recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Knospe** (vācu: *Unternehmen Knospe* — ‘pumpurs’) bija Vācijas *Kriegsmarine* slepena meteostacija Arktikā 2. Pasaules kara laikā. Izvietojusies Svalbāras galvenās salas Špicbergenas ziemeļrietumos. Knospe bija pirmā no vairākām secīgi izveidotām Vērmahtas autonomajām meteostacijām Arktikā.

Vēsture
-------

Knospe bija pirmā no deviņām Vērmahta meteostacijām, kas tika ierīkotas Svalbārā 2. Pasaules kara laikā. Sakarā ar Sabiedroto konvoju aktivitātēm ceļā uz Murmansku un sekojošo karadarbības intensificēšanos Arktikā, Vācijas Kara flotei un Gaisa spēkiem radās pastiprināta nepieciešamība aktuālā meteoroloģiskā informācijā. Sākotnēji meteoinformāciju mēģināja nodrošināt ar speciāli aprīkotiem zvejas kuģiem, bet tie bieži tika nogremdēti. Kara flote un Gaisa spēki veidoja katra savu meteoroloģisko novērojumu tīklu un bieži konkurences dēļ aktuālā iformācija pie citām bruņoto spēku vienībām nonāca ar novēlošanos. Tika nolemts izveidot slepenas autonomas meteostacijas Ziemeļu Ledus okeāna salās, kurām būtu centrāla pakļautība.

Knospes stacija tika ierīkota 1941. gada oktobrī un tās vadītājs bija ornitologs un polārpētnieks Hanss Roberts Knespels *(Hans-Robert Knoespel)*, no kura uzvārda tika atvasināts stacijas nosaukums. Meteostaciju ierīkoja Lillīhēka fjorda rietumos pie Signehamnas līča. 14 km uz dienvidiem 1912.—1914. gadā darbojās vācu polārtacija Ebeltofthāfene, kas zināmā mērā nodrošināja meteoroloģisko novērojumu pārmantojamību.

Vienības aprīkojums Špicbergenā tika nogādāts ar kuģiem *Fritz Homann* un *Sachsen* no Ķīles caur Trumsi. Stacija sāka darboties 29. oktobrī, bet meteoroloģiskie novērojumi tika uzsākti 1. novembrī. Stacijas apkalpē bija seši cilvēki, tās vadītājs Knespels, meteorologs, divi radiooperatori, tehniskais asistents un loģistiķis. Stacija veidojās no divām koka ēkām, kuras uzbūvēja no tā sauktajiem «Knespeļa klucīšiem» — speciāliem universāliem moduļiem, kurus uz vietas vajadzēja tikai samontēt. Atstatus tika izveidota vasaras nometne.

Līdz pat 1942. gada februārim Knospes personāls sūtīja ziņojumus par ik stundu veiktiem laikapstākļu un temperatūras novērojumiem. Papildus tam tika veikti arī jūras bioloģijas un ornitoloģiskie novērojumi.

Stacijas personālu 1942. gada augustā evakuēja ar zemūdeni U-435. Tā paša gada oktobrī Knospes vietā tika izveidota meteostacija Nusbauma.

Knospes paliekām ir piešķirts vēsturiska objekta statuss un tās ir aizsargājamas.

Atsauces
--------

1. ↑  «Signehamna [79° 16.4' N 11° 33' E]». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2010. gada 17. janvārī. Skatīts: 2019. gada 16. decembrī.
2. ↑  The Weather War of WWII
3. ↑  Wetterbeobachtungs-Schiff Fritz Homann
4. ↑  «HISTORIC DAY». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2019. gada 10. decembrī. Skatīts: 2019. gada 16. decembrī.
5. ↑  GERMAN MARINE WEATHER STATIONS OF WORLD WAR II AT SPITSBERGEN Cornelia Lüdecke
| OSI modelis |
| --- |
| 
7: Lietojumslānis |
| 
6: Pasniegšanas slānis |
| 
5: Sesijas slānis |
| 
4: Transporta slānis |
| 
3: Tīkla slānis |
| 
2: Datu posma slānis |
| * LLC apakšslānis
* MAC apakšslānis
 |
| 
1: Fizikālais slānis |
| * s
* d
* l
 |

| Piecu slāņu TCP/IP modelis |
| --- |
| Lietojumslānis |
| * DHCP
* DNS
* FTP
* HTTP
* IMAP4
* IRC
* POP3
* SIP
* SMTP
* SNMP
* SSH
* TELNET
* RPC
* RTP
* RTCP
* TLS/SSL
* SDP
* SOAP
* L2TP
* PPTP
 |
| Transporta slānis |
| * TCP
* UDP
* DCCP
* SCTP
* GRE
* GTP
 |
| Tīkla slānis |
| * IP
	+ IPv4
	+ IPv6
* ARP
* RARP
* ICMP
* IGMP
* BGP
* RSVP
* IPsec
* RIP
 |
| Datu posma slānis |
| * Ethernet
* FDDI
* Frame relay
* GPRS
* PPP
 |
| Fizikālais slānis |
| * Ethernet fizikālais slānis
* ISDN
* Modemi
* PLC
* RS232
* SONET/SDH
* G.709
* Wi-Fi
* WiMAX
 |
| * s
* d
* l
 |

**Datu posma** jeb **kanāla slānis** (angļu: *Data link layer*) ir 2. slānis 7 slāņu OSI un 5 slāņu TCP/IP modeļos. Tas apkalpo tīkla slāni un izmanto fizikālā slāņa funkcijas. Grāmatās, kas izdotas līdz apmēram 1992. gadam, lietoja kanāla slāņa jēdzienu.

Šis slānis pārsūta datus starp tīkla ierīcēm (*nodes*) lokālā tīkla segmentos vai starp divām ierīcēm globālajos tīklos. Kanāla slānis nodrošina iespēju pārsūtīt datus un identificēt pārsūtīšanas kļūdas. Pazīstamākie kanāla slāņa protokoli ir ethernet, kuru lieto lokālajos tīklos (*broadcast* tīklos) un PPP, kuru lieto *point-to-point* savienojumiem, kādi dominē globālajos tīklos.

Datu posma slānis parasti sadala ienākošos datus kadros, ja nepieciešams nodrošina adresāciju, un kadrus nodod fizikālajam slānim nosūtīšanai. Tādā pašā veidā, no ienākošo datu plūsmas tiek izdalīti kadri, pārbaudīta kontrolsumma un dati nodoti tālāk tīkla slānim.

Apakšslāņi
----------

### LLC (*logical link control*) apakšslānis

Šis nodrošina vairāku atšķirīgu tīkla slāņa protokolu multipleksēšanu vienā kanāla slāņa protokolā.

### MAC (*media access control*) apakšslānis

Šis nodrošina adresāciju (*broadcast* tīkliem) un kadru sākumu un beigu identifikāciju. Šeit definē kanāla slāņa adreses (MAC adreses, HW adreses).

Datu posma slāņa protokoliem parasti piekļūst kā pie tīkla kartes dziņiem. PPP parasti ir ierīkots atsevišķi. Ethernet un 802.11 tīklakartes parasti lieto standartizētus dziņus, piem NDIS vai ODI.

Protokolu piemēri
-----------------

* ARCnet
* ATM
* *CAN*
* Cisco Discovery Protocol(CDP)
* Econet Archived 2005. gada 18. decembrī, *Wayback Machine* vietnē.
* *Ethernet*
* Ethernet Automatic Protection Switching (EAPS)[novecojusi saite]
* Fiber Distributed Data Interface (FDDI)
* Frame Relay
* High-Level Data Link Control (HDLC)
* IEEE 802.2 (provides LLC functions to IEEE 802 MAC layers)
* IEEE 802.11 wireless LAN
* Link Access Procedures, D channel (LAPD)
* LocalTalk
* Multiprotocol Label Switching (MPLS)
* Point-to-Point Protocol (PPP)
* Serial Line Internet Protocol (SLIP)
* Shortest Path Bridging (SPB) - (IEEE 802.1aq)
* Spanning tree protocol
* StarLan
* Token ring

Atsauces
--------

1. ↑  «Akadēmiskā terminu datubāze - slānis - datu posma slānis». *termini.lza.lv*. Skatīts: 2020-05-25.
Diāna Damrava 2012. gadā
**Diāna Damrava** (vācu: *Diana Damrau*; dzimusi 1971. gada 31. maijā, Gincburgā, Bavārijā) ir vācu operas un kamermūzikas dziedātāja (koloratūrsoprāns).

Biogrāfija
----------

Diāna Damrava studēja operas mākslu Vircburgā un Zalcburgā. Viņa debitēja operā Vircburgā, Nacionālajā teātrī Manheimā un Frankfurtes operā. Vēlāk viņa uzstājās Vīnes Valsts operā, Metropoles operā, Koventgārdenā, Bavārijas Valsts operā un Zalcburgas festivālā. Dziedātāja ir koncertējusi daudzās pasaules valstīs.

Diāna Damrava dzīvo Ženēvā. 2010. gadā viņa apprecējās ar franču basbaritonu Nikolā Testē, un tā paša gada beigās viņai piedzima dēls Aleksandrs. Pēc bērna piedzimšanas dziedātāja atgriezās uz skatuves un turpina savu aktīvo karjeru.

Repertuārs
----------

Diānas Damravas repertuārs ir ļoti plašs un dažāds. Viņa izpilda galvenās lomas V. A. Mocarta operās, piemēram, "Burvju flautā" vai "Figaro kāzās", kā arī A. Saljēri, G. Doniceti, V. Bellīni, K. M. fon Vēbera, Dž. Rosīni, Dž. Verdi, R. Štrausa un daudzu citu autoru operās un operetēs.

Atsauces
--------

1. ↑  «Диана Дамрау (Diana Damrau) | Belcanto.ru». www.belcanto.ru. Skatīts: 2019-09-23.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Diāna Damrava***.
* *Brockhaus Enzyklopädie* raksts (vāciski)
**"Ύμνος εις την Ελευθερίαν"** (*Ýmnos eis tīn Eleutherían*; latviski: "Slavinājums Brīvībai") ir Grieķijas un Kipras nacionālā himna.
Himnas vārdi ir poēma, kuru 1823. gadā sarakstījis Dionīsijs Solomoss (*Dionýsios Solomós*) un tā ir 158 pantu gara.

1865. gadā pirmie divi panti tika oficiāli pasludināti par Grieķijas himnu.

Himnas mūziku sacerēja Nikolajs Mancaross (*Nikolaos Mantzaros*).

Himnas vārdi
------------

**Ύμνος εις την Ελευθερίαν**
Σε γνωρίζω από την κόψη,
του σπαθιού την τρομερή,
Σε γνωρίζω από την όψη,
που με βια μετράει την γη.
Απ' τα κόκαλα βγαλμένη,
των Ελλήνων τα ιερά,
Και σαν πρώτα ανδρειωμένη,
χαίρε, ω χαίρε Ελευθεριά.
Εκεί μέσα εκατοικούσες
πικραμένη, εντροπαλή,
κι' ένα στόμα ακαρτερούσες,
Ελα πάλι, να σου πή.
Αργειε νάλθη εκείνη η μέρα
και ήταν όλα σιωπηλά,
γιατί τάσκιαζε η φοβέρα
Και τα πλάκωνε η σκλαβιά.
Δυστυχής! Παρηγοριά
μόνη σου έμενε να λες
περασμένα μεγαλεία
Και διηγώντας τα να κλαις.
Και ακαρτέρι, και ακαρτέρι
φιλελεύθερη λαλιά,
ένα εκτύπαε τ' άλλο χέρι
από την απελπισία,
Κι έλεες: πότε α! Πότε βγάνω!
το κεφάλι από τς ερμιές;
Και αποκρίνοντο από πάνω
κλάψες, άλυσες, φωνές.
Τότε εσήκωνες το βλέμμα
μες στα κλάματα θολό,
και εις το ρούχο σου έσταζ' αίμα,
πλήθος αίμα Ελληνικό.
Με τα ρούχα αιματωμένα
ξέρω ότι έβγαινες κρυφά
να γυρεύης εις τα ξένα
άλλα χέρια δυνατά.
Μοναχή το δρόμο επήρες,
εξανάλθες μοναχή
δεν είν' εύκολες οι θύρες,
εάν η χρεία τες κουρταλή.
Φεύγει οπίσω το ποδάρι
και ολογλήγορο πατεί
η την πέτρα η το χορτάρι
που τη δόξα σου ενθυμεί.
Ταπεινότατη σου γέρνει
η τρισάθλια κεφαλή,
σαν πτωχού που θυροδέρνει
κι είναι βάρος του η ζωή.
Ναι αλλά τώρα αντιπαλεύει
κάθε τέκνο σου με ορμή
που ακατάπαυστα γυρεύει
η τη νίκη η τή θανή
Απ΄ τα κόκαλα βγαλμένη
των Ελλήνων τα ιερά
και σαν πρώτα ανδρειωμένη,
Χαίρε, ω χαίρε, Eλευθεριά
**Vašingtona skvēra arka** (angļu: *The Washington Square Arch*) ir marmora triumfa arka, kas celta 1892. gadā Vašingtona skvēra parkā, kas atrodas Griničvilidžā, Lejasmanheteinas apkārtnē, Ņujorkā. Arka tika uzstādīta par godu Džordža Vašingtona 100 gadadienai kopš viņa inaugurācijas kā ASV prezidentam 1789. gadā. Šī arka ir galējais dienvidu punkts Piektajai avēnijai.

Vašingtona skvēra arka ir veidota no baltā Tukahoe marmora (Vestčesteras marmors). Arku veidoja Stenfords Vaits, kā paraugu ņemot Parīzes Triumfa arku. Arkas augstums ir 23 metri (77 pēdas), savukārt paša arkas atvēruma augstums ir 14 metri (47 pēdas). Arkas centrā ikonogrāfiski attēlots karš un miers. Uz frīzes ir attēlotas 13 lielas zvaigznes un 42 mazas zvaigznes, kas mijas ar lielo burtu "W". Spandrelā ir uzvaras dienu skaitļi. Savukārt uz mansarda ir šāds uzraksts: 

*> Let us raise a standard to which the wise and the honest can repair. The event is in the hand of God.
> 
> —Washington*
**Smirdīgie āpši** (*Mydaus*) ir viena no skunksu dzimtas (*Mephitidae*) ģintīm, kurā ir 2 sugas.

Kādreiz smirdīgos āpšus uzskatīja par āpšiem piederīgiem dzīvniekiem sermuļu dzimtā (*Mustelidae*). Bet DNS pētījumi ieviesa korekcijas smirdīgo āpšu klasifikācijā, noskaidrojās, ka tie ir skunksu dzimtas dzīvnieki. Smirdīgo āpšu ģints sugas ir vienīgās skunksu dzimtā, kas dzīvo Āzijā, visi pārējie skunksi dzīvo vai nu Ziemeļamerikā vai Dienvidamerikā. Reizēm Palavanas smirdīgo āpsi izdala atsevišķā ģintī *Suillotaxus*.

Savu nosaukumu smirdīgie āpši ieguva, pateicoties visiem skunksiem raksturīgajai īpašībai, sevi aizstāvot pret ienaidniekiem, no anālajiem dziedzeriem, kas atrodas zem astes, izšļākt ļoti smirdīgu šķidrumu.

Sistemātika
-----------

* **Smirdīgo āpšu ģints** (*Mydaus*)
	+ Javas smirdīgais āpsis (*Mydaus javanensis*)
	+ Palavanas smirdīgais āpsis (*Mydaus marchei*)

Atsauces
--------

1. ↑  «Stink badgers home page». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2007. gada 6. augustā. Skatīts: 2007. gada 6. augustā.
| Liberālisms |
| --- |
|  |
| 
Idejas |
| * Politiskā brīvība
* Negatīvā brīvība
* Cilvēktiesības
* Privātīpašums
* Tirgus ekonomika
* Kapitālisms
* Sabiedriskais līgums
* Nācija
* Vienlīdzība
 |
| 
Veidi |
| * Klasiskais liberālisms
* Sociālliberālisms
* Ekonomiskais liberālisms
* Neoliberālisms
* Nacionālais liberālisms
* Islāma liberālisms
* Liberālā demokrātija
* Vienlīdzība
 |
| 
Skatīt vēl |
| * Sociāldemokrātija
* Libertisms
 |
| * s
* d
* l
 |

**Ekonomiskais liberālisms** ir politiska un ekonomiska ideoloģija, kuras pamatā ir liels atbalsts brīvā tirgus ekonomikai, kuras pamatā ir individuālas līnijas un privātīpašums ražošanas līdzekļos. Ekonomiskie liberāļi mēdz pretoties pret valdības iejaukšanos un protekcionismu tirgū, ja tas var kavēt brīvo tirdzniecību un atklātu konkurenci, bet var atbalstīt valdības iejaukšanos, lai aizsargātu savas īpašuma tiesības un atrisinātu traucējošas tirgus nepilnības. Ekonomiskais liberālisms parasti tiek raksturots kā klasiskā liberālisma ekonomiskā izpausme līdz Lielajai depresijai un keinsiānisma uzplaukumam.

Ekonomiskais liberālisms ir cieši saistīts ar tirgiem un kapitāla aktīvu privātīpašumu. Vēsturiski ekonomiskais liberālisms radās, reakcijā uz merkantilismu un feodālismu dažādās valstīs. Mūsdienās tiek uzskatīts, ka ekonomiskais liberālisms ir arī pretstats nekapitālistiskām ekonomiskajām iekārtām, tādām kā, sociālismam un plānveida ekonomikai. Tas arī kontrastē ar protekcionismu, jo tas atbalsta brīvo tirdzniecību un atvērtos tirgus.

Atsauces
--------

1. ↑  Thomas Oatley. *International Political Economy: Sixth Edition*. Routledge, 2019. 25, 34–35. lpp. ISBN 978-1351034647.
2. ↑  Brown, Wendy (2005).
**Osvalds Pūpols** (1904—1941) bija latviešu skolotājs, nacionālās pretošanās kustības dalībnieks.

Dzīvesgājums
------------

Dzimis 1904. gada 27. janvārī Aknīstes pagasta Pūpolu mājās. Studēja Daugavpils Skolotāju institūtā, kuru absolvēja 1926. gadā, strādāja par Daugavpils skolotāju institūta pasniedzēju, bija institūta mazpulku vadītājs (1936—1940), Daugavpils aizsargu vada komandieris. 1940. gadā sāka strādāt par Jēkabpils Valsts ģimnāzijas skolotāju, vadīja Jēkabpils apkaimes pagrīdes organizāciju "Viesturieši". 

Arestēts 1941. gada 19. martā un deportēts uz Krieviju, nošauts 1941. gada 29. novembrī Astrahaņas cietumā.

Piemiņa
-------

2003. gada jūnijā 16. jūnijā skvērā pie Jēkabpils Valsts ģimnāzijas atklāja piemiņas akmeni skolēnu pretošanās kustības "Viesturieši" dalībniekiem un tās vadītājam O. Pūpolam.

Literatūra
----------

* Liepa, A. Skolotājs — latviešu patriots. Latgales Laiks. 1995. gada 11. novembris.
* Grīnberga, M. Godina pretošanās kustības dalībniekus. Jēkabpils Vēstnesis. 2003. gada 20. jūnijs.

Atsauces
--------

1. ↑  latgalesdati.du.lv
**Milēta** (grieķu: *Μίλητος* (*Milētos*)) bija grieķu pilsētvalsts Jonijā (Mazāzijas rietumu piekrastē). Pirmā grieķu parādīšanās šajā teritorijā tiek datēta ar 16. gadsimtu pr. Kr. 2. un 1. gadu tūkstoša pr. Kr. mijā uz Milētu pārcēlās jauns grieķu-joniešu kolonistu vilnis. Tie bija Atikas iedzīvotāji valdnieka Kodra dēla Nēleja vadībā (pēc citas versijas, pilsētā apmetās izceļotāji no Pilas (*Πύλος*) pēc doriešu iebrukuma Peloponēsas pussalā).

Milētai bija nozīmīga loma grieķu kolonizēšanā 8.—6. gadsimtā pr. Kr. Tradīcijās pilsētai pieraksta aptuveni 80 koloniju nodibināšanu.

Milēta uzplauka tirāna Trasibūla (*Θρασύβουλος*) laikā (aptuveni 610.—600. g. pr. Kr.).

6. gadsimtā pr. Kr. Milēta nonāca persiešu varā, bet 500. gadā pr. Kr. kļuva par vadošo joniešu pilsētu sacelšanās rīkošanā pret persiešu jūgu. Pēc sacelšanās sakāves 494. gadā pr. Kr. persieši Milētu nopostīja, bet 479. gadā pr. Kr. pilsētu sāka atjaunot. Pilsēta tika uzcelta pēc Hipodama principa, kurš paredzēja četras galvenās ielas un trīs šķērsielas. 334. gadā pr. Kr. Milēta tika iekļauta Aleksandra Lielā valsts sastāvā, bet 129. gadā pr. Kr. to iekaroja Roma.

Milēta — filozofu Talesa, Anaksimandra un Anaksimena un vēsturnieka Hekateja dzimtene.

Izrakumi Milētā tiek veikti kopš 20. gadsimta sākuma.

Milētas kolonijas
-----------------

Savā "Dabas vēsture" Plīnijs Vecākais apgalvo, ka Milēta dibinājusi 90 kolonijas. Pazīstamākās no tām:

* Apollonija;
* Odesa;
* Tomi;
* Istrija;
* Olbija;
* Pantikapeja;
* Feodosija;
* Trapezunda;
* Sinopa.

Atsauces
--------

1. ↑  Античный мир. В терминах, именах и названиях. Лисовый И.А. Ревяко К.А. Минск, 2001.g. 144. lpp. ISBN 985-01-0366-3

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Milēta***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 238987137
* GND: 4039299-5
* NKC: ge1153009

 |

 |
Par **reakcijas laikmetu** sauc laiku Eiropas vēsturē, kad valdīja spēcīga tieksme apspiest tās idejas, kas bija radušās Apgaismības un Lielās franču revolūcijas laikā, un atgriezties pie vecās iekārtas, kāda bija līdz 1789. gada Lielajai franču revolūcijai. Laikmeta reakcionārās tieksmes vispirms bija saskatāmas sociālpolitiskajā dzīvē. Gandrīz visu Eiropas valstu valdnieki centās atjaunot vai stiprināt savu varu, kas revolūcijas un Napoleona laikmetā bija satricināta. Muižnieki un garīdznieki pūlējās atgūt zaudētās priekšrocības un zemi, kas tiem bija atņemta, kā arī tiesības uz zemniekiem. Valdnieku, muižnieku un garīdznieku atbalstīti, centās atcelt iepriekšējā laikmeta reformas. Dažās zemēs atcēla tiesu spriedumus un neatzina saskaņā ar Napoleona kodeksu noslēgtās laulībās utt. Citās zemēs izdeva pavēli ģērbties pēc modes, kāda tā bijusi līdz Lielajai franču revolūcijai.

Reakcija sevišķi spilgti izpaudās garīgās kultūras laikā. Apgaismības laikmetam raksturīgais nacionālisms bija zaudējis pievilcību. Daudzos bija zudusi ticība, ka tikai ar prāta izkopšanu cilvēki kļūst labāki un viņu radītā sabiedriskā iekārta pilnvērtīgāka. Reakcijas laikmeta darbinieki galveno vērtību veltīja reliģijai, tikumībai un jūtu dzīves izkopšanai. Revolūcijas laikmetā daudzi bija pret reliģiju izturējušies vienaldzīgi, pat naidīgi kļuva reliģiozi. Vienlaikus stipri pieauga baznīcas un garīdznieku romantismu virziens. Pretēji iepriekšējā laikmeta klasicismam, kas literatūras darbos centās pēc domu skaidrības un dzejas darbu likumu ievērošanas, romantisms uzsvēra jūtu un fantāzijas nozīmi. Romantisma raksturs iezīmējās tādējādi, ka daudzās zemēs tā piekritēji guva saviem darbiem paraugus viduslaiku mākslā, sajūsminājās par viduslaiku iekārtu un aizrāvās ar tā cildināšanu.

Pret reakciju uzstājās progresīvie spēki, kas aizstāvēja attīstību — virzību uz priekšu. Tie saviem centieniem meklēja pamatu 18. gadsimtā Apgaismības un franču revolūcijas idejās. Šie reakcijas laikmeta progresīvie spēki ir liberālisms un nacionālisms.[*nepieciešama atsauce*]

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* LCCN: sh85111630
* GND: 4048653-9

 |

 |
**Ejasi ezers** (*Eyasi*) ir beznoteces sālsezers Tanzānijas ziemeļu daļā, dienvidos no Serengeti nacionālā parka un Ngorongoro krātera. Atrodas Āfrikas Lielajā Rifta ielejā.

Ezera platība dažādos gadalaikos mainās, brīžiem tajā gandrīz nav ūdens. Vāji sārmains ūdens. Iespaidīga, vulkāniska ainava. Krasti pārsvarā veidoti no lavas. Daudz flamingo. Ezera piekrastē atrastas aptuveni 0,2—0,3 miljonus gadu senu hominīdu atliekas. Ezera apkaimē dzīvo pēdējie Austrumāfrikas bušmeņi hadzabe (hadza); palikuši ap 200 cilvēku. Šī tauta ezera apkaimē dzīvo jau aptuveni 10 000 gadus. Hadzabe runā ļoti īpatnējā valodā ar mēles klikšķiem.

Eiropieši ezeru atklāja 1882. gadā, to izdarīja austriešu ceļotājs un pētnieks Oskars Baumanis (*Oscar Baumann*).

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Ejasi ezers***.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 242289615
* LCCN: sh86003961

 |

 |
Centrāleiropas Brīvās Tirdzniecības vienošanās dalībvalstis (2014).
Eilera diagramma, kas rāda sakarības starp dažādām Eiropas valstu pārnacionālajām organizācijām un sadarbības līgumu darbības zonām. * s
* d
* l

**Centrāleiropas Brīvās tirdzniecības vienošanās (CEBTV)** (angļu: *Central European Free Trade Agreement (CEFTA)*) ir brīvās tirdzniecības telpa, kuru 1994. gadā izveidoja četras Centrāleiropas valstis (Polija, Ungārija, Čehija un Slovākija), kurām pakāpeniski pievienojās Slovēnija, Rumānija, Bulgārija un Horvātija. Pēc to pievienošanās Eiropas Savienībai CEBTV ekonomisko telpu paplašināja uz dienvidaustrumu Eiropas valstīm. Patlaban tajā ietilpst septiņas valstis (Albānija, Bosnija un Hercegovina, Kosova, Ziemeļmaķedonija, Moldova, Melnkalne un Serbija). To ekonomikas ir vairāk vai mazāk integrētas ar Eiropas Savienības valstu ekonomikām un daļa no tām ir ES kandidātvalstis.

Vēsture
-------

Sākotnējā Centrāleiropas Brīvās Tirdzniecības vienošanās tika noslēgta 1992. gada 21. decembrī starp Višegrādas grupas valstīm, pie kurām piederēja Polija, Ungārija, Čehu un Slovāku Federatīvā Republika, no kuras vēlāk izveidojās Čehija un Slovākija. Vienošanās stājās spēkā 1994. gada jūlijā. Vēlāk CEBTV pievienojās Slovēnija (1996), Rumānija (1997), Bulgārija (1999), Horvātija (2003) un Maķedonija (2006).

Pēc tam, kad 2004. gadā Polija, Ungārija, Čehija, Slovākija un Slovēnija pievienojās Eiropas Savienībai, arī atlikušās četras CEBTV valstis 2006. gada 6. aprīlī Bukarestē noslēdza vienošanos par citu Dienvidaustrumeiropas valstu uzņemšanu vienošanās zonā. 2007. gada 1. janvārī Bulgārija un Rumānija iestājās Eiropas Savienībā, 2007. gada 26. jūlijā noslēdza jaunu Centrāleiropas Brīvās Tirdzniecības vienošanos, kurai pievienojās Albānija, Kosova, Maķedonija, Moldova un Melnkalne, 22. augustā Horvātija, 24. oktobrī Serbija, bet 22. novembrī Bosnija un Hercegovina. Kosovas neatkarības pasludināšanas dēļ pēc 2008. gada ir pārtraukta brīvā tirdzniecība starp Kosovu un Serbiju. 2013. gada 1. jūlijā Horvātija iestājās Eiropas Savienībā.

Vēlēšanās iestāties ES
----------------------

Starpvaldību sarunas par iestāšanos Eiropas Savienībā notiek ar Albānijas, Maķedonijas Republikas, Melnkalnes un Serbijas valdībām. Kā potenciālās kandidātvalstis, kurām ir solīts uzsākt sarunas par iestāšanos pēc zināmu nosacījumu izpildes, ir Bosnija un Hercegovina, kā arī Kosova. Moldova un Ukraina 2014. gadā noslēdza asociācijas un tirdzniecības līgumu ar Eiropas Savienību.

Atsauces
--------

1. ↑  «Eiropas Komisija - Paplašināšanās - Valstis». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2013. gada 21. decembrī. Skatīts: 2014. gada 31. janvārī.

Skatīt arī
----------

* Eiropas Brīvās tirdzniecības asociācija
* Eiropas Ekonomiskā Telpa
* Eiropas Savienība

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 132696726
* LCCN: n96121295
* GND: 4515844-7

 |

 |
**Miķelis Fišers** (1915—1984) bija latviešu dziedātājs (līdz 1954. gadam baritons, vēlāk tenors).

Biogrāfija
----------

Dzimis 1915. gada 6. maijā Nīcas pagasta Kvēpju ciemata "Priedīšos" zvejnieka ģimenē. Mācījās vijoļspēli un dziedāšanu Liepājas Tautas konservatorijā un privāti, īpaši pie Hertas Štrauses. Bija Liepājas operas korists (1941—1944).

Pēc Otrā pasaules kara beigām bija Liepājas Muzikāli dramatiskā teātra solists, galveno baritona lomu izpildītājs (1945—1948).1948. gadā kļuva par Latvijas PSR Operas un baleta teātra solistu, kopš 1954. gada dziedāja tenora lomas. Precējies trīs reizes, viņa pēdējā dzīvesbiedre bija dzejniece Ārija Elksne. Abu kopīgais dēls ir mākslinieks Miķelis Fišers.

Miris 1984. gada 5. augustā Rīgā, apbedīts Baltezera kapos.

Apbalvojumi
-----------

* Latvijas PSR Tautas skatuves mākslinieks (1965)
* ordenis "Goda Zīme"

Atsauces
--------

1. 1 2  Pirms 100 gadiem dzimis operdziedātājs Miķelis Fišers irliepaja.lv, 2015. gada 6. maijā
2. ↑  Operdziedātājs Miķelis Fišers[novecojusi saite] no P. Sprinča grāmatas „Nīca laikmetu griežos", 2008

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 301030041
* GND: 1035681226

 |

 |
**Jānika** (igauņu: *Jaanika*) ir dzelzceļa pieturas punkts Igaunijā, Harju apriņķa Nisi pagastā, Jānikas ciemā, dzelzceļa iecirknī Keila-Rīzipere. Jānikas pieturas punkts atrodas 3,1 km attālumā no Rīziperes, 20 km attālumā no Keilas, 47 km attālumā no Tallinas centrālās dzelzceļa stacijas un tajā pietur piepilsētas pasažieru elektrovilcienu maršruta Tallina—Rīzipere—Tallina vilcieni.

Jānikas pieturas punkts tika izbūvēts 1981. gadā līdz ar dzelzceļa posma Vazalemma-Rīzipere elektrifikāciju. Pieturas punktā tika izbūvēta viena, 210 metrus gara malas platforma.

2010. gadā projekta *Reisiplatvormide viimine eurokõrgusele* ietvaros ar Eiropas Savienības Struktūrfondu līdzfinansējumu tika izbūvēta jauna, Eiropas standarta pasažieru platforma. Platformas augstums - 550 mm, garums - 30 m. Pasažieru iekāpšana un izkāpšana pieturas punktā tiek veikta no vilciena sastāva pirmā vagona.

Atsauces
--------

1. ↑  Jaanika
2. ↑
3. ↑  AS EVR Infra raudteerajatistel võimaldatavad operatsioonid 2011/2012

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Uz Keilu** |  | **Uz Rīziperi** |
|  Laitse |  **Jānika** | Rīzipere  |
|
**Auvere** (igauņu: *Auvere*) ir stacija Igaunijā, Austrumviru apriņķa Vaivaras pagastā, dzelzceļa iecirknī Tapa—Narva un tā atrodas 16 km attālumā no Narvas, 116,3 km attālumā no Tapas un 194 km attālumā no Tallinas. 2012./2013. gada sezonā starppilsētu pasažieru vilcienu apstāšanās Auveres stacijā uz laiku ir pārtraukta.

Stacijas ēka
------------

Auveres stacija tika ierīkota 1872. gadā. Pēc tipveida projekta celtā stacijas ēka līdzinājās citām 1872. un 1876. gadā celtajām Baltijas dzelzceļa staciju ēkām — Lehtsei, Kehrai un Kohtlai. Visas bija pēc dizaina un apjoma identiskas celtnes. Līdz 21. gadsimtam saglabājušās divas — Kehra un Lehtse. 

Auveres stacija 1931. gadā
Auveres vēsturiskā stacijas ēka 1980. gadā tika nojaukta, tās vietā tika uzbūvēts vienstāva funkcionālisma stila stacijas paviljons ar vaļēju terasi un jumta pārsedzi.

Skatīt arī
----------

* Igaunijas pasažieru dzelzceļa pārvadājumi (austrumu virziens)

Atsauces
--------

1. ↑  *AS EVR Infra* pārskats par 2011./2012. gadu (igauniski)
2. ↑   *Edelaraudtee* mājas lapa (igauniski)(krieviski)(angliski)

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Uz Tapu** |  | **Uz Narvu** |
|  Vaivara |  **Auvere** | Soldina  |
Valkas reālģimnāzijas ēka 20. gadsimta sākumā.
Valgas ģimnāzija, 2020.
Valgas ģimnāzijas ēka ("Baltais nams") 2011. gadā.
**Valgas ģimnāzija** (igauņu: *Valga Gümnaasium*) ir ģimnāzija, kas atrodas J. Kuperjanova ielā 10 Valgā.

Vēsture
-------

Līdz Pirmajam pasaules karam Valkā darbojās proģimnāzija.
Tagadējā Valgas ģimnāzija atrodas Rīgas mācību apgabala arhitekta Alekseja Kīzelbaša 1915. gadā projektētajā Valkas reālskolas ēkā. Latvijas SPR valdība 1919. gada 11. janvārī izveidoja Valgas igauņu ģimnāziju (igauņu: *Valga Eesti Gümnaasium*), ko pēc Paju kaujas un igauņu karaspēka ienākšanas pilsētā 1919. gada 25. februārī sadalīja Valgas meiteņu ģimnāzijā un Valgas zēnu ģimnāzijā. Sākotnēji abas vidusskolas strādāja vienā ēkā Vabaduse ielā, bet dažādos stāvos.
1932. gadā abas ģimnāzijas tika apvienotas kopīgā Valgas ģimnāzijā, kuras ēku sāka dēvēt par Valgas Balto namu. Tai bija humanitārā, reālā un komerciālā nodaļas. 
Otrā pasaules kara laikā pēc Igaunijas okupācijas ģimnāziju pārdēvēja par Valgas vidusskolu, vācu okupācijas laikā tajā atradās kara hospitālis.

1946. gadā skolu pārdēvēja par Valgas 1. vidusskolu. 
1977. gadā uzcēla jaunu skolas ēku, pēc Igaunijas neatkarības atgūšanas 1994. gadā Valgas 1. vidusskola atkal atguva Valgas ģimnāzijas nosaukumu.

Skatīt arī
----------

* Valkas ģimnāzija

Koordinātas: 57°46′42″N 26°02′25″E﻿ / ﻿57.77833°N 26.04028°E﻿ / 57.77833; 26.04028
**Valtrauda Novarra** (vācu: *Waltraud Nowarra*; dzimusi kā Šameitata vācu: *Schameitat*; 1940. gada 14. novembris Keslina — 2007. gada 27. oktobris Drēzdene) bija Vācijas starptautiskā meistare šahā (1966).

Biogrāfija
----------

1960. gados bija viena no Vācijas Demokrātiskās Republikas (VDR) spēcīgākajām šahistēm. Septiņas reizes uzvarējusi VDR sieviešu šaha čempionātos (1958, 1961, 1962, 1963, 1967, 1968, 1968), kā arī vienu reizi ir izcīnījusi sudraba (1957) un bronzas (1959, 1973) medaļas. 1966. gadā uzvarējusi Pasaules šaha čempiones izcīņas cikla zonas turnīrā un ieguvusi tiesības spēlēt pretendentu turnīrā, kurā 1967. gadā ieņēmusi 10. vietu. 1970. gadā dalījusi pirmo vietu starptautiskajā sieviešu šaha turnīrā Hallē, bet 1972. gadā dalījusi pirmo vietu starptautiskajā sieviešu šaha turnīrā Pjotrkova Tribunalskā.

Vairākkārt pārstāvējusi Vācijas Demokrātiskās Republikas izlasi Pasaules šaha olimpiādēs, kurās piedalījusies 4 reizes (1963-1972). Komandu vērtējumā izcīnījusi 2 bronzas (1963, 1966) medaļas, bet individuālajā — bronzas (1963) medaļu.

Par panākumiem turnīros FIDE 1966. gadā viņai piešķīra starptautiskās meistares (WIM) nosaukumu.

Atsauces
--------

1. ↑  Deutsche Meisterschaften der Frauen
2. ↑  «1967 Candidates Tournament». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 3. martā. Skatīts: 2016. gada 4. augustā.
3. ↑  OlimpBase :: Women's Chess Olympiads :: Waltraud Nowarra

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
***AB Energijos skirstymo operatorius*** (***ESO***) ir Lietuvas enerģētikas uzņēmums. Tas nodarbojas ar dabasgāzes izplatīšanu un elektroenerģijas piegādi un izplatīšanu. Uzņēmums ir dibināts 2015. gadā, *Lietuvos dujos* apvienojoties ar *LESTO*. Tā galvenais birojs atrodas Viļņā.

Uzņēmuma lielākais īpašnieks ir Lietuvas valstij piederošs uzņēmums *AB Ignitis grupė* (97,66 %).

Vēsture
-------

Uzņēmums ***AB Energijos Skirstymo Operatorius*** (*ESO*) tika dibināts 2015. gada 11. decembrī. 2016. gada 1. janvārī tajā iekļāva dabasgāzes uzņēmumu *AB Lietuvos Dujos* un elektrības sadales tīkla operatoru *AB LESTO*. Kapitāldaļu sadalījums jaunajā uzņēmumā starp bijušajiem *Lietuvos Dujos* un *LESTO* akcionāriem bija šāds: 26,276942 : 73,723058. Par vienu *LESTO* akciju saņēma 1,09206846 *ESO* kapitāldaļas, bet par vienu *Lietuvos Dujos* akciju saņēma 0,80871354 *ESO* kapitāldaļas.

2019. gada 11. novembrī tika paziņots, ka tiek plānota *Ignitis grupė* meitas uzņēmumu *Ignitis gamyba* un *Energijos Skirstymo Operatorius* akciju kotēšanas pārtraukšana Viļņas biržā, šo nodomu pamatojot ar akciju zemo likviditāti.
2020. gada 18. maijā *Ignitis grupė* īpašumā bija 97,66 % *ESO* akciju, un tika sākta *ESO* akciju obligātā izsole, *Ignitis grupė* maksājot par vienu akciju 0,880 eiro.
Jūlijā tika pabeigta *Energijos skirstymo operatorius* un *Ignitis gamyba* akciju kotēšanas pārtraukšana *Nasdaq Vilnius* biržā.

Atsauces
--------

1. ↑  Energijos skirstymo operatorius, AB rekvizitai.lt
2. ↑  Merger of companies LESTO and Lietuvos Dujos Nasdaq
3. ↑  Ignitis gamyba un Energijos skirstymo operatorius aizies no Viļņas biržas LETA--BNS, 2019. gada 12. novembris

Ārējās saites
-------------

* Energijos skirstymo operatorius Archived 2020. gada 11. decembrī, *Wayback Machine* vietnē.

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Valsts karogs: Lietuva *Nasdaq Vilnius* Lietuvas uzņēmumi |
| --- |
|  |
| Baltijas Oficiālais saraksts | 
* Apranga
* AUGA group
* Grigeo Grigiškės
* Ignitis grupė
* Klaipėdos nafta
* Linas Agro Group
* Novaturas
* Panevėžio statybos trestas
* Pieno žvaigždės
* Rokiškio sūris
* Šiaulių bankas
* Telia Lietuva
* Vilkyškių pieninė

 |
|  |
| Baltijas Otrais saraksts | 
* Amber Grid
* Invalda INVL
* INVL Baltic Farmland
* INVL Baltic Real Estate
* INVL Technology
* Kauno energija
* Linas
* Litgrid
* Snaigė
* Utenos trikotažas
* Vilniaus baldai
* Žemaitijos pienas

 |
|  |
| Alternatīvais tirgus *First North* | 
* East West Agro
* K2 LT
* NEO Finance

 |
|  |
| Agrāk kotētie | 
* Energijos Skirstymo Operatorius
* Gubernija
* Ignitis gamyba
* Lietuvos dujos
* Vilniaus degtinė

 |

 |
**Zīlītes, zīlīšu ģints** (*Parus*) ir zīlīšu dzimtas (*Paridae*) ģints, kas mūsdienās apvieno 4 zīlīšu sugas. Tās sastopamas Eiropā, Āzijā un Āfrikā.

Vēl nesenā pagātnē zīlīšu ģints apvienoja gandrīz visas zīlīšu dzimtas sugas. Pēdējo gadu DNS pētījumi ir ieviesuši izmaiņas zīlīšu dzimtas sistemātikā un izveidotas vairākas jaunas ģintis, kas kādreiz tika sistematizētas kā *Parus* apakšģintis. Ģints zinātniskais nosaukums atvasināts no latīņu valodas un latviski nozīmē "zīlīte".

Latvijā
-------

Japānas zīlīte (*Parus minor*)
Āzijas pelēkā zīlīte (*Parus cinereus*)
Saskaņā ar jaunāko sistemātiku Latvijā sastopama viena zīlīšu ģints suga — lielā zīlīte (*Parus major*).

Kopīgās īpašības
----------------

Zīlīšu ģints sugas ir vienas no lielākajām zīlītēm. Tās visas ir apmēram vienādi lielas: ķermeņa garums 12,5—14 cm, svars 12—22 g. Tām ir melna galva ar baltiem vaigiem, pazode melna, kā arī uz vēdera centrāla, melna svītra. Izņemot Āzijas pelēko zīlīti, mugura zaļa, vēders, atkarībā no sugas, tumšāk vai gaišāk dzeltens, spārni un aste zilpelēki. Āzijas pelēkā zīlīte melnbalta — apspalvojumā dažādi pelēkie toņi no balta līdz melnam, vēders pelēkdzeltens.

Barojas ar kukaiņiem un to kāpuriem, arī ar eļļainām sēkliņām un ogām.

Sistemātika
-----------

* **Zīlīšu ģints** (*Parus*)
	+ Āzijas pelēkā zīlīte (*Parus cinereus*)
	+ Japānas zīlīte (*Parus minor*)
	+ Lielā zīlīte (*Parus major*)
	+ Zaļmugurzīlīte (*Parus monticolus*)

Atsauces
--------

1. 1 2 3  World Bird List: Waxwings and their allies, tits & penduline tits, 2018
2. ↑  del Hoyo, J. Elliot, A. & Christie D. (eds). (2007). Handbook of the Birds of the World. Volume 12: Picathartes to Tits and Chickadees. Lynx Edicions. ISBN 978-84-96553-42-2
3. ↑  Jobling, James A (2010). The Helm Dictionary of Scientific Bird Names. London: Christopher Helm. p. 230. ISBN 978-1-4081-2501-4.
4. ↑  Zīlīšu dzimta
5. 1 2  Alive: Green-backed Tit (Parus monticolus)
6. ↑  «Japanese Tit or Oriental Tit». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2018. gada 29. jūnijā. Skatīts: 2018. gada 23. februārī.
7. 1 2  Alive: Great Tit (Parus major)
8. ↑  Birds of Borneo[novecojusi saite]

Ārējās saites
-------------

* Putni dabā
* iNaturalist: Genus Parus
* Xeno-Canto: Genus Parus
**Koriba ezers** arī **Lohkoribs** (īru: *Loch Coirib*, angļu: *Lough Corrib*) ir lielākais ezers Īrijā.

12. gadsimtā kaļķakmenī izkalts pirmais Īrijā veidotais kanāls (*Friar's Cut*), kas savieno Koriba ezeru ar Golvejas līci. Ūdens ļoti dzidrs, populāra foreļu zvejas vieta. No ziemeļos esošā Māska ezera pazemes ūdens pieplūde caur kaļķakmenī esošiem tukšumiem. Ezerā asas kaļķakmens šķautnes, tāpēc makšķernieki ezerā dodas kopā ar *gillie* — pavadoni, ezera pārzinātāju.

Ezera krastā atrodas 15. gadsimta katedrāles drupas. Baznīca ietver arī vecākas, 1195. gadā celtas klostera baznīcas drupas. Arī uz vienas no ezera salām atrodas senas, romānikas stila baznīcas drupas.

Senāks ezera nosaukums ir *Loch nOirbsean*. Uzskata, ka ezers nosaukts sena jūras braucēja *Orbsen Mac Alloid* (biežāk saukts — *Manannán Mac Lir*) vārdā, kura vārdā nosaukta arī Menas sala.[*nepieciešama atsauce*]

Atsauces
--------

1. ↑  *Ģeogrāfijas vārdnīca Pasaules zemes un tautas*. Rīga : Galvenā enciklopēdiju redakcija. 1978. 378. lpp.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Koriba ezers***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* Viljama R. Vailda grāmatas "Lough Corrib" pilna Interneta versija, sarakstīta 1867. gadā (angliski)

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 239239701
* LCCN: sh85033041

 |

 |
**Marija Kornēlija Vrēkena** (nīderlandiešu: *Maria Cornelia Vreeken*; dzimusi kā **Marija Kornēlija Bauvmane** (nīderlandiešu: *Maria Cornelia Bouwman*) 1928. gada 22. decembrī Enkheizenē, arī **Korija Vrēkena-Bauvmane** (nīderlandiešu: *Corry Vreeken-Bouwman*)) ir Nīderlandes starptautiskā lielmeistare šahā (1987). Pieckārtējā Nīderlandes sieviešu šaha čempionāta uzvarētāja (1960, 1962, 1964, 1966, 1970).

Biogrāfija
----------

1960. un 1970. gados bijusi viena no vadošajām Nīderlandes šahistēm. Piecas reizes bijusi labākā Nīderlandes sieviešu šaha čempionātos: 1960. 1962. 1964. 1966. un 1970. gadā. Daudzu starptautisko šaha turnīru dalībniece. Labākos rezultātus sasniegusi 1962. gadā, kad uzvarējusi Emenā (Nīderlande), un 1968. gadā, kad dalījusi 1.-3. vietu Beverveikā (Nīderlande). 1980. gadā Bīlē uzvarējusi Pasaules šaha čempiones nosaukuma izcīņas cikla zonas turnīrā.

Divas reizes piedalījusies Pasaules šaha čempiones nosaukuma izcīņas cikla starpzonu turnīros:

* 1971. gadā Ohridā dalījusi 14.-15. vietu ar Monu Meju Karfu (uzvarējusi Nana Aleksandrija);
* 1976. gadā Rozendālā ieņēmusi 10. vietu (uzvarējušas Jeļena Ahmilovska un Alla Kušnira).

Septiņas reizes pārstāvējusi Nīderlandi sieviešu šaha olimpiādēs (1963, 1966, 1974, 1976, 1978, 1980, 1982).

Par panākumiem turnīros FIDE 1968. gadā viņai piešķīra starptautiskās meistares (WIM), bet 1987. gadā - starptautiskās lielmeistares (WGM) goda nosaukumu.

Atsauces
--------

1. ↑  «Kampioenes van Nederland». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 16. septembrī. Skatīts: 2018. gada 20. septembrī.
2. ↑  «1971 Ohrid Interzonal Tournament : World Chess Championship (women)». *www.mark-weeks.com*.
3. ↑  «1976 Roosendaal Interzonal Tournament : World Chess Championship (women)». *www.mark-weeks.com*.
4. ↑  Wojciech Bartelski. «OlimpBase :: Women's Chess Olympiads :: Corry Vreeken». *www.olimpbase.org*.

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
**Viktors Matvijišens** (ukraiņu: *Віктор Матвіїшен*; dzimis 2002. gada 10. janvārī) ir Ukrainas starptautiskais lielmeistars šahā (2022).

Biogrāfija
----------

Vinnicas šaha skolas audzēknis. Pārstāvējis Ukrainu Eiropas un pasaules jauniešu šaha čempionātos, kuros lielākos panākumus guvis 2013. un 2014. gados, kad divas reizes pēc kārtas uzvarējis Eiropas jauniešu šaha čempionātā U12 vecuma grupā. 2014. gadā pārstāvējis Ukrainas komandu pasaules jauniešu U16 komandu šaha olimpiādē. 2018. gadā Grieķijā bijis otrais Pasaules junioru šaha čempionātā U16 vecuma grupā.

Daudzkārtējais Ukrainas jauniešu šaha čempionātu uzvarētājs dažādās vecuma grupās. 2016. gadā uzstādījis savdabīgu rekordu, kad uzvarējis Ukrainas jauniešu čempionātos U16 vecuma grupā šahā, ātrajā šahā un šaha ātrspēlē.

2016. gadā uzvarējis Fjodora Bogatirčuka memoriālā.

Par panākumiem turnīros FIDE 2017. gadā Matvijišenam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM) nosaukumu, bet 2022. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

Atsauces
--------

1. ↑  23rd EUROPEAN YOUTH CHESS CHAMPIONSHIP 2013 - OPEN U12
2. ↑  24th EUROPEAN YOUTH CHESS CHAMPIONSHIP 2014 U12 Open
3. ↑  OlimpBase :: World Youth U16 Chess Olympiads :: Viktor Matvyishen
4. ↑  World Youth Chess Championships 2018 Open under 16
5. ↑  «Вінничанин Віктор Матвіїшен став трикратним чемпіоном України з шахів». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2019. gada 17. aprīlī. Skatīts: 2018. gada 22. janvārī.
6. ↑  Мемориал Ф.Богатырчука - А 2016
7. ↑  88th FIDE Congress 2017, Goynuk, Antalya, Turkey

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
**Viktors Palčausks** (lietuviešu: *Vytautas Palčiauskas*; angļu: *Victor Palciauskas*; dzimis 1941. gada 3. oktobrī Kauņā) ir lietuviešu izcelsmes ASV šahists un fiziķis. Desmitā pasaules čempionāta korespondencšahā (1978—84) uzvarētājs. ICCF lielmeistars (1983).

Biogrāfija
----------

Piedzimis Lietuvā. Otrā pasaules kara gados ģimenē devusies bēgļu gaitās un apmetusies Vācijas pilsētā Augsburgā. 1949. gadā viņi izceļojuši uz ASV, kur apmetušies Čikāgas priekšpilsētā. Šeit Palčausks ir ieguvis izglītību, beidzis Ilinoisas universitāti un 1969. gadā aizstāvējis fizikas doktora grādu teorētiskajā fizikā. Nākamos četrpadsmit gadus turpinājis savu akadēmisko karjeru kā ģeofizikas profesors Ilinoisas universitātē.

Šahu iemācījies spēlēt piecu gadu vecumā, bet trīspadsmit gadu vecumā radusies nopietnāka interese par šo spēli. Pirmais panākums ir bijusi uzvara Čikāgas lietuviešu kopienas turnīrā. No 1958. gada līdz 1963. gadam piedalījies vairākos ASV Vidējo rietumu štatu turnīros. 1959. un 1961. gados ieņēmis 5. vietu ASV junioru čempionātos. 1963. gada ASV atklātajā čempionātā arī ierindojies 5. vietā. Vēlākajos gados darba aizņemtības dēļ pievērsies korespondencšaham, kurā guvis labus panākumus. Otrā Ziemeļamerikas šaha čempionāta (1975-77) uzvarētājs. 1984. gadā uzvarējis 10. Pasaules čempionātā korespondencšahā.

Atsauces
--------

1. ↑  «Dr. Victor (Vytas) Palciauskas». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2014. gada 4. oktobrī. Skatīts: 2015. gada 10. jūnijā.
2. ↑  ICCF — 10th CC WORLD CHAMPIONSHIP FINAL

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
* Korespondecšahista profils ICCF mājaslapā (angliski)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Pasaules čempionāts korespondencšahā |
| --- |
|  |
| Pasaules čempioni korespondencšahā | 
* Sesils Purdi
* Vjačeslavs Ragozins
* Alberiks O'Kelli
* Vladimirs Zagorovskis
* Hanss Berliners
* Horsts Ritners
* Jakovs Estrins
* Jorns Slots
* Tenu Eims
* Viktors Palčausks
* Fricis Baumbahs
* Grigorijs Sanakojevs
* Mihails Umanskis
* Gerts Timmermans
* Tunčs Hamarats
* Ivars Berns
* Jops van Osteroms
* Kristofs Leotards
* Perti Lehikoinens
* Aleksandrs Dronovs
* Ulrihs Stefans
* Marjans Šemrls
* Fabio Finočjāro
* Rons Langevelds
* Leonardo Ļubičičs
* Andrejs Kočemasovs

 |
|  |
| Pasaules čempiones korespondencšahā | 
* Olga Rubcova
* Lora Jakovļeva
* Ļuba Kristola
* Ludmila Belaveņeca
* Alesandra Rīglere
* Olga Suhareva
* Irina Perevertkina

 |

 |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 91985207
* LCCN: n93101795
* ISNI: 0000 0000 6645 804X
* SUDOC: 031226620
* BNF: cb12248312c (data)
* MGP: 258859

 |

 |
**Tiskādu ezers** (arī **Tiskada ezers**, **Ciskodu ezers**, **Ciskada ezers**, **Tiskāda ezers**, **Tiskades ezers**) ir publisks skaidrūdens ezers Rēzeknes novada Silmalas pagastā. Izvietojies ovālā ezerdobē, apkārtnē galvenokārt lauksaimniecības zemes, dienvidos mežs. Krasti lēzeni, austrumos stāvi; dibens dūņains (sapropelis), smilšains, vietām lieli akmeņi. Ietek pieci grāvji un strauti, lielākais no kuriem ir Leičupe no Jerzovas ezera. Iztek Tiskade (ziemeļu galā) uz Maltu. Iztekas regulēšanas rezultātā ezera līmenis vairākkārt pazemināts (1948. gadā nolaists, 1958. gadā pazemināts par 0,6 m; 1930. gados virsmas platība bija 2,23 km². Makrofīti: platlapu vilkvālītes, kosas, kalmes, niedres, meldri, daudzlapes, spožās un ķemmveida glīvenes, elodejas, zaļaļģes u.c. Eitrofs, stipri aizaudzis. Mīt rauda, asaris, karūsa, līdaka, ālants, vēdzele, ķīsis, plaudis.

Krastos apdzīvotās vietas: Vecružina (dienvidaustrumu), Tiskādi, (dienvidrietumu), Groveriški (ziemeļrietumu) un Špēli (ziemeļaustrumu). Ir atpūtas vietas, peldvietas.

Atsauces
--------

1. ↑  ezeri.lv
2. ↑  *Latvijas daba*. Rīga : Preses nams.
**Viktors Tīcs** (čehu: *Viktor Tietz*; 1859. gada 13. aprīlis Rumburka — 1937. gada 8. decembris Karlovi Vari) bija Čehijas šahists.

Biogrāfija
----------

Studējis Grācā un Vīnē, pēc augstskolas beigšanas strādājis kā nodokļu ierēdnis Prāgā. No 1890. gada strādājis Karlsbādē, ticis ievēlēts pilsētas domē, bet 1902. gadā atkāpies no civildienesta. Mūža pēdējos desmit gadus cietis no redzes problēmām.

Ar šahu iepazinies vidusskolā. Studiju laikā piedalījies Vīnes šaha turnīros, tajā pašā laikā daudz laika un spēka veltot šaha dzīves organizācijai. 1888. gada 1. martā bijis viens no "Jaunā Vīnes šaha kluba" (vācu: *Der Neue Wiener Schachklub*) dibinātājiem un vadības komitejas dalībniekiem. Vēlākajos gados šaha turnīros piedalījies tikai Karlsbādē, kur 1902. gadā uzvarējis nelielā četru šahistu turnīrā, apsteidzot Davidu Janovski un Moricu Porgesu. Bijis četru Karlsbādes šaha turnīru organizators (1907, 1911, 1923, 1929), kuros piedalījušies tā laika spēcīgākie šahisti. Godinot Tīca piemiņu, viņa vārdā mūsdienās ir nosaukts Karlovi Vari šaha klubs.

Atsauces
--------

1. ↑  Viktor Tietz - legenda karlovarské šachové hry

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
**Johans Ulrihs fon Šverins** (vācu: *Johann Ulrich von Schwerin* poļu: *Jan Ulryk Szweryn*, 1592—1637) bija vācbaltiešu virsnieks, Alsungas pilsmuižas īpašnieks, kas 1634. gadā atdeva Alšvangas baznīcu Romas katoļu baznīcai un veicināja vēlākā Suitu novada iedzīvotāju pievēršanu katoļticībā.

Dzīvesgājums
------------

Dzimis 1592. gadā Alsungas pilsmuižas īpašnieka Jēkaba Šverina un viņa sievas Emerencijas (*Emerentia von Kalekstein*) ģimenē. Piedalījās Poļu-zviedru karā, pēc pamiera noslēgšanas 1618. gadā viņu ievēlēja par Sloņimā notikušā Lietuvas Seima (*Sejmik generalny*) deputātu un 1619. gadā par Polijas-Lietuvas kopvalsts Seima deputātu.

1623. gadā pēc laulībām ar Barbaru Konarsku pieņēma katoļu ticību, pēc tēva nāves 1632. gadā mantoja Alsungas pilsmuižu un atdeva Alsungas baznīcu katoļu draudzei kurai tolaik piederēja Alšvangas, Adzes, Basu, Deksnes, Gudenieku, Grāveru, Dūres un Jūrkalnes muižu, bet vēlāk arī Reģu, Biržu un Almāles muižu iedzīvotāji.

Saskaņā ar nostāstiem naids pret Šveriniem bijis tik liels, ka 1637. gada maijā apkārtējo muižu īpašnieki Johanu izvilināja uz Reģu muižu, kur viņam iedevuši indi. Johans miris pa ceļam uz Alšvangu.
Viņa sieva uz Alsungas draudzes novadu uzaicināja jezuītus, kas pievērsa vietējos iedzīvotājus katoļu ticībai.

Atsauces
--------

1. ↑  «Ciemos pie suitiem». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2021. gada 25. janvārī. Skatīts: 2021. gada 2. janvārī.
2. ↑  Šverinu dzimta Archived 2020. gada 25. novembrī, *Wayback Machine* vietnē. biedrība *Suitu novads*
**Viktors Mihaļevskis** (ivritā: ויקטור מיכלבסקי; dzimis 1972. gada 8. jūlijā Gomeļā) ir Izraēlas starptautiskais lielmeistars šahā (1996).

Biogrāfija
----------

Divas reizes uzvarējis Izraēlas junioru šaha čempionātā U20 vecuma grupā (1991, 1992). 1996. gadā Jeruzalemē dalījis 1.-3. vietu Izraēlas šaha čempionātā. 1998. gada Izraēlas šaha čempionātā izcīnījis sudraba medaļu. 2014. gadā Beerševā uzvarējis Izraēlas šaha čempionātā.

Daudzu starptautisko šaha turnīru laureāts, tajā skaitā uzvarējis Sansalvadorā (2002), *Calvia International Open* (Spānija, 2007), Monreālas *Canadian Open* (2008), Kalgari *International Chess Classic* (2010), Hogevēnas *Unive Hoogeveen Chess Festival* (Nīderlande, 2014).

Pārstāvējis Izraēlas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:

* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 2 reizes (2006, 2010). Komandu vērtējumā izcīnījis bronzas (2010) medaļu;
* Eiropas komandu šaha čempionātā piedalījies 2009. gadā.

Par panākumiem turnīros FIDE 1993. gadā Mihaļevskim piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 1996. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

Atsauces
--------

1. ↑  GM Victor Mikhalevsky is new champion of Israel
2. ↑  Mikhalevski, Giri and Jobava winners in Hoogeveen
3. ↑  OlimpBase :: Men's Chess Olympiads :: Victor Mikhalevski
4. ↑  OlimpBase :: European Men's Team Chess Championship :: Victor Mikhalevski

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)