recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***Wolftrike*** ir Latvijas uzņēmums no Liepājas, kas ražo *WOLFTRIKE®* drifta elektriskos triciklus. Drifta triciklu izstrāde uzsākta 2015. gadā, piedaloties inženieriem no Latvijas un Lietuvas. Pirmie komerciālie drifta braucieni uzsākti 2017. gadā *Wolftrike* drifta hallē Rīgā. WOLFTRIKE® piedāvā iegādei vienīgo drifta triciklu franšīzi pasaulē.

WOLFTRIKE® drifta tricikli jeb iekštelpu driftam paredzētie transportlīdzekļi piecu sekunžu laikā var sasniegt maksimālo ātrumu 100 km/h un ar vienu akumulatora baterijas uzlādi nobraukt stundu un 40 minūtes. Īpaši īres vajadzībām izstrādātie drifta tricikli ir aprīkoti ar īpaši izveidotu ritošo daļu un rāmi, kas uzlabo ne tikai to vadāmību sānslīdes režīmā, bet arī tricikla izturību.

Atsauces
--------

1. ↑  «Liepājnieki ir spējīgi ražot». *liepajniekiem.lv*.
2. 1 2  «Mana pieredze: Pārdod braukšanas prieku». *Dienas Bizness* (latviešu).
3. ↑  «WOLFTRIKE® franchise business opportunities | WOLFTRIKE®». *wolftrike.eu* (angļu). Arhivēts no oriģināla, laiks: 2019. gada 12. novembrī. Skatīts: 2019. gada 25. novembrī.
4. ↑  «Bizness ar sānslīdi». *liepajniekiem.lv*.
5. ↑  «"Wolftrike" halle – kļūsti par drifta karali jau šodien!». *BOOT.Lv* (lv-LV). 2018. gada 23. septembrī.[novecojusi saite]

Ārējās saites
-------------

*WOLFTRIKE* mājaslapa
**Valenti Marins** (spāņu: *Valentí Marín*; 1872. gada 17. janvāris Barselona — 1936. gada 7. decembris Barselona) bija Spānijas šahists.

Biogrāfija
----------

Pēc profesijas advokāts. Bijis viens no vadošajiem Katalonijas šahistiem 20. gadsimta sākumā. Pārstāvējis Spānijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:

* Pasaules šaha olimpiādē piedalījies 4 reizes (1927-1931);
* neoficiālajā Pasaules šaha olimpiādē piedalījies 1924. gadā.

Pazīstams arī kā šaha kompozīciju sastādītājs. No 1893. gada līdz sava mūža beigām publicējis aptuveni 260 dažādu žanru šaha uzdevumus. Šaha kompozīciju konkursos izcīnījis 150 godalgas, tajā skaitā 42 pirmās balvas. Savos daudzvilčos bijis tā sauktās *Vecvācu skolas* sekotājs, kurā radījis savu stilu: figūru spēle no slēpņa, līniju atvēršana galvenajos variantos, atrisinājumi ar figūru upuriem, bet fināla pozīcijās — obligātie pareizie mati.

Uzdevums
--------

 **Vācijas šaha savienības konkurss (1910), III godalga**
 Mats 4 gājienos
**1. Dd5!** — gājiena spaids,
**1. … Zf7 2. Dh1!!** un **3. Tg3# hg 4. h4#**,   

**1. … b5 2. Tс3!** (~ 3. Zе4 +),   

**1. … с4 2. Tb3!** un **1. … d3 2. Txd3 h3 3. Dxf5+! Kxf5 4. Txс5** (**Tb5**, **Td5**) #   

Veiksmīgs divu klasisko Semjuela Loida un austriešu problēmista M. Feigla (1871—1930) trīsvilču savietojums.

Atsauces
--------

1. ↑  OlimpBase :: Men's Chess Olympiads :: Valentín Marin y Llovet
2. ↑  OlimpBase :: unofficial Chess Olympiads :: Valentín Marin y Llovet

Ārējās saites
-------------

* Valenti Marins šahista profils vietnē chessgames.com
* Valenti Marins šahista profils vietnē 365chess.com
* Valenti Marins šahista kompozīcijas vietnē "Chess Problem Database Server"

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 288157406
* ISNI: 0000 0003 9382 246X

 |

 |
**Balhašs** (kazahu: *Балқаш*, *Balqaş*) ir liels ezers Kazahstānas dienvidaustrumu daļā, otrs lielākais neizžūstošais sālsezers aiz Kaspijas jūras. Daļa no liela beznoteces baseina Āzijas centrālajā daļā, kas ietver arī Kaspijas jūru un Arāla jūru.

Ģeogrāfija
----------

Seno ķīniešu rakstītajos avotos Balhašs minēts jau 103. gadā p.m.ē. ķīnieši ezeru dēvēja Pu-Ku jeb Bu-Ku. Ezers bija Ķīnas teritorija, tās ziemeļrietumu robeža līdz 1864. gadam, kad ezers tika pievienots Krievijas impērijai. Ķīna uzskata šo darījumu par netaisnīgu. Pēc PSRS sabrukuma kopš 1991. gada ezers atrodas Kazahstānas teritorijā.

Mūsdienās, līdzīgi Arāla jūrai, Balhašs izžūst, jo ūdens no tajā ietekošajām upēm tiek novirzīts sauso Centrālāzijas augšņu apūdeņošanai. Ezera rietumu daļā ir saldūdens (nedaudz iesāļš), duļķaināks, savukārt austrumu daļā — sālsūdens, šī daļa ir ievērojami dzidrāka, skaistā zilā krāsā. Abas daļas gandrīz pārdala Sariesikas pussala. Šaurums starp abām ezera daļām saucas Uzinarals. Galvenā ieteka ir Ili upe.

Ezera ziemeļu piekraste ir stāva, kalnaina, savukārt dienvidu krasts — zems, smilšains, ar blīvām niedru audzēm. Ezerā maz salu, no kurām lielākās ir Basarala un Tasarala. Klimats bieži vējains, ezerā lieli viļņi. Balhašs parasti aizsalst novembra beigās un ledus iet aprīļa vidū.

Ezera fauna ir samērā bagāta. Ezerā dzīvo 36 sugu zivis, no kurām 5 sugas ir endēmas — dzīvo tikai Balhašā.

Gan paša Balhaša ūdens, gan arī Ili upes ūdens ir ļoti nozīmīgi Kazahstānas ekonomikā. Uz Ili uzcelta hidroelektrostacija, tās ūdens tiek izmantots irigācijai un rūpniecībai. Savukārt Balhašā notiek zveja. Pieaugot iedzīvotāju skaitam Balhaša baseina Ķīnas daļā, paredzams, ka pieaugs nesaskaņas starp abām valstīm par ezerā ietekošo upju ūdens izmantošanu. Ezerā notiek kuģu satiksme.

Atsauces
--------

1. ↑  «World Lakes Database - Lake Balkhash. International Lake Environment Committee Foundation.». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2011. gada 16. jūlijā. Skatīts: 2011. gada 16. jūlijā. Archived 2011. gada 16. jūlijā, *Wayback Machine* vietnē.
2. ↑  «Water Resources eAtlas - Watersheds of the World. AS03 Lake Balkhash». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2007. gada 23. aprīlī. Skatīts: 2006. gada 4. decembrī. Archived 2007. gada 23. aprīlī, at Archive.is

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Balhašs***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* Lielās Ukrainas enciklopēdijas raksts (ukrainiski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)
* *Encyclopædia Universalis* raksts (franciski)
* Apvienoto Nāciju Vides programma, aktivitātes saistībā ar Balhašu

Skatīt arī
----------

* Pasaules lielāko ezeru saraksts

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 130376876
* GND: 4644329-0
* NKC: ge889430

 |

 |
Šis raksts ir par zooloģiju. Par citām jēdziena **Mēlenis** nozīmēm skatīt nozīmju atdalīšanas lapu.

**Mēleņi** (latīņu: *Pentastomida, Linguatulida*) ir parazītisko bezmugurkaulnieku grupa ar neskaidru sistemātisko stāvokli. Vistuvāk tie ir posmkāju tipam, kurā to parasti iekļāva, kā papildus klasi. Pēdējā laikā tā iedalīta žokļkājvēžu klases apakšklasē. Parazitē mugurkaulniekos (lingvatuloze).

Morfoloģija
-----------

Ķermenis ārēji gredzenots, nepigmentēts, izstiepts garumā, dažām sugām plakans, mēlesveida formā. Mātītes garums līdz 14 cm, tēviņi daudz sīkāki. Ķermenis sastāv no īsas, neposmotas priekšējās daļas un daudz garākas, posmotas aizmugurējās daļas. Priekšējā daļā apakšpusē atrodas mutes atvere, kuras malās ir divi hitīna āķu pāri. Mutes atveres tuvumā izvietotas īpašas ādas krokas. Mutes aparāts pielāgots asins sūkšanai. Āda pārklāta ar kutikulu. Zem ādas ir slānis ar gredzenveida, un tālāk ar gareniskiem šķērssvītrotiem muskuļiem. Vēdera nervu ķēdīte lielākajai mēleņu daļai ir koncentrēta zemrīkles gangliozā masā. Cauruļveida zarnu trakts iet līdz ķermeņa aizmugurējam galam un nobeidzas ar anālo atveri. Elpošanas un asinsrites orgānu nav.

Attīstība
---------

Mēleņi ir šķirtdzimumu dzīvnieki. Oliņām jānokļūst starpsaimniekā (mugurkaulniekā), kura iekšējos orgānos attīstās kāpuri, kuri visumā ir līdzīgi pieaugušiem (ar 2 sīku sānkāju pāriem). Kāpuri pārvēršās nimfās. Tās norij jau tiešais saimnieks, kurā nimfas attīstās par pieaugušu īpatni.

Ekoloģija
---------

Izplatīti galvenokārt tropos. Latvijā nav konstatēti, bet ir iespējamas nedaudzas sugas. Pieaugušie parazitē mugurkaulnieku (zīdītāju, putnu, rāpuļu) plaušās vai elpvados.

* Suņu mēlenis (*Linguatula taenioides*) parazitē suņu, arī lapsu un vilku deguna dobumā; kāpuri zaķos, trušos (retāk arī atgremotājos pārnadžos un cilvēkos) pie aknām, apzarnī vai citur.

* Milzu čūsku mēlenis (*Armillifer moniliformis*) sastopams zooloģiskajos dārzos pie pitoniem. Kāpuri zīdītāju, arī cilvēku iekšējos orgānos.

* Kaiju mēlenis (*Reighardia sternae*) parazitē kaiju un zīriņu gaisa maisos, garums līdz 6 cm; kāpuri zivīs (?).

Sistemātika
-----------

Pasaulē ir zināmas ap 100 mēleņu sugu, kuras iedalās divās kārtās.

**Apakšklase** Mēleņi (*Pentastomida*) (*Linguatulida*)

* kārta *Cephalobaenida*
	+ dzimta *Cephalobaenidae*
	+ dzimta *Reighardiidae*
* kārta *Porocephalida*
	+ dzimta *Armilliferidae*
	+ dzimta *Diesingidae*
	+ dzimta *Linguatulidae*
	+ dzimta *Porocephalidae*
	+ dzimta *Sambonidae*
	+ dzimta *Sebekiidae*
	+ dzimta *Subtriquetridae*

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Mēleņi***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)
* *Encyclopædia Universalis* raksts (franciski)
* *Encyclopædia of Life* raksts (angliski)
* Latvijas mēleņu sugas
**Valentīna Borisenko** (krievu: *Валентина Михайловна Борисенко*, dzimusi **Belova** (krievu: *Белова*); 1920. gada 28. janvāris Čerepoveca — 1993. gada 6. marts Sanktpēterburga) bija PSRS un Krievijas starptautiskā lielmeistare šahā (1977).

Biogrāfija
----------

No 1940. gadu vidus līdz 1960. gadu vidum bijusi viena no vadošajām PSRS šahistēm. Septiņas reizes uzvarējusi Ļeņingradas pilsētas šaha čempionātā sievietēm (1940, 1945, 1950, 1951, 1954, 1955, 1956). Četras reizes bijusi pirmā Krievijas PFSR šaha čempionātā sievietēm (1956—1960). 24 reizes piedalījusies PSRS sieviešu šaha čempionātu finālos, kuros piecas reizes uzvarējusi: 1945. gadā, 1955. gadā, 1957. gadā (uzvarot papildu mačā Kiru Zvorikinu ar 2½:½), 1960. gadā (uzvarot papildu mačā Tatjanu Zatulovsku ar 4½:3½) un 1961. gadā. Pēc kopējā uzvaru skaita visu PSRS sieviešu šaha čempionātu vēsturē dala pirmo vietu ar Nonu Gaprindašvili. Arī citos PSRS sieviešu šaha čempionātos parādījusi labus rezultātus: 1947. gadā dalījusi 2.-3. vietu; 1949. gadā dalījusi 3.-4. vietu; 1950. gadā izcīnījusi 2. vietu; 1951. gadā dalījusi 3.-4. vietu; 1953. gadā dalījusi 3.-5. vietu; 1956. gadā izcīnījusi 3. vietu. 1970. gadā Hallē kopā ar Valtraudu Novarru dalījusi pirmo vietu starptautiskajā sieviešu šaha turnīrā.

1950. gadā Maskavā piedalījusies Pasaules šaha čempionātā sievietēm un ierindojusies augstajā 4. vietā. Turpmākajos gados piecas reizes piedalījusies Pasaules šaha čempiones izcīņas cikla pretendentu turnīros: 1952. gadā Maskavā bijusi 4. vietā; 1955. gadā Maskavā bijusi 5. vietā; 1959. gadā Plovdivā bijusi 8. vietā; 1961. gadā Vrnjačka Banjā sasniegusi savu lielāko panākumu šajos turnīros, izcīnot 2. vietu; 1964. gadā Suhumi palikusi 7. vietā.

Interesanti, ka, neraugoties uz saviem panākumiem dažādos turnīros, Borisenko ne reizi nav bijusi PSRS izlases sastāvā Pasaules šaha olimpiādēs.

1970. gados nopietni pievērsusies korespondencšaham. Divas reizes izcīnījusi sudraba medaļas PSRS sieviešu korespondencšaha čempionātos (1974—1976, 1976—1978).

Par vēsturiskajiem panākumiem turnīros FIDE 1977. gadā Borisenko piešķīra starptautiskās lielmeistares (WGM) goda nosaukumu.

Personīgā dzīve
---------------

Bijusi precējusies ar ICCF lielmeistaru Georgiju Borisenko (1922—2012).

Atsauces
--------

1. ↑  1949-50 Title Tournament
2. ↑  1952 Candidates Tournament
3. ↑  «1955 Candidates Tournament». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 12. jūnijā. Skatīts: 2017. gada 18. septembrī.
4. ↑  1959 Candidates Tournament
5. ↑  1961 Candidates Tournament
6. ↑  1964 Candidates Tournament

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
**Valentīna Butāne** (1929—2012) bija latviešu estrādes dziedātāja un vokālā pedagoģe Jelgavas mūzikas vidusskolā.
No 1956. gada līdz 1963. gadam ieskaņoja apmēram 70 estrādes dziesmu un piedalījās vairāku operešu radio ierakstos.

Biogrāfija
----------

Dzimusi 1929. gada 9. maijā Daugavpilī. Mācījās Daugavpils mūzikas vidusskolā. 1952. gadā iestājās Latvijas Valsts konservatorijā un 1957. gadā absolvēja tās vokālo klasi. 
1956. gada aprīlī V. Butāne ieskaņoja Raimonda Paula pirmo estrādes dziesmu "Nenosūtītā vēstulīte jeb Liriskā dziesma", vēlāk arī "Puteņu jeb Jaungada valsis" un citas. 
Tajā pašā gadā popularitāti guva V. Butānes ieskaņotā Elgas Īgenbergas dziesma "Rīgas bulvāri". Ieskaņojusi arī Ringolda Ores "Pie ezera" un citu komponistu dziesmas.
V. Butāne strādāja Liepājas muzikālajā teātrī, kur iestudēja galvenās lomas operetēs, kā arī pati komponēja dziesmas. Pēdējos dzīves gadus viņa aizvadīja, dzīvojot Dobelē kopā ar dēlu.

Mirusi 2012. gada 14. martā Dobelē, apbedīta Dobeles Virkas kapos.

Atsauces
--------

1. ↑  Nezināmais Pauls: Puteņu jeb Jaungada valsis
2. ↑
3. ↑  Mūžībā aizgājusi dziedātāja Valentīna Butāne. LETA. 2012. gada 15. martā

Ārējās saites
-------------

* Latvijas Nacionālās enciklopēdijas šķirklis

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 305068576
* LNB: 000072122
* ISNI: 0000 0004 0689 7226

 |

 |
**Viljams Prokters Remingtons** (angļu: *William Procter Remington*; dzimis 1878. gada 13. martā, miris 1963. gada 19. decembrī) bija amerikāņu vieglatlēts, kurš startējis 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs. Viņš bija arī episkopālās baznīcas prelāts.

Jaunība
-------

Remingtons ir dzimis 1878. gada 13. martā Filadelfijā. Viņa vecāki bija Džozefs Praiss Remingtons un Elizabete Beilija Kolinsa.

Viņš ieguva izglītību Delensija skolā Filadelfijā un vēlāk, 1900. gadā, pabeidza zinātņu bakalauru Pensilvānijas Universitātē. Pēc tam viņš uzsāka savu sportista karjeru. Vēlāk viņš 1905. gadā absolvēja Virdžīnijas Garīgo semināru un vēlāk 1918. gadā tika atzīts ar tās pašas iestādes dievišķības doktoru.

Olimpiskās spēles
-----------------

Remingtons 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē startēja trijās vieglatlētikas disciplīnās. Labāko rezultātu viņš ieguva tāllēkšanā, kur ar rezultātu 6.825 metri ieguva 4. vietu. Viņš startēja arī 110 metru un 200 metru barjerskrējiena disciplīnās. Šajās abās disciplīnās viņš startēja tikai kvalifikācijas skrējienos.

Ordinācija
----------

Remingtons 1905. gadā tika ordinēts par diakonu un 1906. gadā par priesteri. Pēc tam no 1905. līdz 1907. gadam viņš kalpoja Svētās Trīsvienības baznīcā Filadelfijā. 1911. gadā viņš kļuva par vikāru Filadelfijas Svētās Vakarēdiena piemiņas kapelā un 1918. gadā kalpoja par Sv. Pāvila baznīcas rektoru Mineapolisā. Pirmā pasaules kara laikā viņš kļuva par kapelānu *Base Hospital 26*. 1917. gadā viņš tika ievēlēts par Dienviddakotas bīskapu un tika iesvētīts 1918. gada 18. janvārī. 1922. gada 20. septembrī viņš tika iecelts par misionāru, bīskapu, Austrumoregonā. Vēlāk, 1945. gada 26. jūnijā, viņš tika ievēlēts par Pensilvānijas bīskapu un tika amatā iecelts 1945. gada novembrī.

Pensijā viņš aizgāja 1951. gadā un nomira 1963. gadā.

Atsauces
--------

1. ↑  «William Remington». *Sports-Reference.com* (angļu). Arhivēts no oriģināla, laiks: 2020. gada 17. oktobris.
2. ↑  «Paris 1900 Athletics — long jump men». Starptautiskā Olimpiskā komiteja. Skatīts: 2020. gada 9. septembris.
3. ↑  New York Times obituary, December 21, 1963

Ārējās saites
-------------

* Viljams Remingtons (SOK profils) (angliski)
* Viljams Remingtons (*Olympedia* profils) (angliski)
* Viljams Remingtons (*Sports Reference* profils) (angliski)
**Marija Fominiha** (krievu: *Мария Владимировна Фоминых*; dzimusi 1987. gada 6. februārī Krasnojarskā) ir Krievijas starptautiskā lielmeistare šahā (2017).

Biogrāfija
----------

Šahu iemācījusies spēlēt septiņu gadu vecumā. Divas reizes uzvarējusi Krievijas jauniešu šaha čempionātos: 2001. gadā U14 meiteņu vecuma grupā un 2003. gadā U16 meiteņu vecuma grupā. No 1997. līdz 2004. gadam pārstāvējusi Krieviju Eiropas un Pasaules jauniešu šaha čempionātos dažadās vecuma grupās, kuros izcīnījusi četras medaļas: zelta (2003. gadā Eiropas jauniešu šaha čempionātā U16 vecuma grupā), sudraba (2001. gadā Pasaules jauniešu šaha čempionātā U14 vecuma grupā) un divas bronzas (2002. gadā Pasaules jauniešu šaha čempionātā U16 vecuma grupā; 2004. gadā Eiropas jauniešu šaha čempionātā U18 vecuma grupā).

2006. gadā ieņēmusi trešo vietu Krievijas kausa izcīņā šahā sievietēm. 2010. gadā dalījusi trešo vietu Maskavas sieviešu šaha čempionātā. Daudzu starptautisko šaha turnīru laureāte, tajā skaitā 2010. gadā izcīnījusi otrās vietas Ļvivas un Maskavas starptautiskajos sieviešu šaha turnīros.

Par panākumiem turnīros FIDE 2009. gadā Fominihai piešķīra starptautiskās meistares (WIM), bet 2017. gadā - starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu.

Pēc profesijas - žurnāliste. Vadījusi vairākas šaham veltītas pārraides dažādos Krievijas televīzijas kanālos.

Atsauces
--------

1. ↑  2nd quarter Presidential Board 2009, 15-18 June 2009, Krakow, POL
2. ↑  Woman Grand Master (WGM)

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
***Stum, stum*** ir Andras Neiburgas 2004. gadā izdotais stāstu krājums ar 15 stāstiem, kuriem ir diezgan skumja un depresīva noskaņa, bet galvenā autores uzsvērtā vērtība ir humānisms. Šis stāstu krājums guva plašu kritikas un lasītāju ievērību un ir atzīts par vienu no spožākajiem stāstniecības paraugiem 21. gadsimta latviešu literatūrā. Tēlu domas un sajūtas rakstītas pirmajā vai trešajā personā, kas palīdz izprast vēsti, ko autore cenšas pasniegt. Neiburga izmanto brīvu, nesaspringtu rakstīšanas stilu un stāstu varoņus attēlo kā sev līdzvērtīgus.

>  Atziņa : Lai kur mēs atrastos, lai kas notiktu, tā tam ir jābūt. Mums katram ir sava pasaule galvā un mēs varam izvēlēties ko redzēt, dzirdēt vai just, bet mēs nevaram izvēlēties mirkli, kurā būt. Mirklis ir viens. Vai nu tu tajā esi vai neesi.
> 
> 
> 

Balstoties uz šiem stāstiem tika izveidota teātra izrāde ar tādu pašu nosaukumu, kura piedzīvoja pirmizrādi 2014. gada 8. maijā Jaunajā Rīgas teātrī.

### Iekļautie stāsti

Stāstu krājumā iekļauti šādi stāsti:

1. Stum, stum;
2. Pie blakus galdiņa;
3. El Ninjo;
4. Vasaras raksti. Zona;
5. Māja ar sievieti;
6. Peles nāve;
7. Logi;
8. Polārzvaigzne un Piena ceļš;
9. Lellis;
10. Mana izdomātā dzīve;
11. Es redzu sevi;
12. Augstuma bailes;
13. Tā vieta;
14. Provinces Euridīče;
15. Tādi vakari.

Atsauces
--------

1. ↑  «Stum, stum». *satori.lv* (angļu). Skatīts: 2021-02-14.
2. ↑  «STUM, STUM | Jaunais Rīgas Teātris». *www.jrt.lv*. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2021-03-05. Skatīts: 2021-02-14.
3. ↑  kopkatalogs.lv Archived 2021. gada 2. martā, *Wayback Machine* vietnē. (nepieciešama reģistrācija)
Šis raksts ir par operētājsistēmu. Par citām jēdziena **Mer** nozīmēm skatīt nozīmju atdalīšanas lapu.

***Mer*** ir programmatūras distributīvs, kas veidota kā starpprogrammatūra uz *Linux* kodola veidotām mobilajām operētājsistēmām. Tas ir paredzēts galvenokārt mobilajām un multimediju ierīcēm. *Mer* ir *MeeGo* turpinājums, kas atzarojies 2011. gadā. Uz *Mer* pamata izveidota operētājsistēma *Sailfish* un *Nemo*.

*Mer* veidots uz *MeeGo* pamata. *Mer* distributīvs nesatur *Linux* kodolu, bet gan bibliotēkas starp kodolu un lietotāja saskarnes slāni.
Tam nav iekļauta lietotāja saskarne, var izmantot *Qt* vai *Enlightenment Foundation Libraries* programmatūras ietvaru.

*Mer* saistība ar citiem distributīviem
Pēc tam, kad *Nokia* 2011. gadā atteicās no *MeeGo* platformas par labu *Microsoft* *Windows Phone*, *Linux Foundation* pārtrauca *MeeGo* projektu. Drīz pēc tam oktobrī iniciatīvas grupa paziņoja, ka turpinās attīstīt *MeeGo* iestrādes projektā *Mer*. Nosaukums veidots no ***Me**eGo **r**econstructed*.

2012. gada jūlijā jaunizveidots Somijas viedtālruņu ražotājs *Jolla* paziņoja, ka sācis izstrādāt jaunu operētājsistēmu *Sailfish OS*, kas bāzēta uz *Mer*.

Atsauces
--------

1. ↑  «MeeGo Reconstructed - a plan of action and direction for MeeGo». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2013. gada 3. jūnijā. Skatīts: 2011. gada 11. decembrī. Archived 2013. gada 3. jūnijā, *Wayback Machine* vietnē.
2. ↑  Jolla promises MeeGo will live on, plans new smartphone to reward the faithful

Ārējās saites
-------------

* *Mer* projekts
* *Mer* vikivietne Archived 2013. gada 23. jūnijā, *Wayback Machine* vietnē.
**Sopiko Huhašvili** (gruzīnu: სოფიკო ხუხაშვილი; dzimusi 1985. gada 4. janvārī) ir Gruzijas starptautiskā lielmeistare šahā (2005).

Biogrāfija
----------

Vairākārt pārstāvējusi Gruziju Eiropas un Pasaules junioru šaha čempionātos, kuros divas reizes izcīnījusi Pasaules junioru šaha čempiones nosaukumu U16 vecuma grupā (1999, 2000). 2003. gadā izcīnījusi sudraba medaļu Gruzijas junioru šaha čempionātā, bet 2005. gadā šajā turnīrā dalījusi pirmo vietu. 2007. gadā izcīnījusi sudraba medaļu Gruzijas sieviešu šaha čempionātā. 2008. gadā uzvarējusi Paula Keresa memoriāla B turnīrā Tallinā un dalījusi pirmo vietu Stokholmas starptautiskajā šaha turnīrā. 2019. gadā izcīnījusi sudraba medaļu Gruzijas sieviešu šaha čempionātā. 2020. gada augustā ierindojusies 7. vietā Gruzijas sieviešu šaha čempionātā.

2008. gadā iekļuvusi Krievijas pilsētā Naļčikā notiekošajā Pasaules šaha čempionātā sievietēm pēc izslēgšanas sistēmas, taču Krievijas—Gruzijas kara dēļ kopā ar citām Gruzijas šahistēm šajā čempionātā piedalīties atteikusies.

Vēlākajos gados divas reizes piedalījusies Pasaules šaha čempionātos sievietēm pēc izslēgšanas sistēmas: 2010. gadā 2. kārtā zaudējusi Aleksandrai Kosteņukai, bet 2012. gadā zaudējusi 1. kārtā. 2018. gadā Hantimansijskā Pasaules šaha čempionātā sievietēm pēc izslēgšanas sistēmas 1. kārtā zaudējusi Dronavalli Hārikai.

Pārstāvējusi Gruzijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:

* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījusies 2 reizes (2008-2010). Komandu vērtējumā izcīnījusi zelta (2008) un bronzas (2010) medaļas;
* Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījusies 2009. gadā un gan komandu, gan individuālajā vērtējumā izcīnījusi sudraba medaļas;
* Pasaules komandu šaha čempionātos piedalījusies 2 reizes (2007-2009).

Par panākumiem turnīros FIDE 2000. gadā Huhašvili piešķīra starptautiskās meistares (WIM), bet 2005. gadā - starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu. 2007. gadā saņēmusi starptautiskā meistara vīriešiem (IM) nosaukumu.

Atsauces
--------

1. ↑  GEO Women 76th Ch
2. ↑  GEO Women 77th Ch
3. ↑  «Appeal to FIDE: move the Women's World Championship». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 4. martā. Skatīts: 2016. gada 17. novembrī.
4. ↑  «World Chess Championship (Women): 2010 FIDE Knockout Matches». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 5. martā. Skatīts: 2016. gada 17. novembrī.
5. ↑  «World Chess Championship (Women): 2012 FIDE Knockout Matches». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2019. gada 30. aprīlī. Skatīts: 2016. gada 17. novembrī.
6. ↑  Women’s World Championship 2018
7. ↑  OlimpBase :: Women's Chess Olympiads :: Sopiko Khukhashvili
8. ↑  OlimpBase :: European Women's Team Chess Championship :: Sopiko Khukhashvili
9. ↑  OlimpBase :: World Women's Team Chess Championship :: Sopiko Khukhashvili

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
**Sopiko Tkešelašvili** (gruzīnu: სოფიო ტყეშელაშვილი; dzimusi 1979. gada 23. oktobrī) ir Gruzijas starptautiskā lielmeistare šahā (2000).

Biogrāfija
----------

No 1991. līdz 1999. gadam pārstāvējusi PSRS un Gruziju Eiropas un Pasaules jauniešu šaha čempionātos dažādās vecuma grupās, kuros izcīnījusi septiņas medaļas: trīs zelta (Eiropas jauniešu šaha čempionātos - 1991. gadā U12 vecuma grupā, 1997. un 1998. gadā U20 vecuma grupā), trīs sudraba (Pasaules jauniešu šaha čempionātos - 1991. gadā U12 vecuma grupā, 1993. gadā U14 vecuma grupā, 1995. gadā U16 vecuma grupā) un bronzas (1995. gadā Eiropas jauniešu šaha čempionātā U20 vecuma grupā).

1999. gadā pārstāvējusi Gruzijas komandu Eiropas komandu šaha čempionātā. Tajā pašā gadā Tbilisi dalījusi otro vietu Pasaules sieviešu šaha čempionāta zonas turnīrā (uzvarējusi Nino Hurcidze).

Piedalījusies Pasaules šaha čempionātos sievietēm pēc izslēgšanas sistēmas:

* 2000. gadā Ņūdelī 1. kārtā zaudējusi Alisai Maričai;
* 2004. gadā Elistā 1. kārtā zaudējusi Sjui Juihua.

Par panākumiem turnīros FIDE 1998. gadā Tkešelašvili piešķīra starptautiskās meistares (WIM), bet 2000. gadā - starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu.

Atsauces
--------

1. ↑  OlimpBase :: European Women's Team Chess Championship :: Sopio Tkeshelashvili
2. ↑  2000 FIDE Knockout Matches (Women)
3. ↑  2004 FIDE Knockout Matches (Women)

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
Čada ezers
**Čada ezers** (franču: *Lac Tchad*) ir sekls beznoteces relikts ezers Āfrikas vidienē, kas mūsdienās ir gandrīz pilnībā izsīcis. Ezeram ir ļoti liela nozīme ekonomikā - tas apgādāja ar ūdeni vairākus miljonus cilvēku četrās valstīs ap to - Čadā, Kamerūnā, Nigērā un Nigērijā, šo iedzīvotāju nodrošinājums ar ūdeni ezera izsīkšanas rezultātā ir problemātisks. Lielākā daļa ezera atrodas Čadas teritorijā. Lielākā pieteka - Šari, kas dod vairāk nekā 90% ūdens.

Ezers ir ļoti sekls un pakļauts krasām platības izmaiņām atkarībā no nokrišņu daudzuma baseina teritorijā. Tajā atrodas daudz mazāku salu, sēkļu, peldošu salu, krasti purvaini. Ezeram nav iztekas, taču agrāk tā ūdens ir notecējis uz Soro un Bodeles ieplakām.

Tā kā ezers atkāpjas, tā bijušajā gultnē notiek tā saucamā "recesijas lauksaimniecība".

Čada ezers ir nozīmīgs dzīvajai dabai, tai skaitā krokodiliem, zivīm un daudzām putnu sugām. Nigērijā ir izveidots Čada ieplakas nacionālais parks.

Ezera vēsture
-------------

Uzskata, ka Čada ezers ir atlieka no agrākas, daudz lielākas tagadējās Čada ieplakas vietā pastāvējušas iekšzemes jūras, kas pēdējo 13 000 gadu laikā ir ievērojami samazinājusies. Aptuveni pirms 6000 gadiem ezers sasniedza pat 400 000 km2 platību. Savukārt pirms 4000 gadiem un 100 gadus p.m.ē. ezers gandrīz pilnībā izzuda.

Kad eiropieši 1823. gadā pirmoreiz apsekoja ezeru, tas vēl bija viens no lielākajiem ezeriem pasaulē, taču kopš tā laika ezera platība būtiski samazinājusies. Globālā sasilšana un aizvien lielākais ūdens patēriņš novedis pie krasas ezera platības samazināšanās pēdējās desmitgadēs.

1960. gados ezera platība vēl pārsniedz 26 000 km2 - tad tas bija Āfrikas ceturtais lielākais ezers. 2000. gadā ezera platība bija jau mazāk nekā 1500 km2. 21. gadsimtā ezers visdrīzāk izzudīs pilnībā.

Atsauces
--------

1. ↑  *Ģeogrāfijas vārdnīca Pasaules zemes un tautas*. Rīga : Galvenā enciklopēdiju redakcija. 1978. 141. lpp.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Čada ezers***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* *Encyclopædia Universalis* raksts (franciski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 96145857812123020377
* LCCN: sh85022287
* GND: 4106988-2
* NKC: ge339962
* BNE: XX456983

 |

 |
**Ģertrūde Baumštarka** (vācu: *Gertrude Baumstark*; dzimusi 1941. gada 21. maijā Timišoarā, mirusi 2020. gada 28. aprīlī Minhenē) bija Rumānijas un Vācijas starptautiskā meistare šahā (1970).

Biogrāfija
----------

No 1960. gadu vidus bijusi viena no vadošajām Rumānijas šahistēm. Rumānijas sieviešu šaha čempionātos izcīnījusi 9 medaļas: 2 zelta (1967, 1981), 6 sudraba (1969, 1970, 1971, 1975, 1977, 1986) un bronzas (1968). Četras reizes piedalījusies Pasaules šaha čempiones izcīņas cikla starpzonu turnīros, kuros 1971. gadā Ohridā dalījusi 16.-17. vietu, 1973. gadā Menorkā palikusi 12. vietā, 1976. gadā Tbilisi dalījusi 7.-8. vietu, bet 1979. gadā Alikantē dalījusi 9.-10. vietu.

Daudzu starptautisko sieviešu šaha turnīru dalībniece, labākos rezultātus sasniegusi Ļubļinā (1969, dalīta 1.-2. vieta), Pernikā (1973, dalīta 1.-4. vieta), Ļubļinā (1974, 1. vieta), Suboticā (1974, dalīta 2.-3. vieta), Nalenčovā (1978, dalīta 1.-2. vieta). Par panākumiem turnīros FIDE 1970. gadā Baumštarkai piešķīra starptautiskās meistares (WIM) nosaukumu.

Pārstāvējusi Rumānijas komandu Pasaules šaha olimpiādēs, kurās piedalījusies 5 reizes (1969-1974, 1978-1980). Komandu vērtējumā izcīnījusi 2 sudraba (1972, 1974) medaļas, bet individuālajā vērtējumā izcīnījusi sudraba (1978) medaļu.

Kopš 2004. gada starptautiskajos šaha turnīros pārstāvēja Vāciju.

Atsauces
--------

1. ↑  «Federaţia Română de Şah: Prezentare». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2018. gada 17. martā. Skatīts: 2016. gada 19. augustā.
2. ↑  1971 Ohrid Interzonal Tournament
3. ↑  1973 Menorca Interzonal Tournament
4. ↑  «1976 Tbilisi Interzonal Tournament». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2020. gada 23. jūnijā. Skatīts: 2016. gada 19. augustā.
5. ↑  1979 Alicante Interzonal Tournament
6. ↑  OlimpBase :: Women's Chess Olympiads :: Gertrude Baumstark
7. ↑  Transfers in 2004

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| 2016. gada Ljēža—Bastoņa—Ljēža |  |

 |
| Sacensību informācija |
| Sacensības | 102. Ljēža—Bastoņa—Ljēža |
| Kategorija | 2016. gada UCI Pasaules tūre 1.UWT |
| Datums | 2016. gada 24. aprīlis |
| Distance | 248 km |
| Valsts | BEL Beļģija |
| Starts | Ljēža |
| Finišs | Ansa |
| Komandas | 25 |
| Braucēji startā | 200 |
| Braucēji finišā | 154 |
| Vidējais ātrums | 38,701 km/h |
| Rezultāti |
| Uzvarētājs | NED Vauts Pūlss (Sky) |
| Otrais | SUI Mihaels Albasīni (Orica-GreenEDGE) |
| Trešais | POR Rui Košta  (Lampre-Merida) |
|  |
| ◀ 2015 | 2017▶ |
| Dokumentācija  |

**2016. gada Ljēža—Bastoņa—Ljēža** bija viendienas klasiskās riteņbraukšanas sacensības, kas 2016. gada 24. aprīlī notika Beļģijā. Tā bija 102. reize, kad notika Ljēža—Bastoņa—Ljēža sacensības, trīspadsmitās sacensības 2016. gada UCI *World Tour* kalendārā un ceturtais no sezonas klasiku "pieminekļiem".

Sacensību distance bija 248 kilometri, tās sākās Ljēžā un virzījās uz Bastoņu, pēc tam pagriežoties atpakaļ uz Ljēžu un noslēdzoties Ansā. Distancē bija iekļauti daudzi pauguri, īpaši pēdējos 70 kilometros; tie noteica sacensību grūtību. Sākotnēji bija paredzēts, ka sacensības notiks 253 kilometru distancē, bet sliktu laikapstākļu dēļ distance tika saīsināta. Alehandro Valverde (*Movistar Team*) bija uzvarējis iepriekšējā gadā un bija viens no favorītiem. Viņš bija izcīnījis uzvaru arī sacensībās, kas notika iepriekšējā nedēļā — *La Flèche Wallonne*.

Izšķirošais izrāviens notika pēdējā klasificētajā sacensību kāpumā, *Côte de la Rue Naniot*, kur Mihaels Albasīni (*Orica–BikeExchange*) uzsāka četru cilvēku atrāvienu. Uzvarētājs izšķīrās šīs grupas sprinta finišā: pirmais Vauts Pūlss (*Team Sky*), aiz viņa Albasīni un *Lampre–Merida* pārstāvis Rui Košta.

Rezultāti
---------

Rezultāti (pirmie 10)| Rangs | Braucējs | Komanda | Laiks |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Vauts Pūlss (NED) | Team Sky | 6h 24' 29" |
| 2 |  Mihaels Albasīni (SUI) | Orica–BikeExchange | + 0" |
| 3 |  Rui Košta (POR) | Lampre–Merida | + 0" |
| 4 |  Samuels Sančess (ESP) | BMC Racing Team | + 4" |
| 5 |  Iļnurs Zakarins (RUS) | Team Katusha | + 9" |
| 6 |  Varēns Bargijs (FRA) | Giant-Alpecin | + 11" |
| 7 |  Romāns Kreicigers (CZE) | Tinkoff | + 12" |
| 8 |  Hoakims Rodrigess (ESP) | Team Katusha | + 12" |
| 9 |  Bauke Mollema (NED) | Trek–Segafredo | + 12" |
| 10 |  Djego Rosa (ITA) | Astana | + 12" |

Atsauces
--------

1. ↑  «Liège - Bastogne - Liège (result)». *ProCyclingStats*. 2016. gada 24. aprīlis.

Ārējās saites
-------------

* Oficiālā tīmekļa vietne
**Kalsnavas ezers** ir ezers Madonas novada Kalsnavas pagastā pie tā robežas ar Mārcienas pagastu. Atrodas Veckalsnavas dienvidaustrumos. Ezera krastos iekārtotas privātas atpūtas vietas. Gar dienvidu krastu iet zemes ceļš Veckalsnava — Dadzīši, netālu no rietumu krasta Veckalsnavas luterāņu baznīcas drupas.

Kalsnavas ezerā ietek ziemeļos esošā Puduļu ezera noteka Zušulīcis jeb Starpīte un strauts no Kundziņa ezera, iztek Aronas pieteka Vēžaunīca. Ūdens līmeņa pazemināšanas dēļ tā krastā izveidojusies sala, reizēm izveidojas peldošas salas. Ūdens līmenis svārstās no 102,6 m līdz mazūdens periodā 102,4 m vjl. Vidējais gada caurplūdums iztekā 0,053 m³/s.

Raksturojums
------------

Ezers ir eitrofs, maz aizaudzis — aizaugums līdz 10%. Galvenie aizauguma augi — lēpes, niedres, meldri, peldošās glīvenes, ūdensrozes. Dibena klājums — galvenokārt smilts, vietām dūņas līdz 1,1 m biezā slānī. Krasti, izņemot lēzeno ziemeļdalu, slīpi, pārsvarā viegli pieejami. Ūdens ar zaļganu nokrāsu. Zināmās esošās zivju sugas: asari, karūsas, ķīši, līdakas, līņi, plauži, raudas.

Citi nosaukumi
--------------

Gandrīz visi avoti Kalsnavas ezeru nosauc pašreizējā vārdā. Starp citiem publicētajiem ezera nosaukumiem zināmi *Wehschau See* (1839. gada kartē), Veckalsnavas vai Veckalnavas ezers (1935. gada pagastu aprakstā), Muižas vai Baznīcas ezers/azars (1960. gada vietvārdu sarakstā).

Atsauces
--------

1. 1 2 3  LĢIA vietvārdu datubāze: Kalsnavas ezers
2. 1 2  ezeri.lv datu bāze
3. ↑  «Pagastā atrodas privātas atpūtas vietas pie Kalsnavas ezera – „Dzintari", „Puduļi", „Ezermaļi"». *kalsnava.lv*. Skatīts: 2022-04-27.
4. 1 2  «Kalsnavas pagasta teritorijas plānojuma 2006-2018. grozījumi Nr.1». 2012. Skatīts: 2022-04-27.
5. ↑  «Kalsnavas ezers :: Veckalsnava , Kalsnavas pag. Madonas nov. Vidzemes reģ. :: Vietas.lv». *Vietas.lv - Latvijas ceļvedis, Latvijas karte, pilsētas, rajoni, tūrisma un citi interesanti objekti, pasākumi*. Skatīts: 2022-04-27.
**Zažēnu purvs** jeb **Lielais purvs** ir zemais purvs Zilākalna pagastā Briedes upes krastos.
Atrodas V 166 Valmieras - Dikļu - Augstrozes autoceļa abās pusēs. Purva nosaukums tika izveidots no blakus esošās zemnieku saimniecības nosaukuma "Zažēni", kur aizsākas purva teritorija. 
Zemnieku saimniecībā "Zažēni", kura atrodas purva ielokā 4 km attālumā no Zilākalna ciema virzienā uz Dikļiem, dzīvojusi leģendāra tautas dziedniece Zilākalna Marta. Purvs saukts arī par Mujānu, Vīķvēnu un Zilākalna purvu.
1950. gados purva teritorijā aizsākās kūdras ieguves darbi, kur purva strādniekiem 1950. gadu beigās tika izveidots ciems Zilaiskalns ar kūdras pārstrādes fabriku "Zilaiskalns" un barakām. Purva lielākā daļa ir izstrādāta un daļēji tas apaudzis ar kokiem un krūmiem.

Zažēnu purvs aizņem 3291 ha zemes platības, no kuriem kūdras ieguvei izstrādā 1466 ha un purva vidējais dziļums ir 1,8 m.
Purvā pārsvarā iegūst griezto gabalkūdru un frēzkūdru, kas galvenokārt tiek eksportēta uz ārzemēm.

Kūdras ieguves laukums Zažēnu (Lielajā) purvā

Atsauces
--------

1. 1 2  Valmraj.lv: ZILĀKALNA PAGASTA TERITORIJAS PLĀNOJUMS (2006. – 2018.)
2. ↑  Historia.lv: Lielais (Zažēna) purvs
3. 1 2  LĢIA Vietvārdu datubāze
4. ↑  Zeme un valsts: „VĒSTURISKI KŪDRAS IEGUVĒ IZMANTOTO ATRADŅU KOPSAVILKUMS"
5. ↑  KOCĒNU NOVADA TERITORIJAS PLĀNOJUMS 2014-2025 1.redakcija[novecojusi saite]
**Vilhelms fon Štamms** (vācu: *Wilhelm von Stamm*; dzimšanas gads nezināms — 1905. gada 30. janvāris, Rīga)  bija vācbaltiešu izcelsmes Latvijas šahists.

Biogrāfija
----------

19. gadsimta beigās un 20. gadsimta sākumā bijis viens no Baltijas Šaha savienības spēcīgākajiem šahistiem. 1899. gadā Rīgā uzvarējis 1. Baltijas Šaha savienības kongresa blakusturnīrā. 1901. gadā Tērbatā kļuvis par vienu no 2. Baltijas Šaha savienības kongresa galvenā turnīra uzvarētājiem. 1902. gadā kļuvis par Rīgas šaha turnīrā uzvarētāju. 1903. gadā Kijevā pārstāvējis Baltijas šahistus 3. Viskrievijas šaha turnīrā, kurā uzvarējis Mihails Čigorins. Turnīrs Štammam bijis neveiksmīgs un viņš ieņēmis tikai priekšpēdējo vietu. Arī 1904. gadā Rēvelē 3. Baltijas Šaha savienības kongresā viņš palicis pēdējā vietā galvenajā turnīrā.

Vietas Baltijas Šaha savienības kongresos
-----------------------------------------

* 1. Baltijas Šaha savienības kongress — 1. vieta B turnīrā.
* 2. Baltijas Šaha savienības kongress — 1.-4. vieta.
* 3. Baltijas Šaha savienības kongress — 10. vieta.

Atsauces
--------

1. ↑  «Sēru paziņojums». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 6. aprīlī. Skatīts: 2015. gada 29. septembrī.
2. ↑  Riga 1902
3. ↑  RUS-ch03 Kiev 1903

Ārējās saites
-------------

* Vilhelms fon Štamms šahista profils vietnē 365chess.com
* Vilhelms fon Štamms šahista profils vietnē edochess.ca
**Zboriva** (ukraiņu: *Зборів*) ir pilsēta Ukrainas rietumos, Ternopiļas apgabala Zborivas rajona centrs pie Stripas upes.

Vēsture
-------

Rakstos pirmoreiz minēta 1166. gadā kā Volīnijas kņazistes apdzīvotā vieta. Kopš 14. gadsimta - Lietuvas lielkņazistes (vēlāk Lietuvas-Polijas) sastāvā. Pēc Polijas Pirmās dalīšanas 1772. gadā pilsēta iekļāvās Austrijas impērijā (Austroungārijā) un bija tur līdz Pirmā pasaules kara beigām.

Pirmā pasaules kara laikā 1917. gada jūlijā pie pilsētas notika Zborovas kauja, kurā pirmoreiz Krievijas pusē kaujās piedalījās Čehoslovāku leģions. Pēc Pirmā pasaules kara Zboriva iekļāvās jaunizveidotajā Polijas valstī. 1939. gadā, pamatojoties uz Molotova-Ribentropa paktu, PSRS iebruka Polijā, un Zboriva tika iekļauta Ukrainas PSR. No 1941. gada 2. jūlija līdz 1944. gadam atradās vācu okupācijā. Kara laikā pilsēta stipri nopostīta. Vācu okupācijas laikā pilsētas ebreji tika iznīcināti. Pēc kara pilsētas poļu iedzīvotāji tika pārcelti uz Poliju. No 1991. gada - neatkarīgās Ukrainas sastāvā.

Ārējās saites
-------------

* 

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Zboriva***.

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Ternopiļas apgabala pilsētas  |
| --- |
|  |
| 
* Berežani
* Borščiva
* Bučača
* Čortkiva
* Horostkiva
* Kopičinci
* Kremeneca
* Laņivci
* Monastiriska
* Pidhajci
* Počajiva
* Skalata
* Šumska
* Terebovļa
* **Ternopiļa**
* Zaļiščiki
* Zbaraža
* Zboriva

 |

 |


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 139572531
* LCCN: n82028055
* GND: 4847952-4
* SUDOC: 176135200
* BNF: cb150242374 (data)
* NKC: ge369193

 |

 |
**Vilhelms Piterāns** (1916-1945) bija Latviešu leģiona virsnieks, Armijas goda sarakstu sprādzes saņēmējs, kā arī pirmais latvietis, kas vienlaicīgi apbalvots ar I un II šķiras Dzelzs krustu.

Pirmskara dzīve
---------------

Vilhelms Piterāns dzimis Ciblas pagastā, 1936. gadā absolvējis Cesvaines ģimnāziju. 1939. gadā beidzis instruktoru kursus Daugavpilī, Zemgales divīzijā, jau rudenī iestājies Latvijas kara skolā, taču pēc Latvijas okupācijas demobilizēts bez dienesta pakāpes piešķiršanas.

Otrajā pasaules karā
--------------------

Pēc Vācijas iebrukuma PSRS Piterāns kļūst par Drošības policijas un SD Einsatzgruppe Nord štāba darbinieku. 1942. gada rudenī pēc paša iniciatīvas tiek pārcelts uz latviešu policijas bataljoniem, 1942. gada 8. decembrī beidz vada komandieru kursus Bolderājā leitnanta dienesta pakāpē. 1943. gada vasarā nonāk 2. latviešu brigādes 43. pulkā Volhovas frontēm kā 2. rotas komandieris.

1944. gada septembrī atkāpšanās kaujā Lubānas apkaimē ar savu rotu divas diennaktis atvaira ienaidnieka bataljona uzbrukumu, izrādot īpašu personisko drošsirdību, par ko kā pirmais latvietis tiek apbalvots uzreiz ar I un II Dzelzs krusta šķiru.. 1945. gada 15. februārī Piterāns tiek apbalvots ar Armijas goda sarakstu sprādzi. Kara beigas sagaida Kurzemes cietoksnī. Pēc Vācijas kapitulācijas tiek sodīts ar nāvi 1945. gada 9. maijā Liepājā.

Atsauces
--------

1. 1 2 3  Daugavas Vanagu Centrālās Pārvaldes Izdevums - Latviešu kaŗavīrs Otra pasaules kaŗa laikā, Toronto: 1993, 11.sējums, 159. lpp
2. ↑  Jaunākās ziņas, 1936. g. 4. jūl. 8. lpp
3. 1 2  «FOTO - Latvijas Kara muzejs». Skatīts: 2013. gada 3. oktobris.

  



|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Latviešu Armijas goda sarakstu sprādzes saņēmēji |
| --- |
|  |
| 
* Alfrēds-Jānis Bērziņš
* Augusts Biters
* Jānis Dzenis
* Vilis Hāzners
* Teodors Kalnājs
* Ernests Laumanis
* Jānis Ozols
* Vilhelms Piterāns
* Gustavs Praudiņš

 |

 |
**Zaļā obligācija** (angļu: *green bond*) ir finanšu instruments, ko izmanto videi un klimatam draudzīgu projektu finansēšanai.

Vēsture
-------

2007. gadā Eiropas Investīciju banka emitēja obligāciju, kas kļuva par pirmo fiksēto ienākumu produktu sociāli atbildīgu ieguldījumu vidū. Šī klimata atbildības izpratnes obligācija (angļu: *Climate Awareness Bond*) struktūra tika izmantota atjaunīgo resursu un enerģijas izmantošanas efektivitātes projektos. Pēcāk Pasaules Banka kļuva par pirmo pasaulē, kas 2008. gadā emitēja kā zaļo obligāciju marķētu obligāciju.

Apraksts
--------

Zaļās obligācijas ir veidotas, lai veicinātu ilgtspēju un atbalstītu ar klimata pārmaiņām vai vidi saistītus projektus. Īpašs uzsvars tiek likts uz projektiem, kas vērsti uz enerģijas efektīvu izmantojumu, piesārņojuma novēršanu, ilgtspējīgu lauksaimniecību, zvejniecību un mežsaimniecību, ūdens un sauszemes ekosistēmu aizsardzību, ilgtspējīgu ūdens izmantojumu un videi draudzīgu tehnoloģiju atbalstu.
Zaļo obligāciju emisija nodrošina nodokļu atvieglojumus, kas padara to pievilcīgāku investoriem. Tas rada stimulu risināt svarīgus sociālus jautājumus, piemēram, klimata izmaiņas un atjaunīgos resursus. Lai kvalificētos zaļās obligācijas statusam, bieži vien tiek veikta trešās puses pārbaude, piemēram, to veic Klimata obligāciju standartu padome, kas apliecina, ka obligācija finansēs projektus, kas rada ieguvumu videi.

Atsauces
--------

1. 1 2  Troy Segal. «Green Bond». *Investopedia*.
2. ↑  «Press corner». *European Commission - European Commission*.
3. ↑  «Green Bonds Access Investor Capital to Fight Climate Change». *World Bank*.
**Kinorinhi (*Kinorhyncha*)** (no sengrieķu: *κινέω* — kustinu, sengrieķu: *ῥύγχος* — purnu) ir jūras bezmugurkaulnieku tips no *Scalidophora* grupas. Šos dzīvniekus raksturo hidrostatisks skelets, ar adatainu hitīnu klāts ķermenis, kā arī gredzenveida un diagonālajie muskuļi ķermeņa sieniņā. Kinorinhi ir sīka izmēra organismi, kas dzīvo jūras dūņainajos nogulumos. Pasaulē zināmas ap 130 sugas. Kinorinhi ir ļoti maz pētīta grupa un, domājams, filoģenētiski tuvāki ir loriciferiem.

Morfoloģija
-----------

Kinorinhu ķermenis ir bilaterāli simetrisks un sastāv no vairāk kā diviem šūnu slāņiem. Tas sadalīts audos un orgānos. Epidermis daļēji sincitiāls, veido valnīšus. Gremošanas sistēma caurejoša. Ķermeņa priekšējā galā ir muskuļota rīkle ar izbīdītu mutes konusu, kas ietver sevī mutes dobumu. Rīkle šķērsgriezumā ir trīsstūrveida (šāda īpašība ir raksturīga daudziem pseidocelomiskajiem tārpiem). Ķermenis no ārpuses sadalīts 13-14 segmentos (zonitos). Ķermeņa dobumu veido pseidoceloms. Kinorinhiem ir protonefrīdiju tipa izvadorgānu sistēma. Atšķirībā no citiem *Scalidophora* grupas pārstāvjiem, kinorinhu protonefrīdiji nav atkarīgi no dzimumsistēmas. Nervu sistēma sastāv no pierīkles nervu gredzena un ventrālā stobra, uz kura atkarībā no ķermeņa segmentācijas izvietotas gangliozās šūnu grupas.

Sistemātika
-----------

* tips: **Kinorinhi (Kinorhyncha)**

* kārta: *Cyclorhagida*

* apakškārta: *Cyclorhagae*

* dzimta: *Echinoderidae*
* dzimta: *Zelinkaderidae*
* dzimta: *Centroderidae*
* dzimta: *Dracoderidae*

* apakškārta: *Conchorhagae*

* dzimta: *Semnoderidae*

* apakškārta: *Cryptorhagae*

* dzimta: *Cateriidae*

* kārta: *Homalorhagida*

* apakškārta: *Homalorhagae*

* dzimta: *Pycnophyidae*
* dzimta: *Neocentrophyidae*
**Kinga sala** (angļu: *King Island*) ir sala Austrālijas dienvidos, Basa šaurumā. Administratīvi ietilpst Tasmanijas štatā, veido atsevišķu Kinga salas pašvaldību. Lielākā apdzīvotā vieta ir pašvaldības centrs Kari (768 iedzīvotāji).

Ģeogrāfija
----------

Sala izvietojusies Basa šauruma rietumu galā starp Austrāliju un Tasmaniju; tās rietumu krastu apskalo Lielais Austrālijas līcis. Sala pauguraina, augstākais punkts ir Džentleni kalns 162 m vjl salas dienvidaustrumos. Salā izveidotas vairākas aizsargājamās dabas teritorijas. Lavinijas dabas rezervāts salas ziemeļaustrumos iekļauts putniem nozīmīgo vietu, kā arī Rāmsaras mitraiņu sarakstā.

Vēsture
-------

Līdz eiropišu kolonizācijai sala bijusi neapdzīvota un tajā nav atrastas pastāvīga vēsturiska apdzīvojuma pazīmes. Pirmais no eiropiešiem salu 1799. gadā arklāja britu kapteinis Rīds. Nodēvētas par godu Jaundienvidvelsas kolonijas gubernatoram Filipam Gidlijas Kingam (*Philip Gidley King*). 19. gadsimta sākumā roņu mednieki veidoja salā pagaidu apmetnes, bet tikai 1880. gados sākās salas pastāvīga kolonizēšana. Mūsdienās salas ekonomika bāzēta galvenokārt lauksaimniecībā (lopkopībā) un tūrismā.

Atsauces
--------

1. ↑  Ramsar Sites Information Service. Lavinia Nature Reserve

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Kinga sala***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 150101033
* LCCN: n80158846

 |

 |
**Heralda sala** (krievu: *остров Геральд*) ir Krievijai piederoša neapdzīvota sala Čukču jūrā. Administratīvi ietilpst Čukotkas autonomā apvidus Iultinas rajonā.

Ģeogrāfija
----------

Sala izvietojusies Čukču jūras rietumu daļā 65 km uz austrumiem no Vrangeļa salas. Izveidojusies kā granīta paliksnis no kādreiz lielāka zemes masīva. Izstiepta 9,5 km garumā ziemeļrietumu—dienvidaustrumu virzienā. Krasti klinšaini, stāvi. Ainavā dominē tundras augājs. Salu 1849. gadā atklāja britu jūrasbraucējs Henrijs Kelets un nodēvēja par godu savam kuģim *Herald*.

Salu kopā ar apkārtējiem ūdeņiem 1976. gadā iekļāva Vrangeļa salas dabas rezervātā. Salā aizliegta praktiski jebkāda cilvēka darbība, izņemot zinātniskos pētījumus. 2004. gadā rezervāts iekļauts UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.

Atsauces
--------

1. ↑  Определение "Геральд" в Большой Советской Энциклопедии
2. ↑  Государственный заповедник "Остров Врангеля". История создания заповедника.
**Jergs Millers** (vācu: *Jörg Müller*; dzimis 1969. gada 3. septembrī, Kerkradē, Nīderlandē) ir nīderlandiešu izcelsmes, vācu autosportists.

Sacīkšu karjera
---------------

1989. gadā uzvarēja Vācijas Formula Opel Lotus Challange un Eiropas Formula Ford 1600. 1993. gadā uzvarēja prestižajā Makao Grand Prix sacīkstē. No 1997. līdz 1998. gadam Millers bija F1 testpilots Arrows un Sauber-Petronas komandās, bet no 1999. gada līdz 2001. gadam iesaistījās BMW-WilliamsF1 projektā, kur veica BMW dzinēju un Michelin riepu testus. Tomēr neskatoties uz lielo testu pieredzi, nav piedalījies nevienā F1 sacīkstē. Paralēli darbam ar F1 komandām Millers piedalījās dažādās salonautomobiļu sacensībās, pārstāvot Nissan. No 2006. gada piedalās WTCC. Savā debijas sezonā tika izcīnīta 2. vieta kopvērtējumā. 2010. gadā finansiālu apsvērumu dēļ viņš pameta šīs sacensības.

Ģimene
------

Jergs Millers ir bijušā Eiropas čempiona kartingā, Ēvalda Millera dēls.
Millers pašlaik dzīvo Monako. Viņam ir jaunāks brālis Rainers un vecāka māsa Mariona.
**Henriks Oto Albedils** (vācu: *Heinrich Otto von Albedyl*, 1666—1738) bija vācbaltu izcelsmes Zviedrijas armijas virsnieks. Zviedru Vidzemes ģenerālgubernatora pienākumu izpildītājs (1719).

Dzīvesgājums
------------

Dzimis 1666. gadā Stalbes un Ageras muižu īpašnieka Georga fon Albedila ģimenē. 1683. gadā viņš sāka dienēt Rozena musketieru pulkā, vēlāk bija dažādu armiju virsnieks. Lielā Ziemeļu kara sākumā 1700. gadā bija Saksijas armijas ģenerālmajors, pēc zaudētajām kaujām Polijā 1702. gada maijā pārgāja Zviedrijas karaļa dienestā. Piedalījās Zviedrijas karaļa Kārļa XII karagājienā uz Krieviju (1707—1709), kur krita krievu gūstā.

1712. gadā pie Štrālzundes krita dāņu gūstā, 1718. gadā kā ģenerālleitnants piedalījās Norvēģijas kampaņā. 1719. gada 26. augustā viņu iecēla par Rīgas gubernatoru, lai gan pilsētu bija okupējis Krievijas karaspēks. 1720. gada 2. martā viņam piešķīra barona titulu, bet 1720. gada 18. septembrī viņš pārtrauca dienestu Zviedrijas armijā un pārcēlās uz dzīvi Hamburgā, kur mira 1738. gadā.

Literatūra
----------

* August Wilhelm Hupel. Historisch-Nachrichten von den chronologisch-biographische liefländischen Generalgouverneuren, Gouverneuren Statthaltern und des zu Riga Schlosses zur Königl. schwedischen Regierungszeit. "Nordische Miscellaneen "St. 18-19, Rīga: Hartknoch 1789, p. 514-515

Atsauces
--------



| Politiskie un sabiedriskie amati un pozīcijas |
| --- |
| Priekštecis: **Nilss Štrombergs**  |  **Zviedru Vidzemes ģenerālgubernatora p.i.** 1719 | Pēctecis: **amats likvidēts**  |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 315107562
* GND: 1068789336

 |

 |