recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**"Skroderdienas Silmačos"** ir Rūdolfa Blaumaņa luga. Luga ir uzrakstīta 1901. gadā, bet tās pirmizrāde notika 1902. gada 30. janvārī Rīgas Latviešu teātrī. Daudzas teātra trupas iestudē šo lugu katru gadu ap Jāņu laiku un tā ir kļuvusi par neatņemamu svētku sastāvdaļu.

Tēli
----

Lugas "Skroderdienas Silmačos" tēli:

* **Antonija** — Silmaču saimniece;
* **Tonija** — Antonijas meita;
* **Aleksis**;
* **Kārlēns** — Alekša brālis;
* **Elīna** — Silmaču kalpone;
* **Pindaks**;
* **Pindacīša** — Pindaka sieva;
* **Ieviņa** — Pindaka un Pindacīšas meita;
* **Pičuks** — Auces vīrs;
* **Auce** — Pičuka sieva, Elīnas māsa;
* **Bebene** — vaļiniece;
* **Tomuļu māte** — dziedniece;
* **Dūdars** — skroderis;
* **Rūdis** — Dūdara māceklis;
* **Ābrams Vulfsons** — tirgotājs;
* **Joske** — tirgotājs, Ābrama dēls;
* **Zāra Goldbauma** — šuvēja.

Sižets
------

Silmaču saimniece Antonija Jāņos gatavojas precēt Aleksi. Nedēļu pirms kāzām mājās ir liela rosība. Lai sagatavotu kāzu tērpus, ierodas skroderis Dūdars ar savu mācekli Rūdi un šuvēja Zāra. Viņiem seko arī tirgotāji Ābrams un viņa dēls Joske. Palīgos salīgta arī Bebene. Turklāt kalpiem Pičukam un Aucei piedzimis dēls, kuru aprūpē dziedniece Tomuļu māte.

Notikumu gaitā atklājas, ka Antonijai bijušas attiecības ar Dūdaru. Pirms astoņiem gadiem Dūdars sakropļojis kāju un Antonija, mātes pierunāta, viņu pametusi, lai apprecētu veco Silmaču saimnieku. Pēc vīra nāves iepriekšējā gadā viņa satuvinājusies ar Aleksi, kurš ar viņu saderinās pēc iedzeršanas miestiņā, kaut patiesībā mīl Elīnu. Kamēr mājās baumo, ka Aleksis taisās saimnieci precēt mantas dēļ, viņš mokās, nespēdams pārtraukt attiecības. Bet Dūdars, negribēdams, ka mīļotā sieviete ir nelaimīga, cenšas Antoniju pārliecināt, ka Aleksis viņu nemīl. Tikmēr Joske slēpj no tēva savas attiecības ar Zāru, jo Ābrams iebilst pret dēla laulībām ar nabadzīgo sievieti. Apstākļu sakritībā Ābrams cieš sprādzienā, kurā viņš vaino Joski un Zāru.

Dūdaram izdodas pārliecināt Ābramu, ka viņa aizdomas ir nepamatotas. Jāņu dienas rītā arī Antonija panāk, ka Ābrams atzīst Joskes un Zāras attiecības. Bet Aleksis, redzēdams, cik laimīgi kopā ir Pičuks un Auce, beidzot atceļ kāzas. Dūdars piedāvā precēt izmisušo Antoniju. Tādējādi vienu kāzu vietā gaidāmas trīs — Antonijai ar Dūdaru, Aleksim ar Elīnu un Joskem ar Zāru.

Atsauces
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | *Wikisource* ir vairāk informācijas par šo tēmu. Skatīt ***Skroderdienas Silmačos*** |

1. ↑  Māra Bitāne. «Jāņu laika nemirstīgā klasika: Rūdolfa Blaumaņa luga "Skroderdienas Silmačos"», 2006. Skatīts: 2017. gada 24. janvārī.

Ārējās saites
-------------

* Latvijas Nacionālās enciklopēdijas šķirklis
**Viljams Četkuti** (angļu: *William Chetcuti*; dzimis 1985. gada 7. janvārī) ir Maltas sportists, šāvējs, četru olimpisko spēļu dalībnieks stenda šaušanā, bijušais pasaules rekordists dupletu tranšejas stendā jauniešiem.

Biogrāfija
----------

Četkuti sāka nodarboties ar šaušanu 10 gadu vecumā, un viņu ar šo sporta veidu iepazīstināja viņa tēvs un vectēvs. Starptautiskajās sacensībās Viljams Četkuti sāka piedalīties 2001. gadā. Junioru līmenī Četkuti guva daudz panākumu, no kuriem nozīmīgākais bija uzvara 2002. gada Eiropas čempionātā junioriem. Papildus uzvarai Viljams dubletu tranšejas stendā uzstādīja arī pasaules junioru rekordu.

2004. gadā Četkuti debitēja vasaras olimpiskajās spēlēs. Spēļu atklāšanā Viljamam tika uzticētas tiesības nest Maltas karogu. Sacensību kvalifikācijā dupletu tranšejas stendā Viljams ieguva 134 punktus un dalīja 6. vietu ar vēl 4 sportistiem. Bet, tā kā uz finālu bija paredzēts doties tikai 6 dalībniekiem, Četkuti bija jāpiedalās pāršaušanā. Netrāpījis jau otrajā šāvienā, Viljams finālam nespēja kvalificēties, paliekot 9. vietā.

2008. gadā Pekinā Četkuti atkal piedalījās vasaras olimpisko spēļu dubletu tranšejas stenda sacensībās. Kvalifikācijā Viljams ieguva 136 punktus un atkal, tāpat kā pirms 4 gadiem, dalīja 6. vietu un bija spiests piedalīties pāršaušanā par tiesībām iekļūt finālā. Kļūdoties savā 4. šāvienā, Četkuti izstājās no sacensībām, finišējot 8. vietā.

2011. gadā pasaules čempionātā Viljams sasniedza karjeras augstāko rezultātu. Četkuti pirmo reizi izdevās sasniegt pasaules čempionāta finālu. Finālā Viljams nespēja uzrādīt labāku rezultātu un ieņēma 5. vietu. 2011. gada aprīlī Pasaules kausa izcīņas šaušanā 4. posmā Viljams ieņēma otro vietu dupletu tranšejas stendā un ieguva Maltas Olimpiskajai komitejai licenci dalībai 2012. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Londonā, kur piedaloties viņš ieņēma devīto vietu.

Maltas dubletu tranšejas stenda šāvējs Viljams Četkuti izcīnīja zelta medaļu 2013. gada Vidusjūras spēlēs. Šī bija pirmā zelta medaļa Maltai, kopš Malta sāka piedalīties šajās spēlēs.

Atsauces
--------

1. ↑  «ISSF - International Shooting Sport Federation - issf-sports.org». *www.issf-sports.org* (angļu). Skatīts: 2022-05-19.
2. ↑  «Chetcuti wins Malta's first Olympic Quota at Double Trap Final». (angliski)
3. ↑  «Glasgow 2014 - William Chetcuti Profile». *g2014results.thecgf.com*. Skatīts: 2015-09-20.

Ārējās saites
-------------

* *Olympedia* profils (angliski)
* ISSF profils (angliski)
**Jevgeņijs Aleksejevs** (krievu: *Евгений Владимирович Алексеев*; dzimis 1985. gada 28. novembrī Puškinā) ir Krievijas starptautiskais lielmeistars šahā (2002).

Biogrāfija
----------

Divas reizes uzvarējis Krievijas junioru šaha čempionātā U14 vecuma grupā (1998, 1999). 2001. gadā dalījis pirmo vietu starptautiskajā šaha turnīrā Telavivā un izcīnījis bronzas medaļu Pasaules junioru šaha čempionātā U16 vecuma grupā. 2002. gadā uzvarējis starptautiskajos šaha turnīros Toljati, Hogevēnā (Nīderlande) un Sanktpēterburgā. 2004. gadā dalījis pirmo vietu Ženēvas starptautiskajā šaha turnīrā un piedalījies Pasaules šaha čempionātā pēc izslēgšanas sistēmas Tripolē, kurā 1. kārtā piekāpies Ututam Adianto. 2005. gadā izcīnījis sudraba medaļu Krievijas junioru šaha čempionātā un bronzas medaļu Pasaules junioru šaha čempionātā U20 vecuma grupā. 2006. gadā uzvarējis Krievijas šaha čempionātā, papildu mačā pieveicot Dmitriju Jakovenko. 2007. gadā uzvarējis Maskavas starptautiskajā šaha turnīrā *Aeroflot Open*. 2008. gadā dalījis pirmo vietu Bīles starptautiskajā šaha turnīrā. Vairākkārt piedalījies Pasaules kausa šahā izcīņā pēc izslēgšanas sistēmas, kurā lielāko panākumu guvis 2007. gadā, kad tikai
ceturtdaļfinālā zaudējis Sergejam Karjakinam. 2013. gadā Legņicā izcīnījis sudraba medaļu Eiropas individuālajā šaha čempionātā.

Par panākumiem turnīros FIDE 2000. gadā Aleksejevam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2002. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

Atsauces
--------

1. ↑  «World Youth Championships 2001». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 1. oktobrī. Skatīts: 2017. gada 20. martā.
2. ↑  «2004 FIDE Knockout Matches». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 6. jūlijā. Skatīts: 2017. gada 20. martā.
3. ↑  World Junior Championships 2005
4. ↑  Evgeny Alekseev, 21, wins Russian Superfinal 2006
5. ↑  «2007 World Cup». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2013. gada 9. jūlijā. Skatīts: 2017. gada 20. martā.

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
**"Fantomass pret Skotlendjardu"** (franču: *Fantômas contre Scotland Yard*) ir 1967. gada Francijas piedzīvojumu kinokomēdija, trešā filma no triloģijas par kriminālnoziedznieka Fantomasa un viņa vajātāja policijas komisāra Živa piedzīvojumiem. Filmas režisors ir Andrē Junabels. Scenārijs veidots kā parodija par Pjēra Suvestra un Marsela Alēna 1911. gadā sarakstīto grāmatu tēlu Fantomasu. Īpašus panākumus filma ieguva Eiropā, Padomju Savienībā un Japānā. Padomju Savienībā filma tika dublēta kinostudijā *Sojuzmuļtfiļm* un uz ekrāniem iznāca 1967. gadā.

Galvenās lomas filmā atveido Žans Marē (Fantomass, žurnālists Fandors, sers Valters Brauns, Džuzepe Luidži) un Luijs de Finess (komisārs Živs). Citas lomas atveido Milēna Demonžo (Elēna), Žaks Dināms (inspektors Mišels Bertrāns), Žans Rodžers Kausimons (lords Makrešlijs, Fantomass), Fransuāza Kristofa (lēdija Doroteja), Robērs Dalbāns (laikraksta redaktors).

Sižets
------

Fantomasa kostīms, kas valkāts Belfortas karnevālā 2013. gadā.
Fantomass ir nenotverams noziedznieks, kura īsto seju neviens nav redzējis, paslēpjot to zem zilganas maskas. Lai realizētu savus noziedzīgos plānus, viņš prasmīgi atveido citu cilvēku sejas, uzliekot dažādas sarežģītas maskas un kostīmus. Šis laupītājs un zaglis, kas terorizē visu Franciju, var atveidot praktiski ikvienu, radot apjukumu policijas rindās.

Filmas darbība pārceļas uz Angliju (filmēšana notika *Roquetaillade* pilī netālu no Bordo). Fantomass apmetās Skotijas Lohnesas ezera pilī, no kurienes viņš kontrolē savas noziedzīgās darbības. Noziedznieks ir sasniedzis varas virsotni un ieviesis nodokļu sistēmu, kurā bagātajiem britiem jāmaksā par tiesībām dzīvot, draudot nogalināt tos, kas jauno sistēmu neievēros. Pirmais maksāšanas atteikums tiek nekavējoties aukstasinīgi nogalināts un Skotlendjarda kungi ir spiesti saukt palīgā viņa pieredzējušāko pretinieku — policijas komisāru Živu un viņa komandu.

Neapmierinātie nodokļu maksātāji sapulcējas kādā Skotijas pilī. Lords Makrešlijs, viens no potenciālajiem Fantomasa upuriem, izmanto savu pili kā galveno mītni, lai ļaundari iedzītu slazdā. Taču Fantomass prasmīgi iejūtas gan bandīta, gan lorda ādā, ka komisāram Živam, žurnālistam Fandoram un Elēnai nav skaidrs, kurš ir kurš. Policijas komisārs jau pirmajā vakarā ir liecinieks neticamam atgadījumam, kas liek viņam apšaubīt savu veselo saprātu un kārtējo reizi dzen uz vājprāta sliekšņa. Pakārtie izlien no cilpas, mirušie atdzīvojas un viltus spoki parādās un pazūd, tomēr beigās uzvar izdoma, ne pārdabiski spēki. Galu galā nenotveramais Fantomass atkal veiksmīgi aizlaižas.

Skatīt arī
----------

* "Fantomass"
* "Fantomass trako"

Atsauces
--------

1. ↑  «1967 French box office». Box Office Story.

Ārējās saites
-------------

* *IMDb* profils (angliski)
* *AllMovie* profils (angliski)
* *Turner Classic Movies* profils (angliski)
* *Rotten Tomatoes* profils (angliski)
Šis raksts ir par apdzīvotu vietu Vecpils pagastā. Par citām jēdziena **Vecpils** nozīmēm skatīt nozīmju atdalīšanas lapu.

**Vecpils** (senāk arī **Dižlāņi** un **Lāņi**) ir apdzīvota vieta Dienvidkurzemes novada Vecpils pagastā, pagasta centrs. Izvietojusies pagasta ziemeļrietumu daļā Lāņupes krastos autoceļu V1195 (Cīrava-Vecpils-Stroķi) un V1203 (Vecpils-Padone) krustojumā 27,5 km no novada centra Grobiņas un 188 km no Rīgas. Ciemā atrodas pasta nodaļa, kultūras un atpūtas centrs (bijusī pamatskola), saieta nams un bibliotēka.
17. gadsimtā celtā Vecpils katoļu baznīca ir valsts nozīmes arhitektūras piemineklis.

Vēsture
-------

Vecpils (*Altenburg*) Livonijas laikā bija pilstiesas centrs. Lāņupes labajā krastā bijusī Vecpils muiža Otrā pasaules kara laikā nopostīta. Mūsdienu apdzīvotā vieta izveidojās pēc Otrā pasaules kara upes kreisajā krastā ap bijušo Dižlāņu (*Groß-Lahnen*) muižas centru.

* Dižlāņu muižas ēkaDižlāņu muižas ēka

Atsauces
--------

1. ↑  «Vietvārdu datubāze: Informācija par Vecpili». *Latvijas Ģeotelpiskās informācijas aģentūra*.
2. ↑  «Kultūras un atpūtas centrs Vecpilī». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2019. gada 20. janvārī. Skatīts: 2019. gada 4. janvārī.
3. ↑  «Zudusī Latvija. Vecpils muižas pils». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2019. gada 10. janvārī. Skatīts: 2019. gada 4. janvārī.

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Vecpils pagasta ciemi |
| --- |
|  |
| 
* Dižilmāja
* Dižstroķi
* Lekši
* Mazilmāja
* Mazlāņi
* Mazstroķi
* **Vecpils**

 |

 |
***OAO Gazprom kosmičeskie sistemy*** (krievu: *Газпром космические системы*, starptautiski pazīstams kā ***Gazprom Space Systems***; līdz 2008. gadam — ***Gazkom***) ir Krievijas uzņēmums, kas uztur sakaru pavadoņus *Jamal* un zemes infrastruktūru, nodrošinot telesakaru pakalpojumus Krievijas teritorijā un ārvalstīs. Galvenais birojs atrodas Koroļovā, Maskavas apgabalā.

*Gazprom kosmičeskie sistemy* ir atvērta akciju sabiedrība. Tās akcionāri ir enerģētikas uzņemumē *Gazprom* (79,80 %), kosmosa nozares uzņēmums *PKK Ènergija* (16,16 %) un banka *Gazprombank*.

Vēsture
-------

Krievijas attālos ziemeļu rajonos, kur notika dabasgāzes ieguve un transportēšana, bija vajadzīgi sakari, un tos *Gazprom* nolēma nodrošināt ar sakaru pavadoņiem. 1992. gada 2. novembrī dibināts uzņēmums *Gazkom*. Dibinātāji bija *Gazprom* meitas uzņēmumi *Jamburggazdobyča* (*Ямбурггаздобыча*), *Tjumenburgaz* (*Тюменбургаз*), *Urengojgazprom* (*Уренгойгазпром*), *Nadymgazprom* (*Надымгазпром*), *Tjumentransgaz* (*Тюментрансгаз*), kā arī kosmosa nozares uzņēmums *NPO Ènergija*. Pirmais ģenerāldirektors bija Nikolajs Sevastjanovs. Sākotnēji tika nomāti pavadoņu *Gorizont* resursi. Izveidotas pirmās zemes stacijas.

Pirmais pašu pavadonis *Jamal-102* palaists 1999. gadā. Nākamie divi orbītā nogādāti 2003. gadā.
2005. gadā par ģenerāldirektoru kļuva Dmitrijs Sevastjanovs.

2008. gada 1. decembrī *OAO Gazkom* pārdēvēts par *OAO Gazprom kosmičeskie sistemy*.

Zemes mākslīgie pavadoņi
------------------------

*Pamatraksts: Jamal (pavadoņu sērija)* 
*Gazprom kosmičeskie sistemy* pieder tiesības izmantot ģeostacionārās orbītas pozīcijas: 49° austrumu garuma, 55° A, 81,75° A, 90° A un 163,5° A.

Uzņēmumam ir aktīvi pavadoņi:

* *Jamal-202*
* *Jamal-300K*
* *Jamal-401*
* *Jamal-402*

Atsauces
--------

1. ↑  МИССИЯ Archived 2015. gada 18. februārī, *Wayback Machine* vietnē. ОАО "Газпром космические системы

Ārējās saites
-------------

* GAZPROM SPACE SYSTEMS
Veresova sistēma
**Gavrils Veresovs** (baltkrievu: *Гаўрыла Мікалаевіч Верасаў‎*; 1912. gada 28. jūlijs Minska — 1979. gada 18. novembris Minska) bija Baltkrievijas un PSRS starptautiskais meistars šahā (1950).

Biogrāfija
----------

1939. gadā beidzis Baltkrievijas Valsts universitāti. Otrā pasaules kara dalībnieks: 1941. gadā ticis ievainots, no armijas atvaļinājies kapteiņa pakāpē. 1951. gadā aizstāvējis vēstures zinātņu kandidāta disertāciju. No 1952. līdz 1958. gadam vadījis Baltkrievijas draudzības biedrību ar ārvalstīm. No 1958. līdz 1960. gadam strādājis par Baltkrievijas Zinātņu Akadēmijas vēstures institūta vecāko zinātnisko līdzstrādnieku.

Trīs reizes uzvarējis Minskas šaha čempionātos (1933, 1935, 1939). Sešas reizes uzvarējis Baltkrievijas šaha čempionātos (1936, 1939, 1941, 1956, 1958, 1963). Trīs reizes piedalījies PSRS šaha čempionātu finālos: 1935. gadā dalījis 13.-14. vietu, 1940. gadā dalījis 7.-9. vietu, bet 1944. gadā dalījis 8.-10. vietu. Pārstāvējis Baltkrievijas komandu PSRS komandu šaha čempionātos, kuros piedalījies 10 reizes (1953-1972). Komandu un individuālajā vērtējumā izcīnījis 2 bronzas medaļas (1953, 1963).

Par panākumiem turnīros 1937. gadā saņēmis PSRS sporta meistara šahā nosaukumu, bet FIDE 1950. gadā viņam kā vienam no pirmajiem piešķīrusi starptautiskā meistara (IM) nosaukumu. 1940. gados kādu laiku vadījis Baltkrievijas PSR sporta komitejas šaha un dambretes nodaļu, bet 1950. gados - Baltkrievijas PSR šaha federāciju.

Pazīstams kā šaha teorētiķis, bijis atklātnes autors, kas vēlāk nosaukta viņa vārdā (*1. d4 d5 2. Zc3 Zf6 3. Lg5*).

Atsauces
--------

1. ↑  8 Championship of Belarus - 1936
2. ↑  11 Championship of Belarus - 1939
3. ↑  12 Championship of Belarus - Minsk April-May 1941
4. ↑  Championship of Belarus - 1956
5. ↑  «Championship of Belarus - 1958». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2017. gada 4. maijā. Skatīts: 2020. gada 21. janvārī.
6. ↑  Championship of Belarus - 1963
7. ↑  «IX Championship of USSR- Leningrad 7.12.1934-27.1.1935». Arhivēts no oriģināla, laiks: 04.06.2016. Skatīts: 21.01.2020.
8. ↑  «12 Championship of USSR Moscow 5.9-3.10.1940». Arhivēts no oriģināla, laiks: 12.05.2012. Skatīts: 21.01.2020.
9. ↑  «13 Championship of USSR Moscow 21.5-17.6.1944». Arhivēts no oriģināla, laiks: 11.11.2019. Skatīts: 21.01.2020.
10. ↑  OlimpBase :: Soviet Team Chess Championship :: Gavril Veresov

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
**Mušveidīgie** jeb **īstaustekleņi** (*Brachycera*) ir viena no divām divspārņu kārtas (*Diptera*) apakškārtām, kas apvieno 4 infrakārtas. Tā ir lielākā divspārņu apakškārta un apvieno apmēram 120 kukaiņu dzimtas. To galvenā pazīme ir saīsināti taustekļi, kuriem ir 8 vai mazāk posmi. Lielākā daļa mušveidīgie kukaiņi ir plēsīgi vai maitēdāji. Salīdzinot ar odveidīgajiem (*Nematocera*) kukaiņiem, mušveidīgie ir spēcīgāk būvēti, to ķermeņi ir masīvāki un lielākā daļa no tiem spēj ļoti labi lidot.

Latvijā
-------

Latvijā sastopamas apmēram 3600 mušveidīgo kukaiņu sugas, kas pārstāv 59 dažādas dzimtas.

Bioloģija
---------

Mušveidīgo divspārņu ekoloģija un bioloģija ir ļoti daudzveidīga. Vairāku dzimtu sugas sūc asinis, no tām Latvijā sastopamas, piemēram, kaulmušas (*Hippoboscidae*) un dunduri (*Tabanidae*). Mājdzīvniekos parazitē spindeļu (*Oestridae*) kāpuri. Posmkājos, tārpos un gliemežos parazitē cikāžmušas (*Pipunculidae*), gliemežmušas (*Sciomyzidae*), kāpurmušas (*Larvaevoridae*), kuprmušas (*Phoridae*), lielgalves (*Conopidae*), pūkmušas (*Bombyliidae*) un zirnekļmušas (*Acroceridae*). Bišmušu (*Braulidae*) dzimtas divspārņi barojas medusbišu ligzdās ar vasku un ziedputekšņiem. Savukārt burkānmušu (*Psilidae*), stiebrmušu (*Chloropidae*) un raibspārnmušu (*Tephritidae*) kāpuri parazitē kultūraugos. Plēsīgi ir, piemēram, laupītājmušu (*Asilidae*), ziedmušu (*Syrphidae*) un medniekmušu (*Rhagionidae*) dzimtu pārstāvji. Dažādās organiskās atliekās mīt gaļasmušu (*Sarcophagidae*), līķmušu (*Calliphoridae*), mēslmušu (*Scathophagidae*) un citu dzimtu divspārņu kāpuri. Alotājmušu (*Agromyzidae*) kāpuri izalo dažādu augu lapas, bet augļmušu (*Drosophilidae*) dzimtas kāpuri dzīvo pūstošos un rūgstošos produktos.

Sistemātika
-----------

*Pamatraksts: divspārņu sistemātika*
**Mušveidīgo apakškārta** (*Brachycera*)

* Dunduru infrakārta (*Tabanomorpha*)
* Dzelkņmušu infrakārta (*Stratiomyomorpha*)
* Koksnesmušu infrakārta (*Xylophagomorpha*)
* Mušu infrakārta (*Muscomorpha*)

Mūsdienu klasifikācijā vairs netiek lietots laupītājmušu infrakārtas (*Asilomorpha*) taksons, tā kā tas ir parafilētisks. Visas kādreizājās laupītājmušu dzimtas iekļautas mušu infrakārtā.

Atsauces
--------

1. ↑  Checklist of the ‘lower Brachycera’ of Finland: Tabanomorpha, Asilomorpha and associated families (Diptera)
2. 1 2 3  NCBI: Brachycera
3. ↑  «Tolweb: Brachycera». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2019. gada 19. aprīlī. Skatīts: 2015. gada 16. augustā.
4. ↑  Erth Life: The Brachycera
5. ↑  «Catalogue of Latvian Flies (Diptera: Brachycera)». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 5. martā. Skatīts: 2015. gada 13. augustā.
6. 1 2  Latvijas daba: Divspārņi

Ārējās saites
-------------

* Dziedava: Kukaiņi. Mušveidīgie
* Mušveidīgie divspārņi – Brachycera
* Fauna europaea: Diptera - brachycera
* Merriam Webster Dictionary: Brachycera

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* GND: 4154624-6
* NKC: ph327618

 |

 |
**Mušu dzimta** (*Muscidae*) ir viena no divspārņu kārtas (*Diptera*) dzimtām, kas pieder mušu virsdzimtai (*Muscoidea*). 
Mušu dzimtā ietilpst vairāk kā 4000 sugas, kas dalās vairāk kā 100 ģintīs, kuras savukārt iedalītas 7 apakšdzimtās. Vispazīstamākā muša ir istabas muša (*Musca domestica*). Šī muša var pārnēsāt daudzu infekcijas slimību (vēdertīfa, paratīfa, dizentērijas, holeras, tuberkulozes, liesas sērgas) ierosinātājus. Latvijā mušu dzimta ir maz pētīta, bet to sugu skaits varētu būt apmēram 450.

Mušas pēc saviem ieradumiem var būt ļoti dažādas; gan plēsīgas, gan asinssūcējas, gan maitēdājas vai tās barojas no augu sulām vai dzīvnieku mēsliem. Mušām var būt dažādi apetītes uzbudinātāji, kā, piemēram, cukurs, sviedri vai asinis. Mušu kāpuri var attīstīties ļoti dažādās vietās atkarībā no sugas. Tās var būt dažādi augi, pūstoši augi un atkritumi, mitra vai sausa zeme, dažādu putnu vai kukaiņu ligzdas, tīrs ūdens, ekskrementi vai maita.

Mušu dzimtas pazīmes
--------------------

Mušas ķermenis sastāv no 3 posmiem: galvas, krūtīm un vēdera. Uz galvas atrodas galvenie maņu orgāni — acis un viens pāris taustekļu, kas sastāv no vairākiem posmiem. Mušām ir trīs galveno tipu mutes orgāni: grauzējtipa, dūrējsūcējtipa un laizītājsūcējtipa mutes orgāni. Dūrējsūcējtipa mutes orgāni ir piemēroti augu sulas vai dzīvnieku asiņu sūkšanai. Mātītēm tas ir īpaši masīvs. Augšžoklis un apakšžoklis pārveidots četros dzēlējsaros, bet apakšlūpa — posmotā makstī. Krūtis mušām vienmēr sastāv no trim posmiem: priekškrūts, viduskrūts un pakaļkrūts. Pie katra krūšu posma ir viens pāris kāju, bet pie viduskrūts pa vienam pārim spārnu.

Klasifikācija
-------------

* **Mušu dzimta** (*Muscidae*)
	+ apakšdzimta: *Azeliinae*
	+ apakšdzimta: *Coenosiinae*
	+ apakšdzimta: *Cyrtoneurininae*
	+ apakšdzimta: *Muscinae*
	+ apakšdzimta: *Mydaeinae*
	+ apakšdzimta: *Phaoniinae*

Atsauces
--------

1. ↑  Divspārņi (*Diptera*)

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Mušu dzimta***.
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)
* *Encyclopædia of Life* raksts (angliski)
* mušas| Medicīnas termins (latviski)
* 
*
**Enrike Antoniu Langue e Silveriu de Bernoldi** (portugāļu: *Enrique Antônio Langue e Silvério de Bernoldi*; dzimis 1978. gada 19. oktobrī, Kuritibā, Brazīlijā) ir brazīliešu sacīkšu pilots, kurš agrāk ir piedalījies Formula 1 čempionātā. Pašlaik Bernoldi ir Indy Racing League pilots.

F1 pasaulē Bernoldi tika ar Sauber starpniecību, jo brazīlietis 1999. un 2000. gados testēja Sauber. 2001. gadā Bernoldi kļuva par Arrows pamatsastāva pilotu un viņa pirmais komandas biedrs bija Joss Verstapens. Viņu ievēroja Monako *Grand Prix*, kad viņš 35 apļus (gandrīz pusi sacīkstes) spēja noturēties priekšā McLaren komandas pilotam un titula pretendentam Deividam Kulthārdam. Pēc sacensībām komandas darbinieki paziņoja, ka Bernoldi nekad nebūs labs pilots, bet Kulthārds viņu nosauca par idiotu. Viņa sniegums bija pietiekami labs, lai 2002. gadā kopā ar Heincu Haraldu Frencenu viņš turpinātu braukt Arrows. Komanda sezonas vidusdaļā bankrotēja un Bernoldi palika bez komandas. 2004. gada vidū viņš testēja BAR, bet 2007. gadā viņš brauca Stock Car Brasil. Sākot ar 2008. gadu Bernoldi piedalās Indy Racing League sacīkstēs.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Enrike Bernoldi*** |
Šis raksts ir par Lielbritānijas šahistu. Par citiem cilvēkiem ar uzvārdu **Evanss** skatīt nozīmju atdalīšanas lapu.

 Evansa gambīts

**Viljams Evanss** (angļu: *William Davies Evans*; 1790. gada 27. janvāris, Pembrukšira — 1872. gada 3. augusts, Ostende) bija Lielbritānijas šahists.

Biogrāfija
----------

Piedzimis nomaļā Pembrukšīras grāfistē Velsā, mācījies vietējā sākumskolā. No 14 gadu vecuma sācis dienēt Anglijas flotē, piedalījies Napoleona karos. 1815. gadā aizgājis no aktīvā militārā dienesta un turpmāk strādājis uz pasta kuģiem, kas pārvadājuši kravas starp Lielbritāniju un Īriju. 1819. gadā kļuvis par kuģa kapteini. Būdams dienestā izgudrojis kuģu trīskrāsu apgaismojumu, kas palīdzējis izvairīties no sadursmēm nakts laikā. Par savu izgudrojumu saņēmis naudas balvas no Britu valdības un Krievijas imperatora.

1818. gadā iemācījies spēlēt šahu. No 1825. gada bieži bijis Londonā, kur kļuvis par vienu no pilsētas labākajiem šahistiem. 1824. gadā pirmo reizi kādā no savām partijām atklātnē pielietojis gambītu, kas vēlāk nosaukts viņa vārdā: 1. e4 e5 2. Zf3 Zc6 3. Lc4 Lc5 4. b4.

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 280126843
* ISNI: 0000 0003 8722 8288

 |

 |
**Viljams Hūks** (angļu: *William Hook*; 1925. gada 28. maijs Ņūrošela — 2010. gada 10. maijs) bija ASV šahists, kas pārstāvēja Lielbritānijai piederošās Britu Virdžīnas.

Biogrāfija
----------

Piedzimis Ņujorkas štatā. Otrais pasaules kara laikā saslimis ar tuberkulozi, taču 1950. gados iesaistījies Ņujorkas pilsēta kultūras un šaha dzīvē. 1957. gadā apprecējies un pārcēlies uz dzīvi Britu Virdžīnās, kur uzcēlis māju un nodzīvojis līdz mūža beigām.

Pārstāvējis Britu Virdžīnu un ASV Virdžīnu komandas Pasaules šaha olimpiādēs, kurās piedalījies 17 reizes (1968-1970, 1974-1994, 2002-2008). Kopējā visu laiku statistikā pēc piedalīšanās skaita Hūks dala ceturto vietu atpaliekot tikai no Euhenio Torres, Lajoša Portiša un Heiki Vesterinena. Individuālajā vērtējumā izcīnījis zelta (1980) un sudraba (1976) medaļas. 1969. gadā piedalījies arī Pasaules šaha čempiona nosaukuma izcīņas Dienvidamerikas zonas turnīrā Kito, kur 13 dalībnieku konkurencē ieņēmis 9. vietu.

Par savām šahista gaitām sarakstījis atmiņu grāmatu *Hooked On Chess: A Memoir* (ISBN 978-90-5691-220-8), kura izdota 2008. gadā. Grāmatā aprakstījis savas šaha partijas ar tādām personībām kā Stenlijs Kubriks, Marsels Dišāns, kā arī šaha lielmeistariem Migelu Naidorfu un Robertu Fišeru, kuru Hūks pēc viņa vārdiem bija četras reizes pārspējis šaha ātrspēlē nākamā Pasaules čempiona šahista gaitu sākumā.

Atsauces
--------

1. ↑  OlimpBase :: Men's Chess Olympiads :: William Hook
2. ↑  Zonals 1969-1972 (C08)
3. ↑  Hooked On Chess: A Memoir by William Hook[novecojusi saite]

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 100803707
* LCCN: no2009148506
* ISNI: 0000 0000 7111 2174

 |

 |
1900. gada Pasaules izstādes plakāts
**1900. gada Pasaules izstāde** (franču: *Exposition universelle de 1900*) bija pasaules izstāde, kas norisinājās Francijas galvaspilsētā Parīzē no 1900. gada 14. aprīļa līdz 12. decembrim, lai atzīmētu pagājušā gadsimta sasniegumus un paātrinātu attīstību nākamajā gadsimtā. Izstādē, kuru apmeklēja gandrīz 50 miljoni, tika demonstrēti daudzi tehnoloģiski jauninājumi, tostarp Parīzes Lielais panorāmas rats, kustīgā ietve, dīzeļdzinēji, skaņu filmas, eskalatori un telegrafons (pirmais magnētiskais audio ierakstītājs). Izstāde pievērsa starptautisku uzmanību arī jūgendstilam. Turklāt tā demonstrēja Franciju kā lielu koloniālo spēku, izmantojot daudzos paviljonus, kas tika uzcelti Trokadero pils kalnā. Galvenās struktūras, kas palikušas no ekspozīcijas līdz mūsdienām ir Lielā pils, Mazā pils, Aleksandra III tilts, Orsē dzelzceļa stacija (tagadējais Orsē muzejs), divas sākotnējās ieejas Parīzes metro stacijās un Eifeļa tornis. Pasaules izstādes ietvaros tika organizētas arī vasaras olimpiskās spēles.

* Skats uz Pasaules izstādes teritoriju Skats uz Pasaules izstādes teritoriju
* Galveno ekspozīcijas vietu karte Galveno ekspozīcijas vietu karte

Skatīt arī
----------

* 1900. gada vasaras olimpiskās spēles

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***1900. gada Pasaules izstāde***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* 1900 Paris at the BIE
* Exposition Universelle 1900 in Paris. Photographs at L'Art Nouveau
* *1900 Palace of Electricity*. Thomas A. Edison. Skatīts: 2009-05-20. 1900-08-09
* *1900 Panoramic view of the Place de l'Concord*. Thomas A. Edison. Skatīts: 2009-05-20. 1900-08-29
* *1900 Esplanade des Invalides*. Thomas A. Edison. Skatīts: 2009-05-20. 1900-08-09
Žurnāla logo
**Ilustrētā Pasaules Vēsture** ir populārzinātnisks žurnāls par vēsturi latviešu valodā, iznāk kopš 2008. gada janvāra reizi mēnesī. Žurnālu izdod a/s Diena uzņēmums Izdevniecība "Dienas žurnāli".

Tā galvenā redaktore ir Aiva Lapiņa. Žurnālā tiek publicēti raksti par nozīmīgākajiem civilizācijas pavērsieniem: kariem, valdnieku, politiķu un parasto cilvēku likteņiem. Žurnāla tematika ietver svarīgākos notikumus un izcilākās personības kā pasaules, tā Latvijas vēsturē. Izdevuma mērķis ir rosināt lasītāju interesi par pagātni.
Žurnāla materiāli top līdzdarbojoties vadošajiem ekspertiem dažādās vēstures nozarēs. Rakstus papildina kvalitatīvas ilustrācijas.

Katru mēnesi tiek publicēti raksti šādās rubrikās:

* Vēstures jaunumi - atklājumi un dažādi fakti;
* Jautā vēsturniekam - uz lasītāju jautājumiem atbild eksperti;
* Vēsturisks pārskats;
* Piedzīvo vēsturi;
* Īsumā;
* Pārbaudi sevi!
* Par meistardarbu;
* Aculiecinieki.

Žurnāla devīze ir "Par cilvēces lielajām drāmām un personībām!"

Ārējās saites
-------------

* Žurnāla "Ilustrētā Pasaules Vēsture" mājaslapa
* Izdevniecības "Dienas žurnāli" mājaslapa
**Viljams Adisons** (angļu: *William Addison*; 1933. gada 28. novembrī, Batonrūža — 2008. gada 29. oktobrī, Sanfrancisko) bija ASV starptautiskais meistars šahā (1967).

Biogrāfija
----------

Piedzimis Luiziānā, taču 1950. gadu sākumā pārcēlies uz dzīvi Kalifornijā. Piedalījies piecos ASV šaha čempionātos (1962-63, 1963-64, 1965, 1966, 1969). Pārstāvējis ASV komandu Pasaules šaha olimpiādēs, kurās piedalījies 2 reizes (1964-1966). Komandu vērtējumā izcīnījis sudraba (1966) medaļu. Par panākumiem turnīros FIDE 1967. gadā viņam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM) nosaukumu. No 1965. līdz 1969. gadam bijis Sanfrancisko Mehānikas institūta šaha kluba direktors.

Vislielāko panākumu guvis 1969. gadā, kad ASV šaha čempionātā izcīnījis 2. vietu aiz uzvarētāja Semjuela Reševska un izcīnījis tiesības piedalīties Pasaules šaha čempiona izcīņas cikla starpzonu turnīrā. 1970. gada starpzonu turnīrs Palma de Maļorkā gan bijis ļoti neveiksmīgs, jo Adisons tajā ieņēmis tikai 19. vietu.

Pēc neveiksmes starpzonu turnīrā pametis šahu. Strādājis par taksometra vadītāju, pēc tam atradis darbu kādā Sanfrancisko bankā.

Atsauces
--------

1. ↑  OlimpBase :: Men's Chess Olympiads :: William Addison
2. ↑  US Championship and World Championship Zonal; 1969[novecojusi saite]
3. ↑  1970 Palma de Mallorca Interzonal Tournament

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
**Laima Slava** (dzimusi Klieģe, 1947. gada 12. jūlijā) ir latviešu mākslas zinātniece un izdevēja.

Biogrāfija
----------

L. Slava mācījusies Rīgas 49. vidusskolā, studējusi Latvijas Valsts Mākslas akadēmijā. 

Strādājusi ZA Mākslas vēstures institūtā (1975-1983), avīzē "Literatūra un Māksla" (1983-1988), izdevniecībā "Liesma" (1988-1989), Rīgas Videocentrā un Multimediju centrā (1989-1995) 

Kopš 1997. gada izdevniecības "Neputns" galvenā redaktore.

Daudzu monogrāfisku mākslas albumu sastādītāja un teksta autore. Pētījusi Borisa Bērziņa daiļradi, sarakstījusi grāmatas "Dieva buča" (2000) un "Boriss Bērziņš" (2002 un 2016).

Latvijas Mākslinieku savienības biedre (kopš 1981. gada). 

Triju Zvaigžņu ordeņa virsniece (2011). Saņēmusi Baltijas Asamblejas balvu mākslā par izcilu ieguldījumu mākslas zinātnē un izdevējdarbībā (2017). Piešķirts augstais Latvijas Zinātņu akadēmijas goda doktora goda nosaukums.

Atsauces
--------

1. ↑  Baltijas Asamblejas balvu mākslā ieguvusi izdevēja un mākslas zinātniece Laima Slava
2. ↑  Latvijas Zinātņu akadēmijas goda doktori

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 29783717
* LCCN: n89613695
* ISNI: 0000 0001 1049 6749
* GND: 1115012487
* SUDOC: 06600831X

 |

 |
Bezdarba līmenis pasaulē, CIP dati, 2006. gads
**Bezdarbs** jeb precīzāk **bezdarba līmenis** ir viens no ekonomiskās situācijas rādītājiem, to izsaka procentos no konkrētās vietas darba resursiem — darbspējīgajiem iedzīvotājiem.

Bezdarba līmenis ir daļa (izteikta procentos) darbaspēka, kas vēlas un ir spējīgi strādāt, bet kam nav darba un kas aktīvi meklē darbu.

Bezdarba formas
---------------

Makroekonomiskā teorijā tiek definētas dažādās bezdarba formas.

### Frikcionālais bezdarbs

Īslaicīgu un reizēm pat neizbēgamu bezdarbu sauc par **frikcionālo** jeb **dabisko bezdarbu**. Frikcionālais bezdarbs rodas tāpēc, ka darba tirgus nepārtraukti mainās, informācija par darba iespējām ir nepilnīga un nepieciešams laiks, lai darba devēji un nenodarbinātie strādnieki atrastu cits citu. Pat tad, ja kopējais darba resursu daudzums ir nemainīgs, tā iekšienē notiek nepārtrauktas izmaiņas, vienmēr ir cilvēki, kas no jauna iesaistās darba tirgū, un citi dažādu iemeslu dēļ to pamet.

Bieži vien informācija par brīvajām darba vietām un prasībām, kas tiek izvirzītas pretendentiem uz šīm vietām, ir nepilnīga, un tas kavē noslēgt jaunus darba līgumus.

### Strukturālais bezdarbs

Ja bezdarbu rada tehnoloģijas izmaiņas un strādnieki spiesti zaudēt darbu, līdz viņi pārkvalificējas, to sauc par **strukturālo bezdarbu**.

### Cikliskais bezdarbs

Cikliskā bezdarba gadījumā pieprasījums pēc darbaspēka ievērojami mainās. Tas saistīts ar saimniecisko darbību valstī. Ekonomiskās krīzes laikā, kad ražošana samazinās, daudzi uzņēmumi tiek slēgti un bezdarba līmenis palielinās, savukārt, uzlabojoties ekonomiskajai situācijai, iespējas sameklēt darbu palielinās.

### Sezonālais bezdarbs

Sezonālais bezdarbs ir līdzīgs nepietiekama pieprasījuma radītajam (cikliskajam) bezdarbam, arī to izraisa izmaiņas darba pieprasījumā. Tomēr šajā gadījumā izmaiņas ir iepriekš paredzamas un atkārtojas gadu no gada.

Pilnīga nodarbinātība
---------------------

Pilnīga nodarbinātība nozīmē, ka vienīgie nenodarbinātie ekonomiski aktīvie cilvēki ir tie, kas maina darba vietu.

Skatīt arī
----------

* NEET

Literatūra
----------

1. 1 2 3 4 5 6 7 8  *Ekonomika*, Dace Vilne, Juta Birzniece, Kamene, 2001, 93. lpp, ISBN 9984-15-169-7
2. ↑  International Economics Glossary: F

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* LCCN: sh85139643
* GND: 4002730-2
* BNF: cb119500644 (data)
* HDS: 013924
* NDL: 00571291
* NKC: ph123284

 |

 |
**Eleostearīnskābe** (*trans,trans,cis*-9,11,13-oktadekatriēnskābe, α-eleostearīnskābe, konjugētā linolēnskābe, CH3(CH2)3CH=CHCH=CHCH=CH(CH2)7COOH) pieder pie nepiesātinātajām karbonskābēm ar trim konjugētām divkāršajām saitēm molekulā. Eleostearīnskābe ir kristāliska viela.

Atrašanās dabā
--------------

Sevišķi daudz eleostearīnskābes satur tungas koku (*Aleurites*) eļļa (66 - 82%).

Īpašības
--------

Hidrogenējot iegūst stearīnskābi. Ozonējot rodas baldriānskābe un azelaīnskābe. Apstarojot ar UV gaismu, α-eleostearīnskābe pārgrupējas par *trans*-izomēru jeb β-eleostearīnskābi ar augstāku kušanas temperatūru (67 °C). Eleostearīnskābe pieder pie ātri žūstošām taukskābēm.

  


|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Svarīgākās nepiesātinātās vienvērtīgās karbonskābes |
| --- |
|  |
|  | 
* Akrilskābe
* Krotonskābe (izokrotonskābe)
* Angelikskābe (tiglīnskābe)
* Oleīnskābe (elaidīnskābe)
* Erukskābe (brasidīnskābe)
* Nervonskābe
* Sorbīnskābe
* Ģerānijskābe
* Linolskābe
* Eleostearīnskābe
* Linolēnskābe
* Arahidonskābe
* Klupanodonskābe
* Cervonskābe
* Propiolskābe
* Stearolskābe (tarirīnskābe)

 |

 |
**Elga Sakse** (dzimusi 1930. gada 11. augustā Rīgā, mirusi 2023. gada 3. maijā Salaspilī) bija latviešu tulkotāja, kura tulkoja literatūru no ungāru valodas.

Elga Sakse absolvējusi Latvijas Lauksaimniecības akadēmijas Agronomijas fakultāti (1955), strādājusi specialitātē, vēlāk arī par grāmatvedi. Kopš 1965. gada pievērsusies tikai daiļliteratūras tulkošanai. Viņas tulkojumā publicēti vairāk nekā 70 ungāru rakstnieku darbu, to vidū ir Magdas Sabo, Ferenca Molnāra, Ištvana Freketes, Ištvāna Erķēna, Guļas Ijēša, Šandora Mārai, Žužas Rakovskas, Lāslo Ģurko darbi.

Par ieguldījumu ungāru literatūras popularizēšanā Latvijā saņēmusi Ungārijas Republikas literāro prēmiju (1988), Ungārijas valdības medaļu *Pro cultura Hungarica* (1993) un Ungārijas Republikas prezidenta zelta piemiņas medaļu (1997). Latvijas Republikas Atzinības krusta kavaliere (2012). 2023. gadā saņēmusi Literatūras gada balvu par mūža ieguldījumu literatūrā.

Apbedīta Birzgales pagasta Baltupes kapos.

Atsauces
--------

1. ↑  Mūžībā devusies tulkotāja Elga Sakse. jauns.lv. 2023. gada 8. maijs.
2. ↑  Literatura.lv — Elga Sakse

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 305054571
* ISNI: 0000 0004 1670 6892

 |

 |
**Čurjumova—Gerasimenko komēta** (oficiālais apzīmējums ***67P/Churyumov–Gerasimenko***) ir periodiskā komēta ar apriņķošanas periodu 6,45 gadi. Nākamreiz tā Saulei vistuvāk pietuvosies 2015. gada 13. augustā.

Komētas izpēti tuvumā veic Eiropas Kosmosa aģentūras starpplanētu zonde *Rosetta*, kura to sasniedza 2014. gada augustā.

Atklāšana
---------

Komētu 1969. gada 23. oktobrī atklāja astronoms Klims Čurjumovs, pārskatot fotoplates ar Komas Sola komētas attēliem, kurus pirms mēneša bija uzņēmusi Svetlana Gerasimenko Almati observatorijā. Attēla malā, kurš bija uzņemts 1969. gada 20. septembrī, viņš atklāja vēl vienu komētu, kuru gan sākumā uztvēra kā Komas Sola komētas daļu. Izpētot nākamos attēlus, kļuva skaidrs, ka jaunatklātais objekts kustas pa citu trajektoriju, tātad ir cita komēta.

Izpēte
------

Komētas kodola 3-D modelis, radīts pēc Habla kosmiskā teleskopa attēliem.
Veicot Čurjumova—Gerasimenko komētas trajektorijas aprēķinus, atklājās, ka tās trajektorija ir vairākkārt mainījusies. Līdz 1959. gadam komētas perihēlijs atradās 2,7 AU no Saules. 1959. gadā komēta palidoja garām Jupiteram tikai 0,05 AU attālumā no tā un planētas gravitācijas ietekmē, komētas perihēlijs samazinājās līdz 1,3 AU. 2015. gadā tas būs apmēram 1,24 AU.

Gatavojoties starpplanētu zondes *Rosetta* misijai uz Čurjumova—Gerasimenko komētu, 2003. gada 12. martā ar Habla kosmiskā teleskopa palīdzību tika iegūti komētas attēli. Tie ļāva izveidot komētas kodola trīs dimensiju modeli. Kļuva zināms, ka komētas kodols ir apmēram 3 × 5 km liels un tam ir elipsoīda forma.

2004. gada 2. martā tika palaista zonde *Rosetta*. Tās galvenais uzdevums būs pētīt Čurjumova—Gerasimenko komētu. *Rosetta* orbītā ap komētu iegāja 2014. gada 6. jūlijā.
2014. gada 12. novembrī *Rosetta* nolaižamais aparāts *Philae* nosēdās uz komētas kodola.

Atsauces
--------

1. ↑  JPL Small-Body Database Browser 67P/Churyumov-Gerasimenko
2. ↑  67P/Churyumov-Gerasimenko
3. ↑  67P/Churyumov-Gerasimenko
4. ↑  67P/Churyumov-Gerasimenko

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Čurjumova—Gerasimenko komēta*** |
**"Inferno"** (angļu: *Inferno*) ir ASV rakstnieka Dena Brauna romāns, kas sarakstīts kā ceturtais romāns sērijā par Roberta Lengdona piedzīvojumiem. Darbība notiek pēc notikumiem, kas aprakstīti romānos "Eņģeļi un dēmoni", "Da Vinči kods" un "Zudušais simbols". Romāna nosaukums un tajā attēlotie notikumi saistās ar Dantes "Dievišķās komēdijas" pirmo daļu "Inferno" (latviešu: *Elle*).

Sižets
------

Romāns sākas ar notikumiem Florencē, kur Lengdons nokļuvis noslēpumainā veidā. Viņš attopas slimnīcā pēc šautas brūces galvā un ir zaudējis atmiņu par dažu iepriekšējo dienu notikumiem. Jau pēc brīža viņam nākas bēgt no slimnīcas, lai glābtu savu dzīvību, jo viņam uzbrūk algota slepkava. Lengdonam aizbēgt palīdz slimnīcas darbiniece, jauna ārste Sjenna Bruksa. Drīz izrādās, ka Lengdonam nepieciešams likt lietā savas zināšanas par literatūru, mākslas darbiem un tajos attēlotajiem simboliem. Romāna beigās darbība pārceļas uz Stambulu, kur jāatrod un jāneitralizē kāda ģeniāla, bet prātā sajukuša zinātnieka Bertranda Zobrista radītais bioloģiskais ierocis, ar ko viņš iecerējis regulēt cilvēku skaita neierobežoto palielināšanos.

Atsauces
--------

1. ↑  «New Dan Brown Novel, ‘Inferno,’ Set for May Release». ABC News.
2. ↑  «Dan Brown's Inferno: Everything we know so far». The Week.

Ārējās saites
-------------

* Oficiālā mājaslapa (angliski)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Dens Brauns |
| --- |
|  |
| Romāni | 
* "Ciparu cietoksnis" (1998)
* "Eņģeļi un dēmoni" (2000)
* "Maldu zona" (2001)
* "Da Vinči kods" (2003)
* "Zudušais simbols" (2009)
* "Inferno" (2013)

 |
|  |
| Ekranizācijas | 
* "Da Vinči kods" (2006)
* "Eņģeļi un dēmoni" (2009)
* "Inferno" (2016)

 |
|  |
| Personāži | 
* Roberts Lengdons

 |

 |
**Biedrība „Demokrātiskie patrioti"** ir sabiedriski politiska organizācija, kura izveidojās, daļai partijas biedru atšķeļoties no partijas "Pilsoniskā savienība" pirms tās iekļaušanās "Vienotībā". Veido frakciju Rīgas domē.

Biedrību „Demokrātiskie patrioti" 2011. gada 8. jūnijā nodibināja trīs partijas „Pilsoniskā savienība" biedri: Rīgas domes deputāts Dāvis Stalts, zvērināts advokāts Jānis Bordāns un krīzes centra „Skalbes" juriste Ieva Brante. Vēlāk visi trīs biedrības dibinātāji izstājās no partijas „Pilsoniskā savienība". Par biedrības valdes priekšsēdētāju kļuva Dāvis Stalts.

Kopā ar D. Staltu no Rīgas domes „Pilsoniskās savienības" frakcijas aizgāja vēl 7 deputāti, un izveidoja Rīgas domes frakciju „Demokrātiskie patrioti". Par frakcijas priekšsēdētāju kļuva D. Stalts, par viņa vietnieku frakcijā – Mārtiņš Šics. Vēlāk, kad D. Stalts tika ievēlēts 11. Saeimā, par frakcijas vadītāju kļuva Jānis Mārtiņš Skuja un par viņa otru vietnieku arī Jānis Atis Krūmiņš.

11. Saeimas vēlēšanās „Demokrātiskie patrioti" piedalījās Nacionālās apvienības sarakstā un organizācijas līderis D. Stalts tika ievēlēts 11. Saeimā. 2012. gadā „Demokrātisko patriotu" pārstāvis J. Bordāns kļuva par tieslietu ministru Valda Dombrovska valdībā, taču viņš arī kļuva par Nacionālās apvienības biedru.

2013. gada 4. aprīlī notika biedrības kopsapulce, kurā tai skaitā tika pārvēlēti visi biedrības valdes locekļi. Par jauno biedrības valdes priekšsēdētāju Jāņa Bordāna vietā kļuva Dāvis Stalts, savukārt par valdes priekšsēdētāja vietnieci tika ievēlēta Ieva Brante. Vēl valdē tika ievēlēti arī Veselības ministrijas parlamentārā sekretāre Liene Cipule, finansists Kalvis Vītoliņš un politikas vēsturnieks Edmunds Griģis. Līdzšinējais valdes priekšsēdētājs tieslietu ministrs Jānis Bordāns turpināja darboties biedrībā.

2013. gada 16. aprīlī Dāvis Stalts izstājās no Nacionālās apvienības frakcijas Saeimā un kļuva par neatkarīgo deputātu.

2013. gada 30. augustā notika biedrības kopsapulce, kurā tika ievēlēti jauni valdes locekļi - 11. Saeimas deputāte Inga Bite, bijušais premjerministrs Guntars Krasts. Savukārt, par biedrības valdes priekšsēdētāju tika ievēlēta Liene Cipule.

2014. gada 4. martā notika biedrības kopsapulce, kurā tika ievēlēta jauna valde, kurā turpmāk darbosies Dāvis Stalts, Edmunds Griģis, Druvis Kleins, kas valdē bija arī iepriekš, un no jauna ievēlētie Inguss Kudiņš, Otto Lodiņš, Guntars Vaivars un Ieva Parramore.

Atsauces
--------

1. ↑  «Bordāns pievienojas TB/LNNK». Delfi.lv. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2020. gada 22. septembrī. Skatīts: 2012. gada 23. septembrī.
2. ↑  «Dāvis Stalts izstājas no NA frakcijas». Ltv.lv. Skatīts: 2013. gada 12. jūlijā.[novecojusi saite]

Ārējās saites
-------------

* Biedrības mājaslapa
**Danica Fernanda Vaskesa Maksarini** (spāņu: *Danitza Fernanda Vázquez Maccarini*; dzimusi 2000. gada 25. aprīlī Kaguasā) ir Puertoriko starptautiskā meistare (2013) šahā.

Biogrāfija
----------

2013. gadā uzvarējusi Centrālamerikas un Karību valstu junioru šaha čempionātā U20 meitenēm. 2015. gadā uzvarējusi Puertoriko vīriešu šaha čempionātā. 2017. gada Pasaules junioru šaha čempionātā izcīnījusi bronzas medaļu U18 meiteņu vecuma grupā. 2017. gadā kopā ar Jerisbeli Mirandu Ljanesu un Maricu Arribasu Robainu dalījusi pirmo vietu Pasaules sieviešu šaha čempiones nosaukuma izcīņas cikla Amerikas 2.3 zonas turnīrā un izcīnījusi tiesības piedalīties 2018. gada Pasaules sieviešu šaha čempionātā pēc izslēgšanas sistēmas. 2018. gadā Hantimansijskā Pasaules šaha čempionātā sievietēm pēc izslēgšanas sistēmas 1. kārtā zaudējusi Aleksandrai Kosteņukai.

2018. gadā Batumi pārstāvējusi Puertoriko komandu 43. šaha olimpiādē.

Par panākumiem turnīros FIDE 2013. gadā viņai piešķīrusi starptautiskās meistares (WIM) nosaukumu.

Atsauces
--------

1. ↑  «Boricua gana campeonato de ajedrez en El Salvador». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 16. septembrī. Skatīts: 2018. gada 15. oktobrī.
2. ↑  «WIM Danitza Vazquez is 2015 Puerto Rico men’s champion». FIDE. 2015-10-20. Skatīts: 2016-07-24.
3. ↑  Russians Excel in the World Youth Championship in Uruguay
4. ↑  Dipl.Ing. Heinz Herzog -. «Chess-Results Server Chess-results.com - Zonal Femenino Zona 2.3 El Salvador 2017 Dedicado a Diputada Patty Valdivieso». *chess-results.com*. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2018. gada 11. oktobrī. Skatīts: 2018. gada 15. oktobrī.
5. ↑  Women’s World Championship 2018
6. ↑  43rd Olympiad Batumi 2018 Women
7. ↑  Tournament Details September 2013

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
**Melnās dzilnas** (*Dryocopus*) ir dzilnu dzimtas (*Picidae*) ģints, kas apvieno 6 mūsdienās dzīvojošas sugas. Tās sastopamas Eirāzijā, Ziemeļāmerikā un Dienvidamerikā. Trīs sugas mājo Vecajā Pasaulē, bet četras Jaunajā Pasaulē. Melnās dzilnas ir tipiski meža putni, kas barojas un ligzdo kokos, ar aso knābi izcērtot stumbros dobumus. Līdz ar mežu izciršanu un izplatības areālu sadrumstalotību dažu Dienvidamerikas sugu izdzīvošana mūsdienās ir apdraudēta. Latvijā sastopama viena melno dzilnu ģints suga - melnā dzilna (*Dryocopus martius*).

Izskats un īpašības
-------------------

Melnā dzilna (*Dryocopus martius*) ir lielākā melno dzilnu ģintī
Melnās dzilnas ir lieli, spēcīgi putni. Lielākā ģintī ir melnā dzilna (*Dryocopus martius*), kuras ķermeņa garums lielākajiem īpatņiem ir 55 cm, svars 370 g.

Melno dzilnu ģints putniem ir raksturīga liela galva, spēcīgs, taisns, konusveidīgs knābis, stīva aste un gara mēle. Visām melno dzilnu sugām ir melns apspalvojums, uz kura izceļas sarkanā galvas virsa, turklāt lielākajai daļai sugu ir cekuls. Daudzām sugām melnais apspalvojums kombinējas ar baltu spalvu laukumiem, visbiežāk uz galvas. Tēviņa, mātītes un jauna putna apspalvojums melnajām dzilnām ir atšķirīgs, atšķiroties sarkanā galvas kroņa izmēram. Melnās dzilnas ir labas lidotājas. Lidojums ir taisns un spēcīgs.

Melnās dzilnas meža veselībai ir ļoti nozīmīgi un vērtīgi putni, tie barojas ar kukaiņiem, kurus atrod koku stumbros, ar aso knābi izcērtot nelielu caurumu un ar garo mēli tos izvelkot pat no vismazākajām spraugām. Melnās dzilnas barojas arī ar augļiem, ogām un riekstiem. Ligzdai tiek izcirsts lielāks un plašāks dobums. Melnās dzilnas ir iecienījušas mirušus vai slimus kokus. Olas kā visiem dzilnu dzimtas putniem ir baltā krāsā. Šīs ģints sugām ir raksturīgi katrā vairošanās sezonā izkalt jaunu ligzdošanas dobumu, tādējādi to pamestajos dobumos citus gadus ligzdo citu sugu putni vai apmetas mazie zīdītāji, kas dzīvo kokos. Melnās dzilnas sit pa koku stumbriem arī, lai savstarpēji sazinātos. Visas ģints sugas ir nometnieces.

Sistemātika
-----------

Svītrainā dzilna (*Dryocopus lineatus*)
**Melno dzilnu ģints** (*Dryocopus*)

* Andamanu dzilna (*Dryocopus hodgei*)
* Baltvēdera dzilna (*Dryocopus javensis*)
* Baltzoda dzilna (*Dryocopus pileatus*)
* Melnā dzilna (*Dryocopus martius*)
* Melnvēdera dzilna (*Dryocopus schulzi*)
* Svītrainā dzilna (*Dryocopus lineatus*)

Atsauces
--------

1. 1 2  World Bird List: Woodpeckers, 2020
2. ↑  Genus: Dryocopus
3. ↑  Latvijas Daba: Dzilnu dzimta
4. ↑  «ARKive: Black woodpecker (Dryocopus martius)». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2014. gada 4. februārī. Skatīts: 2014. gada 31. janvārī. Archived 2014. gada 4. februārī, *Wayback Machine* vietnē.
5. ↑  Aves: Dzilnveidīgie (Piciformes)

Ārējās saites
-------------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Melnās dzilnas*** |

* Dzeņveidīgo putnu noteicējs
* Apdraudētie un aizsargājamie putni Archived 2016. gada 4. martā, *Wayback Machine* vietnē.
* Xeno-canto: Genus Dryocopus
* iNaturalist: Genus Dryocopus
* Birds in Focus: Genus Dryocopus