recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Ivans Juričs** (horvātu: *Ivan Jurić*; dzimis 1975. gada 25. augustā) ir horvātu futbola treneris un bijušais futbolists. Spēlējis pussarga pozīcijā, aizvadījis piecas spēles Horvātijas izlasē. Kopš 2021. gada ir Itālijas A sērijas kluba *Torino* galvenais treneris.

Futbolista karjera
------------------

Spēlētāja karjeru sāka Splitas "Hajduk". 1997. gadā pievienojās Spānijas klubam *Sevilla FC*. 2000. gadā tika izīrēts *Albacete*. 2001. gadā uz neilgu laiku atgriezās Horvātijā, uzspēlējot *HNK Šibenik*. No 2001. gada līdz pat karjeras beigām spēlēja Itālijā, pārstāvot klubus *Crotone* un *Genoa*.

Spēlējis dažādu vecumu Horvātijas jauniešu izlasēs. 2009. gadā nospēlēja piecas spēles Horvātijas nacionālajā izlasē. Debija izlases rindās notika 2009. gada 11. februārī draudzības spēlē pret Rumāniju. Vēlāk aizvadīja četras spēles 2010. gada FIFA Pasaules kausa kvalifikācijas turnīrā.

Trenera karjera
---------------

Pēc spēlētāja karjeras beigām sāka strādāt par treneri. 2010.—2011. gada sezonā trenēja *Genoa* jauniešu komandu. 2011. gadā kļuva par Džana Pjēro Gasperīni asistentu Milānas "Internazionale". Vēlāk bija Gasperīni asistents arī klubā *Palermo*. 2014.—2015. gada sezonā guva pirmo pieredzi galvenā trenera amatā, vadot *Lega Pro* klubu *Mantova*. 2015.—2016. gada sezonā vadīja B sērijas klubu *Crotone*, iegūstot 2. vietu un izcīnot komandai ceļazīmi uz A sēriju. Juričs tika atzīts par sezonas labāko B sērijas treneri, iegūstot *Panchina d'Argento* balvu.

2016. gada jūnijā kļuva par *Genoa* galveno treneri. 2017. gada februārī tika atbrīvots no amata, bet tā paša gada aprīlī atkal tika tajā atjaunots un nostrādāja līdz tā paša gada novembrim. 2018. gada oktobrī Juričs stājās *Genoa* galvenā trenera amatā trešo reizi, taču nostrādāja vien nepilnus divus mēnešus un, neizcīnot nevienu uzvaru, 6. decembrī tika vēlreiz atlaists. 2019. gada jūnijā kļuva par *Hellas Verona* galveno treneri. 2021. gada maijā tika apstiprināts par *Torino* galveno treneri.

Atsauces
--------

1. ↑  «Ivan Jurić, footballer». *eu-football.info* (angļu). Skatīts: 2020. gada 25. oktobrī.
2. ↑  «Sarri wins Panchina d'Oro». *football-italia.net* (angļu). 2017. gada 27. marts. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2018. gada 7. septembrī. Skatīts: 2020. gada 25. oktobrī.
3. ↑  «Official: Verona appoint Juric». *football-italia.net* (angļu). 2019. gada 14. jūnijā. Skatīts: 2020. gada 25. oktobrī.
4. ↑  «Ivan Juric allenatore del Toro». *torinofc.it* (itāļu). 2021. gada 28. maijs. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2021. gada 2. jūnijā. Skatīts: 2021. gada 15. augustā.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Ivans Juričs***.
* *WorldFootball* profils (angliski)
* *National-Football-Teams* profils (angliski)
* *Transfermarkt* spēlētāja profils (angliski)
* *Transfermarkt* trenera profils (angliski)
* *Eu-football.info* profils (angliski)
* *FBref* spēlētāja profils (angliski)
**Žanaezena** (kazahu: *Жаңаөзен, Jañaözen*) ir apgabala pakļautības pilsēta Manghistau apgabalā Kazahstānā. Izvietojusies apgabala dienviddaļā Manghistau plato 140 km no apgabala centra Aktau un 2650 km no valsts galvaspilsētas Astanas. Nozīmīgs naftas ieguves un pārstrādes centrs.

Vēsture
-------

Apdzīvotā vieta dibināta 1964. gadā pie naftas un dabasgāzes atradnēm kā **Novijuzeņa** (*Новый Узень*). 1968. gadā piešķirts pilsētas statuss. Kopš 1993. gada tagadējais nosaukums.

Pilsētā vairākkārt izcēlušies nemieri, kas balstīti kā ekonomiskos, tā arī etniskos pamatos.

1989. gada 16. jūnijā pilsētā izcēlās masveidīgas sadursmes starp kazahiem un kaukāziešu izcelsmes iedzīvotājiem. Nemieru apspiešanā tika iesaistīts karaspēks; tika lietota aviācija un bruņutehnika. Nemierus apspieda pēc desmit dienām. Bojā gāja pēc dažādām aplēsēm 4—200 cilvēki.

2011. gada decembrī pēc naftas rūpniecības strādnieku septiņus mēnešus ilgā streika pilsētas centrā sākās masveida protesti, kas tika apspiesti ar karaspēka palīdzību. Bojā gāja pēc dažādiem avotiem 16—64 cilvēki, ap 400 bija ievainoti. Pilsētā mēneša garumā bija ieviesta komendantstunda.

2022. gada janvārī Žanaezenā sākās protesti pret cenas paaugstināšanu sašķidrinātajai dabasgāzei, kas dažu dienu laikā pārauga valsts mēroga protestos.

Atsauces
--------

1. ↑  Восстание в Жанаозене, успешно забытое ровно за 20 лет правления Назарбаева

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Žanaezena***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
**Bongao** (filipīniešu: *Bayan ng Bongao*, angļu: *Municipality of Bongao*, tausugu: *Kawman sin Bongao*) ir municipalitāte Filipīnās, Bangsamoro autonomā reģiona Tavitavi provinces galvaspilsēta un lielākā apdzīvotā vieta. Aizņem Tavitavi salas rietumu daļu, Sangasangas, Bongao un Pababagas salas. Municipalitātes urbānais centrs, kur atrodas provinces kapitolijs un citas administratīvās iestādes atrodas Bongao salā, bet lidosta un Tehnoloģiju un okeanogrāfijas koledža — Sangasangas salā. Lielākā daļa iedzīvotāju ir samas, pēc konfesionālās piederības — musulmaņi.

Vēsture
-------

Līdz 1970. gadiem Bongao bija viens no piekrastes laivu ciemiem — samas piekopj jūras nomadu dzīvesveidu un lielākoties mitinās laivu mājās. 1958. gadā tika nodibināta Bongao municipalitāte. 1979. gadā moro nemiernieku partizānu kara dēļ provinces galvaspilsētu no netālās Batubatu pārcēla uz Bongao, kas deva ievērojamu impulsu tās attīstībai.

Atsauces
--------

Ārējās saites
-------------
**Tūska** ir ūdens, elektrolītu un olbaltumvielu maiņas traucējumi, kad šķidrums uzkrājas kādas ķermeņa daļas starpšūnu telpā vai serozos dobumos, tūska var būt vispārēja. Vietēju tūsku un pietūkumu izraisa asinsvadu inervācijas traucējumi, indīgas vielas (bišu inde, ķīmiskas vielas), asinsrites traucējumi (piemēram, sakarā ar vēnu paplašināšanos), iekaisumi un citi. Tūskas pamatā ir šķidruma pastiprināta pāriešana no kapilāriem audos. Tūskas mazināšanai iesakām izmantota kāposta lapu, kas efektīvi veicina pampuma mazināšanu.

Sirds tūska
-----------

Sirds tūska veidojas sirds mazspējas gadījumā. Pavājinoties sirdsdarbībai, asinis sakrājas venozajos asinsvados, kapilāros paaugstinās spiediens un asins šķidrā daļa pāriet audos. Līdz ar to samazinās asins daudzums artērijās, cieš orgānu asins apgāde. Nierēs samazinās urīna veidošanās, un kopējais šķidruma daudzums organismā palielinās. Pastiprinās virsnieru hormona aldesterona un hipofīzes hormona vazopresīna darbība (aldosterons palielina sāls aizturi, vazopresīns — ūdens aizturi organismā). Līdz ar to palielinās asins tilpums, asinis vēl vairāk uzkrājas vēnās, pieaug šķidruma pāreja audos. Sirds tūska vispirms parādās zemākajās ķermeņa daļās, kur venozo asiņu aizplūdes traucējumi rodas vispirms.

Nieru tūska
-----------

Nieru tūska veidojas sakarā ar olbaltumvielu daudzuma samazināšanos asinīs dažu nieru slimību gadījumā. Līdz ar to samazinās asiņu spēja aizturēt ūdeni un asiņu šķidrā daļa pastiprināti pāriet audos. Pievienojas sāls un ūdens hormonāla aizture organismā. Lai samazinātu tūsku, mēdz ierobežot sāls daudzumu uzturā.

Atsauces
--------

1. 1 2 3  Anatolijs Bļugers. *Populārā medicīnas enciklopēdija*. Rīga : Galvenā enciklopēdiju redakcija, 1984. Skatīts: 2015. gada 1. martā.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Tūska***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* LCCN: sh85040948
* GND: 4043127-7
* BNF: cb11952094j (data)
* NDL: 00563796
* NKC: ph297120

 |

 |
**Māra Lāce** (dzimusi 1954. gada 18. februārī Dundagā, Talsu rajonā) ir latviešu mākslas zinātniece, Latvijas Nacionālā mākslas muzeja direktore.

Māra Lāce 1979. gadā absolvējusi Latvijas Valsts mākslas akadēmijas Mākslas vēstures un teorijas nodaļu. No 1972. līdz 1973. gadam strādājusi par bibliotekāri Latvijas Nacionālajā bibliotēkā. No 1973. līdz 1979. gadam bijusi Valsts mākslas muzeja zinātniskā līdzstrādniece, no 1980. līdz 1987. gadam - zinātniskā sekretāre, no 1987. līdz 1989. gadam - direktora vietniece zinātniskajā darbā. Latvijas Nacionālā mākslas muzeja direktore kopš 2001. gada. Viņa ir arī Latvijas Republikas Kultūras ministrijas vizuālās mākslas padomes locekle, Latvijas valsts un pašvaldības muzeju akreditācijas komisijas locekle un Latvijas Muzeju padomes locekle, kā arī Kultūras ministrijas deleģētā eksperte topošā Latvijas Laikmetīgās mākslas muzeja izveidē, kā arī Starptautiskās Muzeju padomes (ICOM) biedre.

Kopš 1977. gada raksta publikācijas par latviešu grafikas un glezniecības izstādēm, māksliniekiem, mākslas darbu kolekcionāriem (īpaši žurnālam "Studija"), mākslas muzeja vēsturi. Māra Lāce darbojās ekspertu darba grupā Latvijas kultūras kanona izveidē. Apbalvota ar Latvijas Triju Zvaigžņu ordeni un vairākiem ārvalstu apbalvojumiem.

Atsauces
--------

1. ↑  Vizuālā māksla Arhivēts 2016. gada 5. aprīlī, *Wayback Machine* vietnē.
2. ↑  LATVIJAS ZINĀTŅU AKADĒMIJAS JAUNIEVĒLĒTO LOCEKĻU ĪSAS BIOGRĀFIJAS  Arhivēts 2020. gada 12. maijā, *Wayback Machine* vietnē.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 102168812
* LCCN: n2006007494
* ISNI: 0000 0000 7198 401X
* GND: 188362908
* SUDOC: 125093608

 |

 |
**Oskars Rūts** (igauņu: *Oskar Ruut*; 1916—1944) bija igauņu virsnieks Vācijas armijā Otrā pasaules kara laikā. Apbalvots ar ierakstu vācu armijas goda sarakstā (pēc nāves).

Biogrāfija
----------

Oskars Rūts ir dzimis 1916. gada 24. aprīlī Valgā kā **Oskars Rozenštoks**. Tēvs — Krišs Rozenštoks dzimis Ērģemē. Mācījās Valgas pilsētas ģimnāzijā. Pēc skolas absolvēšanas uzsācis dienestu Igaunijas armijā un dienēja Valgā dislocētajā 3. kājnieku bataljonā. Ticis paaugstināts par kaprāli un pārcelts uz 7. kājnieku pulku. Paralēli studējis jurisprudenci Tērbatas Universitātē.

1941. gadā izveidojis un vadījis partizānu grupu cīņai ar sarkano armiju. Viņa vadītā grupa piedalījās Tallinas atbrīvošanā 1941. gada augustā.
1942. gada sākumā iestājās igauņu kārtības dienesta vienībās un tika nosūtīts uz fronti Ļeņingradas apkārtnē.
1943. gadā brīvprātīgi iestājās jaunizveidotajā "Igauņu Leģionā" un tika nosūtīts uz SS virsnieku skolu Bādtelcā, Vācijā, kuru beidza kā labākais kursants savā izlaidumā. Ticis paaugstināts par virsleitnantu (oberšturmfīreru) un nosūtīts uz austrumu fronti pie Dņepras upes. Tur kļuvis par rotas komandieri igauņu brīvprātīgo bataljonā *Narwa*, kas cīnījās Ieroču SS divīzijas *Wiking* sastāvā. Piedalījies kaujās Čerkasu ielenkumā. Par dalību kaujās apbalvots ar otrās un pirmās šķiras Dzelzs krustu.

1944. gada martā bataljons atgriezās Igaunijā un tika iekļauts 20. Ieroču SS grenadieru divīzijā. Rūts tika paaugstināts par kapteini (hauptšturmfīreru) un komandēja rotu Narvas kauju laikā.
1944. gada augustā Tannenbergas kauju laikā Narvas Zilajos kalnos Rūts personīgi iznīcināja divus padomju tankus, bet tika smagi ievainots. Tomēr nākamajā dienā atgriezās atpakaļ ierindā. 
Kritis kaujā 1944. gada 3. augustā, pirms nāves personīgi iznīcinot trīs padomju T-34 tipa tankus. Pēc nāves apbalvots ar Armijas goda sarakstu sprādzi (*Ehrenblattspange des Heeres*).

Ietekme populārajā kultūrā
--------------------------

Igaunijas melnā metāla grupa *Loits* ir veltījusi dziesmu Oskara Rūta piemiņai: *Oskar Ruut*.
**Igors Stefans Kokoškovs** (serbu: *Игор Стефан Кокошков*; dzimis 1971. gada 17. decembrī Dienvidbanatas apgabalā) ir serbu basketbola treneris. 2024. gadā viņš ir Nacionālās basketbola asociācijas (NBA) kluba Atlantas "Hawks" galvenā trenera asistents. I. Kokoškovs līdz 2023. gadam bija vienīgais treneris no Eiropas, kurš ir bijis NBA komandas galvenais treneris (vadīja Fīniksas "Suns" 2018. un 2019. gadā).

I. Kokoškovs 19 sezonas strādājis Nacionālajā basketbola asociācijā, galvenokārt kā trenera asistents. 2018. un 2019. gadā viņš bija Fīniksas "Suns" galvenais treneris, pēc tam 2019.—2020. gada sezonā bija Sakramento "Kings" trenera asistents.

I. Kokoškovs bija pirmais Eiropas treneris, kas bija trenera asistents NCAA pirmās divīzijas komandai studentu basketbolā un pirmais ārpus Amerikas dzimušais trenera asistents NBA, kad 2000. gadā ieņēma šo amatu Losandželosas "Clippers" komandā. 2004. gadā, kopā ar Detroitas "Pistons" uzvarot NBA čempionātā, viņš kļuva par pirmo ārpus Amerikas dzimušo treneri, kas to paveicis. 2018. gadā, kļūstot par Fīniksas "Suns" galveno treneri, viņš kļuva par pirmo ārpus Ziemeļamerikas dzimušo, kas ieņēmis šādu amatu.

Kā Slovēnijas izlases galvenais treneris I. Kokoškovs uzvarēja 2017. gada Eiropas basketbola čempionātā (ceturtdaļfinālā Slovēnija pieveica Latvijas izlasi). Bijis arī Gruzijas basketbola izlases galvenais treneris (2008—2015), bet no 2019. gada līdz 2021. gada bija Serbijas basketbola izlases vadītājs.

Atsauces
--------

1. ↑  Игор Кокошков нови селектор Србије![novecojusi saite] kss.rs

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Igors Kokoškovs***.
* *Eurobasket* trenera(-es) profils (angliski)
* Basketball-Reference profils Arhivēts 2016. gada 9. aprīlī, *Wayback Machine* vietnē. (angliski)
* NBA.com profils (angliski)
**Valentīns Cirsis** (dzimis 1930. gada 15. maijā, miris 1994. gada 8. februārī) bija latviešu vēsturnieks, kultūras darbinieks un gids, Jēkabpils Goda pilsonis.

Dzimis 1930. gada 15. maijā Kalupes pagasta Vizbuļos. Mācījies Vaboles vidusskolā, kuru beidzis 1949. gadā. Vēlāk studējis Latvijas Universitātes Vēstures fakultātē. No 1955. gada dzīvojis un strādājis kā kultūras darbinieks Jēkabpilī. 1960. gadā kļuvis par Jēkabpils Vēstures muzeja direktoru, kur nostrādājis līdz mūža beigām. Viņa vadībā tika iekārtota jauna izstāžu zāle pareizticīgo Baznīcai atņemtajā Svētā Nikolaja Brīnumdarītāja baznīcā, kuru vēlāk, 1995. gadā pārņēma draudze. 1993. gadā muzeja direktors uzsāka darbu pie Krustpils pils pārņemšanas no padomju armijas muzeja iekārtošanai pils ēkā. Ieguldījis lielu darbu pilsētas un tās apkārtnes novadpētniecībā. Paralēli pamatdarbam bijis gids un vadījis ekskursijas pa kādreizējo Padomju Savienību. Valentīnam Cirsim piemitušas izcilas oratora spējas un zināšanas, kā arī neizsīkstoša enerģija, tāpēc viņu mēdza saukt par sabiedrības dvēseli. Saņēmis Jēkabpils Goda pilsoņa nosaukumu. Miris Jēkabpilī, 1994. gada 8. februārī, apbedīts Jēkabpils kapsētā.

Atsauces
--------

1. ↑  "Valentīns Cirsis"  www.latgales dati.lv
2. ↑  Gailīte, S. Jēkabpils. Rīga:Gandrs, 2002. 139.lpp.
3. ↑  "Muzeja izveidošanās vēsture" Arhivēts 2013. gada 12. martā, *Wayback Machine* vietnē. www.jekabpilsmuzejs.lv



|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
 Jēkabpils Goda pilsonis |
| --- |
|  |
| 
* Jānis Amats (2010)
* Valentīns Cirsis
* Aina Karlsone (2006)
* Jānis Ķikusts
* Lūcija Ķuzāne (2001)
* Viktors Orehovs
* Arvīds Ozoliņš
* Uldis Helmuts Putniņš
* Adams Vitauts Sankausks (2009)
* Valdis Sakars (2006)
* Francis Sjomkāns (2003)
* Ilga Stare (2009)
* Jāzeps Vuškāns (1998)
* Antons Zazerskis (2012)

 |

 |
BGM-109 "*Tomahawk*" raķete lidojumā (2002)
***Tomahawk*** ir ASV tāla darbības rādiusa, stratēģisko un taktisko daudzfunkcionālo, augstas precizitātes zemskaņas raķešu grupa, kas tiek palaista no zemūdenēm, virszemes, sauszemes un gaisa.

*Tomahawk* izmanto ASV Jūras spēku kuģos un zemūdenēs, un kopš tās ieviešanas 1983. gadā tā izmantota visos nozīmīgajos militārajos konfliktos, kuros iesaistītas ASV. Paredzamās raķetes izmaksas 2014. gadā bija 1,45 miljoni ASV dolāru.

Tā kā *Tomahawk* lido ar zemskaņas ātrumu (800 km/stundā), nevar manevrēt ar lielu pārslodzi un nevar izmantot mānekļus, raķeti var iznīcināt modernas pretgaisa un pretraķešu aizsardzības sistēmas, kas atbilst augstuma ierobežojumiem.

Galvenie operatori ir ASV un Apvienotā Karaliste.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Tomahawk***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* LCCN: sh90001229

 |

 |
"**Summer Bummer**" ir amerikāņu dziedātājas un dziesmu autores Lana Del Rey singls, kurā piedalās amerikāņu reperi A$AP Rocky un Playboi Carti, kas iekļauta viņas piektajā studijas albumā *Lust For Life*. Dziesma tika izdota digitālai lejupielādei 2017. gada 12. jūlijā kopā ar dziesmu "Groupie Love", kurā piedalās A$AP Rocky, kā reklāmas singls ar albuma iepriekšēju pasūtījumu. Vēlāk tas 28. jūlijā tika nosūtīts Lielbritānijas mūsdienu hitu radio kā albuma trešais singls. Dziesmu uzrakstīja mākslinieki kopā ar producentiem BigWhiteBeatz. Boi-1da, Jahaan Sweet un T-Minus, un papildu producēšanas titrus saņēma Rick Nowels.

Fons un kompozīcija
-------------------

2017. gada 2. jūnijā Lana Del Rey atklāja, ka viņa un A$AP Rocky ir sadarbojušies albuma skaņdarba izveidē, ievietojot Instagram dziesmas fragmentu ar parakstu: "Mēs izveidojām daudz labu, bet es domāju, ka mēs izvēlējāmies labāko. vienus par ierakstu".

Saskaņā ar Universal Music Publishing Group vietnē Musicnotes.com publicētajām notīm "Summer Bummer" ir komponēts 4:4 laiks un E-flat minor taustiņš ar relaksētu trap/hip hop un elektronikas tempu 67 sitieni minūtē. Slant Magazine Alexa Camp "Summer Bummer" nosauca par hiphopa dziesmu, savukārt Raiens Rīds no Rolling Stone dziesmas skanējumu raksturoja kā "tumšu noir-pop stilu pāri grabošam trap ritmam".

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
*Lana Del Rey* |
| --- |
|  |
| Studijas albumi | 
* *Lana Del Ray a.k.a. Lizzy Grant*
* *Born to Die*
* *Honeymoon*
* *Lust for Life*
* *Norman Fucking Rockwell!*
* *Chemtrails over the Country Club*
* *Blue Banisters*
* *Did You Know That There's a Tunnel Under Ocean Blvd*

 |
|  |
| EP ieraksti | 
* *Kill Kill*
* *Lana Del Rey*
* *Paradise*

 |
|  |
| Singli | 
* *Video Games*
* *Born to Die*
* *Blue Jeans*
* *Summertime Sadness*
* *National Anthem*
* *Ride*
* *Cola*

 |

 |

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
*Playboi Carti* |
| --- |
|  |
| Diskogrāfija |
|  |
| Studijas albumi | 
* *Die Lit* (2018)
* *Whole Lotta Red* (2020)

 |
|  |
| Miksteipi | 
* *Playboi Carti* (2017)

 |
|  |
| Singli | 
* *wokeuplikethis\**
* *Magnolia*
* *@ Meh*
* *Miss The Rage*

 |
|  |
| Kā viesmākslinieks | 
* *RAF*
* *Summer Bummer*
* *Off The Grid*

 |
|  |
| Citas dziesmas | 
* *Shoota*
* *Almeda*
* *Pissy Pamper*
* *Baguettes In The Face*
* *Pain 1993*
* *Go2DaMoon*

 |

 |
| ***Samoobrona Rzeczypospolitej Polskiej*** |
| --- |
|  |
| **Valsts** | Polija |
| **Dibināta** | 1992.g |
| **Ideoloģija** | eiroskeptisms, izolacionisms |
| **Eiroparlamentā** | 6, (daļa PES, daļa - neatkarīgie) |
| **Parlamentā** | Seims - 56 no 460Senāts - 3 no 100 |
| **Statuss** | daļējā pozīcijā |
| **Mājaslapa** |  |
| **Skat. arī** | Polijas politisko partiju uzskaitījums |

**Polijas Republikas Pašaizsardzība** (*Samoobrona Rzeczypospolitej Polskiej, SO* vai *SRP*) - politiska partija un arodbiedrība Polijā.

1992.gadā dibināja bankrotējis fermeris Andžejs Lepers, kurš arī pašlaik (2006.g) ir partijas harizmātisks līderis. 2006.gadā daļēji atbalsta konservatīvo Likuma un taisnības vadīto mazākuma valdību, paši tajā nedarbojoties. 

Pēc būtības antikapitālistiska partija, kura ir par valsts paternālismu, sevišķi lauksaimniecībā. Naidīgi noskaņota pret ārvalstu investīcijām. Eiroskeptiska partija. Partijas sociālā bāze ir lauku iedzīvotāji.

Pazīstama ar skaļām akcijām gan ārpus parlamenta (lielāko Polijas ceļu bloķēšana 2000.g), gan parlamentā (savu skaļruņu izmantošana, valdības apvainošana kontaktos ar Taleban utt.).
**Šaurlapu āboliņš** (*Trifolium angustifolium*) ir viengadīgs tauriņziežu dzimtas lakstaugs. Tā pamatizplatība ir Vidusjūras reģionā un Makaronēzijā.

Apraksts
--------

Zieda vainags izskatās nedaudz garāks par kausu
Šaurlapu āboliņš
Šaurlapu āboliņam ir stāvs stublājs, kas parasti izaug 20—30 cm, bet var sasniegt arī 50 cm augstumu. Trīsstaraini salikto lapu plātnes daudz šaurākas nekā citām āboliņu ģints sugām: to garums 3—5 cm, bet platums 0,2—0,5 cm. Gan stublājs, gan lapu apakšpuse klāti ar sīkiem, baltiem matiņiem.

Sārti vai purpursārti ziedi sakārtoti 3—8 cm garās galviņās. Tās atrodas pa vienai stublāja galā. Ziedkopas šaurā, cilindriskā forma atgādina vārpu. Zieda vainags (ga 1—1,4 cm) ir divas reizes garāks par kausu, taču kausam ir gari, mataini, īlenveidīgi zobiņi. Tas rada iespaidu, ka vainags tikai nedaudz pārsniedz kausa garumu.

Auglis — olveida pāksts ar vienu gaiši brūnu vai rūsganu sēklu — nogatavojas pilnīgi noslēgtā zieda kausā. Kausa zobiņi atliecas zvaigznes formā un sacietē saros, kas pieķeras dzīvnieku vilnai un palīdz augļiem izplatīties. Piemēram, Austrālijā novērots, ka aitas šādi var pārvietot āboliņa sēklas lielos attālumos.

Izplatība un biotopi
--------------------

Šaurlapu āboliņa dabiskais izplatības areāls ir visās Vidusjūras valstīs un Makaronēzijā, ziemeļos tas sasniedz Alpus, bet austrumos sastopams Kaukāza valstīs, Irākas ziemeļos un Irānā. Suga ir ievesta Austrālijā, Jaunzēlandē, Japānā, Kalifornijā un citur.

Tas aug zemienēs un paugurainās vietās, nabadzīgās augsnēs. Sastopams skrajos krūmājos, mežmalās, ceļmalās un nenoēnotās kalnu nogāzēs, aizņem no veģetācijas brīvus, atklātus augsnes klajumus. Kalnos atrasts līdz 1300 m augstumam virs jūras līmeņa.

Atsauces
--------

1. 1 2  *Trifolium angustifolium* Plants of the World Online. Royal Botanic Gardens, Kew. Skatīts: 2024.02.08.
2. ↑  N. Priedītis *Enciklopēdija Latvijas augi*. Rīga : Gandrs, 2014. 306. lpp. ISBN 978-9934-8015-2-5
3. ↑  K. Brown, K. Bettink *Trifolium angustifolium* Florabase. Skatīts: 2024.02.08.
4. ↑  E. Bayer, K. P. Buttler, X. Finkenzeller, J. Grau: *Pflanzen des Mittelmeerraums* (= Steinbachs Naturführer. Band 17). Mosaik, München 1987, ISBN 3-570-01347-2, S. 72.
**Lorenco di Pjero de Mediči** (itāļu: *Lorenzo di Piero de' Medici*, izrunā: [loˈrɛntso de ˈmɛːditʃi]), pazīstams kā **Lorenco Lieliskais** (*Lorenzo il Magnifico*, dzimis 1449. gada 1. janvārī, miris 1492. gada 8. aprīlī), bija itāļu valstsvīrs, baņķieris, *de facto* Florences Republikas valdnieks no Mediči dzimtas, ietekmīgākais un aizrautīgākais renesanses kultūras mecenāts Itālijā. Viņš bija magnāts, diplomāts, politiķis un zinātnieku, mākslinieku un dzejnieku mecenāts. Kā mecenāts viņš vislabāk ir pazīstams ar tādu mākslinieku kā Sandro Botičelli un Mikelandželo sponsorēšanu. Viņš uzturēja varas līdzsvaru Itālijas Līgā — valstu aliansē, kas gadu desmitiem stabilizēja politiskos apstākļus Apenīnu pussalā, un viņa dzīves laiks sakrita ar Itālijas renesanses brieduma posmu un Florences zelta laikmetu.

1454. gadā Itālijas Līgas vārdā Lorenco ārpolitikas galvenais mērķis bija apturēt pāvesta Siksta IV teritoriālās ambīcijas. Šo iemeslu dēļ Lorenco tika iesaistīts Paci sazvērestībā (1478), kurā tika nogalināts viņa brālis Džuliāno. Līdz ar Lorenco nāvi izbeidzās 1454. gadā noslēgtais Lodi miera līgums starp daudzajām Itālijas valstīm.

Viņš ir apglabāts Mediči kapelā Florencē.

Atsauces
--------

1. ↑  «MEDICI, Lorenzo de', detto il Magnifico in "Enciclopedia Italiana"». *www.treccani.it* (it-IT). Skatīts: 2023-08-24.
2. ↑  Byrne, Louis (2005-11). "MEDICI MONEY: BANKING, METAPHYSICS AND ART IN FIFTEENTH-CENTURY FLORENCE" (en). *The Art Book* 12 (4): 49–50. doi:10.1111/j.1467-8357.2005.00614.x. ISSN 1368-6267.
3. ↑  Baxendale, Susannah F. (2008-03). "Lorenzo de' Medici and the Art of Magnificence. By F. W. Kent. Baltimore: Johns Hopkins University Press, 2004. Pp. xiii+230. $36.95." (en). *The Journal of Modern History* 80 (1): 170–172. doi:10.1086/586785. ISSN 0022-2801.
4. ↑  Cohn, Samuel K. (2008-07). "Review: Gene Brucker, Living on the Edge in Leonardo's Florence: Selected Essays, University of California Press: Berkeley, 2005; 237 pp. 3 maps; 9780520241343, $34.95/£22.95 (hbk)" (en). *European History Quarterly* 38 (3): 465–466. doi:10.1177/02656914080380030604. ISSN 0265-6914.

Ārējās saites
-------------
**Kašūbi** (kašūbu: *Kaszëbi*, poļu: *Kaszubi*, vācu: *Kaschuben*) ir rietumslāvu etniskā grupa, kas apdzīvo daļu no Polijas Pomerānijas jeb Kašubiju.

Kašūbu ģimene
Kopējais kašūbu skaits nav zināms. Kopumā tiek lēsts, ka Polijā kašūbu tautībai pieder vairāk nekā 500 000 cilvēku, bet aplēses svārstās no aptuveni 500 000 līdz aptuveni 570 000 cilvēku. Lielākā daļa kašubu norāda poļu nacionālo identitāti un kašūbu etnisko piederību, viņi tiek uzskatīti gan par poļiem, gan par kašūbiem.

Ievērojamu kašubu izcelsmes cilvēku vidū ir policijas un SS ģenerālis Erihs fon dem Bahs, Polijas premjerministrs no 2007. līdz 2014. gadam un Eiropadomes priekšsēdētājs no 2014. līdz 2019. gadam. Donalds Tusks un vācu rakstnieks Ginters Grass.

Atsauces
--------

1. ↑  «Wayback Machine». *web.archive.org*. 2016-03-04. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016-03-04. Skatīts: 2023-06-06.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Kašūbi***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* *Brockhaus Enzyklopädie* raksts (vāciski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)
* Austrumeiropas enciklopēdijas raksts (vāciski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* LCCN: sh85071707
* NKC: ph462062

 |

 |
***Patellina corrugata*** ir foraminīferu suga spirillinīdu kārtā un patellinīdu dzimtā. Sugu 1858. gadā aprakstīja angļu naturālists Viljams Kroufords Viljamsons. *Patellina corrugata* ir patellīnu ģints tipiskā suga. Tā ir izplatīta Vidusjūrā, Marmora jūrā un Melnās jūras dienvidu daļā, Atlantijas okeānā, Meksikas līcī un pie Kubas, Ziemeļu Ledus okeānā, Baltajā jūrā, Hudzona līcī, Indijas okeānā, Persijas līcī, Dienvidķīnas jūrā kā arī Klusajā okeānā, pie Japānas un Jaunzēlandes u.c.

Apraksts
--------

Čaula ir neliela, zemu koniska, plakani izliekta ar ķīļveidīgu perifēriju. Visas kameras redzamas no izliektās spirāliskās puses, bet tikai pēdējais pāris ir redzams umbilikālajā pusē. Pie čaulas malas kameras sadalītas ar daudzām radiālām starpsieniņām. Sieniņās veidotas no kalcīta. Atvere ir zema, starpmargināla, umbilikālā arka aprīkota ar T-veida plāpnīti. Pretējo kameru pāru atveres ir redzamas no ārpuses.

Atsauces
--------

1. ↑  WoRMS, World Register of Marine Species.
2. ↑  Franc Cimerman in Martin R. Langer. Mediterranean Foraminifera, Ljubljana, 1991. 24. lpp. ISBN 86-7131-053-1
Šis raksts ir par Vācijas uzņēmumu. Par Portugāles sacīkšu pilotu skatīt rakstu Pedru Lami.

***Lamy*** ir Vācijas uzņēmums Heidelbergā, Vācijā, kas ražo rakstāmrīkus. *Lamy* ražo tintes pildspalvas, lodīšu pildspalvas, tintes kasetes un mehāniskos zīmuļus.

*Lamy* tintes pildspalvas

Pārskats
--------

*Orthos Füllfederhalter-Fabrik C. J. Lamy* dibināja C. Jozefs Lami 1930. gadā, kurš pirms tam bija *Parker Pen Company* pārstāvis. 1948. gadā uzņēmums tika pārdēvēts par *C. Josef Lamy GmbH*. Manfreds Lami uzņēmumā sāka strādāt 1962. gadā kā komercdirektors. Uzsākot *Lamy Exact* ražošanu 1964. gadā, uzņēmums sāka ražot lodīšu pildspalvas. 1973. gadā Manfreds Lami kļuva par *Lamy* vadītāju. 1986. gadā *Lamy*, *Montblanc* un *Parker* kopā piederēja 70—80 procentu Rietumvācijas tirgus. 1989. gadā uzņēmums sāka ražot savu tinti.

2006. gadā Bernhards Rēsners (vācu: *Bernhard Rösner*) nomaina Manfredu Lami. Kopš 2018. gada jūnija uzņēmumu vada Tomass Traps, Beāte Oblava and Peters Utšs, pēc tam, kad Bernhards Rēsners pameta uzņēmumu.

*Lamy* tintes kasete

Atsauces
--------

1. ↑  Karstens Dīrigs. «Wie diese Mittelständler sogar Dax-Konzerne überflügeln». *welt.de* (vācu). WeltN24, 2018. gada 27. martā. Skatīts: 2019. gada 2. janvārī.
2. 1 2  «Überraschender Führungswechsel bei Lamy». *rnz.de* (vācu). Rhein-Neckar-Zeitung. 2018. gada 6. jūlijā. Skatīts: 2019. gada 2. janvārī.
3. ↑  Bernhards, Martins (2006. gada 18. martā). "Erfolg dank Design" (vācu). *DIE WELT*: 16. Arhivēts no oriģināla 2016. gada 5. martā. Skatīts: 2019. gada 2. janvārī

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 134417523
* LCCN: n98036810
* SUDOC: 026459140
* BNF: cb11870368k (data)

 |

 |
**Bīgla šaurums** (spāņu: *Canal Beagle*) vai **Onašaha** (jamanu: *Onašaga*) ir kuģojams jūras šaurums Ugunszemes arhipelāgā Dienvidamerikas dienvidos, kas atdala Ugunszemes Lielo salu ziemeļos no mazākajām arhipelāga salām (Oste, Navarino, Gordona sala, Londonderi u.c.) dienvidos un savieno Atlantijas okeānu austrumos ar Kluso okeānu rietumos. Līdztekus Magelāna šaurumam ziemeļos un Dreika šaurumam dienvidos Bīgla šaurums ir trešais pieejamais jūrasceļš, apliecot Dienvidameriku.

Šaurums stiepjas austrumu—rietumu virzienā no Piktona salas austrumos līdz Darvina šaurumam un Kuka līcim rietumos. Šauruma austrumu daļa ir robeža starp Argentīnu un Čīli, bet rietumu daļa atrodas Čīles teritorijā. Pie Gordona salas šaurums sadalās divos atzaros. Šaurākajā vietā šauruma platums ir 4,8 km. Krasti kalnaini, plūdmaiņu straumes līdz 2 km/h. Šauruma ziemeļu krastā atrodas Argentīnas Tjerras del Fuego provinces centrs Ušvaja, dienvidu krastā — Čīles Antarktikas provinces centrs Puertoviljamsa.

Šauruma krastus kopš 10 000 gadu tālas senatnes apdzīvojuši jamani. Eiropiešiem šaurumu atklāja britu hidrogrāfiskā ekspedīcija (1826—1830) Filipa Pārkera Kinga vadībā, kas to nodēvēja ekspedīcijas kuģa *Beagle* vārdā. Pirmie eiropieši, kas apmetās šauruma krastā, bija anglikāņu misionāri 1869. gadā. Masveidā neaborigēnie ieceļotāji sāka ierasties zelta drudža laikā (1884—1906) un tam sekojošajam aitkopības bumam. 1884. gadā kā Argentīnas militārais postenis tika dibināta Ušvajas pilsēta.

Atsauces
--------

1. ↑  The Last Yagan: Reminiscences of Cristina Calderón from Tierra del Fuego
2. ↑  *Ģeogrāfijas vārdnīca Pasaules zemes un tautas*. Rīga : Galvenā enciklopēdiju redakcija. 1978. 110. lpp.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Bīgla šaurums***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 315144215
* LCCN: sh85012627
* SUDOC: 11751215X

 |

 |
Šis raksts ir par nazālas kvalitātes piešķiršanu skaņām, kas pēc savas būtības nav nazālas. Par skaņām, kas pēc savas būtības ir nazālas (piemēram, [n] un [m]) skatīt rakstu nazāls līdzskanis.

|  |
| --- |
| *Google Translate* runas sintēze portugāļu vārdam *não* ("nē, ne-").[novecojusi saite] Atkarībā no pieraksta vārds satur vai nu nazalizētu patskani [ɐ], kam seko nazalizēts puspatskanis [w] – [nɐ̃w̃], vai arī nazalizētu divskani [əu] – [nə̃ũ]. |

Fonētikā **nazalizācija** (no latīņu: *nasus* — 'deguns') ir skaņu izruna ar pazeminātām mīkstajām aukslējām, kad daļa gaisa nenāk ārā pa muti, bet caur degunu. Jēdzienu nazalizācija nevajadzētu jaukt ar nazālu līdzskaņu jēdzienu, piemēram, [n] un [m] ir *nazāli* līdzskaņi, bet [z̃] vai [ṽ] ir *nazalizēti* līdzskaņi.

Starptautiskajā fonētiskajā alfabētā nazalizētas skaņas apzīmē ar tildi, piemēram, [ã]. Alfabētos tās apzīmē ar tildi ⟨ã⟩ vai ar nazālo burtu ⟨ą⟩.

Nazālie patskaņi pastāv franču, bretoņu,  portugāļu, poļu un citās valodās, kā arī dažās valodās ārpus Eiropas (piemēram, tupu un gvaranu valodās). Taču vairākums no pasaules valodām izmanto tikai gaisa patskaņus.

Pasaules valodās ir arī daudz dažādu nazalizētu *līdzskaņu*, piemēram, dienvidarābu valodās pastāv nazalizēts berzenis [z̃],  umbudu valodā ir nazālā skaņa [ṽ], gvaranu valodā pastāv gan nazalizēti līdzskaņi, piemēram, ⟨g̃⟩ (IPA: [ɣ̃]), gan nazalizēti patskaņi, piemēram, ⟨ỹ⟩ (IPA: [ɨ̃]).

Ir arī nazālie berzeņi, kurus sauc par nareāliem. Tos izrunā, izdvešot gaisu tikai caur degunu, neizmantojot muti. IPA sarakstā tādas skaņas apzīmē ar tildi un tremdu, piemēram [n͋]. Tomēr šīs skaņas netiek izmantotas dabiskā valodā.

Denazālās skaņas ir tādas, kuras tiek izrunātas caur degunu patoloģisku iemeslu (saaukstēšanās, starpsienu bojājumu) dēļ, un tās sauc par nazālo balsi. Tomēr valodniecībā tādas skaņas netiek analizētas.

Nazālie līdzskaņi
-----------------

*Pamatraksts: Nazāls līdzskanis* 
Daži līdzskaņi pēc savas būtības ir nazāli (attiecīgi, piemēram, fonētiskajā transkripcijā to norādīšanai netiks izmantota tilde). Arhetipisks nazāls līdzskanis ir [n]. Visbiežākie nazālie līdzskaņi ir [m], [n] un [ŋ]. Šīs skaņas vēl sauc par nazālām pauzēm, jo pēc to izrunas gaisa plūsma tiek pilnīgi pārtraukta. Tikai, apmēram, 2,3% pasaules valodu nav nazālo līdzskaņu.

Atsauces
--------

1. ↑  Nazālie patskaņi un nazalizācija[novecojusi saite] (angliski)
2. ↑  Peter, līdzautors Maddieson, Ian Ladefoged. *Skaņas pasaules valodās (The Sounds of the World's Languages )*. .Oxford: Blackwell, 1996 g. Oxford: Blackwell. ISBN 0-631-19814-8. (angliski)
3. ↑  Nazālo līdzskaņu akustiskās īpatnības Arhivēts 2013. gada 4. maijā, *Wayback Machine* vietnē. (angliski)
**Pauls Maitla** (igauņu: *Paul Maitla*; 1913. gada 27. marts — 1945. gada 10. maijs) bija Igaunijas armijas un vēlāk Igauņu leģiona virsnieks, apbalvots ar Trešā reiha augstāko militāro apbalvojumu Dzelzs krusta Bruņinieka krustu.

Dzīves gājums
-------------

Dzimis Tartu apriņķī. Pēc vidusskolas pabeigšanas 1934. gadā iestājies Igaunijas Kara skolā. 1937. gadā turpinājis mācības virsnieku kursos. Pēc virsnieku kursu pabeigšanas 1938. gadā nosūtīts dienestā uz 3. kājnieku pulku Valgā virsnieka komandēšanas cenza izpildei. 1939. gadā Maitlam piešķirta leitnanta dienesta pakāpe. Aizsardzības instruktors vidusskolā Tartu no 1939. līdz 1940. gadam.

Pēc Igaunijas okupācijas 1940. gadā Maitla tika ieskaitīts Sarkanajā armijā, kurā dienēja līdz 1941. gada jūlijam, kad nonāca vāciešu gūstā. Internēts līdz 1941. gada novembrim. Iestājies 37. policijas bataljonā, kas apsargāja vācu lidlaukus. 1942. gada rudenī ieguvis leitnanta dienesta pakāpi vācu karaspēkā.

No 1942. gada oktobra Maitla dienēja Igauņu leģionā. Apmācībai nosūtīts uz Poliju, no kurienes vēlāk nosūtīts uz virsnieku kursiem Bādtelcā. Pēc atgriešanās no kursiem iecelts par rotas komandieri Igauņu leģiona 45. pulkā. Par izrādīto varonību kaujās pie Ņeveļas 1943. gada decembrī apbalvots ar Dzelzs krusta II šķiru.

No 1943. gada decembra līdz 1944. gada februārim Maitla ārstējās hospitālī Tartu. Pēc atveseļošanās 1944. gada aprīlī iecelts par bataljona komandieri Igauņu leģiona 45. pulkā, paaugstinot Maitlu par kapteini (*hauptscharführer*). Apbalvots ar Dzelzs krusta I šķiru par darbību kaujās pret Sarkano armiju Igaunijas teritorijā.

Tannenbergas kaujas laikā 1944. gada 29. jūlijā Maitla vadīja savu bataljonu cīņās par Zilo kalnu (*Sinimäed*), kuru rezultātā tika apturēta padomju karaspēka ofensīva konkrētajā frontes iecirknī. Par izrādīto varonību un iniciatīvu 1944. gada 23. augustā apbalvots ar Dzelzs krusta Bruņinieka krustu.

1944. gada augustā ieskaitīts Venta kaujas grupā, bet saslimis un ievietots Tartu hospitālī, no kura vēlāk pārvietots uz hospitāli Brēgencā, Vācijā līdz 1945. gada janvārim. Pēc atveseļošanās atgriezies 45. pulkā, kas tobrīd bija pārvietots uz Centrāleiropu. 1945. gada 20. aprīlī paaugstināts par majoru (*sturmbannführer*).

1945. gadā t.s. Čehu elles notikumu gaitā Maitlu kopā ar vēl citiem igauņu karavīriem arestēja čehu partizāni un 10. maijā bez tiesas nošāva.

Atsauces un piezīmes
--------------------

1. ↑  Līdz uzvārda maiņai 1934. gadā Pauls Matīsens (*Paul Mathiesen*).
2. ↑  Between Giants: The Battle for the Baltics in World War II (General Military)[novecojusi saite], Oxford, 2013. 208. lapa
3. ↑  Estonia 1940-1945, Estonian International Commission for the Investigation of Crimes Against Humanity, Tallinn 2006, ISBN 9949-13-040-9, 1157. lapa (angliski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 11740619
* LCCN: n2006081270
* ISNI: 0000 0000 3488 4781
* GND: 1037217225

 |

 |
**Latvijas aviolīnijas** jeb ***Latavio*** (angļu: *Latvian Airlines*) bija Latvijas nacionālā lidsabiedrība, kuras bāzes lidosta bija starptautiskā lidosta "Rīga". Aviokompānija bija dibināta 1992. gadā, Latvijas valstij pārņemot PSRS aviokompānijas *Aeroflot* Latvijas nodaļas īpašumus.

Kompānijas īpašumā sākotnēji bija 22 reaktīvās un 14 propelleru lidmašīnas — TU-154B-2, TU-134B-3, AN-24B un AN-12. Tā nodarbināja apmēram 550 cilvēku. 1993. gadā par Latavio prezidentu kļuva bijušais Latvijas Republikas Augstākās padomes deputāts Eduards Maharevs, šajā laikā Latavio saņēma 1,2 miljonus latu lielu aizdevumu no Banka Baltija.

Pēc tam par kompānijas prezidentu kļuva Jānis Dinevičs, tomēr lidsabiedrība turpināja strādāt ar zaudējumiem un tās darbība valstij radīja 12,5 miljonus latu lielus zaudējumus. Pēc nesekmīgiem privatizācijas mēģinājumiem *Latavio* no 1995. gada oktobra tika atzīta par maksātnespējīgu. To likvidēja un Latvijas valdība kopā ar Latvijas — ASV kopuzņēmumu *Baltic International Airlines* izveidoja jaunu nacionālo lidsabiedrību *airBaltic*, kurā Latvijas valstij piederēja 51% akciju, pārējo akciju īpašnieki bija *Baltic International USA*, skandināvu aviosabiedrība SAS un divas investīciju kompānijas.

Lidojumi
--------

1993. gada vasarā Latavio veica šādus regulārus lidojumus:

* Rīga—Baku (reizi nedēļā);
* Rīga—Helsinki (reizi nedēļā);
* Rīga—Kopenhāgena (reizi dienā);
* Rīga—Larnaka (reizi nedēļā);
* Rīga—Maskava (divas reizes dienā);
* Rīga—Stokholma (reizi dienā);
* Rīga—Varšava (divas reizes nedēļā);
* Rīga—Vīne (divas reizes nedēļā).

Ārējās saites
-------------

* www.airliners.net

Atsauces
--------

1. ↑  Viņi gribēja "citu Latviju". Ko tagad dara 57 deputāti, kuri 1990. gadā nebalsoja par neatkarību? Viesturs Sprūde la.lv, 2016. gada 3. maijā
2. ↑  Atkārtoti būs jāizsola Latavio īpašums
3. ↑  Personīgi pieraksti (1993)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Valsts karogs: Latvija Latvijas lidsabiedrības |
| --- |
|  |
| Pasažieru | 
* *airBaltic*

 |
|  |
| Čarterreisu | 
* *Baltic Jet*
* *Wings 4 Sky Group*
* *SmartLynx Airlines*
* *Union Aviation*

 |
|  |
| Kravas | 
* *RAF-Avia*

 |
|  |
| Bijušās | 
* AS Latvijas Gaisa satiksme
* *Alpha Express Airlines*
* *Baltic International Airlines*
* *Concors*
* Inversija
* *Latavio*
* Latpass aviolīnijas
* *PrimeraAir Nordic*
* *Riga Airlines*
* *Transeast Airlines*
* Valsts gaisa satiksme
* *VIP Avia*

 |

 |
Ģenerālis Aleksandrs fon Benkendorfs
**Konstantīns Aleksandrs Kārlis Vilhelms Kristofs fon Benkendorfs** (vācu: *Konstantin Alexander Karl Wilhelm Christoph von Benckendorff*, krievu: *Александр Христофорович Бенкендорф*; 1781—1844) bija vācbaltiešu izcelsmes Krievijas Impērijas kājnieku ģenerālis un valstsvīrs.
Atsevišķā žandarmērijas korpusa (*Отдельный корпус жандармов*) jeb Krievijas slepenpolicijas izveidotājs. Viņa jaunākais brālis Konstantīns fon Benkendorfs bija Krievijas ģenerālis, bet jaunākā māsa Doroteja (1785—1857) apprecējās ar kņazu Kristoferu Heinrihu fon Līvenu (1774—1839), Krievijas Impērijas sūtni Parīzē un Londonā.

Dzīvesgājums
------------

Dzimis 1781. gada 4. jūlijā (23. jūnijā pēc VS) Tallinā ģenerāļa Kristofa fon Benkendorfa un Krievijas ķeizarienes Katrīnas II draudzenes un galma dāmas Juliānas Šilingas fon Kanštatas ģimenē. Dzīvoja Rīgā, kad viņa tēvs kļuva par militāro gubernatoru.

Mācījās Pēterburgas jezuītu skolā, 1798. gadā sāka militāro dienestu, 1803. gadā viņš piedalījās militārās operācijās Kaukāzā, pēc 1806.—1807. gada kampaņas 1807. gadā Benkendorfu paaugstināja par pulkvedi, bet pēc Krievu-turku kara 1811. gadā par ģenerālmajoru.
1812. gada karā viņš vadīja uzbrukumu pie Veļižas, kad gūstā krita 8000 Napoleona armijas karavīri un trīs ģenerāļi, bija Maskavas pilsētas komandants pirms tās ieņemšanas, sakāva franču spēkus pie Tempelbergas, piedalījās Berlīnes ieņemšanā un Leipcigas kaujā.
1816. gadā viņu iecēla par 2. dragūnu divīzijas komandieri, bet 1819. gadā par Aizsargu korpusa štāba priekšnieku. 1821. gadā Benkendorfu paaugstināja par ģenerālleitnantu un iecēla par 1. kirasieru divīzijas komandieri.

1821. gadā Benkendorfs ķeizaram Aleksandram I iesniedza ziņojumu par savienības pastāvēšanu un piedalījās Decembristu sacelšanās apspiešanā 1825. gadā. Ķeizars Nikolajs I ģenerāli Benkendorfu iecēla par jaunizveidotās Žandarmērijas Trešās nodaļas un Vienotā korpusa komandieri, 1829. gadā paaugstināja par kājnieku ģenerāli. 1832. gadā piešķīra Benkendorfam grāfa titulu.

Miris 1844. gada 11. (23.) septembrī, atceļā no Bādenes uz Pēterburgu, apbedīts Keila-Joa muižas kapsētā.
**Pēteris Kundziņš** (1886—1958) bija latviešu gleznotājs, scenogrāfs un pedagogs. Glezniecībā pievērsies galvenokārt ainavas žanram, kur galveno emocionālo akcentu lika uz mākoņu tēlojumu.

Dzīvesgājums
------------

Dzimis 1886. gada 18. septembrī Mazsalacas pagasta "Saprašās" zemnieka Kriša Kundziņa un viņa sievas Annas ģimenē. Mācījās Rauskas skolā un Mazsalacas elementārskolā, 1902. gadā iestājās Valmieras skolotāju seminārā, vēlāk Štiglica Centrālajā tehniskās zīmēšanas skolā (1906—1912), kur beidza teātra dekorāciju gleznošanas klasi. 
Darbojās kā skatuves gleznotājs Jaunajā Rīgas teātrī, Latvju operā un Latvijas Nacionālajā operā (1913-1921). No 1913. gada piedalījās izstādēs, eksponēja savas gleznas "Baltās Vārnas" izstādēs Valmierā (1919).
Neatkarīgo mākslinieku vienības biedrs (1923–1940). Līdztekus bija zīmēšanas skolotājs Valmieras, Rūjienas, Daugavpils un Rīgas skolās, Latvijas Skolotāju savienība izdeva viņa mācību grāmatu "Perspektīva".

Pēc Otrā pasaules kara viņu uzņēma Latvijas PSR Mākslinieku savienībā.
Miris 1958. gada 25. jūnijā Rīgā, apglabāts Rīgas Meža kapos.

Piemiņas izstādes Rīgā 1986. un 1990. gadā kopā ar meitu Ievu Kundziņu un mazmeitu Annu Romanovsku.

Mākslinieciskā darbība
----------------------

Kundziņš darbojās gan tēlotājā mākslā, gan scenogrāfijā, plakātā un lietišķajā mākslā, ilustrēja preses izdevumus un grāmatas, gleznoja mākoņus visdažādākajos stāvokļos, noskaņās un diennakts laikos.

Atsauces
--------

1. ↑  geni.com
2. ↑  timenote.info
3. ↑  antonia.lv
Koordinātas: 58°01′01″N 25°52′46″E﻿ / ﻿58.01694°N 25.87944°E﻿ / 58.01694; 25.87944

Helmetas pilsdrupas (V.Z. Štafenhāgena zīmējums 1866. gadā).
**Helmetas pils** (igauņu: *Helme linnus*, vācu: *Ordensburg Helmet, Schloss Helmet*) bija viduslaiku pils Sakalas, vēlāk Livonijas ordeņa valsts teritorijā.

Līdz mūsdienām saglabājušās ovālas formas pilsdrupas 120×60 m platībā Helmes ciemā pie Tervas Valgas apriņķī Igaunijā, kas atrodas pie Valgas-Pērnavas šosejas.

Vēsture
-------

Uzskata, ka Helmetas pils vietā pirms Livonijas krusta kariem atradies sakaliešu pilskalns. Pēc tam, kad 1329. gadā Helmei uzbruka lietuviešu karaspēks, tajā uzcēla ar diviem aizsarggrāvjiem aizsargātu ordeņa mūra pili. 
Helmetas pilī uzturējušies Livonijas ordeņa mestri, par ko liecina kāds mestra Konrāda fon Fītinghofa 1412. gada 24. jūnijā parakstīts dokuments. 1471. gadā ordeņbrāļi Helmetas pilī apcietināja mestru Volthūsu no Herzes un ieslodzīja Cēsu pilī, kur viņš mira. 

1501. gada novembrī Krievijas—Livonijas kara laikā pie Helmetas pils notika liela kauja starp Livonijas ordeņa un Maskavijas karaspēkiem. 
Pēc tam, kad Livonijas kara laikā krievi ieņēma Pērnavas cietoksni, 1575. gadā Helmetas, Ērģemes, Rūjienas pilis padevās Livonijas ķēniņam Magnusam. Pēc kara beigām Helmeta nonāca Polijas-Lietuvas kopvalsts Pērnavas vaivadijas, vēlāk Zviedru Vidzemes sastāvā.

Otrā Ziemeļu kara laikā zviedru pulkvedis Glāzenaps (*Glasenapp*) lika 1658. gada 25. maijā pils mūrus uzspridzināt. Pēc tam pils vairs netika atjaunota.

Attēli
------

* Skats uz Helmes pilskalnu no Valgas-Pērnavas šosejasSkats uz Helmes pilskalnu no Valgas-Pērnavas šosejas
* Helmetas pilsdrupas mūsdienāsHelmetas pilsdrupas mūsdienās
* Helmetas pilsdrupas naktīHelmetas pilsdrupas naktī
* Helmetas pilsdrupas mūsdienāsHelmetas pilsdrupas mūsdienās
* Helmes alasHelmes alas
* Helmes muižas kungu mājaHelmes muižas kungu māja

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Igaunijas viduslaiku pilis un klosteri |
| --- |
|  |
| Dāņu Igaunija, 
vēlāk Livonijas ordeņa valsts daļa | 
* Borkholma
* Ece
* Harka
* Narva
* Nīslota
* Padize
* Rēvele
* Sv. Brigita
* Tolsburga
* Vezenberga
* Vihula

 |
|  |
| Livonijas ordeņa valsts | 
* Helmeta
* Karkuse
* Laisa
* Oberpālene
* Pērnava
* Poide
* Talkhofa
* Tarvasta
* Veisenšteina
* Vīlande
* Zoneburga

 |
|  |
| Sāmsalas-Vīkas bīskapija | 
* Ārensburga
* Hāpsala
* Lode
* Leāle
* Vigala

 |
|  |
| Tērbatas bīskapija | 
* Falkena
* Ilcene
* Kavilda
* Kirumpeja
* Konguta
* Neihauzene
* Oldentorna
* Randene
* Ringe
* Tērbata
* Varbeka
* Zommerpāle

 |

 |
**Kivu ezers** (kiņaruanda: *Ikiyaga cya Kivu*, franču: *Lac Kivu*) ir viens no Āfrikas lielajiem ezeriem. Atrodas uz Kongo Demokrātiskās Republikas un Ruandas robežas Austrumāfrikas Lielās Lūzuma zonas atzarā, tektoniskajā lūzumā. Tektoniskais lūzums turpina paplašināties, ezera apkaimē bieži notiek vulkānu izvirdumi. Ap ezeru atrodas augsti kalni un pirmatnējais mežs, ezers ir ļoti ainavisks.

Ezerā atrodas devītā lielākā ezeru sala pasaulē — Idžvi (285 km²), kā arī Buvumas (225 km²; piecpadsmitā lielākā ezeru sala pasaulē) un Rubondo (215 km²; sešpadsmitā lielākā) salas. Ezera krasti ir blīvi apdzīvoti. Eiropieši ezeru atklāja tikai 1894. gadā. Kopš šī laika ap ezeru notiek vardarbīgi konflikti. Ezers ieguvis skumju slavu ar to, ka 1994. gada Ruandas genocīda laikā šeit tika nogremdēti daudzi upuri.

Ezerā dzīvo 32 sugu zivis, no kurām 16 dzīvo tikai šajā ezerā (endēmas sugas).

Metāna izvirdumi
----------------

Ezera piekraste Ruandā
Kivu ezers ir viens no trim zināmajiem eksplozīvajiem ezeriem — abi pārējie ir Kamerūnā esošie Niosas ezers un Monūnas ezers. Ezera gultnes nogulumi izpēte liecina, ka aptuveni reizi 1000 gados ezerā notiek masveida organismu izmiršana. Nav droši zināms, kas izraisa Kivu ezera izvirdumus, bet tie varētu būt saistāmi ar vulkāniskajām aktivitātēm.

Gāzu sastāvs katram no eksplozīvajiem ezeriem ir atšķirīgs. Kivu ezers sava izvirduma laikā izdala lielu daudzumu metāna un ogļskābās gāzes. Pēdējos gadsimtos šāds izvirdums nav noticis, taču, ja tāds notiktu šodien, tā sekas būtu nesalīdzināmi lielākas nekā citām pasaulē pieredzētajām dabas katastrofām, jo ezera apkaimē dzīvo ap 2 miljoni cilvēku. Pēkšņā gāzu izdalīšanās dažu stundu laikā nosmacētu lielu daļu no šiem cilvēkiem. Bez tam Kivu ezera ūdens masa ir tik liela, ka spēja gāzu izdalīšanās radītu ļoti lielus viļņus, kas salīdzināmi ar cunami. Kivu ezera radītais risks apkārtējiem iedzīvotājiem ir apzināts tikai pēdējā desmitgadē.

Aptuveni 300 metru dziļumā Kivu ezerā atrodas ap 55 miljardi kubikmetru metāna. Ruandas valdība plāno uzsākt šīs gāzes ieguvi, kas ir ļoti vienkāršs process — uzsūknējot ar gāzēm bagāto ūdeni virspusē, tas pats izdala uzņemtās gāzes, galvenokārt ogļskābo gāzi, sērūdeņradi un metānu. Metānu var izmantot enerģijas ieguvei un Ruanda cer neilgā nākotnē palielināt valstī saražotās enerģijas daudzumu divdesmitkārt un kļūt par enerģijas eksportētāju tieši pateicoties Kivu ezera resursiem. Šādā veidā pakāpeniski, nelielā mērā tiktu mazināts ezera radītais risks.

Skatīt arī
----------

* Pasaules lielākie ezeri pēc tilpuma
* Pasaulē dziļākie ezeri

Atsauces
--------

1. ↑  NZZ Online: *ETH-Forscher helfen bei Suche nach Lösung für Kivu-See*

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Kivu ezers***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 315149531
* LCCN: sh85072598
* GND: 4098470-9
* SUDOC: 034108211
* BNF: cb12489889r (data)
* NKC: ge687681

 |

 |