem virum nobilem et Conradum de Meyiendorpe ad se colligens duobus castris Lenewarde et Ykescola inbeneficiavit*. A. Feldhūna tulkojums: "Šai laikā bīskaps paņēma pie sevis Daniēlu, dižciltīgu vīru, un Konrādu no Meiendorpas un piešķīra viņiem par lēni divas pilis - Lielvārdi un Ikšķili."
4. ↑  Indriķa hronika X, 13.[novecojusi saite]
5. ↑  «Indriķa hronika XI, 8.». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2017. gada 29. martā. Skatīts: 2015. gada 19. aprīlī.
**Daniels Kajmakoskis** (maķedoniešu: *Даниел Кајмакоски*; dzimis 1983. gada 17. oktobrī Stugā) ir maķedoniešu dziedātājs un komponists. Popularitāti ieguva X Faktorā kur arī uzvarēja. Viņš pārstāvēja Maķedoniju 2015. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā kas norisinājās Austrijā, Vīnē ar dziesmu *Lisja esenski*.

Biogrāfija
----------

Daniels Kajmakoskis ir dzimis Maķedonijas dienvidu pilsētā Strugā 1983. gada 7. oktobrī. Kad viņam bija 7 gadi viņi pārcēlās uz Vīni, Austrijā ar visu ģimeni. Danielam ir divi brāļi- Dalibors un Filips. Daniels ir piedalījies daudzos muzikālos šovos. Viņš pirmo reizi kāpa uz skatuves 17 gadu vecumā kur iekļuva TOP 12. 2009. gadā viņš pirmo reizi piedalījās Ohridas festivālā ar dziesmu *Nezhna ko princeza* kuru viņš sarakstīja pats. Daniels ir piedalījies arī Bulgārijas šovā *Pej S'men*. Vēlāk viņš atgriezās Vīnē kur viņš strādāja par mūziķi. 2011. gada viņš sarakstīja dziesmu Karolinai Gecēvai ar nosaukumu *Ne se vrajkas* kas kļuva par hītu Maķedonijā un Balkānos.

Atsauces
--------

1. ↑  Anthony Granger. «Macedonia: Danijel Kajmakoski Has Won». Eurovoix, 2014. gada 12. novembris. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2015. gada 29. martā. Skatīts: 2014. gada 12. novembris.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* ISNI: 0000 0001 3111 7779

 |

 |
**Daniels Barenboims** (spāņu: *Daniel Barenboim*, ivritā: דניאל ברנבוים; dzimis 1942. gada 15. novembrī) ir Argentīnas ebreju izcelsmes pianists un diriģents.

No 1975. līdz 1989. gadam bija Parīzes orķestra (*Orchestre de Paris*) muzikālais direktors. No 1991. līdz 2006. gadam — Čikāgas simfoniskā orķestra muzikālais direktors, bet no 2007. līdz 2014. gadam — Milānas operas *La Scala* muzikālais vadītājs. No 1992. gada ir Berlīnes Valsts operas un Berlīnes Valsts kapellas muzikālais direktors.

Būdams Argentīnas, Izraēlas, Palestīnas un Spānijas pilsonis, Barenboims ir pazīstams kā Izraēlas palestīniešu politikas kritiķis. 1999. gadā Seviļā nodibināja Rietumu-Austrumu divāna orģestri, kurā uzstājas Tuvu Austrumu arābu valstu un Izraēlas jaunie mūziķi. Kā politisku žestu Izraēlā atskaņojis Riharda Vāgnera mūziku.

Barenboims ieguvis septiņas *Grammy* balvas, kā arī daudzus citus apbalvojumus.

No 1967. līdz viņas nāvei 1987. gadā bija precējies ar britu čellisti Žaklīnu di Prē, no 1988. gada precējies ar pianisti Jeļenu Baškirovu.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Daniels Barenboims***.
* Daniela Barenboima profils *AllMusic* (angliski)
* Daniela Barenboima mājaslapa

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 104029553
* LNB: 000067075
* LCCN: n81042605
* ISNI: 0000 0001 2146 2413
* GND: 118506560
* SELIBR: 280321
* SUDOC: 031419739
* BNF: cb13891158n (data)
* BIBSYS: 90792611
* NLA: 36552303
* NDL: 00462796
* NKC: jn19990000444
* SBN identifikators RAVV059165 nav derīgs.
* BNE: XX847206
* CiNii: DA04107174

 |

 |
**Hormuzs** (arābu: مضيق هرمز, *Maḍīq Hurmuz*; persiešu: تنگه هرمز, *Tange-ye Hormoz*) ir šaurs un stratēģiski svarīgs jūras šaurums, kas savieno Persijas līci ar Omānas līci (Arābijas jūru). Ziemeļos no šauruma ir Irāna, bet dienvidos — Omānas muhafaza Musendema.

Jūras šaurums šaurākajā vietā ir aptuveni 39 km plats. Caur šaurumu tiek transportēti aptuveni 20% no visas pasaules naftas un 35% no naftas, kas tiek transportēta tikai pa jūru.

1988. gada 3. jūlijā Hormuza šaurumā ar raķetēm tika notriekta Airbus A300B2-203 pasažieru lidmašīna. Kopējais upuru skaits bija 290 pasažieri un apkalpe. 2007. gada 8. janvārī amerikāņu atomzemūdene *USS Newport News* saskrējās ar japāņu tankeri *M/V Mogamigawa*. Sadursme beidzās bez upuriem un ekoloģiskas katastrofas.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Hormuzs***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 315526618

 |

 |
**Hieronims Radzejovskis** (poļu: *Hieronim Radziejowski herbu Junosza*; dzimis 1612. gadā, miris 1667. gada 8. augustā) bija Žečpospolitas valsts darbinieks un diplomāts, Inflantijas vaivads 1667. gadā. Citu amatu vidū no 1650. līdz 1652. gadam bija Kroņa vicekanclers (*Podkanclerzy koronny*), bet 1645. gadā - Sejma maršals (*Marszałek Sejmu*).

Dzimis Lenčicas vaivada Staņislava Radzejovska ģimenē. Precējies trīs reizes. Trešās sievas Elžbetas dēls Mihals Stefans Radzejovskis bija Polijas primass no 1688. līdz 1705. gadam.

Uzzinājis, ka sieva Elžbeta kļuvusi par Polijas karaļa Jana II Kazimira mīļāko, pieslējās karaļa pretiniekiem. 1652. gadā Sejma tribunāls piesprieda nāvessodu, ko nomainīja ar izsūtījumu. Hieronims Radzejovskis devās uz Zviedriju, kur deva lielu ieguldījumu pārliecinot Zviedrijas karali iebrukt Polijā. 1655. gadā pavadīja Polijā iebrukušos zviedru spēkus. Beidzoties karam, 1662. gadā Sejms Redzejovskim piedeva. Miris 1667. gadā diplomātiskās misijas gaitā.

Radzejovskis ir viens no negatīvajiem tēliem Henrika Senkeviča vēsturiskajos darbos "Ar uguni un zobenu" un "Plūdi".

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Hieronims Radzejovskis***.
* Hieronims Radzejovskis portālā i-PSB Archived 2019. gada 22. decembrī, *Wayback Machine* vietnē.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 314824397

 |

 |
**Iluzoriskā spēle** (angļu: *set play*; vācu: *das Satzspiel*; krievu: *иллюзорная игра*) šaha kompozīcijā ir viens vai vairāki, acīmredzami mata varianti uzdevuma sākuma pozīcijā, kuri mainās pēc risinājuma ievadgājiena.

Iluzoriskā spēle apgrūtina īstenā risinājuma atrašanu (sevišķi, ja iluzoriskā spēle pastiprināta ar maldinājumu). Iluzoriskās spēles esamība tiek uzskatīta par uzdevuma pozitīvu īpašību.

Mūsdienu divvilčos un trīsvilčos liela nozīme ir tematiskai iluzoriskai spēlei. Iluzorisko spēli sauc par tematisku, ja tā ir viena no fāzēm autora idejas atveidojumā. Uz iluzorisko spēli attiecas tās pašas stingrās līdzekļu ekonomikas prasības, kuras izvirzītas tematiskam maldinājumam un īstenam risinājumam.

Iluzoriskā spēle palīgmata žanrā ir blakus pamatrisinājumam eksistējoša īsāka fāze, kurā ievadgājiens pieder pretējai puse (attiecībā pret pamatrisinājumu).

Ja uzdevumam ir iluzoriskā spēle, mūsdienu notācijā aiz risinājuma gājienu skaita pievieno zīmi «\*». Piemēram, «h#2\*» nozīmē — palīgmats divos gājienos ar tematisku iluzorisko spēli.

Piemērs
-------

**№ 1. Izraels Šifmans**   
 *Western Morning News*, 1929  
1. godalga**Mats 2 gājienos**
**Atrisinājums**

Iluzoriskā spēle:
1. ... Zd7 2. Ze8#
1. ... Ze6 2. Zf7#
1. ... c5 2. Dc7#
1. ... d4 2. De5#
Patiesais risinājums:
1. Dd2! (spaids)
1. ... Zd7 2. Zfe4#
1. ... Ze6 2. Zge4#
1. ... c5 2. Dxd5#
1. ... d4 2. Dxd4#
Uzdevuma sākuma stāvoklī uz visiem iespējamiem melno gājieniem matojošās atbildes jau sagatavotas (iluzoriskā spēle). Balto rīcībā nav nogaidoša gājiena un tie spiesti jau gatavās atbildes izjaukt, to vietā radot citas.

Skatīt arī
----------

* Fāze
* Maldinājums

Atsauces
--------

1. ↑  *Шахматы: Энциклопедический словарь / Гл. ред. А.Е. Карпов*. Москва : Советская энциклопедия. 1990. 135. lpp. ISBN 5-85 270-005-3. (krieviski)
**Čuvani** (pašnosaukums: *этэль, этал, чуванцы* no čukču: *чаунджи* — ‘piekrastes ļaudis’) ir Krievijas Federācijas Tālo Austrumu un Galējo Ziemeļu tauta. Mīt galvenokārt Anadiras upes baseinā Čukotkas autonomā apvidus Anadiras rajonā. 2010. gada Krievijas tautskaitē par čuvaniem sevi atzina 1002 cilvēki. Agrāk čuvani runājuši pie jukagiru valodu saimes piederošajā čuvanu valodā, bet tā izmirusi jau 19. gadsimtā.

Vēsture
-------

Čuvanu apdzīvotības areāls Krievijas Tālo Austrumu federālajā apgabalā
Čuvanu etnoss radies no areāla austrumos mitušās jukagiru cilts, kuri lielā mērā asimilējušies čukču etnosā un pārņēmuši to valodu. Jau 19. gadsimta beigās izšķīra divas čuvanu grupas: nomadu čuvanus, kas runāja galvenokārt čukču valodā un nodarbojās ar briežkopību un nometniekus čuvanus, kas dzīvoja ciemos un runāja krievu valodā. Nometnieku čuvanu ģenēzē ievērojama nozīme bija 18. gadsimtā uz Anadiras baseinu pārceltajiem kazakiem, kas sajaucās ar vietējiem iedzīvotājiem, bet paturēja krievu valodu un sadzīves paražas.

Mūsdienās čuvani dzīvo Anadiras rajona Markovas (255), Čuvanskas (135) un Sņežnojes (111) ciemos, kā arī Anadiras (211) pilsētā.

Atsauces
--------

1. ↑  Ассоциация коренных малочисленных народов Севера, Сибири и Дальнего Востока Российской Федерации. Чуванцы

Ārējās saites
-------------

* НАРОДЫ РОССИИ. Чуванцы
*Informatica* galvenais birojs Redvudsitijā
***Informatica Corporation*** ir ASV programmatūras izstrādes uzņēmums, kas sniedz datu integrācijas risinājumus. Dibināts 1993. gadā. Galvenais birojs atrodas Redvudsitijā, Kalifornijā.

Vēsture
-------

Logotips līdz 2017. gadam
1993. gadā *Diaz Nesamoney* un *Gaurav Dhillon* Paloalto dibināja uzņēmumu *Informatica*. Sākotnēji uzņēmums koncentrējās uz datu migrāciju starp platformām, kad tajā laikā notika pāreja no lieldatoriem uz klients-serveris arhitektūru.
1994. gadā izlaists pirmais produkts — *OpenВridge* — rīks, kas sagatavoja atbilstības starp datu modeļiem no dažādiem avotiem.
1996. gadā izlaists *PowerMarts*, kas izmantoja *Data mart* koncepciju.
1998. gadā uz *PowerMarts* pamata izlaists produkts datu izvilkšanai, transformēšanai un ielādei (*ETL*). 1998. gadā strauji pieauga ieņēmumi (gandrīz 15 reizes vairāk nekā 1996. gadā).

1999. gadā *Informatica* akcijas sāka kotēt NASDAQ biržā.
1999. gada decembrī nopirkts analītikas programmatūras izstrādātājs *Influence*.

2006. gadā iegādāti *ETL* risinājumu uzņēmumi *Itemfield* un *Similarity*.
2008. gadā nopirkta Somijas mobilo telefonu ražotāja *Nokia* nodaļa *Identity Systems*, kas izstrādāja identifikācijas sistēmas.
2009. gadā nopirkts Vācijas uzņēmums *Address Doctor*, kas izstrādāja programmatūru adrešu informācijas apstrādei pēc noteikta formāta aptuveni 200 valstīm.
2009. gadā iegādāts uzņēmums *Applimation*, kas izstrādāja informācijas dzīves cikla pārvaldības risinājumus.
2010. gadā nopirkts uzņēmums *Siperian*, kas bija viens no trijiem līderiem *Master data management* risinājumos.

*Informatica* akcijas tika kotētas NASDAQ biržā (kods *INFA*). Lielākie akcionāri 2013. gada augustā bija: *Janus Capital Management LLC* (8,28 %), *Columbia Wanger Asset Management, L.P.* (5,76 %), *Columbia Wanger Asset Management, LLC* (5,28 %), *Vanguard Group, Inc.* (5,27 %).
2015. gada 7. aprīlī paziņots, ka uzņēmumu par aptuveni 5,3 miljardiem USD pērk uzņēmums, kuru kontrolē investīciju fonds *Permira* un *CPP Investment Board*. Darījums pabeigts 6. augustā. Bez tam uzņēmumi *Microsoft* un *Salesforce Ventures* piekrituši kļūt par stratēģiskajiem investoriem.

Atsauces
--------

1. ↑  «Informatica Corporation. IPO Prospectus» (angļu). Informatica. 1999-04-28. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2013-01-27. Skatīts: 2013-08-14.
2. ↑  Nokia Annual Report 2008[novecojusi saite]
3. ↑  «Major shareholders of Informatica Corp.». *Morning Star* (angļu). 2013-01-09. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2013-01-27. Skatīts: 2013-08-14.
4. ↑  Informatica Corporation Announces Completion of Acquisition by the Permira Funds and Canada Pension Plan Investment Board. Microsoft and Salesforce Ventures Join as Strategic Investors. Company Announces CEO Transition Archived 2015. gada 31. oktobrī, *Wayback Machine* vietnē. Informatica Corporation, August 6, 2015

Ārējās saites
-------------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Informatica Corporation*** |

* *Informatica Corporation* vietne
**Denijs Džouns** (dzimis 1986. gada 12. martā) ir viens no solistiem un ģitārists grupā McFly. Kopā ar viņu grupā spēlē Toms Flečers (ģitāra, balss), Dugijs Pointers (bass, balss) un Harijs Džads (bungas).

Mcfly
-----

McFly kļuva slaveni 2004. gadā. Denijs pirmo reizi satika Tomu Flečeru, kad bija devies uz atlasi puišu grupai V. Flečers, kurš filmēja atlasi vēlāk uzaicināja Deniju rakstīt kopā dziesmas priekš grupas Busted. Kopā ar viņiem dziesmas rakstīja arī Džeimss Borns. Kad dziesmu rakstīšana Busted bija beigusies, Flečers un Džouns devās uz *InterContinental Hotel* viesnīcu Londonā, lai sāktu strādāt pie savas(pagaidām vēl nenosauktās) grupas. Abi pārējie grupas dalībnieki tika atrasti ar sludinājuma palīdzību žurnālā NME.

Džouns ir piedalījies dziesmu rakstīšanā priekš visiem četriem grupas albumiem. Viņš arī pārsvarā uzņemas izpildīt solo ģitāras partijas McFly dziesmās.

Televīzijas un filmu pieredze
-----------------------------

Denijs kopā ar saviem grupas biedriem ir piedalījies daudz dažādos TV šovos. 2005. gada janvārī viņi bija viesmākslinieki Britu TV seriālā *Casualty* sērijā.

Tāpat grupa atveidoja paši sevi filmā *Just My Luck*.
Koordinātas: 35°57′20″N 52°6′36″E﻿ / ﻿35.95556°N 52.11000°E﻿ / 35.95556; 52.11000

**Demāvends** (persiešu: دماوند‎ — *Damāvand*) ir aprimis, bet potenciāli aktīvs stratovulkāns Elbursa kalnu grēdā Irānā, valsts augstākā virsotne, kā arī Āzijas augstākais vulkāns. Izvietojies grēdas centrālajā daļā 66 km uz ziemeļaustrumiem no Irānas galvaspilsētas Teherānas. Pirmoreiz izvirdis pleistocēnā pirms 1,78 miljoniem gadu, bet pēdējais izvirdums datēts pirms aptuveni 7300 gadiem. Vulkāna konuss veidots no pelniem un lavas straumēm, kas sastāv no andezīta, trahīta un bazalta. Novērojamas sēru izdalošas fumarolas, kā arī karstie avoti un travertīna atradnes.

Demāvendam liela nozīme persiešu mitoloģijā; tas poēzijā un literatūrā simbolizē irāņu cīņu pret apspiešanu un svešām varām. Zoroastriešu mitoloģijā kalnā tika ieslodzīts pūķis Aži Dahāka, kam tur jāpaliek līdz pasaules galam.

Atsauces
--------

1. ↑  «Demavends». *Ģeogrāfijas vārdnīca Pasaules zemes un tautas*. Rīga : Galvenā enciklopēdiju redakcija. 1978. 163. lpp.
2. ↑  Summitpost.org The North Face
3. ↑  «Global Volcanism Program. Damavand». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2015. gada 13. janvārī. Skatīts: 2014. gada 6. decembrī.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Demāvends***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 242600394
* GND: 4202448-1

 |

 |