recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Apvienotās Karalistes Uzņēmumu reģistrs** *(angļu: Companies House)* ir galvenā valsts institūcija, kas Apvienotās Karalistes teritorijā no 1844. gada reģistrē un izslēdz privātus vai publiskus uzņēmumus (uzņēmējsabiedrības), filiāles, organizācijas, komandītsabiedrības un citus veidojumus. Uzņēmumu reģistrs veic izmaiņas reģistrēto juridisko personu darbības pamatdokumentos un veic citas aktos paredzētās darbības.[1]

Apvienotās Karalistes Uzņēmumu reģistra vadītājs ir Tims Moss (*Tim Moss*).[2]

Saskaņā ar 2015. gada novembra datiem Apvienotās Karalistes Uzņēmumu reģistrā reģistrēto uzņēmumu skaits pieauga par 6,6% (3,630,297 kopējais reģistrēto uzņēmumu skaits valsts teritorijā) gada laikā. 2015. gada novembrī tika reģistrēti 47 497 jauni uzņēmumi. Uz 2015. gada decembri Anglijā un Velsā kopā ir reģistrēti 3 387 113 aktīvi uzņēmumi, Skotijā ir 192 156 aktīvi uzņēmumi, bet Ziemeļīrijā ir 51 028 Uzņēmumu reģistrā reģistrēti uzņēmumi.[3]

Atsauces
--------

1. ↑  «Arhivēta kopija». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2017. gada 3. decembrī. Skatīts: 2016. gada 27. janvārī.
2. ↑
3. ↑  «Arhivēta kopija». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 4. augustā. Skatīts: 2016. gada 27. janvārī.

Ārējās saites
-------------

* Apvienotās Karalistes Uzņēmumu reģistra mājas lapa
Mācītāju dārzs. 2010.g..

  

**Mācītāju dārzs** ir viens no parkiem, kas atrodas Jēkabpilī, Daugavas labajā pusē, pie Krustpils luterāņu baznīcas. 
Par Mācītāju dārza veidošanās sākumu uzskatāms 1869. gads, kad Krustpils evaņģēliski luteriskās draudzes mācītājs Alberts Tīlings mācītājmuižas īpašumā pie Dzirnupītes, tagad Donaviņas, iestādīja pirmo ozoliņu. Ar to aizsākusies tradīcija, ka katram Krustpils baznīcu apmeklējušam mācītājam, kurš piedalījies dievkalpojumā, jāiestāda ozols. Tā pamazām veidojās mācītāju dārzs. Šī dārza sācējs un uzraudzītājs mācītājs Alberts Tīlings Krustpilī nokalpoja 50 gadus. Viņš bija precējies ar Šarloti Amendu — Talsu prāvesta Kārļa Amendas meitu. Prāvests savā laikā bija komponista Ludviga van Bēthovena draugs un Volfganga Amadeja Mocarta bērnu skolotājs. Kā Alberts Tīlings, tā arī Šarlote Amenda mūžīgo mājvietu atraduši netālajos Kapeles kapos.

Attēlu galerija
---------------

* 
* 
* 
* 
* 
*

Atsauces
--------

1. 1 2  Gailīte, S. Jēkabpils. Rīga:Gandrs, 2002. 106.lpp.
2. ↑  «Mācītāji « Krustpils draudze». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2009. gada 20. novembrī. Skatīts: 2010. gada 12. septembrī.
**Apenīnu brūnais lācis** jeb **Marsikana lācis** (*Ursus arctos marsicanus*) ir lāču dzimtas (*Ursidae*) viena no brūno lāču (*Ursus arctos*) pasugām. 

Apenīnu brūnais lācis dzīvo tikai Apenīnu kalnos 800 līdz 1700 metrus virs jūras līmeņa, un tā izdzīvošana ir ļoti apdraudēta. Mūsdienās tas dzīvo Abruco Nacionālajā parkā, un tā populācija sastāv no 30 īpatņiem. Iespējams, ka 5 lāči dzīvo Trentino apkārtnē. Lāča izdzīvošanu apdraud kalnu slēpošanas tūrisma attīstība Abruco apkārtnē, malumedniecība un lāču indēšana.

Izskats
-------

Apenīnu brūnais lācis augumā ir līdzīgs Eirāzijas brūnajam lācim. Tā svars ir 95—130 kg, rudenī pirms ziemas miega tas sver vairāk kā 200 kg. Tā ķermeņa garums ir apmēram 2 metri. Tam ir mazas, apaļas ausis un īsa aste, apmēram 5—10 cm gara. Kažoks parasti ir tumši brūnā krāsā, lai gan dažiem lāčiem ir zeltaini brūns tonējums.

Ieradumi
--------

Apenīnu brūnais lācis ir nakts dzīvnieks. Tas vairojas ļoti lēni, un tam patīk plašas teritorijas. Parasti piedzimst 1—2 lācēni, ļoti reti 3 vai 4 mazuļi. Piedzimstot tie sver 400—500 g. Mazuļi dzimst decembrī vai janvārī ziemas miega laikā. Mazuļi paliek kopā ar māti 2—3 gadus. Šajā laikā mātītes nepārojas. Ziemas miegs nav dziļš, un lāči mēdz ziemas laikā saulainās dienās uz dažām stundām alu pamest, lai meklētu kaut ko ēdamu.

Apenīnu brūnais lācis ir visēdājs un 60—70% barības ir veģetāra. Lāči ēd dažādus augus, augļus, sēnes, saknes un gumus, kā arī medu, olas, kukaiņus un reizēm nomedī kādu lielo zālēdāju. Ļoti reti lāči uzbrūk aitām vai citiem mājlopiem. Tas neatsakās no maitas un pie izdevības atņem medījumu mazākiem plēsējiem, piemēram, vilkiem. Nebrīvē Apenīnu brūnais lācis dzīvo apmēram 30 gadus.

Atsauces
--------

1. 1 2 3 4 5  «Parco Nazionale della Majella - Biodiversità e Ambienti». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2010. gada 22. janvārī. Skatīts: 2009. gada 2. augustā.
2. ↑  Paynton, Brian (2006). In Bear Country. London: Old Street. ISBN 978-1-905847-14-3
3. ↑  «Wildlife Extra News - Three rare Marsican bears killed in Italy». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2014. gada 3. septembrī. Skatīts: 2009. gada 2. augustā.
4. ↑  «Marsican bear found dead in Abruzzo». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2008. gada 29. decembrī. Skatīts: 2009. gada 2. augustā. Teksts "Abruzzo "ignorēts; Teksts "ITALY Magazine "ignorēts

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Apenīnu brūnais lācis***.
* Italy Battles to Save the Last of Its Wild Bears
* Taking responsibility for the Earth‚Äôs wildlife
* The Apennine Brown Bear: A Critical Review of Its Status and Conservation Problems
**Burhards Malihs** (vācu: *Burkhard Malich*; dzimis 1936. gada 29. novembrī, Šveidnicā) ir Vācijas starptautiskais lielmeistars šahā (1975).

Biogrāfija
----------

Viens no vadošajiem Vācijas Demokrātiskās Republikas šahistiem 20. gadsimta vidū. 1951. gadā uzvarējis valsts skolēnu šaha čempionātā, bet 1953. gadā - jauniešu šaha čempionātā. Divas reizes kļuvis par Vācijas Demokrātiskās Republikas šaha čempionu (1957, 1973) un sešas reizes bijis otrais (1962, 1963, 1967, 1971, 1972, 1974). Divas reizes (1963, 1972) piedalījies Pasaules šaha čempiona izcīņas cikla zonālajos turnīros. 1962. gadā FIDE viņam piešķīra starptautiskā meistara (IM), bet 1975. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

Vācijas Demokrātiskās Republikas izlases sastāvā sekmīgi piedalījies šaha komandu sacensībās:

* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 8 reizes (1958-1972);
* Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījies 1 reizi (1970). Komandu un individuālā vērtējumā izcīnījis 2 bronzas medaļas;
* Pasaules studentu komandu šaha čempionātos piedalījies 3 reizes (1958-1960).

1961. gadā Rīgā piedalījies Vācijas Demokrātiskās Republikas, Latvijas un Lietuvas izlašu mačturnīrā, kur pie 3. galdiņa zaudējis Latvijas meistaram Andrejam Pētersonam.

2004. gadā Vācijas izlases sastāvā uzvarējis Pasaules senioru šaha komandu čempionātā.

Atsauces
--------

1. ↑  Soviet Chess Match-Tournament: Rīga 1961

Ārējās saites
-------------

* Burhards Malihs šahista profils vietnē fide.com
* Burhards Malihs šahista profils vietnē chessgames.com
* Burhards Malihs šahista profils vietnē 365chess.com
* Burhards Malihs šahista profils vietnē chesstempo.com
* Burhards Malihs šahista profils vietnē olimpbase.org (Pasaules šaha olimpiādes)
* Burhards Malihs šahista profils vietnē olimpbase.org (Eiropas komandu šaha čempionāti)
* Burhards Malihs šahista profils vietnē olimpbase.org (Pasaules studentu komandu šaha čempionāti)
**Burkards Valdiss** (vācu: *Burcard Waldis*, ap 1490-1556) bija Reformācijas laikmetā Latvijā dzīvojošs vācu franciskāņu mūks, vēlāk dzejnieks un dramaturgs, daudzu luterāņu korāļu melodiju un tekstu autors un viens no pirmajiem lugu rakstniekiem vācu valodā.

Dzīvesgājums
------------

Dzimis aptuveni 1490. gadā Alendorfā (*Allendorf*) tagadējā Hesenes zemē. Jaunībā iestājās Franciskāņu ordenī un pirms 1522. gada ieradās Livonijas galvaspilsētā Rīgā, kur darbojās kā Rīgas arhibīskapa Jaspera Lindes sūtnis pie Svētās Romas impērijas ķeizara Kārļa V. Pēc atgriešanās Rīgā 1524. gadā Svētbilžu grautiņu laikā viņu apcietināja sakarā ar apvainojumiem pretdarbībā reformācijai. Cietumā viņš atteicās no katoļticības un pārgāja luterticībā. Pēc atbrīvošanas Valdiss izstājās no franciskāņu ordeņa, apprecējās un pelnīja iztiku kā Rīgas alvaslējējs, dodamies ceļojumos uz Antverpeni un Lisabonu. 1527. gadā Rīgā uzveda Valdisa muzikālo meteņu spēli "Parabola par Pazudušo dēlu". 

Viņu apcietināja par apvainojumiem ķecerībā un laikā no 1536. līdz 1540. gadam turēja cietumā Livonijas ordeņa Cēsu, Bauskas un Vīlandes pilīs. Ieslodzījumā viņš atdzejoja vācu valodā visus 150 psalmus un arī komponēja tiem melodijas, kas vēl arvien atrodamas mūsdienu somu un zviedru luterāņu dziesmu grāmatās. 
Pēc atbrīvošanas 1541. gadā Valdiss devās uz dzimteni, kur Vitenbergas universitātē studēja teoloģiju un no 1544. gada līdz pat nāvei strādāja par luterāņu mācītāju Abterodē (*Abterode*) tagadējā Hesenes zemē.

Miris 1556. gadā.

Darbi
-----

* *De parabell vam vorlorn Szohn*, 1527
* *Streitgedicht gegen den Herzog Heinrich von Braunschweig...*, 1542
* *Herzog Heinrich von Braunschweigs Klagelied*, 1542
* *Wie der Lykaon von Wolfenbüttel jeztt neulich in einen Mönch verwandelt ist*, 1542
* *Wahrhaftige Historie von zweien Mäusen*, 1543
* *Ursprung und Herkommen der zwölf ersten alten Könige und Fürsten Deutscher Nation*, 1543
* *der ganz neuw gemachte und in reimen gefaßte Esopus*, 1548
* *Der Psalter in neue Gesangsweise gebracht*, 1553
* *Taten des streutbaren Theuerdank*, 1553
* *Regnum papisticum*, 1555
* *Summarien über die gantz Bibel*, 1556
* *Martin Bucers Gesangbuch, 1566 ar 12 oriģināldziesmām*

Literatūra
----------

* L. Arbusow. Einführung der Reformation in Liv-, Est- und Kurland. Leipzig 1921 (atkārtots izdevums 1962)
* O. Pohrt. Reformationsgeschichte Livlands. Leipzig 1928
* O. Hütteroth. Althessische Pfarrer der Reformationszeit. Marburg 2 1966, S. 385

Atsauces
--------

1. ↑  Inese Lūsiņa. Kā eņģeļi debesīs Diena 1999. gada 16. jūlijā

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 61684790
* LCCN: n91000751
* ISNI: 0000 0000 8141 0693
* GND: 118628666
* SUDOC: 035124423
* BNF: cb13168762d (data)
* NKC: mzk2008468989
* CiNii: DA06785584

 |

 |
**Meža prusaks** (latīņu: *Ectobius sylvestris*) ir Latvijā dzīvojošs brūno prusaku dzimtas (*Blattellidae*) pārstāvis no meža prusaku (*Ectobius*) ģints.

Morfoloģija
-----------

Meža prusaka tēviņam atšķirībā no mātītes spārni sniedzas pāri ķermenim
Meža prusaka ķermeņa garums 7–11 mm. Priekškrūšu vairogs (*pronotum*) tumši brūns ar manāmu baltu vai bēšu maliņu, aiz kuras skaidri redzama vairoga mala. Uz galvas var būt balta svītra, kas līdzīga lentei. Kāpuri melni vai tumši brūni. Mātīšu ķermenis drukns ar īsiem spārniem, kas nenosedz ķermeņa aizmugurējo daļu. Tēviņu ķermenis slaids ar gariem koniskiem spārniem, kas sniedzas pāri ķermeņa aizmugurējai daļai. Tēviņi var lidot, tādēļ reizēm nejauši iekļūst lauku mājās.

Ekoloģija
---------

Izplatīti Eirāzijas lielākajā daļā, (beidzamajā laikā ir ievazāti arī Ziemeļamerikā). Tas ir tipisks līdzenumu prusaks, jo sastopams tikai no jūras līmeņa līdz 603 metriem virs jūras līmeņa. Apdzīvo lapukoku mežus. Pārtiek no lapu komposta. Dienā slēpjas augsnē, aktīvi naktī, lai gan ir informācijas avoti, kuros teikts, ka meža prusaki ir aktīvi dienā. Mātītes uzturas meža zemsegā, tēviņi — zālājā. Imago periods ir no maija līdz septembrim. Kāpuri šķiļas sākot ar jūniju un pārziemo augsnē, bet nākamajā pavasarī pārtop pieaugušos īpatņos (imago).

Atsauces
--------

1. ↑
2. 1 2  Species Ectobius sylvestris - Forest Cockroach - BugGuide.Net
3. ↑  Handbook of urban insects
4. ↑  «Ectobius sylvestris (Forest Cockroach)». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2010. gada 3. maijā. Skatīts: 2009. gada 16. novembrī.
5. ↑
6. 1 2  «Растения и животные.Руководство для натуралиста.Животные.Описания видов13. Фитоника». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2009. gada 18. jūlijā. Skatīts: 2009. gada 17. novembrī.

Ārējās saites
-------------

* Ectobius sylvestris
* Meža prusaka foto (BioLib)
**Elektronvolts** (saīsināti **eV**) ir enerģijas ārpussistēmas mērvienība, kas plaši tiek lietota atomfizikā, kvantu fizikā un citās fizikas nozarēs. Ja starp diviem punktiem elektriskais potenciāls ir 1 volts, tad, lai pārnestu elektronu no viena punkta uz otru starp tiem esošajā elektrostatiskajā laukā, nepieciešama 1 eV liela enerģija.

Tā kā lādiņa *q* pārnešanai nepieciešamais darbs ir vienāds ar *qU*, kur *U* - potenciālu starpība, bet elektrona lādiņš ir −1,602 176 487(40)×10−19 C, tad 

**1eV = 1,602 176 487(40)×10−19 J = 1,602 176 487(40)×10−12 erg**.
Elektronvoltos mēdz izteikt arī elementārdaļiņu masu, izmantojot Einšteina vienādojumu *Е=mc2*. 1 eV/c2=1,782 661 758(44)·10−36 kg un, otrādi, 1 kg=5,609 589 12(14)·1035 eV/c2. 1 atommasas vienība atbilst 931,4 MeV/c2. Izsakot masu elektronvoltos, dalītāju c2 dažkārt neraksta.

Temperatūras mērvienībās 1 eV atbilst 11 604,505(20) kelviniem. Ideālai vienatomu gāzei parastā temperatūrā (300K) katrai brīvības pakāpei atbilst 0,013 eV liela enerģija. Tā kā gāzes atomiem ir 3 brīvības pakāpes, katra atoma kopējā enerģija ir 3 reizes lielāka (sk. arī Bolcmaņa konstante).

Elektronvolta molārais ekvivalents
----------------------------------

Ķīmijā bieži tiek izmantots **elektronvolta molārais ekvivalents**, kas vienāds ar 1 eV reizinājumu ar Avogadro skaitli. Skaitliski tas atbilst 96 485,3383(83) J jeb Faradeja konstantei. Ja viens mols elektronu tiek pārnests starp punktiem ar potenciālu starpību 1 V, tad tas iegūst vai zaudē elektronvolta molārajam ekvivalentam atbilstošu enerģiju.

Daudzkārtņi
-----------

Kodolfizikā un elementārdaļiņu fizikā parasti izmanto elektronvolta daudzkārtņus - **kiloelektronvoltu** (1 keV=103 eV), **megaelektronvoltu** (1 MeV=106 eV), **gigaelektronvoltu** (1 GeV=109 eV), 
**teraelektronvoltu** (1 TeV=1012 eV).

Dažu enerģiju vērtības elektronvoltos
-------------------------------------

| Enerģijas veids | Vērtība |
| --- | --- |
| Molekulas siltumkustības enerģija istabas temperatūrā | 0,025 eV |
| Ūdeņraža atoma jonizācijas enerģija | 13,6 eV |
| Elektrona enerģija televizora kineskopā | apmēram 20 keV |
| Alfa daļiņas enerģija | 2-10 MeV |
| Beta un gamma daļiņu enerģijas | līdz 20 MeV |
| Kosmisko staru daļiņu enerģija | 1 MeV līdz 1000 TeV |
|
**Krajova** (rumāņu: *Craiova*) ir pilsēta Rumānijas dienvidos Oltēnijas apgabalā pie Žiu upes apmēram pusceļā starp Dienvidkarpatiem un Donavu. Dolžas žudeca centrs. Vēsturiskā Oltēnijas gavaspilsēta.

Vēsture
-------

Pirms Krajovas šajā vietā atradās daku un romiešu pilsēta Pelendava (*Pelendava*).

Viduslaikos Krajova bija Oltēnijas galvaspilsēta un vietējo banu rezidence. 1395. gadā šeit, iespējams, notika Rovines kauja starp rumāņu un osmaņu karaspeku.

Pēc 1718. gadā, kad Oltēniju ieņēma Hābsburgu impērija, Krajovas nozīme mazinājās. 1761. gadā, Konstantīna Mavrokordāta valdīšanas laikā, bana rezidence tika pārcelta uz Bukaresti. 1800. gadā pilsētu izpostīja Osmans Pazvantoglu.

1821. gada Valahijas sacelšanās laikā Krajova un tās apkārtne bija viena no galvenajiem sacelšanās centriem.

Cilvēki
-------

Krajovā dzimuši:

* Mihajs Drosmīgais (*Mihai Viteazul*, 1558—1601) — Valahijas princis

Atsauces
--------

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Krajova***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)
* Ebreju enciklopēdijas Austrumeiropā raksts (angliski)

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 204974159
* GND: 4374818-1
* SUDOC: 099250020
* BNF: cb15070806k (data)
* NKC: ge577136

 |

 |
Mūsdienu **lidiskā skaņkārta** ir septiņu toņu gamma, kas sastāv secīgi no trīs toņiem, pustoņa, vēl diviem toņiem un noslēdzoša pustoņa.

Mūsdienu mūzikā mažora popularitātes dēļ lidiskā skaņkārta tiek nereti raksturota kā gamma, kas sākas no mažora ceturtās pakāpes, vai arī kā mažora gamma ar paaugstinātu ceturto pakāpi.

Ievērojamas kompozīcijas, kas sarakstītas lidiskajā skaņkārtā
-------------------------------------------------------------

### Džezs

Amerikāņu džeza mūziķis Džordžs Rasels attīstīja lidiskās skaņkārtas izmantošanu džeza mūzikā. Viņa grāmata *Lydian Chromatic Concept of Tonal Organization*, kļuva ļoti ietekmīga džeza pasaulē, iedvesmojot tādus mūziķus kā Mailss Deiviss, Džons Koltreins un Ornets Kolmens.

### Tautas mūzika

* Daudzas poļu tautasdziesmas, ieskaitot mazurku, ir sarakstītas lidiskajā skaņkārtā. Gammu, kas sastāv no pirmajām sešām lidiskās skaņkārtas notīm, dažkārt dēvē par "poļu skaņkārtu".

Atsauces
--------

1. ↑  (Anon. n.d.)
2. ↑  (Trochimczyk n.d.)
Krako
Krako pilsētas daļa
Krako pilsētas skats
Krako mājas interjers
**Krako** (itāļu: *Craco*) ir pamesta viduslaiku pilsēta Itālijas dienvidos, Bazilikatas reģionā, 54 km no Matēras. Ar laiku Krako iedzīvotāji sāka būvēt apkārt pilsētai nocietinājuma mūri un 13. gadsimtā tā bija nozīmīga nocietināta pilsēta. Joprojām saglabājies nocietinājumu tornis klints virsotnē.

Pilsēta bijusi apdzīvota vairākus tūkstošus gadu, bet pēc iedzīvotāju pārcelšanās uz citām vietām, pilsētā palikušas tikai drupas.

Vēsture
-------

Ap 540. gadu pilsētu apdzīvoja grieķi un tās nosaukums bija "Montedoro".
Agrāk pilsēta piederējusi arhibīskapam Ornaldo de Trikario, kurš, iekarojis šo pilsētu, paziņoja, ka tagad pilsēta ir baznīcas pārvaldībā. 1060. gadā pilsētas nosaukums bija "Garkulum", kas tulkojumā nozīmē "maza uzrakta zeme".
Kamēr pilsēta bija baznīcas pārvaldībā, tā auga un attīstījās, bet pēc pāris desmitiem gadu, kad pie varas nāca Frīdrihs II Hohenštaufens, tā kļuva par nozīmīgu militāru nocietinājumu. Tā kā Frīdrihs II bija Vācijas karalis, tad arī Krako tika pievienota Svētās Romas impērijai. No 1892. līdz 1922. gadam vairāk nekā 1300 pilsētas iedzīvotāju izceļoja uz Ziemeļameriku, zemkopības apstākļu pasliktināšanās dēļ.
Lauksaimniecībai nelabvēlīgi apstākļi, lielais noziegumu skaits, Otrais Pasaules karš dabas kataklizmas un fakts, ka klints, uz kuras uzbūvēta pilsēta varēja nogrūt jebkurā brīdī, noveda pie tā, ka iedzīvotāji arvien pieaugošā skaitā pameta pilsētu. 1963. gadā notikumi mainīja visu pilsētas dzīvi. Nogruvumu, kuri šajā valsts pusē ir bieža parādība, laikā liela daļa ēku pazuda un ap 2000 iedzīvotāju piespiedu kārtā tika pārvietoti uz citām vietām un pilsēta palika tukša un pamesta.

Mūsdienas
---------

Mūsdienās Krako dēvē par spoku pilsētu. Oficiālu ekskursiju uz Krako nav: tie kas ir droši par sevi dodas uz pilsētu pilnībā atbildot par sevi, jo klints var nogrūt jebkurā brīdī. Tomēr pilsētu tūristi ir iemīļojuši, jo ir daudz stāstu par to, ka Krako spokojas. Skaisto ainavu dēļ šo vietu ir iecienījuši arī itāļu filmu veidotāji. Šeit veidotas tādas filmas kā "Vilcene"(*La Lupa*) (1935), "Ķēniņš Dāvids" (1985), "Zvaigžņu radītājs" (*L'Uomo delle stelle*) (1995), Kristus ciešanas (2004) citas.

Atsauces
--------

1. ↑  «LA LUPA - Film (1953)». *ComingSoon.it*.
2. ↑  «King David (1985) - IMDb» – caur www.imdb.com.
3. ↑  «The Star Maker (1995)» – caur www.rottentomatoes.com.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Krako***.
* Неизведанная Италия
* Krako
* The most beautiful abandoned town
* Крако
* Крако средневековый город — призрак

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 242806563
* LCCN: n2017006071
* GND: 7726657-2

 |

 |
**Alora** (indonēziešu: *Pulau Alor*) ir sala Indonēzijā, Mazo Zunda salu arhipelāgā, Aloras salu grupas lielākā sala. Administratīvi ietilpst Austrumu Nusa Tengaras provinces Aloras apriņķī. Lielākā apdzīvotā vieta ir apriņķa centrs Kalabahi. Salas iedzīvotāji pieder divām atšķirīgām etniskām grupām — alorieši, kas runā malajiešu-polinēziešu saimes valodās, kā arī papuasi, kas runā ap 15 dažādās papuasu valodās. 68% iedzīvotāju ir protestanti, 26% — musulmaņi.

Ģeogrāfija
----------

Sala izvietojusies Indonēzijas dienvidaustrumos. Ziemeļos to apskalo Floresas jūra, dienvidos — Savu jūra. Ombai šaurums austrumos to atdala no Vetaras, bet Pantaras šaurums rietumos — no Pantaras. Sala vulkāniskas izcelsmes, reljefs kalnains; augstākā virsotne ir Munas kalns 1839 m vjl.

Salās valda tropiskais klimats. Ainavā dominē tropiskie lietusmeži.

Atsauces
--------

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Alora***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* *Brockhaus Enzyklopädie* raksts (vāciski)

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 160040539
* GND: 4556408-5
* BNF: cb12487161z (data)
* NKC: ge408681

 |

 |
**Ovidiu-Doru Foišors** (rumāņu: *Ovidiu-Doru Foișor*; dzimis 1959. gada 6. aprīlī) ir Rumānijas starptautiskais meistars šahā (1982).

Biogrāfija
----------

1980. gados bijis viens no vadošajiem Rumānijas šahistiem. 1978. gadā Groningenā Eiropas junioru šaha čempionātā ierindojies 4. vietā. Rumānijas šaha čempionātos izcīnījis zelta (1982), sudraba (1985) un bronzas (1987) medaļas.

Daudzu starptautisko šaha turnīru laureāts, tajā skaitā uzvarējis vai dalījis pirmo vietu turnīros Timišoarā (1987), Olotā (Spānija, 1992), Grenoblē (2003), Kannās (2007), Ljēžā (2008), Lozannā (2008).

Pārstāvējis Rumānijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:

* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 2 reizes (1982, 1988);
* Balkānu valstu komandu šaha čempionātos piedalījies 6 reizes (1979, 1982-1983, 1986-1988, 1992). Komandu vērtējumā visās reizēs izcīnījis bronzas medaļas, bet individuālajā - zelta (1979) un 2 sudraba (1986, 1988) medaļas.

Par panākumiem turnīros FIDE 1982. gadā Foišoram piešķīrusi starptautiskā meistara (IM) nosaukumu.

No 2000. līdz 2006. gadam bijis Rumānijas šaha izlases kapteinis Pasaules šaha olimpiādēs, bet 2001. un 2005. gadā šīs pašas funkcijas pildījis Eiropas komandu šaha čempionātos.

Personīgā dzīve
---------------

Bijis precējies ar Rumānijas starptautisko lielmeistari šahā Kristini-Adeli Foišoru (1967—2017). Viņu meitas Sabina-Frančeska (dzimusi 1989. gadā) un Mihaela-Veronika (dzimusi 1994. gadā) arī ir šahistes.

Atsauces
--------

1. ↑  «Federația Română de Șah: Prezentare». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2018. gada 17. martā. Skatīts: 2017. gada 8. februārī.
2. ↑  OlimpBase :: Men's Chess Olympiads :: Ovidiu Foişor
3. ↑  OlimpBase :: Men's Chess Balkaniads :: Ovidiu Foişor

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
**Emils Cinners** (čehu: *Emil Zinner*; 1909. gada 23. augusts Brno — 1942. gada 8. jūlijs Maidaneka) bija ebreju izcelsmes Čehoslovākijas šahists.

Biogrāfija
----------

No 1920. gadu beigām līdz 1930. gadu beigām daudzu starptautisko šaha turnīru dalībnieks: 1929. gadā uzvarējis Krāličkā, 1930. gadā dalījis 5.-6. vietu Bilinā (uzvarējis Heincs Ferders), 1931. gadā dalījis 8.-10. vietu Brno (uzvarējis Salo Flors), 1933. gadā dalījis 2.-4. vietu Moravska Ostravā (uzvarējis Ernsts Grīnfelds), 1934. gadā dalījis 4.-6. vietu Badlībenverdā (uzvarējis Salo Flors), 1935. gadā dalījis 5.-7. vietu Luhačovicē (uzvarējis Karels Opočenskis), 1935. gadā dalījis 2.-3. vietu aiz Kārļa Gilga Konstantinsbādē, 1936. gadā bijis 15. vietā Podebrados (uzvarējis Salo Flors) un 2. vietā Prāgā aiz Paula Keresa.

Pārstāvējis Čehoslovākijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:

* Pasaules šaha olimpiādē piedalījies 1937. gadā;
* neoficiālajā Pasaules šaha olimpiādē piedalījies 1936. gadā un individuālajā vērtējumā izcīnījis bronzas medaļu.

Otrā pasaules kara laikā gājis bojā Maidanekas koncentrācijas nometnē.

Atsauces
--------

1. ↑  OlimpBase :: Men's Chess Olympiads :: Emil Zinner
2. ↑  OlimpBase :: unofficial Chess Olympiads :: Emil Zinner
3. ↑  Die väterlichen Vorfahren von Senator John Kerry

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
Kabalas pamatteksta "Zohar" pirmā tipogrāfiskā izdevuma titullapa, Mantuja, 1558.
**Mozus no Leonas** (ap 1250 — 1305), ebreju literatūrā pazīstams kā **Moše ben Šem-Tov** (**משה בן שם-טוב די-ליאון**), angliski **Moses de Leon**, rabīns un kabalists, tiek uzskatīts par Kabalas pamatteksta *Zohar* autoru, kaut arī tas tikai daļēji ir viņa oriģināldarbs, daļēji senāku tekstu pārlikums.

Biogrāfija
----------

Dzimis Spānijas vidienes pilsētā Gvadalahārā, 30 gadus dzīvojis Gvadalahārā un Valladolidā, vēlāk Avilā. 1305. gadā nolēmis atgriezties mājās, miris Arevalo. Leģenda vēstī, ka pēc Mozus nāves kāda bagāts vīrs no Avilas viņa bez līdzekļiem atstātajai atraitnei esot piedāvājis lielu summu par oriģinālu, no kura viņas vīrs izgatavojis *Zohar* kopiju, bet atraitne atzinusies, ka vīrs esot īstenībā bijis manuskripta autors.

Mācība
------

Mozus no Leonas ap 1280. gadu sāka kabalistu vidē izplatīt grāmatas aramiešu valodā, kuras viņš teicās esam nokopējis no antīkiem gudrības tekstiem, kuru autors bijis rabīns Simons bar Johai, slavenā rabīna Akivas māceklis, kas dzīvojis un mācījis Izraēla zemē otrajā gadsimtā. Šīs grāmatas kļuva par pamatu *Sefer ha-Zohar* ("Mirdzuma grāmatai"), kas pamazām pārtapa par Kabalas kanonisko tekstu *Ha-Zohar ha Qadosh* ("Svētais Zoars"). Tās bija pilnas ar jaunvārdiem, noslēpumainu simboliku un erotisku iztēli. Teksta analīze liecina, ka tas patiesi balstās uz senāku materiālu, tomēr lielā mērā ir paša Leonas Mozus jaunrade, izmantojot automātisko rakstīšanu transa stāvoklī.

Izvilkums no mācības
--------------------

> 
>   
> 
> Dievs ir vienots veselums — viens bez diviem, nenovērtējams. Patiesi dievišķa eksistence izraisa visa radītā eksistenci. Cildenās iekšējās būtības slepus rada saikni, kas vieno visu no visaugstākā līdz viszemākajam, plešoties no augšējā baseina līdz pasaules malai.
> Nav nekā — pat ne vismazākā lieta, kas nav saistīta ar šīs ķēdes posmiem. Viss ir savažots tā noslēpumā, notverts tā vienīgumā. Dievs ir viens, Dieva noslēpums ir viens, visa pasaule apakšā un augšā neizprotamā veidā ir viena. Dievišķā eksistence ir nedalāma.
> Visa ķēde ir viena. Lejā līdz pat pēdējam posmam, viss ir saistīts ar visu pārējo; tātad dievišķā būtība ir kā apakšā, tā augšā, debesīs un virs zemes. Nav nekā cita.
>   
> 
>   
> 
> Mozus no Leonas „Sefer ha-Rimmon" (Granātābolu grāmata), Atlanta, 1988.
> 
> 
> 
>   
> 
> 
> 
>

Ārējās saites
-------------

* Ebreju enciklopēdija; Mozus no Leonas, (Ben Shem-Tob) de." (angliski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 79260667
* LCCN: n85299967
* ISNI: 0000 0001 1878 4382
* GND: 102794510
* SELIBR: 195571
* SUDOC: 028939522
* BNF: cb120671448 (data)
* NLA: 50043300
* BNE: XX4759235

 |

 |
**Omolona** (krievu: *Омолон*, jakutu: *Омолоон*, čukču: *Олёл*) ir upe Krievijas Federācijas ziemeļaustrumos, Kolimas labā krasta un tās garākā pieteka. Plūst pa Magadanas apgabala, Čukotkas autonomā apvidus un Sahas Republikas teritoriju. Nosaukums cēlies no jukagiru valodas *omol* — ‘labs’ un *on* — ‘upe’.

Upe sākas Kolimas kalnienes Otaikačanas grēdā. Plūst ziemeļu virzienā. 20 km no iztekas upe nonāk Augšomolonas ieplakā, kur izteikti meandrē, veidojot attekas un vecupes. Šķērsojot kalnienes grēdas, ieleja sašaurinās. Vidustecē šķērso Uļaganas ieplaku, kur krasti purvaini, upe veido daudzas attekas. Lejtecē plūst pa Kolimas zemieni, ietek Kolimā 270 km no tās ietekas jūrā. Lielākās pietekas ir Oloja, Kegaļi (labās), Kedona (kreisā). Upes baseinā klimats krasi kontinentāls, vidējā gada temperatūra -12,8 °С, absolūtais minimums -61 °C. Aizsalst oktobra vidū, ledus iziet maija beigās. Augštecē upe pārsalst.

Upe kuģojama 595 km no ietekas līdz Omolonas ciemam, lejtecē izmanto koku pludināšanai. Upes baseinā nozīmīgas zelta un sudraba atradnes. Krasti mazapdzīvoti, vienīgā pastāvīgi apdzīvotā vieta ir evenu apdzīvotais Omolonas ciems Čukotkas autonomā apvidus teritorijā. Lejpus Olojas ietekas atrodas pamestā Ustjolojas meteostacija.

Atsauces
--------

1. ↑  «Меновщиков Г. А. Местные названия на карте Чукотки. Краткий топонимический словарь». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 4. augustā. Skatīts: 2021. gada 23. martā.
2. ↑  «Omolona». *Ģeogrāfijas vārdnīca Pasaules zemes un tautas*. Rīga : Galvenā enciklopēdiju redakcija. 1978. 531. lpp.
3. ↑  Леонтьев В. В. Новикова К. А. Топонимический словарь Северо-Востока СССР
4. ↑  Вода России. Малый Анюй

Ārējās saites
-------------

* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 315128721

 |

 |
**SK Cēsis** ir Cēsīs bāzēts sporta klubs, kurš vislabāk bija atpazīstams ar savu sieviešu basketbola komandu, kas dibināta 1995. gadā. 2005./2006. gada sezonā komanda kļuva par profesionālu vienību un līdz 2015. gadam bija viena no labākajām Latvijā, trīs reizes izcīnot valsts čempioņu titulu (2009, 2012, 2013).

Vēsture
-------

Savā pirmajā LSBL sezonā "SK Cēsis" ieguva 5. vietu, bet no 2006. līdz 2015. gadam tikai vienu reizi neizcīnīja medaļas. 2007/2008. gada sezonā paralēli dalībai LSBL, klubs piedalījās Baltijas sieviešu basketbola līgā, kur tika izcīnīta augstā 2. vieta, un pirmo reizi kluba vēsturē tika startēts FIBA Eiropas kausā, kur tika sasniegts 1/16 fināls. 2008./2009. gada sezonā tika izcīnīts LSBL čempionu tituls. 2009/2010. gada sezonā klubs spēlēja Latvijas Sieviešu basketbola līgā, Lietuvas Sieviešu basketbola līgā un Baltijas sieviešu basketbola līgā. 2010. gada rudenī finansiālu problēmu dēļ no klubu aizgāja vadošās spēlētājas un 2010/11. gada LSBL sezonu "SK Cēsis" pabeidza 7. vietā neiekļūstot izslēgšanas spēlēs. 2011/12. gada sezonas regulāro čempionātu "SK Cēsis" pabeidza otrajā vietā, bet finālsērijā uzvarēja Rīgas TTT un otro reizi kļuva par čempionēm. No 2012./2013. gada līdz 2015./2016. sezonai "SK Cēsis" piedalījās Latvijas — Igaunijas sieviešu basketbola čempionātā. Latvijas čempionu tituls tika iegūts arī 2012./2013. gada sezonā.

2016. gada septembrī "SK Cēsis" sieviešu basketbola komanda atsauca savu dalību LSBL sacensībās.

Izcīnītās vietas LSBL čempionātā
--------------------------------

* 2006 — 3.
* 2007 — 3.
* 2008 — 2.
* 2009 — 1.
* 2010 — 2.
* 2011 — 7.
* 2012 — 1.
* 2013 — 1.
* 2014 — 2.
* 2015 — 2.

Atsauces
--------

1. ↑  Jānis Makulēns. «"Cēsis" – 2009. gada Latvijas čempiones!». sportacentrs.com, 2009. gada 9. aprīlī. Skatīts: 2009. gada 7. oktobrī.

Ārējās saites
-------------

* Kluba oficiālā mājaslapā
* Profils Basket.lv
Arhibīskaps uzvilcis galero
**Galero** ir viens no katoļu garīdzniecības galvassegu veidiem, ko nēsāja agrāk. Sākotnēji tā bija tikai kardināla galvassega, vēlāk to sāka nēsāt arī citas hierarhijas kārtas garīdznieki.

Kardināla galero
----------------

Tā ir zema, hūtei līdzīga purpursarkanas krāsas auduma cepure ar ļoti platām malām, no kurām nokarājas divas auklas, kuru katras galus nobeidz 15 bārkstu veidoti pušķi. Purpursarkanā krāsa simbolizē kardināla gatavību izliet savas asinis par ticību, aizstāvot Baznīcu. Pēc otrā Vatikāna Koncila, no 1969. gada to vairāk nelieto kā liturģisko galvassegu, taču tas nav aizliegts, tāpēc daži kardināli nēsā privātā kārtā. Tradicionāli, kardinālam nomirstot, galero tiek pakārta pāri mirušā kapam un tur atrodas tik ilgi, kamēr miesa nepārvēršas pīšļos, tādā veidā atgādinot par cilvēka niecību zemes virsū.

Galero ir sākotnējā jeb pirmā kardināla cepure. Tā radusies no svētceļnieku cepures, kas arī ir ar platām malām, to pārveidojot, cepures auklu galus nobeidzot ar bārkstīm. Pirmo reizi galero pasniedza trīspadsmit jaunievēlētajiem kardināliem pāvests Inocents IV Ziemassvētkos pirmā Lionas Koncila laikā, 1245. gadā.

Citu garīdznieku hierarhijas kārtu galero
-----------------------------------------

Pēc galero krāsas un bārkšu pušķu skaita, kas ir vienādā skaitā divu auklu jeb saišu galos, var noteikt, kādas kārtas garīdznieks to valkā.
Galero galvassega ar saitēm un bārkstīm ir vienā konkrētā krāsā.

* Kardinālam — sarkanā krāsā ar 30 pušķiem, 15 katrā pusē;
* patriarham un primasam — zaļā krāsā ar 30 pušķiem, 15 katrā pusē;
* arhibīskapam — zaļā krāsā ar 20 pušķiem, 10 katrā pusē;
* bīskapam — zaļā krāsā ar 12 pušķiem, 6 katrā pusē;

Mūsdienās galero izmanto visu katoļu garīdzniecības kārtu heraldikā, izstrādājot ģerboņus.

Atsauces
--------

1. 1 2  «www.philippi-collection.blogspot.com». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2011. gada 30. septembrī. Skatīts: 2011. gada 27. septembrī.
2. ↑  «www.renegadetrad.blogspot.com». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2015. gada 29. septembrī. Skatīts: 2011. gada 27. septembrī.

Ārējās saites
-------------

* Galero svinīga uzlikšana
* Galero virs kapa
* Dažādi galero

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
 Romas katoļu Baznīcas garīdznieku liturģiskie tērpi  |
| --- |
|  |
| Apģērbi | 
* Alba
* Dalmatika
* Fascija
* Komža
* Ornāts
* Stola
* Sutana
* Sutana ar pelerīnu
* Veļums

 |
|  |
| Galvassegas | 
* Birete
* Galero
* Kardināla cepure
* Mitra
* Piuska

 |

 |
Elektrovilciens Rīziperes stacijā
**Tallina—Rīzipere—Tallina** (igauņu: *Tallinn–Riisipere–Tallinn*) ir piepilsētas elektrovilcienu maršruts Igaunijā, kas apkalpo Harju apriņķa rietumu pagastus, kā arī Tallinas, Saues un Keilas pilsētas. No Tallinas centrālās stacijas līdz Keilai vilcieni kursē dzelzceļa iecirknī *Tallina—Keila*, tālāk turpina ceļu dienvidu virzienā līdz Rīziperei dzelzceļa iecirknī Keila—Rīzipere. Maršruta kopgarums — 51,4 km. Vēsturiski dzelzceļš tika izbūvēts līdz Hāpsalu pilsētai, taču 1905. gadā būvētais dzelzceļš pēc īpašnieku maiņas un neveiksmīgas saimniekošanas 2004. gadā tika demontēts.[1]

2017.gadā Igaunijas valdība lēma piešķirt līdzekļus posma Rīzipere—Turba atjaunošanai. Kopš 2019.gada 8.decembra pasažieru vilcieni kursē maršrutā Tallina—Turba (par vienu staciju tālāk nekā iepriekš).

Maršruta elektrifikācija
------------------------

* 1924. gads — Tallina—Pēskila (11,2 km)
* 1958. gads — Pēskila—Keila (+15,6 km)
* 1965. gads — Keila—Vazalemma (+10,6 km)
* 1981. gads — Vazalemma—Rīzipere (+14 km), kas ir pēdējais līdz šim elektrificētais dzelzceļa iecirknis Igaunijā.[2]
* 2019. gads — Rīzipere—Turba (+6,6 km), kā iecirkņa "Vazalemma—Rīzipere" turpinājums[3].

Pieturas
--------

Tallinas—Rīziperes—Turbas maršrutā ir 22 pieturas. Maršrutā kursē 9 vilcienu pāri darbdienās un 8 vilcienu pāri brīvdienās.

* Tallinas centrālā stacija
* Lillekila
* Tondi
* Jerve
* Rahumee
* Nemme
* Hīu
* Kivimē
* Pēskila
* Lāgri
* Urda
* Padula
* Saue
* Valingu
* Keila
* Kulna
* Vazalemma
* Kibuna
* Laitse
* Jānika
* Rīzipere
* Turba

Atsauces
--------

1. ↑  «Haapsalu: raudtee valmimise, sulgemise ja hävingu päev». *Eesti Päevaleht*. 2005. gada 24. septembrī. Skatīts: 2012. gada 30. septembrī. (igauniski) (maksas saturs)
2. ↑  «Elektriraudtee: History». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2012. gada 3. jūlijā. Skatīts: 2012. gada 30. septembrī. (angliski)
3. ↑
**Elektrontieksme** ir enerģija, kas izdalās, brīvam atomam vai molekulai pievienojot elektronu un kļūstot par negatīvi lādētu jonu. Divu vai vairāku elektronu pievienošana norisinās nevis ar enerģijas izdalīšanos, bet gan ar tās uzņemšanu.

Principiālais vienādojums
-------------------------

{\displaystyle A+e^{-}\rightarrow A^{-}+E\_{A}} ,

kur {\displaystyle A} ir atoms vai molekula, {\displaystyle e^{-}} ir elektrons, {\displaystyle A^{-}} ir negatīvi lādēts jons jeb anjons, {\displaystyle E\_{A}} ir elektrontieksme. Tas ir eksotermisks process.

Dažādu elementu elektrontieksme
-------------------------------

Jo lielāka ir ķīmiskā elementa elektrontieksme, jo vairāk izpaužas tā nemetāliskās īpašības (spēja pievienot elektronus).

Tā kā metāliskie elementi nepievieno elektronus, elektrontieksme ir tieši nemetālisko elementu aktivitātes mērs.

Vērtības noteikšana un pielietojums
-----------------------------------

Elementam elektontieksmi noteikt eksperimentāli iespējams retos gadījumos (atšķirībā no jonizācijas enerģijas), to aprēķina teorētiski un tās skaitliskā vērtība bieži ir aptuvena.

Elementu elektrontieksmes izmanto elementu elektronegativitāšu noteikšanai.

Atsauces
--------

1. ↑  Valdis Kokars. *Vispārīgā ķīmija*. Rīgas Tehniskā universitāte, 2009. 65. lpp. ISBN 978-9984-32-700-6.
**Metameklētājs** ir meklēšanas rīks, kas sūta lietotāju pieprasījumus ar vairākām citām meklētājprogrammām un / vai datubāzēm apkopo rezultātus vienotā saraksta vai parāda tos atkarībā no to avota. Metameklētāji dod iespēju lietotājiem ievadīt meklēšanas kritērijus vienreiz, bet piekļūt vairākiem meklētājiem vienlaicīgi. Metameklētāji darbojas uz pieņēmumu, ka Internets ir pārāk liels, lai vienā meklētājprogramma indeksēt to visu, un ka plašākus meklēšanas rezultātus var iegūt, tos apvienojot no vairākām meklētājprogrammām. Tas arī paglābj lietotāju no nepieciešamības izmantot vairākas meklētājprogrammas atsevišķi.

Darbība
-------

Metameklētāji veido tā saucamo virtuālo datu bāzi. Tie neveido kādas fiziskas datubāzes vai katalogus internetā. Gluži pretēji, tie pieņem lietotāja pieprasījumu, nodod to uz vairākām citām datu bāzēm un pēc tam apkopo rezultātus, pamatojoties uz konkrētu algoritmu rezultātiem. 

Nav divu vienādu metameklētāju. Daži meklē tikai starp populārākajām meklētājprogrammām, kamēr citi meklēt arī mazāk zināmos meklētājos, intereškopās un citās datu bāzēs. Tie atšķiras arī pēc tā, kā rezultāti tiek uzrādīti un pēc tā cik daudz meklētājprogrammas tiek izmantotas. Daži uzrāda rezultātus saskaņā ar citām meklētājprogrammām vai datu bāzēm, savukārt citi rezultātus rāda atkarībā no rezultātu būtiskuma, bieži vien slēpjot kura meklētājprogramma sniedza konkrētos rezultātus. Metameklētājs sniedz lietotājam konkrētu labumu — tas novērš rezultātu dublicēšanos, kā arī grupējot rezultātus secībā, kurā būtiskākie rezultāti ir saraksta augšgalā.

Meklētājprogrammas bieži atšķiras arī pēc to meklēšanas pieprasījumu sintakses. Piemēram, dažas meklētājprogrammas ļauj izmantošana vārdu "un" bet citām nepieciešams "+" un citām nepieciešama tikai atstarpe, lai apvienotu vārdus. Labākie metameklētāji mēģina šo meklēšanas pieprasījumu arī tā veidot, lai konkrētā meklētājprogramma šo pieprasījumu saprastu.

Rezultātu kvalitāte
-------------------

Rezultāti metameklētājiem var atšķirties pamatojoties uz daudziem mainīgajiem lielumiem. Taču pat visvienkāršākais metameklētājs meklē vairāk nekā viena vienīga meklētājprogramma. No otras puses, tiek teikts, ka rezultāti ir mazāk būtiski, jo metameklētājs nevar zināt kādas iekšējās "alķīmijas" veic katra meklētājprogrammu, lai iegūtu konkrētos rezultātus (metameklētājam nav nekādas tiešas piekļuves meklētājprogrammu datu bāzēm).

Metameklētāji tiek dažkārt izmantoti vertikālās meklēšanas portālos, un, lai dziļajā vai neredzamajā globālajā tīmeklī (invisible web, deep web)

Metameklētāju saraksts
----------------------

* Brainboost Archived 2010. gada 26. februārī, *Wayback Machine* vietnē.
* ChunkIt! Archived 2010. gada 16. aprīlī, *Wayback Machine* vietnē.
* Clusty
* Dogpile
* Excite
* Harvester42
* HotBot
* Info.com
* Ixquick
* Mamma
* Metacrawler
* MetaLib
* Mobissimo
* Myriad Search
* SideStep
* WebCrawler
* DeeperWeb
* WiinkZ[novecojusi saite] Latvia MultiSearch

Piezīmes un atsauces
--------------------

1. ↑  Metasearch engine
2. ↑  List of search engines
**Deivids Maikls Dreimans** (angļu: *David Michael Draiman*; dzimis 1973. gada 13. martā, Bruklinā, ASV) ir grupas *Disturbed* vokālists.

Mūzika
------

Viņš ir viens no sešiem māksliniekiem, kas iedziedāja *Queen of the Damned* skaņasceliņu, ar Džonatanu Deivisu no *KoRn*, Veinu Statiku no *Static-X*, Džeju Gordonu no *Orgy Orgy*, Česteru Beningtonu no *Linkin Park*, un Merilins Mensons. Viņš ar grupu *Disturbed* tās pirmo albumu *Believe* izdeva vectēva nāves dēļ. 2006. gadā Deivids tika ierindots *Hit Parader* "100 visu laiku labāko smagā metāla vokālistu" 42. vietā.

2003. gadā viņš ar savu grupas biedru ģitāristu Denu Doneganu un bundzinieku Maiku Vengrenu izveidoja pats savu izdevējkompāniju *Intoxication Records*.

Dziesma *Inside the Fire*, no viņu jaunā albuma *Indestructible*, ir par grūtu viņa dzīves daļu, viņa jaunības laiku draudzenes pašnāvību. Pēc tās viņam bija murgi, bet viņš ar tiem tika galā. Nesen strādājot pie *Indestructible* albuma dziesmu vārdiem, murgi atsākās. Mūzikas video *Inside the Fire* viņš parāda, ko pašnāvība nozīmē ticīgajiem.

Diskogrāfija
------------

### Disturbed

* *The Sickness* (2000)
* *Believe* (2002)
* *Ten Thousand Fists* (2005)
* *Indestructible* (2008)
* *Asylum* (2010)
* *Immortalized* (2015)
* *Evolution* (2018)

### Device

* *Device* (2013)

Atsauces
--------

1. ↑  [«Smagā metāla 100 visu laiku labākie vokālisti (angliski)». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2011. gada 6. jūnijā. Skatīts: 2008. gada 13. septembrī. Smagā metāla 100 visu laiku labākie vokālisti (angliski)]
**Frīdrihs Zēmišs** (vācu: *Friedrich Sämisch*; 1896. gada 20. septembris, Berlīne — 1975. gada 16. augusts, Berlīne) bija Vācijas starptautiskais lielmeistars šahā (1950).

Biogrāfija
----------

Lielākos panākumus šahā sasniedzis 20. gadsimta sākumā. 1921. gadā uzvarējis Austrijas neoficiālajā šaha čempionātā. 1922. gadā bijis pārāks mačā pret Rihardu Reti ar 5½:2½ (+4, =3, -1). 1923. gadā Kopenhāgenas šaha turnīrā dalījis otru vietu ar Saveliju Tartakoveru (uzvarējis Ārons Nimcovičs). 1925. gadā bijis trešais Bādenbādenes šaha turnīrā aiz Aleksandra Aļehina un Akibas Rubinšteina. Pārstāvējis Vācijas izlasi šaha komandu sacensībās. 1931. gada Pasaules šaha olimpiādē kopā ar komandu bijis trešais, bet 1936. gadā neoficiālajā šaha olimpiādē Minhenē atkārtojis šo panākumu. 1950. gadā FIDE kā vienam no pirmajiem Zēmišam piešķīrusi starptautiskā lielmeistara (GM) titulu. Mūža beidzamajos gados izcēlies ar to, ka nopietnu turnīru partijās regulāri pārtērējis apdomas laiku. Tā 1969. gadā divos turnīros Vācijā un Zviedrijā viņš zaudējis visas partijas (15 vienā un 13 otrā) ar laika pārtēriņu.

Devis nozīmīgu ieguldījumu šaha atklātņu teorijā. Zēmiša vārdā ir nosaukti divi bieži lietoti atklātņu varianti:

* Vecindiešu aizsardzībā: 1. d4 Zf6 2. c4 g6 3. Zc3 Lg7 4. e4 d6 5. f3.
* Nimcoviča aizsardzībā: 1. d4 Zf6 2. c4 e6 3. Zc3 Lb4 4. a3.

Atsauces
--------

1. ↑  Copenhagen (1923)
2. ↑  Baden-Baden (1925)

Ārējās saites
-------------

* Frīdrihs Zēmišs šahista profils vietnē chessgames.com
* Frīdrihs Zēmišs šahista profils vietnē 365chess.com
* Frīdrihs Zēmišs šahista profils vietnē olimpbase.org (Pasaules šaha olimpiādes)
* Frīdrihs Zēmišs šahista profils vietnē olimpbase.org (neoficiālās Pasaules šaha olimpiādes)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 285070093
* ISNI: 0000 0003 9127 3655

 |

 |
Galinda (*Galinden*) starp pārējām prūšu zemēm.
Sadalītā Galindas zeme pēc iekļaušanas Vācu ordeņa valsts sastāvā.
**Galinda** (latīņu: *Galindia*, vācu: *Galinden*) bija senprūšu zeme tagadējās Varmijas-Mazūrijas vojevodistes teritorijā.
Atradās Mazovijas pierobežā, starp Bārtas zemi ziemeļos, Sasnas zemi rietumos un Sudavas zemi austrumos.

Vēsture
-------

*Pamatraksts: Galindi* 
Galindi pirmo reizi pieminēti grieķu vēsturnieka Ptolemaja darbā Ģeogrāfijas ceļvedis (*Geographike Hyphegesis*) ap mūsu ēras 150. gadu kā *Galindoi* (grieķu: *Γαλίνδοι*).

Prūsijas krusta kara laikā 1231. gadā galindu zeme nosaukta par *Galindo*. Šajā pierobežas zemē Vācu ordenis 1285. gadā uzcēla Lecenes pili (*Lötzen*, no jauna dibināta 1348. gadā), 1335. (1396.) gadā Angerburgas pili (*Angerburg*), 1345. gadā Johanisburgas pili (*Johannisburg*) un 1360. gadā Ortelsburgas pili (*Ortelsburg*). 
Iekarotā Galindas teritorija atradās Balgas komtura pakļautībā.

1525. gadā Galindas zeme iekļauta Prūsijas hercogistes sastāvā, vēlāk Prūsijas un Vācijas impērijas sastāvā. Pēc Otrā pasaules kara, pamatojoties uz 1945. gada Potsdamas konferences lēmumiem, šī teritorija tika piešķirta Polijai.

Atsauces
--------



|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Senās Prūsijas zemes |
| --- |
|  |
| 
* Bārta
* Galinda
* Lubava
* Kulma
* Nadruva
* Notanga
* Pagude
* Pamede
* Sasna
* Semba
* Vārme

 |

 |
**Silvija Raluka Sgarča** (rumāņu: *Silvia-Raluca Sgîrcea*; dzimusi 1989. gada 11. jūlijā Drobetā-Turnuseverinā) ir Rumānijas starptautiskā meistare šahā (2011).

Biogrāfija
----------

Šahu trīs gadu vecumā iemācījis spēlēt tēvs. 1999. gadā izcīnījusi uzvaru Eiropas jauniešu šaha čempionātā meiteņu U10 vecuma grupā. 2004. gadā viņas ģimene pārcēlusies uz Bukaresti. 2005. gada aprīlī Bukarestē uzvarējusi *Progresul RATB* kausa izcīņā šahā. 2009. gada jūlijā dalījusi trešo vietu atklātajā Bulgārijas sieviešu šaha čempionātā. 2009. un 2012. gadā uzvarējusi Rumānijas sieviešu čempionātā šaha ātrspēlē. 2012. gadā izcīnījusi otro vietu Rumānijas sieviešu čempionātā šaha problēmu risināšanā.

Par panākumiem turnīros FIDE 2011. gadā Sgarčai piešķīra starptautiskās meistares (WIM) nosaukumu.

2011. gadā beigusi Bukarestes Ekonomikas akadēmijas (rumāņu: *Academia de Studii Economice din București*) Finanšu, apdrošināšanas, banku un fondu biržu fakultāti. Strādājusi Rumānijas telekomunikāciju uzņēmumā *Romtelecom*.

Atsauces
--------

1. ↑  «Jugend - Europameisterschaften U10 bis U18». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 4. martā. Skatīts: 2017. gada 29. decembrī.
2. ↑  Ergebnis der offenen bulgarischen Frauenmeisterschaft 2009
3. ↑  Endergebnis der rumänischen Frauenblitzmeisterschaft 2009
4. ↑  Endergebnis der rumänischen Frauenblitzmeisterschaft 2012
5. ↑  2nd quarter Presidential Board Meeting 2011, 4-7 June 2011, Al Ain, UAE

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
* Korespondecšahista profils ICCF mājaslapā (angliski)
**Dzibo** (ķīniešu: 淄博, piņjiņs: *Zībó*), ir prefektūras līmeņa municipalitāte Šaņdunas provincē Ķīnas austrumos. Izvietojusies provinces vidienē uz dienvidiem no Huanhe. Robežojas rietumos ar provinces galvaspilsētu Dzjiņaņu, ziemeļos — ar Biņdžou un Dunjinu, austrumos — ar Veifanu, bet dienvidos — ar Liņji un Taiaņu.

Vēsture
-------

Dzibo apkārtnē ir atrastas triju galveno Ķīnas neolīta kultūru — Beisjiņas, Daveņkou un Lunšaņas — relikvijas. Dzibo piepilsēta Liņdzi, tolaik — Incju (營丘, *Yíngqiū*) bijusi senās Cji valsts (1046.—221. p.m.ē.) galvaspilsēta un savā ziedu laikā bijusi Ķīnas lielākā pilsēta. Haņu un Tanu dinastiju laikā Dzibo apkārtne bija viens no galvenajiem zīda piegādātājiem Zīda ceļam.

Mūsdienu pilsēta izveidota 1954. gadā, apvienojot Dzičuaņas un Bošaņas pilsētas, no kuru nosaukumu pirmajām zilbēm veidots Dzibo nosaukums.

Ekonomika
---------

Dzibo joprojām ir nozīmīgs zīda audzēšanas un tekstilrūpniecības centrs. Attīstīta kalnrūpniecība (iegūst akmeņogles, dzelzs rūdu, boksītus, keramikas mālu). Galvenās rūpniecības nozares ir keramika, naftas pārstrāde, farmācija, metalurģija un mašīnbūve. Nozīmīgs iekšzemes tūrisma galamērķis.

2000. gadu sākumā Dzibo bija starp 20 pasaules straujāk augošajām pilsētām IKP pieauguma ziņā.

Atsauces
--------

1. ↑  ; Ķīnas Tautas Republikas Septītā nacionālā tautskaite.
2. ↑  中国15城市进入GDP增长世界前20名 包头列第一

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Dzibo***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* *Brockhaus Enzyklopädie* raksts (vāciski)

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Šaņdunas prefektūras līmeņa municipalitātes |
| --- |
|  |
| 
* Biņdžou
* Cjindao
* Dedžou
* Dzaodžuana
* Dzibo
* **Dzjinaņa**
* Dzjinina
* Dunjina
* Hedze
* Jaņtai
* Liaočena
* Liņji
* Taiaņa
* Veifana
* Veihai
* Židžao

 |

 |


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 237459324
* GND: 4652170-7

 |

 |