recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Varvara Sauļina** (krievu: *Варвара Алексеевна Саулина*; dzimusi kā **Varvara Repina** (krievu: *Варвара Алексеевна Репина*) 1992. gada 31. martā) ir Krievijas FIDE meistare šahā (2005).

Biogrāfija
----------

Divas reizes uzvarējusi Krievijas jauniešu šaha čempionātos: 2008. gadā meiteņu U16 vecuma grupā un 2010. gadā meiteņu U18 vecuma grupā. Vairākkārt pārstāvējusi Krieviju Eiropas un pasaules jauniešu šaha čempionātos, kuros lielākos panākumus guvusi 2005. un 2006. gadā, kad divas reizes pēc kārtas uzvarējusi Eiropas jauniešu šaha čempionātā meitenēm U14 vecuma grupā. 2008. gadā bijusi otrā Eiropas jauniešu šaha čempionātā meitenēm U16 vecuma grupā.

2011. gadā uzvarējusi Maskavas šaha festivāla *Moscow Open* D turnīrā. Tajā pašā gadā Magņitogorskā sekmīgi piedalījusies Krievijas kausa izcīņā šahā sievietēm, kurā izcīnījusi otro vietu, tikai finālā piekāpjoties Anastasijai Bodnarukai. 2014. gadā Kazaņā uzvarējusi Krievijas šaha universiādes sieviešu turnīrā.

2014. gadā beigusi Krievijas Valsts sociālo universitāti (krievu: *Российский государственный социальный университет*) un strādā par jaunatnes šaha treneri.

Atsauces
--------

1. ↑  «European Youth Chess Championship 2006 - Girls U14». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2019. gada 25. janvārī. Skatīts: 2018. gada 16. janvārī.
2. ↑  «European Youth Chess Championship 2008 - Girls U16». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2019. gada 25. janvārī. Skatīts: 2018. gada 16. janvārī.
3. ↑  «Moscow Open 2011 D». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2019. gada 25. janvārī. Skatīts: 2018. gada 16. janvārī.
4. ↑  Финал Кубка России 2011
5. ↑  «ВАРВАРА САУЛИНА – ПОБЕДИТЕЛЬ ВСЕРОССИЙСКОЙ ЛЕТНЕЙ УНИВЕРСИАДЫ». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2019. gada 25. janvārī. Skatīts: 2018. gada 16. janvārī.

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
**Filips Stjuarts Milners-Berijs** (angļu: *Philip Stuart Milner-Barry*; 1906. gada 20. septembris Londona — 1995. gada 25. marts Londona) bija Lielbritānijas matemātiķis un šahists.

Biogrāfija
----------

Piedzimis skolotāja ģimenē kā otrais no sešiem bērniem. Agri sevi parādījis kā talantīgs šahists. 1923. gadā uzvarējis Lielbritānijas jauniešu šaha čempionātā. Pēc skolas beigšanas iestājies Kembridžas Universitātē, kur bijis universitātes šaha izlases dalībnieks un sadraudzējies ar citu vēlāk pazīstamu angļu šahistu Konelu Hjū O'Donelu Aleksanderu. Pēc augstskolas beigšanas no 1929. līdz 1938. gadam strādājis Londonas fondu biržā. No 1938. līdz 1945. gadam bijis laikraksta *The Times* šaha apskatnieks (šajā amatā vēlāk viņu nomainījis Harijs Golombeks).

Otrā pasaules kara laikā nodarbojies ar kriptogrāfiju, strādājis kopā ar Alanu Tjūringu pie Enigmas koda atšifrēšanas. No 1943. gada bijis 6. nodaļas priekšnieks, kas bijusi atbildīga par vācu radiogrammu atšifrēšanu.

Pēc kara strādājis Apvienotās Karalistes Valsts kasē un Veselības ministrijā, bet vēlāk - Britu apbalvojumu sistēmā. 1947. gadā apprecējies, ģimenē piedzimis dēls un divas meitas. 1953. gadā izcīnījis sudraba medaļu Lielbritānijas šaha čempionātā (uzvarējis Daniels Janovskis). No 1970. līdz 1973. gadam bijis Lielbritānijas šaha federācijas prezidents.

Pārstāvējis Anglijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:

* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 4 reizes (1937-1939, 1952, 1956);
* Klāras Benediktas kausa izcīņā piedalījies 1955. gadā.

Apbalvots ar Britu impērijas ordeni (1946), Pirts ordeni (1962) un Karalisko Viktorijas ordeni (1975).

Devis nozīmīgu ieguldījumu šaha atklātņu teorijā. Nimcoviča aizsardzībā turnīru praksē ieviesis variantu: 1. d4 Zf6 2. c4 e6 3. Zc3 Lb4 4. Dc2 Zc6 ar sekojošo Dе7, d6 un е5, kuru vēlāk attīstījis Marks Taimanovs. Franču aizsardzībā piedāvājis gambīta variantu: 1. e4 e6 2. d4 d5 3. e5 c5 4. c3 Zc6 5. Zf3 Db6 6. Ld3 cxd4 7. cxd4 Ld7 8. 0—0!? Zxd4 9. Zxd4 Dxd4 10. Zc3, bet Krievu aizsardzībā izstrādājis variantu: 1. e4 e5 2. Zf3 Zf6 3. Zxe5 d6 4. Zf3 Zxe4 5. De2 De7 6. d3 Zf6 7. Lg5 Zbd7.

Atsauces
--------

1. ↑  British Boys/Open U21, U18, U16, U15, U14, U13, U12 Chess Champions
2. ↑  «The Papers of Sir (Philip) Stuart Milner-Barry». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 2. augustā. Skatīts: 2017. gada 5. aprīlī.
3. ↑  BCF-ch Hastings 1953
4. ↑  OlimpBase :: Men's Chess Olympiads :: Philip Stuart Milner-Barry
5. ↑  OlimpBase :: Clare Benedict Chess Cup :: Philip Stuart Milner-Barry

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
Vans Freijs ar mežakuili, dzīvnieku, kas asociējas ar vaniem.
**Vani** (senskandināvu jeb sennorvēģu: '**vanr, vanir'**) ir viena no divām dievu grupām senskandināvu mitoloģijā (galvenā dievu grupa ir āsi). Vani pamatā ir auglības, jūras un pārticības dievi. Pie vaniem pieder jūras dievs un vanu dievu tēvs Njords, sensk. *Njǫrðr*, auglības dievs Freijs, sensk. *Freyr* un mīlas un seksualitātes dieviete Freija, sensk. *Freiyja*, kas vēlāk kļūst par āsu dieviem (pēc abu dievu grupu kara miera uzturēšanai āsi un vani apmainās ar gūstekņiem — pie vaniem dodas mitināties Odina brālis Hēns), sensk. *Hœnir* vai *Hǿnir* jeb Zīlis (Ulža Bēziņa "Eddas dziesmu" atdzejojumā). Iespējams, arī Skadei, sensk. *Skaði*, Gerdai, sensk. *Gerðr* un Odam, sensk. *Oðr* ir vanu izcelsme. Vani mitinās Vānaheimā. Atšķirībā no āsiem, starp vaniem pieļaujams ir incests, un viņus saista ar maģijas lietojumu (maģiju āsiem iemācījusi Freija).

Tiek uzskatīts, ka vani ir senākas dievības par āsiem (nav skaidrības, vai abas dievu grupas pastāvējušas pilnībā paralēli vai arī āsu kults laika gaitā izspiedis vanu kultu). Vanu kults bija spēcīgāks vietās, kur plašāk izplatīta bija zvejniecība.

Snorres Stulusona Eddā vani dažkārt identificēti ar alfiem (*Alfar*), iespējams, tādēļ, ka gan vanus, gan alfus saista ar auglību (alfi ir zemākas pakāpes auglības dievības).

Vanu uzskaitījums
-----------------

* Freija
* Freijs
* Gerda
* Gulveiga
* Hēns (āsu gūsteknis)
* Mīmis (āsu gūsteknis)
* Kvase
* Līts jeb Krāsis (Ulža Bērziņa atdzejojumā)
* Njords
* Skade

Iespējams, ar vāniem saistīts arī Heimdals.

Atsauces
--------

1. 1 2  Uldis Bērziņš. *Eddas dziesmas*. Jelgava : Jāņa Rozes apgāds, 2015. 349–359. lpp. ISBN 978-9984-23-556-1.

  


|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Vani*** |


Veidne:Senskandināvu mitoloģija2

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 72287649
* GND: 122914902

 |

 |
**Fabrīcio Barbaca** (itāļu: *Fabrizio Barbazza*; dzimis 1963. gada 2. aprīlī Moncā, Itālijā) ir Itālijas sacīkšu braucējs, zināms kā Formula 1 pilots.

Biogrāfija
----------

Agrā jaunībā bija pievērsies motokrosam, bet no 1982. gada sāka piedalīties autosacīkstēs, braucot Formula Monza sacīkšu sērijā. Nākamajā gadā pārgāja uz Itālijas Formula 3 čempionātu. 1984. gadā finišēja 6. vietā kopvērtējumā, bet 1985. gadā izcīnīja 4 uzvaras un 3. vietu kopvērtējumā. 1986. gadā viņš devās uz ASV, lai savu sacīkšu karjeru turpinātu tur. Piedalījās American Racing Series sacensībās, izcīnot 4 uzvaras un čempiona titulu savā debijas sezonā. 1987. gadā spēra vienu soli tālāk savas sacīkšu karjeras attīstībā. Viņš sāka piedalīties CART sacīkstēs. Savā debijas sezonā viņš izcīnīja 3. vietu Indianapolisas sacīkstē un sezonas labākā debitanta titulu. 1990.gadā devās atpakaļ uz Eiropu, lai piedalītos Formula 3000 sacensībās, kas pavērtu iespējas startēt Formulā 1. 1991. gadā notika Fabrīcio debija Formula 1 sacensībās, pārstāvot mazo AGS komandu, taču nespēja kvalificēties nevienai sacīkstei. 1993. gadā pievienojās itāļu komandai Minardi, kurā divreiz izcīnīja punktus. Ar to arī viņa sacīkšu braucēja karjera Formulā 1 beidzās. 1995. gadā piedaloties sacīkstēs Road Atlanta trasē cieta smagā avārijā. Viņš guva smagas galvas un krūškurvja traumas, kā arī atradās komas stāvoklī un bija pieslēgts pie mākslīgās elpināšanas iekārtas. Neskatoties uz to, ka viņš pilnībā izveseļojās, viņš nolēma beigt savu sacīkšu braucēja karjeru.

Formula 1 rezultāti
-------------------

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Gads | Komanda | Šasija | Dzinējs | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | Vieta | Punkti |
| 1991 | Automobiles Gonfaronnaises Sportives | AGS JH25 | Cosworth V8 | USA | BRA | SMRNPK | MONNPK | CANNPK | MEXNPK |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | NK | 0 |
| AGS JH25B |   |   |   |   |   |   | FRANPK | GBRNPK | GERNPK | HUNNPK | BELNPK | ITANPK |   |   |   |   |
| AGS JH27 |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | PORNPK | ESPNPK | JPN | AUS |
| 1993 | Minardi | Minardi M193 | Ford V8 | RSAIzst | BRAIzst | EUR6 | SMR6 | ESPIzst | MON11 | CANIzst | FRAIzst | GBR | GER | HUN | BEL | ITA | POR | JPN | AUS | 19 | 2 |
**Fabiāns fon Ferzens** (vācu: *Fabian von Fersen*, 1626—1677) bija vācbaltu karavīrs un valstsvīrs. Feldmaršals, Rīgas gubernators, Zviedru Vidzemes ģenerālgubernatora p.i. (1671—1674).

Dzīvesgājums
------------

Dzimis 1626. gada 17. (7.) februārī Tallinā Zviedru Igaunijas muižnieka un tiesneša Reinholda Fabiāna fon Ferzena (1594–1649) un viņa sievas Dorotejas Vrangeles (1590–1652) ģimenē. Viņa mātesbrālis bija Hermanis Vrangelis (1587–1643).

No 1644. gada piedalījās Trīsdesmitgadu karā, paaugstināts pulkvežleitnanta pakāpē. Vēlāk piedalījās Otrajā Ziemeļu karā tagadējās Polijas teritorijā, 1657. gadā bija zviedru ieņemtās Krakovas komendants, 1658. gadā ievainots, 1659. gadā paaugstināts par ģenerālmajoru un iecelts par Štrālzundes komendantu.
1663. gadā karalis Kārlis XI viņu iecēla par Rīgas gubernatoru, no 1671. līdz 1674. gadam viņš pildīja Zviedru Vidzemes ģenerālgubernatora pienākumus. 1674. gadā Ferzenam piešķīra barona titulu un 1675. gadā feldmaršala pakāpi. 1676. gadā viņš kļuva par dāņiem atņemto Skones zemju ģenerālgubernatoru.

Miris 1677. gada 9. augustā (30. jūlijā VS) Malmē, apbedīts Tallinas Doma baznīcā, viņa sarkofāgs ir mākslas piemineklis.

  


|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Fabiāns fon Fersens*** |

| Politiskie un sabiedriskie amati un pozīcijas |
| --- |
| Priekštecis: **Klāss Okesons Tots**  |  **Zviedru Vidzemes ģenerālgubernatora p.i.** 1671 — 1674 | Pēctecis: **Kristers Horns**  |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 1150874
* ISNI: 0000 0000 2587 3781
* GND: 131641816

 |

 |
**Sallas kaujas** (somu: *Sallan taistelut*, krievu: *Битва при Салле*) bija kaujas Ziemas kara laikā, kurā Somijas Aizsardzības spēki 1939. — 1940. gada ziemā apturēja Lapzemē iebrukušo PSRS karaspēku uz austrumiem no Kemijervi. Somu karaspēka Lapzemes grupa (*Lapin Ryhmä*) Sarkanās armijas pārspēka priekšā atkāpās līdz Kemijoki, bet pēc tam pārgāja pretuzbrukumā.

Norise
------

Gatavojoties Polijas kampaņai, Orlas apgabalā izveidoja 122. strēlnieku divīziju (*122-я стрелковая дивизия*). 1939. gada novembra sākumā to pa dzelzceļu pārdislocēja uz Karēliju un iekļāva PSRS 9. armijas sastāvā.
Pēc Ziemas kara sākuma 1939. gada 30. novembrī 122. strēlnieku divīzija apmēram 20 tūkstošu vīru sastāvā iebruka Somijas teritorijā un ieņēma somu nodedzināto Alakurti ciemu. Tās uzdevums bija ieņemt Rovaniemi un visu Somijas Lapzemes daļu, sasniedzot Kemi pilsētu Zviedrijas pierobežā.

2. decembrī divīzijas avangards 26 km uz rietumiem no Alakurti uzdūrās somu robežsardzes (Sallas) bataljona aizsardzības pozīcijām. Kaujā krita 10 somu un 24 krievu karavīri.
11. decembrī krievi ar kauju ieņēma Merkejervi (*Märkäjervi*) ciemu, bet 14. decembrī *Kursu* ciemu. 16. decembrī 122. divīzijas 273. kalnu strēlnieku pulks sagrāba pārceltuvi pāri Kemijoki upei pie Pelkosniemi ciema.
19. decembrī sākās somu pretuzbrukums un 13. janvārī 122. divīzijas pulki atkāpās uz Merkejervi un aktīvā karadarbība šajā frotes iecirkmī pierima.

1940. gada februāra pēdējās dienās Somijas spēkus nomainīja zviedru un norvēģu brīvprātīgie.

Attēli
------

* Somu karavīrs pie Kemijervi 1940. gada 11. februārīSomu karavīrs pie Kemijervi 1940. gada 11. februārī
* Zviedru brīvprātīgo korpusa komandieris Ernsts Linders (pa kreisi) un štāba priekšnieks Kārlis Augusts ĒrensvardsZviedru brīvprātīgo korpusa komandieris Ernsts Linders (pa kreisi) un štāba priekšnieks Kārlis Augusts Ērensvards
* Zviedru brīvprātīgo korpuss Sallā pirms aizbraukšanas 1940. gada 17. martāZviedru brīvprātīgo korpuss Sallā pirms aizbraukšanas 1940. gada 17. martā
* Ziemas kara piemineklisZiemas kara piemineklis
* Pēc Ziemas kara gar Krievijas robežu 1940. gadā izbūvētā Salpa līnijaPēc Ziemas kara gar Krievijas robežu 1940. gadā izbūvētā Salpa līnija

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Sallas kaujas***.
Pirmais zināmais Geidža portrets un dzelzs stiemis, ar kuru dabūjis smagu traumu
**Fineass Geidžs** (angļu: *Phineas P. Gage*; dzimis 1823. gadā, miris 1860. gada 21. maijā) bija amerikāņu dzelzceļu celtnieks, kurš zināms ar izdzīvošanu pēc iegūtas smagas galvaskausa un smadzeņu traumas. Geidžs tika traumēts negadījumā pie klints spridzināšanas ar metāla stieni, kas iegājis galvaskausā (izdūries tam cauri) zem sejas robežas un izgājis tam cauri pieres un paura kaulu robežā kreisā pusē. Traumas dēļ smadzeņu kreisās pieres daivas lielākā daļa bija iznīcināta. Taču pēc šīs traumas viņš izveseļojās, lai gan atlikušos 12 dzīves gadus saglabājās pēctraumatisks efekts saistībā ar viņa personību un uzvedību. Tāpēc draugi pēc viņa atgriešanās, redzot Geidžu, teica, ka viņš "nav vairs Geidžs".

Dzels stieņa shematisks virziens pēc Harlova.

Atsauces
--------

1. ↑  Bigelow, Henry Jacob (July 1850). *Dr. Harlow's Case of Recovery from the Passage of an Iron Bar through the Head*. American Journal of the Medical Sciences 20: 13–22
2. ↑  Harlow, John Martyn (1868). *Recovery from the Passage of an Iron Bar through the Head Archived 2012. gada 25. maijā,* Wayback Machine *vietnē.*. Publications of the Massachusetts Medical Society 2: 327–47. Reprinted as Recovery from the Passage of an Iron Bar through the Head (David Clapp & Son, 1869). 22 pages.

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 93149196467674791497
* LCCN: n99254098
* ISNI: 0000 0000 1563 4488
* GND: 12249475X

 |

 |
**Ričera augstiene** (vācu: *Ritscherhochland*) ir ap 680 km garš un ap 300 km plats plato Antarktīdā, Karalienes Modas Zemes rietumos. Ietver teritorijas uz rietumiem no Jūtulstreumena glečera Princeses Martas krastā. Norvēģu avotos tiek dēvēts par **Modheimas plato** (norvēģu:  *Maudheimvidda*), izplatību aprakstot kā teritoriju starp 20°W un Jūtulstreumenu (vai 0°). Augstākā virsotne ir 2717 m augstā Borgas smaile.

Ričera augstienes lielāko daļu aizņem līdz 2000 m augsts ledājs, ko no Polārā plato (Amundsena ledāja) norobežo gar tektonisko lūzumu izveidojušās kalnu grēdas. Galvenie kalnu masīvi ir:

* Ālmana grēda,
* Borgas masīvs,
* Jēvera kalni,
* Kirvena krauja,
* Heimefrontfjella,
* Kraula kalni.

Ziemeļos un rietumos plato strauji nolaižas līdz okeāna līmenim, veidojot plašus šelfa ledājus, lielākie no kuriem ir Rīsera-Larsena šelfa ledājs, Dželbārta šelfa ledājs un Fimbulisens.

Apvidu 1938.-1939. gadā atklāja Vācijas antarktiskā ekspedīcija un nosauca par godu ekspedīcijas vadītājam kapteinim Alfrēdam Ričeram. Pēckara gados pirmās polārstacijas reģionā bija Norvēģijas Modheima (1950-1952), no kuras, iespējams, cēlies plato norvēģiskais nosaukums, un Norveja (1957-1960). Šobrīd (2011) reģionā darbojas viena vissezonas polārstacija (SANAE IV) un trīs vasaras stacijas (Aboa, Svea, Vāsa).

Atsauces
--------

1. ↑  SCAR Gazetteer Ref. No 9168
2. ↑  ASV Ģeoloģijas dienesta Ģeogrāfisko nosaukumu informācijas sistēma *(USGS GNIS)*: Ričera augstiene
**Rišārs Žuvs** (franču: *Richard Jouve*; dzimis 1994. gada 25. oktobrī Briansonā) ir franču distanču slēpotājs.

Karjera
-------

Piedalījies 2012. gada ziemas jaunatnes olimpiskajās spēlēs Insbrukā. Ieņēma 24. vietu sprintā un 23. vietu 10 km distancē klasiskajā stilā. 2013. gada Pasaules čempionātā junioriem Liberecā ieņēma 40. vietu sprintā. Nākamā gada Pasaules junioru čempionātā izcīnīja sudraba medaļu stafetē. Individuāli labāko rezultātu sasniedza sprintā, ieņemot 12. vietu.

Pasaules kausa sacensībās debitēja 2015. gada 17. janvārī Otepē ar 49. vietu sprinta kvalifikācijā. Tā paša gada 14. februārī Estešundā iekļuva sprinta pamatsacensībās un ieņēma 19. vietu. Vēl pēc dažām nedēļām 7. martā Lahti iekļuva sprinta finālā un izcīnīja trešo vietu, pirmo reizi kāpjot uz goda pjedestāla Pasaules kausa posmos.

Savā pirmajā Pasaules čempionātā 2017. gadā Lahti ieņēma 16. vietu sprintā un 11. vietu komandu sprintā, startējot kopā ar Likā Šanavā. 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs Phjončhanā individuāli sprintā arī ieņēma 16. vietu, bet komandu sprintā kopā ar Morisu Manifikā izcīnīja bronzas medaļu.

2019. gada Pasaules čempionātā iekļuva sprinta finālā un ieņēma 4. vietu. Komandu sprintā ieguva 5. vietu, bet stafetē izcīnīja bronzu. 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs Pekinā izcīnīja bronzas medaļu stafetē. Gan individuālajā, gan komandu sprintā ieņēma 7. vietu. Startēja arī 15 km distancē, kur ierindojās 49. vietā.

2022. gada 3. martā Drammenē izcīnīja savu pirmo uzvaru Pasaules kausa posmos. 2021.—2022. gada sezonā kļuva par Pasaules kausa ieguvēju sprintā. Līdz ar to viņš kļuva par pirmo Francijas slēpotāju, kurš ieguvis kristāla globusu šajā disciplīnā. Tuvāko sekotāju kopvērtējumā Juhannesu Hesflotu Klēbo viņš apsteidza par sešiem punktiem. Sezonas lielajā kopvērtējumā Žuvs ieņēma 4. vietu.

2023. gada Pasaules čempionātā Planīcā kopā ar Reno Žē ieguva bronzas medaļu komandu sprintā.

Atsauces
--------

1. ↑  «Podium historique pour Richard Jouve». *ski-nordique.net* (franču). 2015. gada 7. marts. Skatīts: 2023. gada 28. februārī.
2. ↑  «Milestones set at Drammen City Sprint». *fis-ski.com* (angļu). 2022. gada 3. marts. Skatīts: 2023. gada 28. februārī.
3. ↑  «Final Sprint day of the season concludes in Falun». *fis-ski.com* (angļu). 2022. gada 11. marts. Skatīts: 2023. gada 28. februārī.
4. ↑  «Jouve triumphs in Cross-Country World Cup at Falun to become first French winner of sprint crystal globe». *insidethegames.biz* (angļu). 2022. gada 11. marts. Skatīts: 2023. gada 28. februārī.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Rišārs Žuvs***.
* *Olympedia* profils (angliski)
* FIS profils (distanču slēpošana) (angliski)
**Edmunds Goldšteins** (1927—2008) bija latviešu komponists, pianists un mūzikas pedagogs. Vācis dažādu Latvijas novadu tautas mūziku, 1980. gados ierosināja izdot latviešu folkloras skaņuplašu sēriju.

Dzīvesgājums
------------

Dzimis 1927. gada 19. septembrī Liepājā galdnieka ģimenē. 1937. gadā sāka apgūt klavierspēli pie privātskolotājiem, vēlāk Liepājas Tautas konservatorijā (1939–1940), baptistu Ciānas draudzes svētdienas skolas orķestrī spēlēja harmoniju un klavieres. 
Pēc Latvijas okupācijas viņš 1940. gadā pārcēlās uz Rīgu, kur mācījās Latvijas Konservatorijas Paula Šūberta (1940–1944) klavieru klasē un Jāzepa Vītola kompozīcijas un teorijas klasē (1943–1944), vēlāk Arvīda Dauguļa (1944–1946) klavieru klasē un Ādolfa Skultes kompozīcijas klasē (1948–1953).

Līdztekus strādāja par pianistu Valsts Leļļu teātrī (1945–1947), pēc studiju beigām Radio un TV simfoniskajā orķestrī (1955–1970), kā arī dažādos estrādes un džeza orķestros un ansambļos. Savā komponista darbībā vislielāko uzmanību veltīja kormūzikai, instrumentālajai kamermūzikai un simfoniskajai jaunradei, guva popularitāti arī ar estrādes dziesmām, bet īpašu atzinību iemantoja ar tautasdziesmu apdarēm. 
Miris 2008. gada 6. oktobrī.

Galvenie darbi
--------------

* trīs simfonijas
* četri instrumentālie koncerti (vijolei, čellam, mežragam, klavierēm)
* latviešu tautasdziesmu apdares korim un instrumentiem
* instrumentālā kamermūzika
* estrādes dziesmas.

Atsauces
--------

1. ↑  lmic.lv[novecojusi saite] Baiba Jaunslaviete
2. ↑  «nekropole.info». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2015. gada 11. oktobrī. Skatīts: 2017. gada 18. septembrī.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 64213057
* LCCN: n85244071
* ISNI: 0000 0000 2546 1373

 |

 |
**Žans Difrens** (vācu: *Jean Dufresne*; 1829. gada 14. februāris Berlīne - 1893. gada 15. aprīlis Berlīne) bija ebreju tautības Vācijas šahists, kas pazīstams kā šaha grāmatu autors un Mūžzaļās partijas līdzautors.

Biogrāfija
----------

Piedzimis Berlīnes tirgotāja Jakoba Efraima Difrena ģimenē. Līdz 1847. gadam mācījies Berlīnes ģimnāzijā, pēc tam studējis tiesību zinātnes Berlīnē un Breslavā. Studiju laikā Breslavā iepazinies ar tā laika spēcīgāko Vācijas šahistu Ādolfu Andersenu un sākumā kļuvis par viņa skolnieku, bet pēc tam par līdzgaitnieku. Bijis redaktors vācu šaha žurnālā "Deutsche Schachzeitung", vienlaikus vadot šaha nodaļas arī citos preses izdevumos. Savus literāros darbus bieži parakstījis ar pseidonīmu *E. S. Freund*, kas ir viņa uzvārda *Dufresne* anagramma.

Sastādījis Pola Morfija un Ādolfa Andersena mača (1858), Londonas (1862) un Parīzes starptautisko šaha turnīru partiju izlases. Sarakstījis vairākas šaha mācību grāmatas, no kurām populārākā bija 1881. gadā izdotā "Kleines Lehrbuch des Schachspiels" ("Mazā šaha spēles mācību grāmata"), kas piedzīvoja tulkojumos daudzās valodās. Šaha turnīros Difrens piedalījās reti, tomēr viena viņa partija ar nosaukumu Mūžzaļā partija, kurā viņš 1852. gadā zaudēja savam skolotājam Andersenam, ir iegājusi šaha vēsturē.

Kapa piemineklis Berlīnes ebreju kapsētā
1893. gadā miris no insulta, apglabāts Berlīnes ebreju kapsētā.

Atsauces
--------

1. ↑  Adolf Anderssen vs Jean Dufresne "The Evergreen Partie" Berlin (1852)

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Žans Difrens***.
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 39501780
* LCCN: no2006116093
* ISNI: 0000 0001 0890 0538
* GND: 116241462
* SUDOC: 223610852
* BNF: cb127223518 (data)
* NKC: mzk2003210381

 |

 |
**Slokas** (*Scolopax*) ir sloku dzimtas (*Scolopacidae*) tārtiņveidīgo putnu ģints, kas apvieno 8 mūsdienās dzīvojošas sugas. Tikai divām sugām no tām (Eirāzijas slokai un Amerikas slokai) ir plaši izplatības areāli, pārējās ir endēmiskas un sastopamas ierobežotās teritorijās (salās). Sloku sugas pamatā ir izplatītas ziemeļu puslodē, bet dažas mājo Āzijas dienvidaustrumu salās. Latvijā mājo viena sloku ģints suga - Eirāzijas sloka jeb vienkārši sloka (*Scolopax rusticola*). Sloku tuvākie radinieki ir mērkaziņas (*Gallinago*).

Izskats
-------

Sloka (*Scolopax rusticola*)
Visas sloku sugas savstarpēji ir ļoti līdzīgas. Tām ir drukns ķermenis, raibumots brūni-melns apspalvojums un garš, slaids knābis. Atšķirībā no citiem putniem sloku knābja augšējās daļas gals ir plastisks. Acis atrodas katrā galvas pusē, tādējādi nodrošinot 360° redzes leņķi. Kakls ir samērā īss, kājas vidēji garas, pirksti ļoti gari un slaidi ar īsiem nagiem. Arī spārni ir gari, šauri un smaili. Apspalvojums ļoti mīksts un biezs.

Lielākā ģintī ir Moluku sloka (*Scolopax rochussenii*), kuras ķermeņa garums ir 40 cm, bet mazākā ģintī ir Amerikas sloka (*Scolopax minor*), kuras ķermeņa garums mazākajiem īpatņiem ir 25 cm.

Īpašības
--------

Sloku sugas pamatā mājo mežos. Tās barojas naktīs vai vēlu vakaros, ar saviem garajiem knābjiem meklējot mīkstajā meža augsnē dažādus bezmugurkaulniekus. Slokas ir grūti novērot, jo dienas laikā, kamēr tās atpūšas, to raibumotais apspalvojums tās lieliski noslēpj starp meža augiem.

Sistemātika
-----------

**Sloku ģints** (*Scolopax*)

* Amami sloka (*Scolopax mira*)
* Amerikas sloka (*Scolopax minor*)
* Filipīnu sloka (*Scolopax bukidnonensis*)
* Jaungvinejas sloka (*Scolopax rosenbergii*)
* Malajas sloka (*Scolopax saturata*)
* Moluku sloka (*Scolopax rochussenii*)
* Sloka (*Scolopax rusticola*)
* Sulavesi sloka (*Scolopax celebensis*)

Atsauces
--------

1. ↑  IOC World Bird List: Sandpipers, snipes, courser, 2020
2. ↑  «Latvijas Daba: Sloku dzimta». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 1. jūlijā. Skatīts: 2014. gada 6. janvārī.
3. 1 2 3  Hayman, Peter; Marchant, John & Prater, Tony (1986): Shorebirds: an identification guide to the waders of the world. Houghton Mifflin, Boston. ISBN 0-395-60237-8
4. ↑  A supertree approach to shorebird phylogeny
5. ↑  The earliest (1805) unpublished drawings of the flexibility of the upper mandible of the woodcock's bill
6. ↑  Britannica: Woodcock
7. ↑  Genus Scolopax
8. ↑  «Oriental Bird Club: The Moluccan Woodcock Scolopax rochussenii». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2014. gada 4. janvārī. Skatīts: 2014. gada 6. janvārī.
9. ↑  Moluccan Woodcock[novecojusi saite]
10. ↑  «ARKive: American woodcock (Scolopax minor)». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2014. gada 4. martā. Skatīts: 2014. gada 6. janvārī.

Ārējās saites
-------------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Slokas*** |

* Putni (Aves): Tārtiņveidīgie
**Somņiteļnajas līcis** (krievu: *бухта Сомнительная*, angļu: *Doubtful Harbor*) ir Čukču jūras līcis tās dienvidaustrumos, Vrangeļa salas dienvidu krastā. Administratīvi ietilpst Krievijas Čukotkas autonomā apvidus Iuļtinas rajonā. 

Somņiteļnajas līcis ir ap 5 km gara Krasina līča daļa, ko no jūras atdala 100—900 m platā Somņiteļnajas strēle. Krasti zemi, līdzeni. Ziemeļos no līča atrodas Bāzes lagūna, līdzās kurai jūrā ietek Somņiteļnijas strauts.

Līča nosaukums cēlies no Mihaila Lomonosova 1763. gada polāro apgabalu kartē atzīmētās salas, kas bija uzlikta pēc jūrnieku ziņojumiem un nodēvēta par Šaubīgo salu (krievu: *остров Сомнительный*, angļu: *Doubtful Island*). Vēlāk šis nosaukums attiecināts uz līci salas piekrastē un tajā ietekošo upi.

Līča piekrastē 1923.—1924. gadā atradās Vilhjalmura Stefansona organizētā amerikāņu kolonistu apmetne. Pie Somņiteļnija strauta ietekas jūrā atrodas viena no Vrangeļa salas rezervāta galvenajām bāzēm, bet vēl viena atbalsta bāze izvietota uz Somņiteļnajas strēles.

Atsauces
--------

1. ↑  Красный Врангель: как советские моряки не отдали американцам и англичанам северный остров
2. ↑  Государственный заповедник "Остров Врангеля". Экскурсионные маршруты. Подробная информация о маршрутах
3. ↑  Государственный заповедник "Остров Врангеля". Летопись природы 2015
**Makfārleina šaurums** (angļu: *McFarlane Strait*, spāņu: *Estrecho Mc Farlane*) ir ap 24 km garš un šaurākajā vietā ap 3,3 km plats jūras šaurums Dienvidšetlendas salu arhipelāgā Antarktikā. Atdala Griničas salu ziemeļaustrumos no Livingstona salas dienvidrietumos un savieno Brensfīlda šaurumu dienvidaustrumos ar Dreika šauruma akvatoriju ziemeļrietumos. Šauruma dienvidrietumu malai piekļaujas Mūnbejs, kurā izvietojusies Hāfmūnas sala ar Argentīnas Kamaras polārstaciju.

Šaurumu 19. gadsimta sākumā atklāja un aptuveni nokartēja britu un amerikāņu roņu mednieki, kas to nosauca par **Janki šaurumu** (*Yankey Sound* vai *Yanky Sound*). Vēlāk pārdēvēts tagadējā vārdā par godu britu kuģa *Dragon* kapteinim Endrū Makfārleinam (*Andrew McFarlane* ) no Liverpūles, kurš kuģojis šajā apvidū 1820.—1821. gadā. Dažos avotos saukts arī par **Dafa šaurumu** (*Duffs Straits*) par godu kapteinim N. Dafam, bet Karls Antons Larsens to nodēvējis par **Norvēģu šaurumu** (*Norges Stræde*, *Norway Sound*).[1]

Atsauces
--------

1. ↑  SCAR Composite Gazetteer
*Slovnaft* naftas pārstrādes rūpnīca Bratislavā
***Slovnaft, a.s.*** ir Slovākijas enerģētikas uzņēmums. Tas ir viens no lielākajiem uzņēmumiem valstī. Uzņēmuma īpašnieks ir Ungārijas *MOL Group*. Galvenais birojs atrodas Bratislavā. Dibināts 1949. gadā.

Uzņēmums nodarbojas ar naftas pārstrādi, iegūstot degvielu un dažādas ķīmiskās vielas. *Slovnaft* arī nodarbojas ar degvielas tirdzniecību, kā arī ar siltuma un elektrības ražošanu.

Vēsture
-------

Uzņēmuma pirmsākumi meklējami 1895. gadā, kad Bratislavā dibināts naftas pārstrādes uzņēmums *Apollo*.

1944. gadā, Otra pasaules kara laikā rūpnīcu sabombardēja. Tā daļēji atsāka darbu 1945. gadā.

1949. gada 1. maijā dibināts valsts uzņēmums *Slovnaft*. Sākta jaunas rūpnīcas būvniecība. Tā darbu sāka 1956. gadā, un ar PSRS tika noslēgts naftas piegādes ilgtermiņa līgums. 1962. gada jēlnaftu sāka saņemt no cauruļvada *Družba*.

1992. gada 1. maijā *Slovnaft* reorganizēts par akciju sabiedrību.

2000. gadā Ungārijas enerģētikas uzņēmums *MOL* iegādājās 36,2 % *Slovnaft* akcijas. Līdz 2004. gadam *MOL* bija ieguvis 98,4 % kapitāldaļu.

Atsauces
--------

1. 1 2  Naša história

Ārējās saites
-------------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Slovnaft*** |

* Oficiālā vietne
***Hôtel Hyatt Regency Paris Étoile***, iepriekš *Hôtel Concorde La Fayette* (1974—2013), ir debesskrāpis, kas atrodas Parīzē, Francijā, 17. apriņķī netālu no *Porte Maillot*. Tas pieder Constellation Hotels Holdings.

Ar savu 137 metru augstumu tā ir viena no augstākajām Francijas viesnīcām pēc *Tour Part-Dieu* Lionā, kā arī ceturtā augstākā ēka Parīzes pilsētā aiz Eifeļa torņa, Montparnasse torņa un Parīzes tribunāla (taču mazāka nekā dažas netālu esošās Ladefānsas rajona ēkas, kas administratīvi ir ārpus Parīzes); antena, kas atrodas uz tā jumta, pat ļauj sasniegt 190 metru augstumu. Ēkā ir trīsdesmit astoņi stāvi, un tajā ir 995 istabas un *suite* numuri. Kopā ar blakus esošo *Palais des Congrès*, tas ir viens no Parīzes konferenču centriem.

Atsauces
--------

1. ↑  (angliski)Qatar buys four luxury hotels in France from Starwood Capital and appoints Hyatt as operator

Ārējās saites
-------------

  Paris ceļojumu padomi no *Wikivoyage* (angliski)

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Hôtel Hyatt Regency Paris Étoile***.
* Oficiālā mājaslapa Archived 2020. gada 13. septembrī, *Wayback Machine* vietnē.
**Bosekopa** (norvēģu: *Bossekop*) ir bijusī Pirmā Starptautiskā polārā gada Norvēģijas polārstacija. Izvietota Norvēģijas ziemeļos Altafjorda dienvidu piekrastē Bosekopas ciema nomalē tagadējās Altas pilsētas teritorijā.

Vēsture
-------

Norvēģijas dalību Starptautiskā polārā gada programmā organizēja Norvēģijas Meteoroloģijas institūts un tā direktors Henriks Mons (*Henrik Mohn*). Polārstacijas izveides vietai bija trīs kandidātes uz ziemeļiem no polārā loka — Bosekopa, Hammerfesta un Trumse. Izvēle tika veikta par labu Bosekopai, jo tās apkārtnē ir mazāk mākoņainu dienu, kā arī šajā vietā jau iepriekš tika veikti līdzīgi novērojumi. Stacijas vajadzībām par 800 kronām gadā tika izīrēta Breverudas ferma. 100 km uz dienvidiem Kautokeino ciemā tika izveidota papildstacija. Par polārstacijas vadītāju tika iecelts meteoroloģijas institūta direktora asistents klimatologs Aksels Stēns. Pārējie ekspedīcijas dalībnieki bija Karls Krafts, Jenss Šrēters, Ivars Haselbergs un Ūlofs Hāgens. Personāls Bosekopā ieradās 1882. gada jūlijā un uzstādīja nepieciešamos novērojumu instrumentus. Novērojumi stacijā tika veikti no 1882. gada 1. augusta līdz 1883. gada 31. augustam.

Galvenie pētījumu virzieni polārā gada programmas ietvaros bija zemes magnētisms, meteoroloģija un ziemeļblāzmas novērojumi.

Bosekopas apkaimē pētniecība turpinājās arī turpmākajos gados. 1898. gadā netālu no Bosekopas Haldes un Talvikas kalnos ap 900 m vjl un 3,4 km attālumā vienu no otras tika uzbūvētas divas observatorijas, kas pirmo reizi vēsturē veica ziemeļblāzmu optisko triangulāciju un mēģināja noteikt to augstumu. Mērījumi izrādījās neveiksmīgi, jo to bāze (attālums starp observatorijām) bija par īsu un laika apstākļi bija nelabvēlīgi novērojumiem. 1910. gadā Haldes observatorijas darbība tika atjaunota un to intensīvi izmantoja līdz 1926. gadam.

Bosekopas stacija tika izmantota arī 2. Starptautiskā polārā gada programmā.

Atsauces
--------

1. ↑  Meteorological Data from the First International Polar Year (1881-1884)
2. ↑  Stian Bones. Norway and past International Polar Years—a historical account
3. ↑  Norsk polarhistorie. Polaråret 1882-83. Polarforskning i Bossekop
4. ↑  The legacy of the Haldde Observatory
5. ↑  Alta Museum. The Northern Lights – from mythology to science in Alta
6. ↑  Norvegian publications from the International Polar Year 1932-33

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Bosekopa***.
* The First International Polar Year 1881-1884. Bossekop
**Aizņemtais kapitāls** ir uzņēmuma saimniecisko līdzekļu (aktīvu) finansēšanas avots, kas veidojas, piesaistot citu personu naudas līdzekļus aizņēmumu un dažādu saistību veidā, vai arī uzņēmums papildus nepieciešamo kapitālu iegūst, to aizņemoties, proti, papildu kapitālu var veidot uz aizņemtā kapitāla rēķina. Izvēloties aizņemto kapitālu uzņēmuma kopējā kapitāla palielināšanai un uzņēmējdarbības paplašināšanai, uzņēmums izvēlas palielināt savus finanšu riskus un atkarību no ārējiem kreditoriem, bet paralēli tam tas var paaugstināt pašu kapitāla rentabilitāti jeb ROE (angļu: *return on equity*), kas uzņēmuma īpašniekiem varētu nozīmēt lielāku atdevi uz ieguldīto pašu kapitālu. Lai novērtētu aizņemtā kapitāla izmantošanas efektivitāti, izmanto tā saucamo finanšu sviras efektu. Par finanšu sviru sauc pašu un aizņemtā kapitāla attiecību kopējā uzņēmuma kapitālā. Palielinot aizņemtā kapitāla īpatsvaru kopējā kapitālā, var gan palielināt pašu kapitāla rentabilitāti, gan panākt arī pretēju efektu — palielinot aizņemto kapitālu, var samazināt ROE rādītāju gadījumos, ja uzņēmums nevar gūt pietiekami lielu peļņu, vai, ja uzņēmuma darbība kļūst nerentabla (ja uzņēmums sāk strādāt ar zaudējumiem).

Aizņemtais kapitāls ir uzņēmuma kopējā kapitāla sastāvdaļa, kas pieder citām juridiskām vai fiziskajām personām, kuras šo kapitālu uzņēmumam ir atļāvušas izmantot noteiktu laiku pret noteiktu atlīdzību kredīta procentu veidā. Aizņemtais kapitāls pēc savas būtības ir uzņēmuma parādi vai saistības, kas grāmatvedības bilancē tiek atspoguļotas pasīvu pusē. Aizņemtā kapitāla izmantošana paaugstina uzņēmuma finansiālā riska pakāpi, jo pastāv zināmi draudi, kas saimniecisku neveiksmju gadījumos uzņēmums par saviem parādiem nespētu norēķināties. Aizņemto kapitālu var klasificēt pēc veidiem, izmantošanas ilguma un citām pazīmēm.

Klasifikācija
-------------

Galvenās iezīmes aizņemtā kapitāla veidu sadalījumā ir:

* termiņš — ilgtermiņa (vairāk nekā 1 gads); īstermiņa (mazāk nekā 1 gads)
* mērķis — apgrozāmo līdzekļu papildināšana; ieguldījumi pamatlīdzekļos; līdzekļu papildināšana;
* naudas izmaksas avoti — ārējie (bankas, līzings); vietējais (aizdevējs)
* forma — skaidra nauda; prece
* Piesaistes metodes — Banku aizdevumi; aizdevumi no citiem uzņēmumiem; līzings; Franšīze; faktorings
* nodrošinājuma forma — ar ķīlu; bez ķīlas

Ar ievērojamu aizņemto līdzekļu pārsniegumu virs pašu līdzekļiem ir lielāks bankrota risks. Tajā pašā laikā riskantākā aizņemšanās politika ir arī visrentablākā.

Atsauces
--------

1. ↑  M.Januška. *Finanšu un grāmatvedības kontrole firmā*. Merkūrijs INFO.
**Nakts plaukšķene** (latīņu: *Silene noctiflora*) ir augs neļķu dzimtā, kas ir sastopama Eiropā, tostarp reti gandrīz visā Latvijas teritorijā, neiekļaujot ziemeļu daļu, pārsvarā Zemgalē. Suga kā lauksaimniecības nezāle ieviesusies arī citos kontinentos.

Apraksts
--------

Nakts plaukšķene ir viengadīgs vai divgadīgs, 15—50 cm garš lakstaugs ar stāvu stublāju, kas augšdaļā zaro. Stublājs ir lipīgs, blīvi klāts ar matiņiem un dziedzermatiņiem. Lapas uz stublāja ir novietotas pretēji, to forma ir no otrādi olveidīgām stublāja apakšdaļā līdz lancetiskām (augšdaļā). Lapas ir apmatotas, to plātnes mala ir gluda, gals smails. Ziedu stublāja un zaru galā ir maz. Ziedkopa ir vairākkārt zarots dihāzijs. Vainaglapas ir bāli iesārtas vai baltas, šķeltas divās šaurās daļās. Kauss ir saaudzis, blīvi dziedzermatains, tam ir 10 izcilnas garendzīslas. Auglis ir plati olveidīga trīscirkņu pogaļa, atveroties pogaļai, zobiņi atlīkst. Zied no jūnija otrās puses līdz septembrim.

Atsauces
--------

1. 1 2  «nakts plaukšķene - Silene noctiflora L. - Augi - Latvijas daba». *www.latvijasdaba.lv*. Skatīts: 2023-05-21.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Nakts plaukšķene***.
* *Encyclopædia of Life* raksts (angliski)
Šis raksts ir par asteroīdu. Par citām jēdziena **Faetons** nozīmēm skatīt nozīmju atdalīšanas lapu.

**Faetonts** (oficiālais nosaukums **3200 Phaethon**) ir asteroīds, kurš šķērso Zemes, Marsa, Veneras un Merkura orbītas. Tam ir neparasti parametri, iespējams, ka tas reiz bijis komēta.

Asteroīdu atklāja 1983. gada 11. oktobrī astronomi Saimons F. Grīns (*Simon F. Green*) un Džons K. Deivis (*John K. Davies*), pārlūkojot IRAS (Infrared Astronomical Satellite) datus par kustīgajiem objektiem. Par to tika paziņots 14. oktobrī Starptautiskās Astronomiskās apvienības cirkulārā IAUC 3878. Šeit tika sniegts arī amerikāņu astronoma Čārlza T. Kovala (Charles T. Kowal) vizuālais apstiprinājums, kurš ziņoja, ka tas izskatās asteroidāls. Faetonts bija pirmais asteroīds, kuru atklājis kosmiskais aparāts. Asteroīda diametrs ir 5,1 km.

Faetonta raksturīgākā īpatnība ir fakts, ka tas pietuvojas Saulei tuvāk nekā citi asteroīdi. Tā perihēlijs ir tikai 0,140 AU. Asteroīda virsmas temperatūra perihēlijā var sasniegt apmēram 1025 K. Šā iemesla pēc, tas ir nosaukts par Faetontu, Saules dieva Hēlija dēlu.

Faetonta pazīmes ir līdzīgas komētām. Vienīgi nav novērota komētas aste, gāzu izplūde. Tomēr cirkulārā IAUC 3881 bija aprakstīti amerikāņu astronoma Freda Vaipla (*Fred Whipple*) novērojumi, par to, ka 19 novēroto Geminīdu meteoru orbītas ir līdzīgas Faetonta orbītai. Tādējādi Faetonts kļuva par ilgi meklēto Geminīdu izraisītāju. Savas orbītas dēļ, tas tiek klasificēts kā Apollona tipa asteroīds. Tas klasificējas arī kā B tipa asteroīds, jo veidots no tumša materiāla. Abas pazīmes raksturīgas arī komētām.

2017 Satuvināšanās ar Zemi
--------------------------

2017. gada 16. decembrī Faetons satuvināsies ar Zemi līdz 0,06893187 AU (10,312,061 km). Attālums ir zināms ar 3-sigma precizitāti ± 50 km. Asteroīds būs pietiekoši spilgts, lai redzētu nelielos teleskopos, sasniedzot 10.8 zvaigžņlielumu.
  

Asteroīds 3200 Faetonts (1983 TB)
  
Animācija uzņemta UTC: Sākums 2017-12-10 18:54:16 Beigas 2017-12-10 19:28:18
  
Teleskops: 600/154 reflektors CCD HEQ5
  
Vieta: Rīga, Latvija
  
Novērotājs: Ingvars Tomsons
3200 Faetonts ar maksimālo leņķisko ātrumu 100 x 20 sekunžu kadri 
  
sākums 2017-12-15 18:47:13 UTC, 
  
beigas 2017-12-15 19:24:50 UTC.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 242714125
* GND: 4347954-6

 |

 |
**Naktsjātnieks** (angļu: *Nightrider*; vācu: *Nachtreiter*; krievu: *Всадник*) ir pasaku šaha figūra. Šaha diagrammā tiek attēlots kā apgriezts zirdziņš. Algebriskajā šaha notācijā naktsjātnieku apzīmē ar lielo burtu **N**.

Naktsjātnieku 1925. gadā ieviesis angļu problēmists T. Dosons un šī figūra tiek bieži lietota pasaku šaha kompozīcijās.

Naktsjātnieka gājieni
---------------------

* Naktsjātnieks pārvietojas tāpat kā parastais zirdziņš, tomēr viņš var taisnā virzienā veikt arī vairākus secīgus zirdziņa lēcienus, tāpēc to pieskaita pie lineārām figūrām. Ja uz naktsjātnieka apdraudēta lauciņa atrodas kāda figūra, viņa tālākā iedarbība aiz tās tiek pārtraukta. Ja tā ir pretinieka figūra, tad naktsjātnieks to var sist.

 Naktsjātnieka iespējamie gājieni. Melno karalis nav apdraudēts, jo balto bandinieks pārtrauc naktsjātnieka iedarbību aiz tā. 

 Ar naktsjātnieka piedalīšanos iespējams abpusējs nepārtraukts šahs: **1. Kd3+ Kc5+ 2. Kc3+ Kd5+ 3. Kd3+ Kc5+**, utt. 

 Ar naktsjātnieka piedalīšanos iespējams trīskāršs šahs: **1. Nd3+ f5 2. fxe6 e.p.+** .

Piemēri
-------

 **№ 1. T. Dosons**  
*British Chess Magazine*, 1925

 **Mats 5 gājienos** Risinājums: **1. Ne7! Ka7 2. Ng3 Ka8 3. Ne4 Ka7 4. Zb5+ Ka8 5. Nd2#**

 **№ 2. A. Grunenvalds**  
*Feenschach*, 1952
**Palīgmats 6 gājienos** Risinājums: **1. Na7! g4 2. e1N+ g5 3. Nb7 g6 4. f1N g7 5. Nh5 g8N 6. Nb8 Nd2#**

**№ 3. T. Dosons**  
 *Problemist*, 1927 

**Mats 2 gājienos**

**3. uzdevuma risinājums:**
1.Nd7! (gājiena spaids)
1. ... Zc8~ 2.Kd6#
1. ... e5 2.Kxd5#
1. ... Zxd4 2.Kxd4#
1. ... Ld5~ 2.Kxc4#
1. ... Zc2~/Zb4 2.K(x)b4 #
1. ... a5 2.Kb5#
1. ... Zxb6 2.Kxb6#
1. ... Lc6 2.Kxc6#
Karaļa — naktsjātnieka baterija mato sešos (tasks) variantos.

Atsauces
--------

1. ↑  *Шахматы: Энциклопедический словарь / Гл. ред. А.Е. Карпов*. Москва : Советская энциклопедия. 1990. 67. lpp. ISBN 5-85 270-005-3. (krieviski)
2. ↑  "Terminoloģija. Naktsjātnieks". *d2-d4* (Latvijas Šaha problēmistu biedrība) (14): 225. lpp. 2002.

Ārējās saites
-------------

* Pasaku šaha kompozīcijas ar naktsjātnieku vietnē PDB (angliski)
* «Nightrider» (angļu). chess-problems-gr. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016-04-02. Skatīts: 2016-09-13.

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Šaha figūras |
| --- |
|  |
| 
* Karalis
* Dāma
* Tornis
* Laidnis
* Zirdziņš
* Bandinieks

 |

 |
**Džordžs Koltanovskis** (angļu: *George Koltanowski*; 1903. gada 17. septembris Antverpene — 2000. gada 5. februāris Sanfrancisko) bija Beļģijas un ASV starptautiskais lielmeistars šahā (1988).

Biogrāfija
----------

Šahu iemācījies spēlēt 14 gadu vecumā. Laika posmā no Pirmā pasaules kara beigām līdz Otrā pasaules kara sākumam bijis viens no labākajiem Beļģijas šahistiem. Četras reizes uzvarējis Beļģijas šaha čempionātos (1923, 1927, 1930, 1936). 1932. gadā uzvarējis starptautiskajā šaha turnīrā Antverpenē, apsteidzot Salo Floru. 1934. gadā starptautiskajā šaha turnīrā Barselonā dalījis pirmo vietu ar Saveliju Tartakoveru un Andoru Lilientālu, bet gadu vēlāk turpat dalījis pirmo vietu ar Salo Floru.

Kļuvis pazīstams ar saviem "aklajiem" simultānspēles seansiem. 1930. gadā Antverpenē uzstādījis tā laika pasaules rekordu, kad spēlējis, neskatoties uz galdiņu, ar 30 dalībniekiem (+20, =10). 1937. gadā Edinburgā pārspējis šo savu rekordu, spēlējot, neskatoties uz galdiņu, ar 34 dalībniekiem (+24, =10).

Sākoties Otrajam pasaules karam, bijis spiests doties emigrācijā. Nonācis Sanfrancisko, kur apmeties uz dzīvi un kļuvis par laikraksta *San Francisco Chronicle* šaha nodaļas vadītāju. Savas šaha žurnālista karjeras 52 gados publicējis vairāk nekā 19 tūkstošus rakstu, kā arī daudzas grāmatas par šahu, no kurām populārākā ir bijusi šaha atklātnei veltītais pētījums — "Kolles sistēma" (angļu: *Colle System*). Sastādījis arī vairākas šaha kompozīcijas, kurās izmantojis savu praktiskās spēles pieredzi.

Pārstāvējis Beļģijas un ASV komandas lielākajos komandu šaha turnīros:

* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 3 reizes (1927-1928, 1952). Komandu un individuālajā vērtējumā izcīnījis 2 sudraba (1972) medaļas;
* neoficiālajā Pasaules šaha olimpiādē piedalījies 1924. gadā.

Par sasniegtajiem rezultātiem turnīros pirms Otrā pasaules kara FIDE 1950. gadā Koltanovskim kā vienam no pirmajiem piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 1988. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) goda nosaukumu. 1960. gadā kļuvis par FIDE starptautisko arbitru. Bijis ASV šaha federācijas prezidents (1975—1978).

Atsauces
--------

1. ↑  «Belgische Kampioenen & Bondskampioenen». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 3. martā. Skatīts: 2016. gada 30. augustā.
2. ↑  OlimpBase :: Men's Chess Olympiads :: George Koltanowski
3. ↑  OlimpBase :: unofficial Chess Olympiads :: George Koltanowski

Ārējās saites
-------------

* Džordžs Koltanovskis šahista profils vietnē chessgames.com
* Džordžs Koltanovskis šahista profils vietnē 365chess.com
* Džordžs Koltanovskis šahista kompozīcijas vietnē "Chess Problem Database Server"

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 34152682491023310320
* LCCN: n80046410
* ISNI: 0000 0000 2106 8961
* BNF: cb17050197n (data)

 |

 |
**Nakts gārņi**, **nakts gārņu ģints** (*Nycticorax*) ir viena no gārņu dzimtas (*Ardeidae*) ģintīm, kas pieder gārņu apakšdzimtai (*Ardeinae*). Nakts gārņu ģintī ir 2 mūsdienās dzīvojošas sugas.

Nakts gārņu zinātniskais nosaukums *Nycticorax* grieķu valodā nozīmē nakts krauklis. Ar kraukli tas tiek salīdzināts tādēļ, ka ģints pazīstamākajai sugai nakts gārnim sauciens atgādina kraukļa ķērcienu, un nakts gārnis ir aktīvs naktī. Ziemeļos dzīvojošās populācijas ir daļēji migrējošas. Nakts gārnim ir ļoti plašs izplatības areāls, tas sastopams visos kontinentos, izņemot Antarktīdu. Otra ģints suga rudais nakts gārnis sastopama Dienvidaustrumāzijā un Austrālijā.

Latvijā nakts gārņi (*Nycticorax nycticorax*) novēroti tikai 3 reizes — 1862. 1901. un 2015. gadā

Izskats un īpašības
-------------------

Nakts gārņi ir vidēji lieli putni, ar relatīvi īsām kājām un kaklu. To ķermenis ir kompakti veidots. Abām mūsdienu sugām ir melni cekuli, gaišas pavēderes, bet spārni, krūtis, kakls ir pelēki vai rudi. Nakts gārņi ligzdo kolonijās kokos vai niedrājos uz zemes aizsargātās vietās, piemēram, salās. Kā visi gārņu dzimtas putni tie barojas ar zivīm, vēžveidīgajiem, vardēm, kukaiņiem un nelieliem zīdītājiem. Dienas laikā tie atpūšas kokos, bet medīt dodas nakts laikā.

Klasifikācija
-------------

* ģints **Nakts gārņi** (*Nycticorax*)
	+ †Debesbraukšanas salas nakts gārnis (*Nycticorax olsoni*)
	+ †Maurīcijas nakts gārnis (*Nycticorax mauritianus*)
	+ Nakts gārnis (*Nycticorax nycticorax*)
	+ †Reinjonas nakts gārnis (*Nycticorax duboisi*)
	+ †Rodrigesas nakts gārnis (*Nycticorax megacephalus*)
	+ Rudais nakts gārnis (*Nycticorax caledonicus*)

Atsauces
--------

1. ↑  «Nycticorax nycticorax». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2011. gada 24. aprīlī. Skatīts: 2011. gada 16. martā.
2. ↑  «Long-Legged WADERS of Asia». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2011. gada 26. jūnijā. Skatīts: 2011. gada 16. martā.
3. ↑  «Nankeen Night Heron». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2011. gada 11. aprīlī. Skatīts: 2011. gada 16. martā.
4. ↑  «Nakts gārnis *Nycticorax nycticorax*». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2010. gada 1. septembrī. Skatīts: 2011. gada 16. martā.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Nakts gārņi*** |