recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Uz mūsu planētas Zemes ir vairāk kā 2 000 000 visdažādāko dzīvības formu, kas tiek sistematizētas un sakārtotas noteiktā kārtībā. Katrai dzīvības formai tiek dots unikāls nosaukums, kas atbilst binārās nomenklatūras principiem. Visi organismi, vadoties no radniecības pakāpes, tiek apvienoti grupās, kuras savukārt top apvienotas augstāka ranga grupās, veidojot dažādas pakāpes radniecības līmeņus jeb taksonomiskās vienības. Organismu klasifikācija ir vienota gan mūsdienās dzīvojošajiem, gan arī izmirušajiem organismiem. Tā pamatā sastāv no šādām taksonomiskajām vienībām:

* Impērija (*imperium*);
* Valsts (*regnum*);
* Tips, Nodalījums (*phylum, divisio*);
* Klase (*classis*);
* Kārta (*ordo*);
* Dzimta (*familia*);
* Ģints (*genus*);
* Suga (*species*),

Bet reizēm ir jāiestarpina papildu vienības. Īpaši tas ir raksturīgs kukaiņiem, jo kukaiņu klasē ir vairāk par 1 000 000 sugu t.i. vairāk nekā visi pārējie organismi kopā.
Klasifikācijas piemērs, kurā ir atainojas dažādas papildu taksonomiskās vienības (izceltas pamatvienības):

* **Impērija:** *Eukaryota*
* **Valsts:**  *Metazoa*
* Apakšvalsts: *Eumetazoa*
* Virstips: *Bilateria*
* **Tips:** *Coelomata*
* Apakštips: *Protostomia*
* Triba: *Articulata*
* Virsklase: *Arthropoda*
* **Klase:** *Tracheata*
* Apakšklase: *Opistogoneata*
* Infraklase: *Hexapoda*
* Virskārta *Pterygota*
* Sekcija: *Holometabola*
* **Kārta:** *Coleoptera*
* Apakškārta: *Polyphaga*
* Sērija: *Staphyliniformia*
* Virsdzimta: *Hydrophiloidea*
* **Dzimta:** *Hydrophilidae*
* Apakšdzimta *Georissinae*
* **Ģints:** *Georissus*
* Apakšģints: *Neogeorissus*
* **Suga:** *Georissus (Neogeorissus) japonicus Satô, 1979*

Dažādiem autoriem organismu klasifikācijas var būtiski atšķirties, tāpat laika gaitā, mainoties uzskatiem par organismu radniecību, mainās arī organismu klasifikācijas.

Visi dzīvie organismi iedalās divās vai trijās lielās grupās jeb impērijās. Tomēr tas ir diskutējams jautājums. Daudzi speciālisti apšauba vīrusu pieskaitīšanu pie dzīviem organismiem, jo tajos nenotiek vielmaiņas procesi. Tāpat nav vienprātības jautājumā par prokariotu sadalīšanu divās atsevišķās impērijās. Pagaidām apstāsimies pie visu dzīvo organismu sadalīšanas trīs atšķirīgās grupās:

* Impērija *Virus* — Vīrusi;
* Impērija *Prokaryote* — Prokarioti;
* Impērija *Eukaryote* — Eikarioti;
	+ Valsts *Animalia* — Dzīvnieki;
	+ Valsts *Fungi* — Sēnes;
	+ Valsts *Plantae* — Augi;
	+ Valsts *Protista* (*Protozoa*) — Vienšūņi.

Tomēr vīrusi būtiski atšķiras no pārējām impērijām, kuru savstarpējās atšķirības nav tik lielas.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Organismu klasifikācija***.
* *Encyclopædia Universalis* raksts (franciski)
*Om* zilbe kā mantra (dēvanāgarī rakstībā).
**Mantra** (sanskritā मंत्र) ir īpaša skaņa, vārds, lūgšana, vai himna. Mantru skaitīšanu vai dziedāšanu reizēm iekļauj vairākās meditāciju praksēs un dažādos garīgo tradīciju rituālos. Mantras esot "spēka vārdi", kas palīdzot fiziski un garīgi sakoncentrēties. Praktizētāji pieņem, ka mantru skaņas ir svētu skaņu "domformu" tēli, kas labvēlīgi iedarbojās uz prātu un ķermeni un kā terapija harmonizē apziņu ar "gara pasauli" un Visumu.

Raksturojums
------------

Apgalvots, ka pirmās mantras sacerētas vismaz 2000. gadus p.m.e. Indijā, vēdiskā laikmetā un ir saistītas ar agrīno hinduismu. Mantras izmanto hinduismā, budismā, džainismā, sikhismā un citās tradīcijās un mantrām līdzīgas himnas un dziesmas sastopamas arī zoroastrismā, daoismā un kristietībā. Mantru nozīme un pielietojums vairākās reliģiskās tradīcijās atšķirās, bet hinduistu tantrā tās ir nepieciešamas. Tantrā mantras esot dievības manifestācija, personīgs formulējums, kas tikai esot lietderīgs pēc iniciācijas. Mantras parasti skaita ritmiski un saista ar garīgām tradīcijām, kā arī praktikanta ilgām pēc patiesības, realitātes, gaismas, miera, mīlestības, gudrības, rīcības vai citām vērtībām. Reizēm mantras esot tikai pacilājošas skaņas.

Ticējumi
--------

Mantru skaitīšanu vēsturiski saista ar sakrālo un ar dievībām, ar mistisko un maģisko, kā arī ar dažādiem ticējumiem par "enerģijas atbrīvošanu" un ar prāta vai garīgo spēku kopšanu. Tās skandējot "atbrīvojas enerģijas plūsma," kas palīdzot apziņai izkļūt no maldiem. Ājurvēdā pastāvot "mantru terapija."

Atsauces
--------

1. ↑  Apgalvojumi par hinduistu mantru iedarbību
2. 1 2  *Frits Staal (1996), Rituals and Mantras, Rules without meaning, ISBN 978-8120814127, Motilal Banarsidass*
3. ↑  «Harē Krišna - Dieva vārda mantra (latviski)». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2012. gada 26. jūnijā. Skatīts: 2014. gada 8. jūlijā.
4. ↑  *Om mani padme hum" Tibetas budismā (Princetonas universitātes Budisma vārdnīcas šķirklis) (angliski)*
5. ↑  *Nesbitt, Eleanor M. (2005), Sikhism: a very short introduction, Oxford University Press, ISBN 978-0-19-280601-7*
6. ↑  *Boyce, M. (2001), Zoroastrians: their religious beliefs and practices, Psychology Press*
7. ↑  *Jan Gonda (1963), The Indian Mantra, Oriens, Vol. 16, pages 244-297*
8. ↑  *Teun Goudriaan (1981), Hindu Tantric and Śākta Literature, in A History of Indian Literature, Vol. 2, ISBN 978-3447020916, Chapter VIII*
9. ↑  *Harvey Alper (1989), Understanding Mantras, ISBN 81-208-0746-4, State University of New York*
10. ↑  *Feuerstein, G. (2003),* The Deeper Dimension of Yoga*. Shambala Publications, Boston, MA*
11. ↑  *James Lochtefeld, The Illustrated Encyclopedia of Hinduism, Volume 2, ISBN 0-8239-2287-1, pages 422-423*

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* LCCN: sh85080651
* GND: 4037413-0
* BNF: cb11936589w (data)

 |

 |
Koordinātas: 36°27′22″S 148°15′48″E﻿ / ﻿36.45611°S 148.26333°E﻿ / -36.45611; 148.26333

**Koscjuško kalns** (angļu: *Mount Kosciuszko*) ir virsotne Austrālijas Sniega kalnos Jaundienvidvelsā, kontinenta augstākā virsotne. Kalns veidots kā kristālisko iežu masīvs, 5 mēnešus gadā (no jūnija līdz oktobrim) tā virsotni klāj sniegs. Ietilpst 1944. gadā izveidotajā Koscjuško nacionālajā parkā.

Pirmais no eiropiešiem kalnā 1840. gadā uzkāpa poļu ceļotājs un ģeologs Pāvels Edmunds Stšeleckis *(Paweł Edmund Strzelecki)* un nosauca to par godu poļu nacionālajam varonim Tadeušam Koscjuško pēc kalna līdzības ar Koscjuško kurgānu Krakovā.

20. gadsimta sākumā tika precizēti Sniega kalnu virsotņu augstumi un atklājās, ka 3,7 km no Koscjuško kalna uz ziemeļiem izvietotais Taunsenda kalns ir par 18,9 m augstāks, tādēļ tika pieņemts lēmums samainīt vietām virsotņu nosaukumus, lai augstākā nestu Koscjuško vārdu.

Atsauces
--------

1. ↑  «Kostjuško kalns». *Ģeogrāfijas vārdnīca Pasaules zemes un tautas*. Rīga : Galvenā enciklopēdiju redakcija. 1978. 380. lpp.
2. ↑  Year Book Australia, 1910 MOUNTAIN SYSTEMS (OROGRAPHY) OF AUSTRALIA

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Koscjuško kalns***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)
* Mount Kosciusko - Our Highest Mountain

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 315530488
* LCCN: sh2001007915

 |

 |
**Kosmiskais velkonis**, arī **starporbitālais buksieris** (angļu: *space tug*; krievu: *межорбитальный буксир, разгонный блок*) - nesējraķetes pakāpe vai raķešbloku komplekss, kas paredzēts derīgās kravas - kosmiskā aparāta pārvietošanai no vienas orbītas uz citu vai trajektorijā uz citām planētām. Visbiežāk tā ir nesējraķetes augšējā pakāpe.

Kosmiskajam velkonim jābūt iespējai veikt vienu vai vairākus manevus, lai izmainītu lidojuma ātrumu (vai kustības vektora virzienu). Tam ir paredzēta galvenā dzinējiekārta, kā arī orientācijas un stabilizācijas sistēmas. Dzinēju darbības vadība var būt realizēta autonomā vadības iekārtā, kas izvietota iekārtu nodalījumā, vai arī komandas tiek dotas no kosmiskā aparāta, kurš piestiprināts pie kosmiskā velkoņa.

Līdz mūsdienām ir realizēta kosmiskā velkoņa shēma, kad nesējraķete kosmisko velkoni kopā ar derīgo kravu ievada zemā Zemes orbītā. Tad, sasniedzot vajadzīgo orbītas punktu, uz noteiktu brīdi tiek iedarbināts velkoņa dzinējs (vajadzības gadījumā vairākkārt), un kosmiskais aparāts atdalās no velkoņa uzreiz vai pēc mērķa orbītas sasniegšanas. Pēc atdalīšānās kosmiskais velkonis vai nu paliek tajā pašā orbītā vai arī vēlreiz tiek iedarbināts dzinējs, lai to novadītu no orbītas.

Pašlaik tiek strādāts pie projektiem, kas ļautu kosmiskajam velkonim apkalpot pavadoņus orbītā (pacelt vajadzīgajā orbītā pēc nesējraķetes neveiksmīgas darbības, veikt kosmiskā aparāta degvielas uzpildes vai remonta operācijas, novadīt pavadoni no orbītas pēc tā resursu beigšanās, veikt orbitālo staciju apgādes operācijas, u.c.).
**Hidrauliskais trieciens** — spiediena strauja palielināšanās pa cauruļvadu tekošā šķidrumā, ja šā šķidruma tecēšanas ātrumu maina momentāni (piemēram, cauruļvadu noslēdzot). Hidrauliskā trieciena teoriju izstrādāja krievu zinātnieks Nikolajs Žukovskis.[1]

Spiediena straujas palielināšanās gadījumā hidrauliskais trieciens var izraisīt avāriju; tās rašanos novērš, ja cauruļvadā ierīko drošības ierīces.

Hidrauliskā trieciena rašanās
-----------------------------

Ja pēkšņi tiek apturēta plūsma (attēlā: vārsts [1] tiek strauji aizvērts) — rodas spiediena svārstības. Šīs straujās spiediena paaugstināšanās rezultātā var pārplīst caurules un cauruļu savienojumi un var tikt bojāts sūknis un/vai motors, vai brīdī, kad spiediens pēc trieciena strauji samazinās, caurule var tikt neatgriezeniski saplacināta.

Plūsma plūst ar savu ātrumu v, bet kad vārsts tiek strauji aizvērts, plūsma atduras un tās ātrums mainās uz otru pusi, līdz ar to rodas spiediena svārstības.

P0 = Hρg — ∆P (h — šķidruma augstums krātuvē, ρ — šķidruma blīvums, g — brīvās krišanas paātrinājums).

Hidrauliskā trieciena radītais spiediens
----------------------------------------

∆Pt = v∙c∙ρ (v — ātrums pirms plūsmas apturēšanas, c — ātrums ar kādu triecienvilnis izplatās pa cauruļvadu, ρ — ūdens blīvums). Formula piemērojama caurulēm ar absolūti cietām sienām, jo c tad ir skaņas ātrums.

Vadiem (caurulēm) ar elastīgām sienām c=u√(Ed/(Ed+εD)) , kur D un d ir cauruļvada diametrs un sienu biezums, E un ε — caurules sienu materiāla un šķidruma elastības moduļi.[1]

Atsauces
--------

1. 1 2  *Latvijas padomju enciklopēdija*. 4. sējums. Rīga : Galvenā enciklopēdiju redakcija. 73. lpp.

Ārējās saites
-------------

* Kas ir hidrauliskais trieciens un kas to izraisa?lv.grundfos.com

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* NDL: 00571549

 |

 |
ELC 1 un 2 *Atlantis* kravas telpā
**ExPRESS Logistics Carrier** jeb **ELC** ir Starptautiskās kosmosa stacijas (SKS) ārējo kravu piestiprināšanas projekts. ELC platformas nodrošina mehāniskas montēšānas virsmas, elektroenerģijas padevi un datu apmaiņas saskarni ierīcēm, kas uz tām tiek uzstādītas.

ELC tika izstrādāts Godarda kosmisko lidojumu centrā Grīnbeltā, Mērilendā ar Džonsona kosmosa centra, Kenedija kosmosa centra un Maršala kosmisko lidojumu centra atbalstu.

Platforma sākotnēji tika saukta par "*Express Pallet* un ir nehermētisks līdzinieks hermētiskajam *ExPRESS Rack*.

ELC SKS sastāvā
---------------

Tika izgatavotas četras ELC platformas, kuras atrodas SKS sastāvā.

Bija paredzēts stacijā nogādāt arī ELC-5, bet tas tika atcelts. ELC-5 vietu pie fermas aizņems Alpha Magnetic Spectrometer.

ELC palaišanas grafiks:

| **Starta datums** | **Misija** | **Kosmoplāns** | **ELC** |
| --- | --- | --- | --- |
| 16.11.2009. | STS-129 (ISS-ULF3) | *Atlantis* | ELC-1 un ELC-2 |
| 24.02.2011. | STS-133 (ISS-ULF5) | *Discovery* | ELC-4 |
| 16.05.2011. | STS-134 (ISS-ULF6) | *Endeavour* | ELC-3 |
| Exxon Mobil Corporation |
| --- |
|  |
| Sauklis | Taking on the world's toughest energy challenges |
| Veids | publisks uzņēmums |
| Dibināts | 1870. gadā Ohaio kā *Standard Oil* |
|
| Galvenais birojs | Īrvinga, Teksasa, Karogs: Amerikas Savienotās Valstis ASV |
| Akcijas biržā | NYSE (XOM) |
| Ietilpst indeksā | DJIA |
|
| Vadība | Darens Vudss |
| Darbinieki | 106 100 |
| Apgrozījums | 358,6 miljardi USD (2007) |
| Aktīvi | 242,1 miljardi USD (2007) |
|
| Peļņa | 40,6 miljardi USD (2007) |
| Nozare | naftas un gāzes ieguve |
| Produkti | degviela, eļļas, naftas produkti |
| Mājaslapa |  |

**ExxonMobil** ir ASV naftas un gāzes ieguves, pārstrādes un to produktu pārdošanas uzņēmums, lielākā pasaules privātā naftas kompānija. Iegūst un pārstrādā 3% no pasaules naftas produktiem. Tomēr pasaulē ir vairākas citas valstij piederošas naftas kompānijas, kas pēc produkcijas apjomiem ir lielākas par *ExxonMobil*. *ExxonMobil* biznesa prakse bieži tiek kritizēta vides aizsardzības, politikas lobēšanas un cilvēktiesību sakarā.

Vēsture
-------

Esso zīmola benzīntanks Norvēģijā
*ExxonMobil* ir Džona Rokfellera 1870. gadā dibinātās kompānijas *Standard Oil* pēctece. 20. gadsimta sākumā *Standard Oil* faktiski monopolizēja ASV tirgu, tāpēc 1911. gadā ar tiesas lēmumu tā tika sadalīta 34 neatkarīgās kompānijās. Viena no tām bija *Standard Oil Company of New Jersey*, vēlāk saukta par *Exxon*, bet otra - *Standard Oil Company of New York*, vēlāk saukta par *Mobil*. 1999. gadā abas šīs kompānijas apvienojās, izveidojot mūsdienu *ExxonMobil*.

1989. gadā *Exxon* tankers *Exxon Valdez* cieta katastrofu pie Aļaskas krastiem, izraisot ekoloģisku katastrofu.

ExxonMobil pazīstamākie zīmoli
------------------------------

Ārējās saites
-------------

* *Google Finance*
* Īpašnieki

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***ExxonMobil*** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 138189733
* LCCN: no00015034
* ISNI: 0000 0004 1112 1641
* GND: 10010088-0
* BIBSYS: 3059834
* NLA: 49864795
* NDL: 001192492

 |

 |
Šis raksts ir par putniem. Par apdzīvotu vietu Novadnieku pagastā skatīt rakstu Strazdi (ciems).

**Strazdi** (*Sturnus*) ir viena no strazdu dzimtas (*Sturnidae*) ģintīm, kas saskaņā ar jaunāko sistemātiku apvieno divas sugas. Abas sugas sastopamas Eiropā un Āfrikā, bet mājas strazda (*Sturnus vulgaris*) dabīgais izplatības areāls aptver arī Āziju. Turklāt tas ir introducēts arī Ziemeļamerikā, Austrālijā, Jaunzēlandē un Dienvidāfrikā.

Latvijā no abām sugām sastopams mājas strazds, kurš ir parasts un izplatīts ligzdotājs, kā arī tas lielā skaitā Latviju caurceļo.

Kopīgās īpašības
----------------

Vienmuļais strazds (*Sturnus unicolor*) ir vienkrāsaini melns, bez gaišo punktu raibumojuma
Strazdi ir labi piemērojušies dzīvei uz zemes. Tie labprātāk staigā, nevis lec, un to galvaskauss un galvas muskuļi ir piemēroti, lai ar atvērtu knābi varētu zondēt irdenu augsni. Strazdi ir visēdāji un galvenokārt barojas, barību meklējot augsnes virskārtā. Kad kāpurs vai cits bezmugurkaulnieks zemē ir sataustīts, strazds aizcērt knābi ciet. Strazdi ligzdo koku dobumos vai ēku konstrukciju iedobēs. 

Strazdu apspalvojums ir melns, tikai vienmuļajam strazdam (*Sturnus unicolor*), atšķirībā no mājas strazda, uz spalviņām nav dekoratīvā raibumojuma. Spārniem ir trīsstūrveida forma.

Sistemātikas izmaiņas
---------------------

Līdz ar jaunākajiem ģenētiskajiem pētījumiem, ir mainījusies strazdu dzimtas sistemātika. Lielākā daļa kādreizējās strazdu ģints sugu ir izdalītas jaunās ģintīs vai pievienotas citām esošajām ģintīm: Kambodžas strazds (*Acridotheres burmannicus*), melnspārnu strazds (*Acridotheres melanopterus*), bērvaigu strazds (*Agropsar philippensis*), mantijas strazds (*Agropsar sturninus*), Āzijas raibais strazds (*Gracupica contra*), melnkakla strazds (*Gracupica nigricollis*), sārtais strazds (*Pastor roseus*), baltvaigu strazds (*Spodiopsar cineraceus*), sarkanknābja strazds (*Spodiopsar sericeus*), baltplecu strazds (*Sturnia sinensis*), baltgalvas strazds (*Sturnia erythropygius*), brahmaņu strazds (*Sturnia pagodarum*), pelēkgalvas strazds (*Sturnia malabarica*) un baltsejas strazds (*Sturnornus albofrontatus*).

Sistemātika
-----------

**Strazdu ģints** (*Sturnus*)

* Mājas strazds (*Sturnus vulgaris*)
* Vienmuļais strazds (*Sturnus unicolor*)

Atsauces
--------

1. 1 2 3  IOC World Bird List: Nuthatches, Wallcreeper, treecreepers, mockingbirds, starlings & oxpeckers, 2018
2. ↑  «the SASOL Bird e-Guide». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2009. gada 4. februārī. Skatīts: 2008. gada 18. novembrī.
3. ↑  «Ornitofaunistika: Mājas strazds Sturnus vulgaris». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 7. martā. Skatīts: 2015. gada 15. novembrī.

Ārējās saites
-------------

* Putni dabā
**Tiesību avoti** ir kontinentālās Eiropas tiesību lokā atzīti likumi, vispārējie tiesību principi, paražu tiesības, tiesu judikatūru un tiesību doktrīnas. Tiesību avoti tiek iedalīti, vadoties no to normativitātes kritērija, jo viena daļa tiesību avotu satur vispārsaistošas tiesību normas, bet cita daļa nē. Kontinentālās Eiropas tiesību lokā tikai vispārsaistošas normas saturošie tiesību avoti var kalpot par galveno juridisko pamatu lietu izlemšanā. Pie šiem tiesību avotiem pieder ārējie normatīvie akti, kuri satur vispārsaistošas tiesību normas, kā arī nerakstītie tiesību avoti kā vispārīgie tiesību principi un tiesību paražas. Savukārt otru grupu veido tiesību palīgavoti, kuriem ir sekundāra, pakārtota loma.

Latvijā patstāvīgie tiesību avoti tiesiskajā sistēmā ir:

* Normatīvie tiesību akti;
* ieradumu tiesības;
* vispārējie tiesību principi;

savukārt palīgtiesību avoti ir;

* tiesu prakse (judikatūra);
* tiesību doktrīna;
* normatīvo tiesību aktu izstrādes procesa materiāli.

Tiesību avotu klasifikācija iespējama pēc dažādiem kritērijiem. Būtiskākais no tiem — valsts līdzdalība avotu funkcionēšanā. Tiesību normu piemērotājs nevar ignorēt ar likumu atzītu tiesību avotu vai, gluži otrādi, savu lēmumu nevar pamatot ar atsauci uz tādu tiesību avotu, kurš attiecīgajā tiesību nozarē oficiāli neeksistē. Pēc šī kritērija tiesību avotus iedala legālos un fakultatīvos avotos.
Legālie tiesību avoti ir fiksēti likumā un, izlemjot jautājumu, izmantojami tādā secībā, kādā to paredzējis likumdevējs.

Atsauces
--------

1. ↑  Neimanis J. Ievads tiesībās. Rīga: 2004. 111.lpp
2. ↑  A.Plotnieks. Tiesību teorija & Juridiskā metode. Rīga: SIA „Izglītības soļi", 2009, 57.lpp
3. ↑  A.Plotnieks. Tiesību teorija & Juridiskā metode. Rīga: SIA „Izglītības soļi", 2009. 83.lpp
**Hermanis Oto Hilbigs** (vācu: *Hermann Otto Hilbig*, 1860—1939) bija vācu arhitekts un arhitektūras docētājs. Baltijas Tehniskās augstskolas profesors (1918). Lielākā daļa projektēto ēku celtas eklektisma stilā.

Dzīvesgājums
------------

Dzimis 1860. gada 7. maijā Krēfeldē arhitekta Gustava Hilbiga un viņa sievas Bertas, dzimušas Luterotas, ģimenē. 1863. gadā kopā ar vecākiem pārcēlās uz dzīvi Rīgā. Mācījās Rīgas pilsētas ģimnāzijā un studēja Rīgas Politehniskajā augstskolā (1877-1881). Dienēja Drēzdenes grenadieru pulkā *Kaiser Wilhelm* (1881-1882). Pabeidza studijas Berlīnes-Šarlotenburgas Tehniskajā universitātē (1882-1883). Bija vācbaltu studentu korporācijas *Rubonia* biedrs.

Pēc atgriešanās Rīgā no 1884. gada strādāja par arhitektu, līdztekus par Rīgas Politehniskās augstskolas celtniecības fakultātes asistentu (1884-1886), augstceltņu statikas docentu (1886-1893). 1893. gadā izdeva Vācu-krievu vārdnīcu tehniķiem (*Dt. russ. Taschenwörterbuch f. Techniker*) un nodibināja savu arhitektu biroju.
Pirmā pasaules kara laikā bija Baltijas Tehniskās augstskolas profesors (1918).

Miris 1939. gada 17. aprīlī Rīgā, apglabāts Lielajos kapos.

Ievērojamākie projektētie nami
------------------------------

* Rīgas Svētā Pāvila evaņģēliski luteriskā baznīca (1885-1887), kopā ar tēvu Gustavu Hilbigu,
* Bulduru luterāņu baznīca (1889),
* Pulvertorņa pārbūve Vecrīgā (1892),
* Īres nams Basteja bulvārī 6 (1895),
* Mašīnbūves rūpnīca «G. Pirvics un К°» Brīvības ielā 204 (1900—1901),
* Īres nams Elizabetes ielā 6 (1901),
* Tomes luterāņu baznīca (1907),
* Īres nams Alberta ielā 7 (1908).

Atsauces
--------

1. ↑  
*Baltiešu biogrāfiskais leksikons digitāli*.
**Kokosa** (spāņu: *Isla del Coco*) vai **Kokosa sala** ir neliela neapdzīvota Kostarikai piederoša sala Klusā okeāna ziemeļaustrumos, Ziemeļamerikas galējais dienvidu punkts. Izvietojusies 532 km no kontinenta piekrastes un administratīvi ietilpst Puntarenasas provincē, kur veido atsevišķu distriktu.

Sala ir tektoniskas un vulkāniskas izcelsmes, Kokosas plātnes vienīgā virsūdens daļa. Tropisks klimats ar ievērojamu nokrišņu daudzumu, gada vidējā temperatūra 26.6 °C un ap 7000 mm nokrišņu.

Salā pirmais krastā izkāpa un to aprakstīja spāņu jūrasbraucējs Huans Kabesass 1526. gadā un nosauca to par **Kokesas un Santakrusas salu** *(Isla de Coques e Isla de Santa Cruz)* — ‘Gliemežvāku un Svētā krusta salu’. Vēlākos gados kartogrāfu kļūdu rezultātā nosaukums transformējās tagadējā formā. 17. un 18. gadsimtā salu kā savu bāzi izmantoja pirāti, tajā skaitā leģendārais kapteinis Henrijs Morgans, kā dēļ ilgus gadus salā intensīvi darbojās apslēpto dārgumu meklētāji. No 18. gadsimta līdz 19. gadsimta sākumam salā un tās apkārtnē darbojās vaļu mednieki. 1869. gadā sala tika iekļauta Kostarikas sastāvā, 1978. gadā pasludināta par nacionālo parku, bet 1997. gadā iekļauta UNESCO pasaules mantojuma sarakstā.

Atsauces
--------

1. ↑  «Kokosa». *Ģeogrāfijas vārdnīca Pasaules zemes un tautas*. Rīga : Galvenā enciklopēdiju redakcija. 1978. 366. lpp.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Kokosa***.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
UNESCO Pasaules mantojuma vietas Kostarikā |
| --- |
|  |
| Kultūra | 
* Pirmskolumba laika sabiedrības pārvaldība ar akmens sfērām Dikisā

 |  |
|  |
| Daba | 
* Gvanakastes aizsardzības teritorija
* Kokosa salas nacionālais parks
* Talamankas grēdas-Laamistadas rezervāts / Laamistas nacionālais parks

 |

 |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 241241121
* LCCN: sh85027635
* GND: 4844673-7

 |

 |
|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Kiltsi stacija*** |

**Kiltsi** (igauņu: *Kiltsi*) ir stacija Tapas—Tartu dzelzceļa līnijā Igaunijā, Rietumviru apriņķa Veike-Mārjas pagastā un atrodas 24,2 km attālumā no Tapas, 88,3 km attālumā no Tartu un 101,8 km attālumā no Tallinas. Kiltsi pietur Tapas (Tallinas) un Tartu (Koidulas un Valgas) virzienā kursējošie dīzeļvilcieni, izņemot Tallinas-Tartu ekspresvilcienu.

Kiltsi stacija atklāta līdz ar dzelzceļa līnijas Tapa--Tartu izbūvi 1876. gadā. Pēc tipveida dzelzceļa projekta celtās stacijas ēkas arhitektonisko kompozīciju veido divi pamatapjomi - vienstāva būvapjoms paralēli dzelzceļa klātnei un divstāvu apjoms ar vienu ēkas spārnu pret ielu un otru pret dzelzceļu. Ielas puses fasādē gan vienstāva, gan divstāvu apjomam nelieli rizalīti. Ēkas fasāžu apdarē izmantots laikmetam raksturīgs koka aplikatīvo dekoru klāsts.

2011. gadā projekta „Reisiplatvormide viimine eurokõrgusele" ietvaros ar Eiropas Savienības Struktūrfondu līdzfinansējumu tika izbūvēta jauna, Eiropas standarta starpceļu pasažieru platforma. Platformas augstums - 550 mm.

Atsauces
--------

1. ↑  AS EVR Infra raudteerajatistel võimaldatavad operatsioonid 2011/2012
2. ↑  Avaleht | Edelaraudtee
3. ↑  «Eesti Raudtee - www.evr.ee». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 5. martā. Skatīts: 2012. gada 20. septembrī. Archived 2016. gada 5. martā, *Wayback Machine* vietnē.

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Uz Tapu** |  | **Uz Tartu** |
|  Tamsalu |  **Kiltsi** | Rake  |

Saues pagasts
**Turku revolucionāri** (turku: *Kuvâ-yi Milliye* vai *Kuvva-i Milliye*) bija Turcijas nacionālās kustības patrioti, kas cīnījās pret Osmaņu impērijas sadalīšanu pēc Mudrosas pamiera noslēgšanas Pirmā pasaules kara sabiedroto starpā. Viņi arī bija pret Sevras līgumu (1920), kas pēc kara bija parakstīts arī no Osmaņu impērijas puses un paredzēja Anatolijas sadalīšanu.

Pēc Turcijas nacionālās kustības izveidošanas un uzvaras Turcijas neatkarības karā, turku revolucionāri 1922. gada 1. novembrī likvidēja osmaņu sultanātu un 1923. gada 29. oktobrī pasludināja Turcijas republiku.

Revolucionāru ideoloģiju pamatā ietekmēja Osmaņu impērijas Tanzimata reformu laika idejas. Turku revolucionāriem nav saistības ar Jauno turku kustību, kas pastāvēja tajā pat laikā un bija lielā mērā saistīti ar Osmaņu valsti un osmaniskuma ideoloģiju. Turku revolucionāri nebija viendabīga cilvēku grupa, jo katram no viņiem bija atšķirīgi uzskati jautājumos par sabiedrību un politiku. Daži no viņiem savā starpā nebija sarunājušies gadiem ilgi pat tad, ja bija vadītāji svarīgām valsts pārvaldes institūcijām. Galvenais, kas viņus vienoja, bija vēlme izveidot suverēnu valsti.

*Piezīme: Zemāk uzskaitītās personas revolūcijā darbojās vairākos amatos un pildīja dažādus pienākumus. Iedalījums sastādīts, vadoties pēc tā, kā šīs personas piemin mūsdienās. Saraksts nav pilnīgs.*

Vadītāji
--------

* Mustafa Kemals Ataturks
* Kazims Karabekirs

Valstsvīri un amatpersonas
--------------------------

* Ali Fethi Okjars
* Raufs Orbajs
* Ismets Inēnī

Aktīvisti un pamfletisti
------------------------

* Jakups Kadri Karaosmanolu
* Halide Edipa Adivara, noveliste un feminisma līdere.
* Mehmets Fuats Kēprīlī, vēsturnieks.
* Mahmuts Esats Bozkurts, Turcijas Civillikuma autors un pirmās Juridiskās skolas dibinātājs.
* Šīkrī Saradžolu, ekonomists.

Bruņoto spēku virsnieki
-----------------------

* Fevzi Čakmaks
* Kazims Karabekirs
* Ali Fuats Džebesojs
* Ismets Inēnī
* Raufs Orbajs

Skatīt arī
----------


|  |  |
| --- | --- |
| Portal icon | Turcijas portāls |
|

* Turcijas neatkarības karš
**Herieta Hanta** (angļu: *Harriet Hunt*; dzimusi 1978. gada 4. februārī Oksfordā) ir Lielbritānijas starptautiskā lielmeistare šahā (1997).

Biogrāfija
----------

No 1989. līdz 1991. gadam piecas reizes uzvarējusi Lielbritānijas jauniešu šaha čempionātos dažādās vecuma grupās. 1991. gadā dalījusi pirmo vietu Lielbritānijas jauniešu šaha čempionātā U14 meiteņu vecuma grupā. Četras reizes uzvarējusi Lielbritānijas sieviešu šaha čempionātos (1995, 1996, 1997, 1999). No 1990. līdz 1997. gadam pārstāvējusi Lielbritāniju Eiropas un Pasaules jauniešu šaha čempionātos dažādās vecuma grupās. Lielāko panākumu guvusi 1997. gadā Žagaņā, kad uzvarējusi Pasaules jjunioru šaha čempionātā U20 vecuma grupā. 1998. gadā uzvarējusi starptautiskā sieviešu šaha turnīrā Oksfordā. 2003. gadā bijusi trešā starptautiskā sieviešu šaha turnīrā Esbjergā, bet 2004. gadā izcīnījusi trešo vietu starptautiskā sieviešu šaha turnīrā Gausdālā (Oplanne, Norvēģija).

Pārstāvējusi Angliju lielākajos komandu šaha turnīros:

* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījusies 6 reizes (1994—2004). Individuālajā vērtējumā izcīnījusi bronzas (1998) medaļu;
* Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījusies 4 reizes (1997—2003). Komandu vērtējumā izcīnījusi 2 bronzas (1997, 2001) medaļas, bet individuālajā vērtējumā izcīnījusi zelta (1999) medaļu.

Par panākumiem turnīros FIDE 1997. gadā viņai piešķīrusi starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu. 1999. gadā saņēmusi arī vīriešu starptautiskā meistara (IM) nosaukumu.

Pēc aktīvās šahistes karjeras beigām nodarbojusies ar arheoģenētikas pētījumiem Kembridžas Universitātē.

Atsauces
--------

1. ↑  British Chess Champions 1904-present
2. ↑  OlimpBase :: Women's Chess Olympiads :: Harriet Hunt
3. ↑  OlimpBase :: European Women's Team Chess Championship :: Harriet Hunt
4. ↑  «Harriet Hunt Embed Profile». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2017. gada 29. jūlijā. Skatīts: 2018. gada 7. novembrī.

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
Ģeosinklināles attīstības stadijas. 1) šaura jūra pie platformas, 2) sedimentācijas etaps, 3) oroģenētiskais etaps
**Ģeosinklināles** ir dziļas garenas ieplakas starp kontinentālajām platformām, un to garums daudzkārt pārsniedz platumu. Tās var būt pat vairākas kopā un izveidot ģeosinklināļu joslas. Tektoniskie procesi ģeosinklinālēs noris ar lielu amplitūdu un ātrumu. Gandrīz visas kalnu sistēmas ar to spēcīgo krokojumu un dziļajām lūzuma zonām atrodas senajās ģeosinklinālēs. Ģeosinklināļu nogulumi veidojas divu vai vairāku plātņu horizontālas kustības rezultātā. Tajos parasti ir atrodami seklu jūru organismi, jūras viļņu rievas un žūšanas plaisas. Bieži vien nogulumi tiek sanesti arī dziļās jūras piekrastes iedobēs, kuras piepildās līdz pat jūras virsmai. Tāpēc lielo kroku slāņos dažviet ir sastopami arī dziļjūras nogulumi ar attiecīgas faunas piejaukumu.

Ģeosinklināļu attīstības stadijas
---------------------------------

Pēc agrākās koncepcijas pieņemts, ka sākuma stadijā ir jūras ģeosinklināles ar 1000 km garumu un 200-300 km platumu, un tajās nogulsnējas vairākus kilometrus biezi nogulumi, galvenokārt hemogēnie ieži — kaļķakmens, krama nogulumi un no tuvākām apkaimēm sanestais drupu materiāls, kā arī vulkānisko lavu materiāls. Šādi nogulumi var veidoties miljoniem gadu. Nākamajā stadijā oroģenētiskā etapā noris jau ģeosinklināļu sistēmu celšanās. To platības samazinās, jūras atkāpjas, bet ģeosinklināļu nogulumi tiek lēni deformēti. Tie saspiežas, izveidojot krokas un lūzumus. Šie procesi rada reģionālo metamorfismu ar batolīta intrūzijām. Pieņemts, ka ģeosinklināļu tālākajā veidošanās procesā bez horizontālajām kustībām ir arī vertikālas kustības, kuras rodas no plātņu lēnajām kustībām. Ja viena plātne nogrimst (subdukcijas zona) zem otras, tad noris spēcīgas zemestrīces un vulkānisms. Tur, kur saduras kontinentālās litosfēras plātnes, ģeosinklināļu platības samazinās — viena daļa iegrimst mantijā, bet otra virzās uz tuvāko plātni un veidojas milzīgas kalnu grēdas (Andi, Kaukāzs u.c.). Pēc tam seko erozijas process, kas parasti kompensē izostāzisko pacelšanos. Beidzot ir tik daudz erodēto iežu materiāla, ka nenoris reģionālā pacelšanās, un kalnu masīvs ir stipri noerodēts. Uzvirzošā plātne vai okeāna ūdeņu pacelšanās seno kroku kalnu masīvu var reducēt līdz tik zemam hipsometriskam līmenim, ka jūra var uzplūst un uzgulsnēt jaunus nogulumus.

Mūsdienās kalnu veidošanos skaidro plātņu tektonikas teorija.

Atsauces
--------

1. ↑  K.Bambergs, Ģeoloģija un hidroģeoloģija, Rīga, izdevniecība "Zinātne", 1993.g. 32-33 lpp. "
**Daudzvilcis** (angļu: *moremover*) ir šaha uzdevums, kurā dotais mērķis (mats, pats, pašmats utt.) jāsasniedz uzdotajā gājienu skaitā un tas nav mazāks par četri.

Bez žanra apzīmējuma šis nosaukums tiek lietots ar nozīmi **tiešā mata daudzvilcis**.

Tiešā mata daudzvilcis
----------------------

| Daudzvilča simbolisks apzīmējums |
| --- |
| **#n** (#4, #5, #6, ...) |

**Tiešā mata daudzvilcī** baltie sāk un mato melno karali uzdotajā gājienu skaitā (4 vai vairāk). Vēsturiski tiešā mata daudzvilcis izveidojies par patstāvīgu kompozīcijas žanru, tāpēc ar terminu "daudzvilcis" apzīmē tiešā mata daudzvilci.

Daudzi daudzvilči bija jau 9.—10. gadsimtā sastādītās mansubas. Bet uzplaukumu tas piedzīvoja 19.—20. gadsimtā, kad to intensīvi izstrādāja čehu, loģiskā un stratēģiskā skola. Pie liela gājienu skaita pēc formas tas tuvojās etīdei.

Pasaules čempionātā šaha kompozīcijā tiek noteikts uzvarētājs daudzvilču žanrā, daudzvilči ir arī atsevišķa nodaļa FIDE albumos.

Citu žanru daudzvilči
---------------------

daudzvilči ir arī vairāku citu šaha kompozīcijas žanru sastāvdaļa.

* Pašmata daudzvilcī baltie sāk un piespiež melnos matot savu karali uzdotajā gājienu skaitā (4 vai vairāk).
* Palīgmata daudzvilčos sāk melnie un palīdz matot savu karali uzdotajā gājienu skaitā (4 vai vairāk).
* Pasaku šaha daudzvilči var būt ar ļoti dažādu tematiku, piemēram, refleksmati, pašmata garvilči, pata uzdevumi, uzdevumi citos šaha veidos un uzdevumi ar pasaku šaha figūrām.

Daudzvilču piemēri
------------------

**№ 1. J. Bētiņš**  
 *Illustrierte Zeitung*, 1885**Mats 4 gājienos**
Risinājums:
1. Lh3-g4 ! (spaids)
1. ... h5-h4 2. Lg4-h5 h4-h3 3. Lh5-f7 h3-h2 4. Ze3-c2 #
1. ... h5xg4 2. Ke1-d1 g4-g3 3. f2xg3 Kd4xe3 4. Ld6-c5 #
**№ 2. I. Dulbergs**  
 *Šahs*, 1972**Mats 9 gājienos**
Risinājums:
1. Kc7! Tc1+ 2. Zc3 Txc3+ 3. Kb8 Tcf3 4. Ka8 Txa2+ 5. Ta5 Txa5+ 6. Kb8 Taf5 7. Lf7+ Txf7 8. Ka8 ~ 9. b8D#
**№ 3. V. Oniciu**  
 *Die Schwalbe*, 1929**Mats 6 gājienos**
Uz f2 pasaku šaha figūra — sienāzis.
Risinājums: 1. g2-g3 Gf2-h4 2. g3-g4 Gh4-f4 3. g4-g5 Gf4-h6 4. g5-g6 Gh6-f6 5. g6-g7 Gf6-h8 6. g7xh8G#

| Tiešā mata daudzvilču piemēri citos rakstos |
| --- |
| 
* Konrāds Baiers
* Oto Blāti
* Horācijs Boltons
* Erihs Brunners
* Erihs Ceplers
* Imants Dulbergs
* Aleksandrs Feoktistovs
* Herberts Grazemans
* Jozefs Halumbireks
* Miroslavs Havels
* Mihails Hercbergs
* Valters fon Holchauzens
* Ferhats Karmils
* Džozefs Kempbels
* Filips fon Klets
* Johanness Kocs
* Kārlis Kokelkorns
* Aleksandrs Kuzovkovs
* Bū Lindgrēns
* Semjuels Loids
* Valenti Marins
* Juliuss Mendheims
* Vladimīrs Pahmans
* Volfgangs Pauli
* Hanss Rēms
* Isajs Rozenfelds
* Anatolijs Stjopočkins
* Iļja Šumovs
* Jurijs Suškovs
* Visvaldis Veders
* Klauss Venda
* Milans Vukčevičs

 |

Skatīt arī
----------

* Divvilcis
* Trīsvilcis

Atsauces
--------

1. 1 2  *Шахматы: Энциклопедический словарь / Гл. ред. А.Е. Карпов*. Москва : Советская энциклопедия. 1990. 256. lpp. ISBN 5-85 270-005-3. (krieviski)
**Lielās baltās haizivis** (*Carcharodon*) ir makreļhaizivju dzimtas (*Lamnidae*) ģints, kurā ir tikai viena mūsdienās dzīvojoša suga un divas aizvēsturiskās sugas. Paleontologi joprojām nav vienojušies par aizvēsturisko milzu megalodonu (*Carcharocles megalodon*), kas nesenā pagātnē tika sistematizēts lielo balto haizivju ģintī. Lai arī mūsdienās megalodons tiek sistematizēts aizvēsturisko haizivju dzimtā *Otodontidae*, ir zinātnieki, kas joprojām nepiekrīt šīm sistemātikas izmaiņām un uzskata, ka megalodons ir tuvu radniecīgs lielajai baltajai haizivij.

Ģints zinātniskais nosaukums *Carcharodon* atvasināts no grieķu valodas un latviski nozīmē "asie, robainie zobi". Arī plēsīgo dinozauru ģintij ar līdzīgiem zobiem, kā šīs ģints haizivīm, ir dots nosaukums *Carcharodontosaurus*.

Sistemātika
-----------

**Lielo balto haizivju ģints** (*Carcharodon*)

* Lielā baltā haizivs (*Carcharodon carcharias*)
* † *Carcharodon caifassii*
* † *Carcharodon hubbelli*

Atsauces
--------

1. ↑  Fish Base: Genus: Carcharodon[novecojusi saite]
2. ↑  Carcharodon hubbelli a.k.a.‭ ‬Hubbell’s white shark
3. ↑  Ehret, D.J.; et al. (November 2012). "Origin of the white shark Carcharodon (Lamniformes: Lamnidae) based on recalibration of the Upper Neogene Pisco Formation of Peru". Palaeontology. 55 (6): 1139–1153. doi:10.1111/j.1475-4983.2012.01201.x.
*Leonardo* modulis *Discovery* kravas telpā misijas STS-102 laikā 2001. gada 10. martā
*Raffaello* modulis pievienots pie SKS STS-114 misijā
Kosmonauts Jurijs Gidzenko kravu pārvietošanas laikā *Leonardo* modulī 2001. gada 10. martā
**Daudzuzdevumu apgādes modulis** jeb **Multi-Purpose Logistics Module** (**MPLM**) ir liels hermētisks daudzkārtizmantojams konteiners, ko izmanto kosmoplānu Space Shuttle misijās, nogādājot kravas uz Starptautisko kosmisko staciju (SKS) un atpakaļ uz Zemi. Tas tiek transportēts kosmoplāna kravas telpā, un stacijā pievienots pie Unity moduļa, kur tiek izkrauti krājumi un iekrauti eksperimentu rezultāti un atkritumi. Misijas beigās konteiners tiek ielikts kravas telpā un atgriežas uz zemi.

Moduļi NASA vajadzībām pēc Itālijas kosmiskās aģentūras (*ASI*) pasūtījuma izgatavoti Itālijas uzņēmumā Alenia Aeronautica. Par šo moduļu piegādi *ASI* no *NASA* saņēma pētniecības laiku SKS. Pavisam NASA nogādāti trīs konteineri, kuriem doti itāliešu slavenību vārdi: Leonardo, Raffaello un Donatello.

Praktiski izmantoti tika *Leonardo* un *Raffaello*.

*Leonardo* tika pārveidots, lai pēdējā lidojuma laikā to atstātu stacijā ka pastāvīgu moduli. Tas tiek izmantots ka papildu noliktavas telpa. Tam dots apzīmējums PMM (*Permanent Multipurpose Module*).

Veiktie lidojumi
----------------

| **Starta datums** | **Misija** | **Shuttle** | **MPLM** | **Masa augšup (kg)** | **Masa lejup (kg)** |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2001. gada 8. marts | STS-102 (ISS 5A.1) | Discovery | *Leonardo* | 10 213 | 6540 |
| 2001. gada 19. aprīlis | STS-100 (ISS 6A) | Endeavour | *Raffaello* | 8811 | 6763 |
| 2001. gada 10. augusts | STS-105 (ISS 7A.1) | Discovery | *Leonardo* | 9467 | 7799 |
| 2001. gada 5. decembris | STS-108 (ISS UF-1) | Endeavour | *Raffaello* | 9228 | 8693 |
| 2002. gada 5. jūnijs | STS-111 (ISS UF-2) | Endeavour | *Leonardo* | 10 753 | 9140 |
| 2005. gada 26. jūlijs | STS-114 (ISS LF 1) | Discovery | *Raffaello* | 8301 | 9110 |
| 2006. gada 4. jūlijs | STS-121 (ISS ULF 1.1) | Discovery | *Leonardo* | 9588 | 8124 |
| 2008. gada 14. novembris | STS-126 (ISS ULF 2) | Endeavour | *Leonardo* | 12 748 | 6966 |
| 2009. gada 28. augusts | STS-128 (ISS 17A) | Discovery | *Leonardo* | 12 601 | 8927 |
| 2010. gada 5. maijs | STS-131 (ISS 19A) | Atlantis | *Leonardo* | 12 371 | 9242 |
| 2011. gada 24. februāris | STS-133 (ISS ULF 5) | Discovery | PMM (*Leonardo*) |  | Palika SKS sastāvā |
| 2011. gada 8. jūlijs | STS-135 (ISS ULF7) | Atlantis | *Raffaello* |  |  |

Specifikācija
-------------

* Garums: 6,4 m
* Platums (diametrs): 4,57 m
* Masa: 4082 kg (tukšs); 13 154 kg (piekrauts)

Atsauces
--------

Ārējās saites
-------------

* MPLM mājas lapa Maršala kosmisko lidojumu centrā
**Milzu auzene** (latīņu: *Festuca gigantea*) ir graudzāļu dzimtas suga. Tā ir plaši sastopama Eirāzijā, tostarp diezgan bieži visā Latvijas teritorijā. Suga aug mežos un krūmājos, tā veido dažāda lieluma grupas arī mežu ceļmalās un izcirtumos.

Apraksts
--------

Milzu auzene ir daudzgadīgs, 60—150 cm garš lakstaugs. Stiebrs ir stāvs, gluds un augs veido skraju ceru. Lapas ir 0,6—1,5 cm platas, to mala ir raupja — arī apakšējo lapu makstis ir raupjas. Mēlīte ir strupa un īsa (aptuveni 0,1 cm). Īpaši raksturīga pazīme ir stublāju sirpjveidīgi aptverošās austiņas pie lapas pamata (sevišķi izteiksmīgas apakšējām lapām). Ziedi ir izvietoti skrajā un 10—30 cm garā skarā, skara galā un zari mazliet nolīkst. Zari parasti pušķos pa 2. Katrā vārpiņā ir 5—9 divdzimumu ziedi. Ārējā zieda plēksne beidzas ar 1—2 cm garu akotu. Auglis ir sīks plēksnenis (no zieda plēksnes neizbirstošs grauds). Zied jūlijā, augustā.

Atsauces
--------

1. 1 2  «milzu auzene - Festuca gigantea (L.) Vill. - Augi - Latvijas daba». *www.latvijasdaba.lv*. Skatīts: 2022-10-07.
**Veinameri** (IPA: [væi͡namɛri]; igauņu: *Väinameri* — ‘šaurumu jūra’)
vai **Monzunds** (vācu: *Moonsund*, zviedru: *Moonsundet* — ‘Monas šaurums’) ir Baltijas jūras jūras šaurums Igaunijā starp Monzunda arhipelāga salām un Igaunijas kontinentālo daļu.

Veinameri izvietojies starp Hījumā un Sāmsalu rietumos un Lēnes apriņķi austrumos. Par šauruma ziemeļu robežu uzskata līniju no Tahkunas pussalas Hījumā līdz Pēsaspea ragam, dienvidu — caur Kibasāres pussalas dienvidu galu vilkta paralēle, rietumu — līnija starp Kasari salu un Veikeveina rietumu malu. Bieži par Veinameri uzskata tikai starpsalu akvatoriju starp Monzunda arhipelāga salām un kontinenta krastu. Ar Baltijas jūru to savieno Vozi un Hari šaurumi ziemeļos un Soelas šaurums rietumos, bet ar Rīgas līci — Sūrveins (ar Vīrekurku) un Veikeveins dienvidos. Veinameri daudz salu, lielākās no kurām ir Muhu, Vormsi un Kasari.

Šaurumu šķērso prāmja līnijas no Rohukilas uz Vormsi un Hījumā un no Virtsu uz Kuivastu.

Atsauces
--------

1. ↑  «Väinameri: Üldinfo». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 5. martā. Skatīts: 2013. gada 19. martā.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Veinameri***.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 241895069

 |

 |
***Ironman*** ir garas distances triatlona sacensību seriāls, ko organizē *World Triathlon Corporation* (WTC). Šajās sacensībās ir 3,86 km peldēšanas, 180,25 km riteņbraukšanas un 42,2 km maratonskrējiens, kas notiek nosauktajā secībā bez pārtraukumiem. Tās tiek uzskatītas par vienām no grūtākajām viendienas sacensībām pasaulē.

Vairumā *Ironman* sacensību ir stingrs 17 stundu, kura laikā ir jāveic distance, kontrollaiks. Sacensības tipiski sākas plkst. 7.00; 3,86 km peldēšanas distance ir jāpabeidz līdz 9.20. (2 stundas 20 minūtes), riteņbraukšanas distance jāpabeidz līdz 17.30. (8 stundas 10 minūtes) un maratona finiša laiks ir pusnakts (6 stundas 30 minūtes). Katrs dalībnieks, kas paveic distanci, iekļaujoties šajos kontrollaikos, saņem *Ironman* titulu. 

Nosaukums *Ironman Triathlon* tiek saistīts arī ar sākotnējo *Ironman* triatlonu, kas šobrīd tiek saukts par *Ironman World Championship*. Tas notiek Havaju salās, Kailua-Konā, katru gadu kopš 1978. gada (1982. gadā notika arī papildu sacensības), un pirms tā ir vairākas *Ironman* kvalifikācijas sacensības. *Ironman World Championships* sacensības pazīstamas ar savu garumu, skarbajiem apstākļiem un televīzijas tiešraidi, kas saņēmusi *Emmy* balvu sporta kategorijā.

Atsauces
--------

1. ↑  Ryan Hudson. «2012 Ironman World Championship: The hardest day in sports». SB Nation. Skatīts: 2013. gada 23. jūlijs.
2. ↑  «FAQ:How do I know if I have the right stuff to do an IRONMAN?». Ironman. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2013. gada 21. augustā. Skatīts: 2013. gada 23. jūlijs.
3. ↑  Brian Walpole. «The making of an Ironman». Performance Sports and Fitness. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2017. gada 7. oktobrī. Skatīts: 2013. gada 23. jūlijs.
4. ↑  Jennifer Collings. «Not Your Everyday Athlete». NASA.gov. Skatīts: 2013. gada 3. decembris.
5. ↑  «Ironman wins 16th Emmy Award». Hawaii 24/7. 2012. gada 4. maijs. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2015. gada 24. septembrī. Skatīts: 2013. gada 3. decembris.
Volgas vāciešu apmetnes Saratovas apkaimē.
**Volgas vācieši** (vācu: *Wolgadeutsche* vai *Russlanddeutsche* — 'Krievijas vācieši', krievu: *поволжские немцы*) bija vācu etniskā grupa, kas kopš 18. gadsimta dzīvoja Krievijas Impērijas iekarotajās agrākās Kazaņas hanistes zemēs Volgas lejtecē Saratovas apkaimē.

Vēsture
-------

Krievijas Impērijas ķeizariene Katrīna II savas valdīšanas sākumā 1763. gada 22. jūlijā Eiropas valstīs izplatīja manifestu, kurā aicināja ārzemniekus pārcelties uz savas lielvalsts neapgūtajām zemēm, solot ticības un nodokļu brīvību, kā arī dažādus pabalstus. Lielākā pārceļotāju daļa bija no Svētās Romas impērijas rietumu daļas vācu valstīs (Bavārijā, Bādenē, Hesenē, Pfalcā, Reinzemē) dzīvojošajiem zemniekiem, kurus bija izputinājis Septiņgadu karš (1756–1763). 
Lielāko daļu vācu zemnieku nometināja Volgas lejtecē Saratovas apkaimē, kur katram kolonistam piešķīra 30 ha neiekoptas stepes zemes. 1773. gadā Volgas vācu kolonijā bija 104 ciemi ar 25 781 iedzīvotāju. 1774. gadā Saratovu ieņēma Jemeļjans Pugačovs, 1780. gadā nodibināja Saratovas vietniecību, ko 1797. gadā pārdēvēja par Saratovas guberņu. 

Bērenfeldes baznīca Volgas vācu kolonijā.
Pārkrievošanas periodā pēc 1881.–1884. gada Volgas vācu koloniju autonomiju ierobežoja, tāpēc daudzi izceļoja uz ASV, Kanādu un Dienvidameriku.
Padomju varas iestādes pēc Krievijas pilsoņu kara beigām 1924. gadā izveidoja Volgas Vācu APSR, ko likvidēja Otrā pasaules kara laikā 1941. gadā un apmēram 400 000 Volgas vāciešu izsūtīja uz Sibīrijas un Vidusāzijas "darba nometnēm", kur liela daļa no viņiem gāja bojā.

Pēc PSRS sabrukuma Volgas vāciešu pēcteči un radinieki masveidā izceļoja uz Vāciju. Zināms, ka laikā starp 1990. un 1999. gadu no bijušās PSRS uz Vāciju izceļoja 1,6 miljoni iedzīvotāju, kas varēja pierādīt savu radniecību ar vāciešiem.

Atsauces
--------

1. ↑  «Russian Census 2010: Population by ethnicity» (XLS). *Perepis-2010.ru* (krievu). Arhivēts no oriģināla, laiks: 2013. gada 4. decembrī. Skatīts: 2017. gada 12. novembris.
2. ↑  «Stat.kz». *Stat.kz*. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2010. gada 12. februāris. Skatīts: 2017. gada 11. novembris. Ignorēts nezināms parametrs `|url-status=`
3. ↑  Manifest der Kaiserin Katharina II. vom 22. Juli 1763
4. ↑  Johann Kampen. 50 Jahre Landsmannschaft der Deutschen aus Russland Archived 2018. gada 3. februārī, *Wayback Machine* vietnē. (vāciski)

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Volgas vācieši***.
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)
**Džeiks Mazins** (angļu: *Jake Muzzin*; dzimis 1989. gada 21. februārī) ir Kanādas hokejists, spēlē aizsarga pozīcijā. Pašlaik (2023) Mazins pārstāv NHL komandu Toronto "Maple Leafs".

Spēlētāja karjera
-----------------

Pēc vairākās OHL aizvadītām sezonām, 2007. gada NHL draftā Mazinu izvēlējās Losandželosas "Kings". Tās sastāvā viņš debitēja 2010.—11. gada sezonā, komandas pamatsastāvā nostiprinoties 2013.—14. gada sezonā. 2014. gadā Mazins kopā ar komandu izcīnīja Stenlija kausu. "Kings" rindās spēlēja kopumā astoņās sezonās, līdz 2019. gada janvāra nogalē tika aizmainīts uz Toronto "Maple Leafs".

2023. gadā , piedaloties tikai četrās spēlēs, Mazins savainoja mugurkaulu pēc sadursmes ar Arizonas "Coyotes" uzbrucēju Kleitonu Kelleru un vēlreiz tika iekļauts savainoto spēlētāju sarakstā. Vēlāk viņš tika izslēgts uz atlikušo sezonas daļu 2023. gada 22. februārī.

Kanādas hokeja izlases sastāvā spēlējis 2015. gada Pasaules čempionātā.

Ārējās saites
-------------

* *Eliteprospects* profils (angliski)
* *Internet Hockey Database* profils (angliski)
* *Eurohockey* profils (angliski)
* *Hockey-Reference* profils (angliski)

Atsauces
--------



1. ↑
**Karaliskā viktorija** (*Victoria amazonica*) ir ūdensrožu dzimtas suga, kas sastopama Amazones baseinā Dienvidamerikā. Karaliskā viktorija ir viena no divām viktoriju ģints sugām.

Nosaukums
---------

Augs tika atklāts 1801. gadā un jau 19. gadsimta vidū ieviests Eiropas botāniskajos dārzos. Par godu Anglijas karalienei sugu sākotnēji nosauca *Victoria regia*, bet vēlāk nomainīja kā *Victoria amazonica*.

Apraksts
--------

Karaliskās viktorijas zieds.
Karaliskās viktorijas pazīstamas neparasti lielo apaļveida lapu dēļ, kuru diametrs var pārsniegt 2,5 m. Lapu maliņa uzlocīta, tās virspusi klāj vaskota kārtiņa, novēršot lapu samirkšanu. Lejasdaļa purpursarkana un violeta, ar ribainu dzīslojumu un klāta daudziem dzeloņiem. Dzeloņi, acīmredzot, pasargā lapas no augēdājām zivīm un lamantīniem. Spēcīgās, līdz 5 cm platās un 6 cm augstās ribas nodrošina lapām izturību, pasargājot tās no salūšanas. Līdzīga citām ūdensrožu dzimtas sugām, labi attīstīti vēdinātājaudi jeb aerenīma — lielas, ar gaisu pildītas starpšūnu telpas, — kas nodrošina peldspēju.
Garais kāts iesniedzas līdz ūdenstilpes dibenam, caur dubļu kārtu nostiprinoties tās dzelmē.

Ziedēšanas laiks ļoti īss. Salīdzinoši milzīgie ziedi atplaukst naktīs un pirmajā naktī izplata stipru ananasiem līdzīgu smaržu, piesaistot apputeksnētājas vaboles. Nākamajā naktī atplaukušo ziedu krāsa variē no sārtas līdz spilgti sarkanai. Rītausmā ziedi aizveras un nogrimst ūdenī. Tur izveidojas liels auglis, kas satur nelielas melnas sēklas. Sēklu nobriešana ilgst līdz 2 mēnešiem. Sezonas laikā katrs karaliskās viktorijas augs spēj radīt 40 līdz 50 lapas, veidojot blīvas audzes un pārklājot ūdenstilpes virspusi.

Izplatība
---------

Sastopama ekvatoriālajā Brazīlijā, Bolīvijā Amazones baseina vidusdaļā, kā arī Gviānā upēs, kuras ietek Karību jūrā.

Veģetācija
----------

Aug klusos, mierīgos un siltos ūdeņos nelielos ezeros un par ezeriem tapušās vecupēs, dīķos, applūdušās pļavās.

Galerija
--------

* 
* Karaliskās viktorijas dīglis.Karaliskās viktorijas dīglis.
* Lapas apakšējā daļa.Lapas apakšējā daļa.
* Karaliskās viktorijas zieds.Karaliskās viktorijas zieds.

Atsauces
--------

1. ↑  «The Plant List. A working list of all plant: Victoria amazonica». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2013. gada 6. oktobrī. Skatīts: 2016. gada 15. jūnijā.
2. ↑  «Kew Royal Botanic Gardens: Victoria amazonica (giant waterlily)». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 12. aprīlī. Skatīts: 2016. gada 15. jūnijā.
3. 1 2  «Fairchild Tropical Botanic Garden. Virtual Herbarium: Victoria: The Reigning Queen of Waterlilies.». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 4. martā. Skatīts: 2016. gada 17. jūnijā.
4. ↑  Victoria's earliest recorded history: Victoria regia
5. ↑  «Red List. Guiding Conservation for 50 Years: Giant Waterlily Victoria amazonica». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2017. gada 7. martā. Skatīts: 2016. gada 17. jūnijā.