recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Groba uzbrukums

**Henrijs Grobs** (vācu: *Henry Grob*; 1904. gada 4. jūnijs, Turgavas kantons — 1974. gada 5. jūlijs, Cīrihe) bija Šveices šahists.

Biogrāfija
----------

20. gadsimta vidū bijis viens no spēcīgākajiem Šveices šahistiem. Divas reizes (1939, 1951) uzvarējis Šveices šaha čempionātos. Piedalījies arī spēcīgos starptautiskos šaha turnīros: 1932. gadā Bernē un 1934. gadā Cīrihē, kur gan nav guvis augstas vietas. Šveices izlases sastāvā 3 reizes (1927, 1935, 1952) piedalījies Pasaules šaha olimpiādēs, kā arī 1936. gada neoficiālajā šaha olimpiādē Minhenē. 1953. gadā palīdzējis Šveices komandai izcīnīt 3. vietu Klāras Benediktas kausa izcīņā. FIDE Grobam 1950. gadā kā vienam no pirmajiem piešķīra starptautiskā meistara (IM) nosaukumu. Bijis arī labs korespondencšahists. No 1946. gada līdz 1972. gadam kā laikraksta *Neue Zürcher Zeitung* redaktors nospēlējis ar saviem lasītājiem 3614 korespondencšaha partijas.

Devis nozīmīgu ieguldījumu šaha atklātņu teorijā. Viņa vārdā ir nosaukts Groba uzbrukums - savdabīga atklātne, kas sākās ar 1. g4. 1942. gadā Grobs šai atklātnei veltījis Cīrihē izdotu grāmatu *Angriff g2-g4*.

Atsauces
--------

1. ↑  Ehrentafel Herren
2. ↑  Berne (1932)
3. ↑  Zurich (1934)
4. ↑  1st Clare Benedict Chess Cup: Mont Pélérin 1953

Ārējās saites
-------------

* Henrijs Grobs šahista profils vietnē chessgames.com
* Henrijs Grobs šahista profils vietnē 365chess.com
* Henrijs Grobs šahista profils vietnē chesstempo.com
* Henrijs Grobs šahista profils vietnē olimpbase.org (Pasaules šaha olimpiādes)
* Henrijs Grobs šahista profils vietnē olimpbase.org (neoficiālās Pasaules šaha olimpiādes)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 64630389
* ISNI: 0000 0003 9788 0632
* NKC: mzk2007417604

 |

 |
**"Tēvija"** bija latviešu valodā izdots laikraksts nacionālsociālistiskās Vācijas okupācijas laikā (1941 — 1945), kas no 1941. gada 1. jūlija iznāca Rīgā, no 1944. gada 17. oktobra līdz 1945. gada 29. aprīlim Liepājā.

Vēsture
-------

"Tēvija" sāka iznākt 1941. gada 1. (faktiski 2.) jūlijā, dienā, kad vācu karaspēka daļas ienāca Rīgā, un kļuva par nacistiskās Vācijas okupācijas režīma tribīni latviešu valodā faktiski līdz pat kara beigām — pēdējais "Tēvijas" numurs iznāca 1945. gada 29. aprīlī. Laikraksts iznāca Rīgā, bet no 1944. gada 17. oktobra ar nosaukumu "Tēvija un Kurzemes Vārds" (ar šādu nosaukumu laikraksts iznāca līdz 1944. gada 29. oktobrim, tad atgriezās pie vecā nosaukuma "Tēvija") sāka iznākt Liepājā. Laikraksts iznāca ikdienu, izņemot svētdienas un ar pārtraukumu no 1944. gada 11. līdz 16. oktobrim, kad redakcija no Rīgas evakuējās uz Liepāju.

Par laikraksta izdevēju kļuva Ernests Kreišmanis (1890—1965), bet faktiski "Tēvijas" izdošana bija Ostlandes reihskomisariāta Propagandas nodaļas pārziņā. Par "Tēvijas" pirmo redaktoru kļuva Arturs Kroders (1892—1973), kuru no redaktora pienākumu izpildes 1941. gada 24. jūlijā atcēla. No 1941. gada 25. jūlija līdz 23. septembrim redaktora pienākumus pildīja Andrejs Rudzis (1905—1984), tad par redaktoru tika iecelts rakstnieks Pauls Kovaļevskis (Klāns) (1912—1979)
No 1944. gada 26. novembra laikraksta redaktors bija Jānis Vītols (1911—1990).

Laikraksta apjoms bija svārstīgs; sākotnēji tas iznāca uz 4 lpp. tad ikdienas numurs sasniedza 4—6 lpp. apjomu (sestdienu numuri bija apjomīgāki — līdz 16.lpp.) īpašos gadījumos laikraksta apjoms tika palielināts līdz 16 lpp. ar 1944. gada otro pusi un 1945. gada sākumu laikraksta apjoms, ar dažiem izņēmumiem tika samazināts uz 2 lpp. pazeminoties arī papīra un drukas kvalitātei.

"Tēvija" faktiski bija vienīgais laikraksts Latvijas ģenerālapgabalā, kas bija pakļauts rakstu cenzēšanai pirms iespiešanas visu okupācijas laiku. "Tēvijas" cenzūra tika nodota bijušā vācbaltiešu laikraksta *Rigasche Rundschau* pronacistiski noskaņotā redaktora Ernesta Eduarda fon Menzenkampfa (*Mensenkampff*) (1895—1945) pārraudzībā.

Ārējās saites
-------------

* Latvijas Nacionālās digitālās bibliotēkas laikraksta "Tēvija" kolekcija (latviski)
**Plānčauļi** (*Leptostraca*) ir fillokarīdu apakšklases augstāko vēžu kārta. Tie ir jūras piekrastes zonas vēžveidīgie ar visai plašu izplatību (*Nebalia*) un senu izcelšanos. To fosilijas sastopamas jau silūra nogulumos. Plānčauļi ir primitīvāko mūsdienu augstāko vēžveidīgo kārta.

Raksturojums
------------

No īstajiem augstākajiem vēžiem tie krasi atšķiras ar galvkrūšu vairoga divvāku formu, kā arī ar to, ka vairogs pārsedz krūšu ekstremitātes un nesaaug ar krūšu nodalījuma muguras virsmu; ir brīvs pat pirmais krūšu segments. No īstajiem augstākajiem vēžiem plānčauļi atšķiras arī ar to, ka krūtis ļoti īsas un pie tām ir astoņi pāri plakanu vienādas uzbūves divzarainu kāju, kas atgādina lapkāju kājas. Plānčauļus no pārējiem augstākajiem vēžiem atšķir septiņu segmentu vēders un telsons ar dakšu (*furca*) tā galā. Plānčauļu attīstība ir tieša, bez metamorfozes. Daudzas pazīmes plānčauļus saista ar lapkājiem, un tādējādi tie ir starpposms starp zemākajiem un augstākajiem vēžiem.

Morfoloģija
-----------

Plānčauļi ir neliela izmēra vēzīši, ar ķermeņa garumu 5-15 mm. To galvkrūtis un daļēji arī vēders pārklāti ar plānu muguras bruņu — karapaksu, ar kuru savienots kustīgs pieres dzelksnis — rostrums, kurš piesedz acis un antenu pamatnes. Antenulas un antenas ir garas. Plānčauļiem ir trīs žokļu pāri. Pie pirmā maksillu pāra ir pievienots garš vicveidīgs izaugums, ar kuru vēzītis tīra karapaksa iekšējo dobumu. Astoņi pāri krūšu kāju ir ar līdzīgu uzbūvi — tās ir lapveida kājas, kas līdzīgas vairodžu krūšu ekstremitātēm. Tās pilda peldēšanas un elpošanas funkcijas, kā arī nofiltrē barības daļiņas. Vēderam ir septiņi segmenti. Pirmie četri vēdera kāju pāri ir gari, divzaraini, pielāgoti peldēšanas funkcijai. Beidzamie divi kāju pāri ir rudimentāri. Uz septītā vēdera segmenta ekstremitāšu nav, bet uz telsona ir furka.

Sistemātika
-----------

Ir zināmas 39 plāncauļu sugas, ka iedalītas 3 dzimtās un 10 ģintīs.

**Kārta** Plānčauļi (*Leptostraca*)

* dzimta *Nebaliopsidae*
* dzimta *Nebaliidae*
* dzimta *Paranebaliidae*


|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Leptostraca*** |
| **Erakond Isamaaliit** |
| --- |
|  |
| **Valsts** | Igaunija |
| **Dibināta** | 1995. g. |
| **Ideoloģija** | konservatīvisms |
| **Eiroparlamentā** | 1 (PPE/ED) |
| **Parlamentā** | 11. sasaukuma *Riigikogu* - 7 no 101 |
| **Statuss** | apvienota ar *Res Publica* 2006. g. |
| **Mājaslapa** |  |
| **Skat. arī** | Igaunijas politisko partiju uzskaitījums |

**Tēvzemes savienība**, arī partija **"Isamaaliit"** (*Erakond Isamaaliit, IL*) bija konservatīva politiska partija Igaunijā.

Dibināta 1996. gadā, apvienojoties Igaunijas Nacionālās Neatkarības partijai (*Eesti Rahvusliku Sõltumatuse Partei, ERSP*) un partijai *Isamaa* (*Rahvuslik Koonderakond "Isamaa"*). Šo partiju kodols bija padomju laika disidenti un tās aktīvi piedalījās Igaunijas neatkarības atgūšanā.

Partijas ideoloģija balstās uz kristīgo demokrātiju un nacionālismu.

Viens no partijas līderiem - Marts Lārs (*Mart Laar*) divas reizes (1992-1994 un 1999-2002) bija Igaunijas premjers. Kopš 2007. gada *Riigikogu* vēlēšanām - valdošajā koalīcijā.

Pēdējais (2006. g.) partijas līderis - bijušais Igaunijas izglītības ministrs Teniss Lukass (*Tõnis Lukas*).

2006. g. partija apvienojās ar Savienību republikai - Res Publika, veidojot vienotu partiju Par Tēvzemi un Res Publica apvienība (*Isamaa ja Res Publica Liit*).
**Alilspirts** (propenols, CH2=CHCH2OH) ir vienkāršākais stabilais nepiesātinātais spirts (vinilspirts CH2=CHOH brīvā veidā nav pazīstams, jo uzreiz pārgrupējas par acetaldehīdu (sk. tautomērija)).

Alilspirts ir bezkrāsains, ūdenī šķīstošs šķidrums ar etanolam līdzīgu smaržu nelielās koncentrācijās un asu sinepju smaku lielās koncentrācijās.

Iegūšana
--------

Alilspirtu var iegūt, hidrolizējot alilhlorīdu, dehidrogenējot propanolu, kā arī glicerīna reakcijā ar skudrskābi vai skābeņskābi.

Īpašības
--------

Alilspirts, tāpat kā citi savienojumi ar dubultsaiti molekulā, var pievienot divus halogēna vai ūdeņraža atomus. Alilspirtu katalizatora (platīna vai niķeļa) klātienē var reducēt ar ūdeņradi līdz propanolam.

Alilspirtu var oksidēt līdz akroleīnam vai akrilskābei, kas pierāda, ka tas ir pirmējais spirts ar dubultsaiti molekulā.

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Svarīgākie spirti |
| --- |
|  |
|  | 
* Metanols
* Etanols
* Propanols
* Izopropanols
* Butanols
* Amilspirts
* 1-Heksanols
* 1-Heptanols
* Alilspirts
* Propargilspirts
* Etilēnglikols
* 1,2-Propāndiols
* 1,3-Propāndiols
* 1,6-Heksāndiols
* Glicerīns
* Pentaeritrīts
* Feniletilspirts

 |

 |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* LCCN: sh2011002561
* GND: 4307444-3

 |

 |
**Martins Benjamins Mellers** (1763. gada 11. novembris - 1834. gada 24. maijs) bija Kēnigsbergā dzimis ķirurgs, kurš dzīvoja Kurzemē. Gleznotāja Johanna Lēberehta Eginka audžutēvs.

Dzīvesgājums
------------

Dzimis 1763. gada 11. novembrī kā trešais bērns Kārļa Reinholda Mellera (*Carl Reinhold Moeller*, 1731.-1775.) un Johannas Sofijas Šoreres (*Johanna Sophia Schorer*, 1735.-1811.) ģimenē. Viņam bija 8 brāļi un māsas, tostarp – dvīņubrālis Kristians Frīdrihs. Viņa znots, Annas Šarlotes Dorotejas Melleres (Anna Charlotte Dorothea Moeller, dzimusi 1791. gada 26. aprīlī, mirusi pēc 1826.) bija Kurzemes guberņas galvenais arhitekts Heinrihs Eduards Dihts (Heinrich Eduard Dicht, dzimis ap 1782. gadu Stolpē), bet viens no tiešajiem pēctečiem pēdējais Kurzemes guberņas galvenais arhitekts Artūrs Gotlībs Mellers (Arthur Gottlieb Moeller, dzimis 1860. gada 7. jūnijā Salienas pagastā, miris 7. novembrī Jelgavā). 

12 gadu vecumā Martins Benjamins zaudēja tēvu, tādēļ, visticamāk, sava onkuļa Frīdriha Vilhelma Mellera (*Friedrich Wilhelm Moeller*, 1739.-?) ietekmē nolēma apgūt mediķa profesiju un kļuva par ķirurgu. Pēc izglītības iegūšanas viņš devās uz Alsungas draudzes novadu, kur kļuva par brīvkunga Knigges ģimenes ārstu un apmetās Pievīkas muižā, kas mūsdienās zināma kā Rīvas ciems. 

1786. gada 20. augustā M.B. Mellers apprecēja Pievīkas muižas saimniecības vadītāju Luīzi Brīviņu (*Lovisa Brihwin*, arī *Brewe* vai *Brewern*), kurai tobrīd jau bija ārlaulības dēls, vēlākais gleznotājs Johans Lēberehts Eginks.

Drīz pēc kāzām (ap 1789. gadu) ģimene pārcēlās uz Dinsdurbes muižu, kur dzīvoja līdz 1819. gadam. M.B. Mellers šajā laikā kļuva par Drogu (*Drogen*, arī *Gros Drogen*) pasta stacijas pārvaldnieku. 

M.B. Mellera pirmā sieva nomira ap 1795. gadu. Drīzumā Mellers apprecējās ar Lovisu Šolleri (*Lovisa Scholler*), kura arī drīz nomira. Pēc tam Mellers apprecējās vēl divas reizes - 1803. gada 18. novembrī ar Amāliju Herdvigu Jēgernu, bet 1805. gada 21. septembrī - ar Annu Katrīnu Bēmu (*Boehm*).

M.B. Mellers mira no gripas 1834. gada 24. maijā Adzes kroņa muižā.

Piederīgie
----------

Visi Martina Benjamina Mellera brāļi un māsas dzimuši Kēnigsbergas Altštadtē: 

* Kristiāna Doroteja (*Christiana Dorothea*, dzimusi 1760. gada 18. jūlijā),
* Karls Heinrihs (*Carl Heinrich*, 1762. gada 8. marts),
* Kristians Friedrihs (*Christian Friedrich*, 1763. gada 10. novembris),
* Karolina Albertina (*Carolina Albertina*, 1765. gada 30. septembris),
* Johanna Henriete (*Johanna Henrietta*, 1767. gada 18. decembris),
* Daniēla Šarlote (*Daniela Charlotta*, 1769. gada 29. augusts),
* Juliāna Frederika (*Juliana Friederica*, 1771. gada 13. augusts)
* Luīze Regīna (*Loysa Regina*, 1774. gada 7. jūlijs).

Atsauces
--------

1. ↑  «Martin Benjamin Moeller». *geni\_family\_tree* (en-US). Skatīts: 2018-10-11.[novecojusi saite]
2. ↑  «Généalogie de Carl Reinhold Moeller». *Geneanet* (franču). Arhivēts no oriģināla, laiks: 2013-06-11. Skatīts: 2018-10-11.
3. ↑  Viens no viņa tiešajiem pēctečiem ir Juris Millers (1978), kurš 2021. gadā izdeva apjomīgu ģenealoģisko pētījumu par Melleru dzimtu "Manas dzimtas vēsture".
**Alisa Mariča** (serbu: *Алиса Марић*; dzimusi 1970. gada 10. janvārī Ņujorkā) ir Serbijas starptautiskā lielmeistare šahā (WGM, 1988).

Biogrāfija
----------

Piedzimusi ASV, kur viņas tēvs strādājis ANO. Agri pierādījusi savas spējas šahā, 12 gadu vecumā uzvarot Belgradas šaha čempionātā sievietēm un iegūstot 2. vietu Pasaules junioru čempionātā U20 vecuma grupā. Pēc gada triumfējusi Dienvidslāvijas sieviešu šaha čempionātā, bet 18 gadu vecumā FIDE Maričai piešķīra starptautiskās lielmeistares nosaukumu (WGM).

1980. gadu beigās izvirzījusies par vienu no spēcīgākajām šahistēm, četras reizes piedaloties Pasaules čempiones nosaukuma izcīņas pretendentu turnīros. Lielākais panākums bija 1990. gadā, kad Gruzijas pilsētā Boržomi Mariča dalīja pirmo vietu ar Ķīnas pārstāvi Sje Dzjuņa, bet papildmačā par tiesībām spēlēt ar toreizējo Pasaules čempioni Maiju Čiburdanidzi viņai zaudēja ar 2½:4½ (+1 -3 =3).

Arī turpmākajos pretendentu turnīros Mariča uzrādīja labus rezultātus:

* 1992. gadā Šanhajā — 4. vieta;
* 1994. gadā Tilburgā — 5. vieta;
* 1997. gadā Groningenā — 6. vieta.

Pēc tam, kad Pasaules čempionāti pārgāja uz izslēgšanas sistēmu, Mariča tajos piedalījās divas reizes:

* 2000. gadā sasniedza pusfinālu, kur zaudēja Cjiņai Kaņjinai;
* 2002. gadā izstājās 3. raundā pēc zaudējuma Džu Čeņai.

No 1986. gada līdz 2006. gadam 10 reizes piedalījusies Pasaules šaha olimpiādēs, kur pārstāvējusi Dienvidslāvijas un Serbijas nacionālās izlases. Izcīnījusi bronzas medaļu komandu ieskaitē (1988) un bronzas medaļu individuālajā ieskaitē (1998). No 1999. gada līdz 2009. gadam piedalījusies arī Eiropas komandu šaha čempionātos, kur savā debijas gadā palīdzējusi Dienvidslāvijas izlasei izcīnīt sudraba medaļu komandu ieskaitē.

1993. gadā FIDE Maričai ir piešķīrusi starptautiskā vīriešu meistara nosaukumu (IM).

Ģimene
------

Alisai Maričai ir dvīņumāsa Mirjana, kas ir piedzimusi tikai par 20 minūtēm vēlāk un arī ir šaha lielmeistare. Māsas Maričas ir vienīgās dvīņu māsas pasaulē ar lielmeistares tituliem.

Alisa Mariča ir precējusies ar Josipu Asiku, kas strādā par šaha izdevuma «Chess Informant» redaktoru. 2011. gada 21. februārī pārim piedzima dvīņi — meitene un puika, Milica un Dušans.

Alisa Mariča ir Ekonomikas zinātņu doktore un ir strādājusi par profesori Belgradas Universitātes Kultūras un mediju fakultātē. 2012. gadā bijusi Jaunatnes un sporta ministre Serbijas valdībā.

Atsauces
--------

1. ↑  1990 Borzomi Candidates Tournament
2. ↑  1992 Shanghai Candidates Tournament
3. ↑  1994 Tilburg Candidates Tournament
4. ↑  «1997 Groningen Candidates Tournament». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2020. gada 3. jūlijā. Skatīts: 2013. gada 11. jūlijā.
5. ↑  2000 FIDE Knockout Matches
6. ↑  2001-02 FIDE Knockout Matches

Ārējās saites
-------------

* FIDE profils (angliski)
* *Chess Games* profils (angliski)
* *365Chess.com* profils (angliski)
* Alisa Mariča šahista profils vietnē chesstempo.com
* Alisa Mariča šahista profils vietnē olimpbase.org (Pasaules šaha olimpiādes)
* Alisa Mariča šahista profils vietnē olimpbase.org (Eiropas komandu šaha čempionāti)
**Novoseļci** ir daļēji izzudis ciems Krāslavas novada Kaplavas pagastā. Izvietojies pagasta ziemeļaustrumos, blakus pašvaldības ceļam Varnaviči—Novoseļci. Ietilpst īpaši aizsargājamajā dabas teritorijā Augšdaugavas aizsargājamo ainavu apvidū.

Ziemeļaustrumos no ciema izvietojies Kaudzīšu ezers, no kura iztek Varnaviču strauts, kas ietek Daugavā, bet rietumos un ziemeļos ir Daugavas loks. Tuvākie ciemi ir Varnaviči, 2,2 km rietumos, Rusteiki, 3,6 km ziemeļrietumos, Gaspari, 3,6 km dienvidos. Attālums līdz novada centram Krāslavai 18,2 km.

No Varnavičiem pa valsts vietējo autoceļu (V633) Krāslava—Varnaviči—Robeždaugava tiek nodrošināts sabiedriskais transports autobusu maršrutā Krāslava—Varnaviči—Krāslava.

Uz ziemeļrietumiem no ciema atrodas valsts nozīmes arheoloģijas piemineklis — Daugaviešu senkapi, kas liecina par senu apdzīvotību šajā apvidū.

Atsauces
--------

1. ↑  Kaplavas pagasta teritorijas plānojums 2007 - 2019 Archived 2016. gada 4. martā, *Wayback Machine* vietnē. www.kraslava.lv

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Kaplavas pagasta ciemi |
| --- |
|  |
| 
* Bangas
* *Boltriški*
* Teņki
* Dvorišči
* Gaiseļi
* Gandeļi
* Gaspari
* **Kaplava**
* Matulišķi
* Māliņi
* Novoseļci
* *Putremiški*
* Rožupole
* Rusteiki
* Saulkrasti
* *Smetani*
* Stirbļi
* Upmalieši
* Upmale
* Varnaviči
* Vecborne
* Veckaplava
* Zimaši

 |

 |
**Vilja las Estreljasa** (spāņu: *Villa Las Estrellas* — ‘Zvaigžņu pilsēta’) ir Čīlei piederīga apdzīvotā vieta Antarktikā, viena no divām civilajām apdzīvotajām vietām kontinentā (otrā ir Argentīnas Fortina Sarhento Kabrala Triniti pussalā). Izvietojusies Dienvidšetlendas salu arhipelāga lielākās salas Karaļa Džordža salas dienvidrietumos, no ledus brīvajā Faildsa pussalā Maksvela līča krastā.

Pilsēta dibināta 1984. gada 9. aprīlī, nodalot Kara flotes pakļautībā esošo Eduardofrejas un Rodolfomaršas polārstaciju civilās struktūras. 1995. gadā pilsētiņā tika izvietota INACH polārstacija Hulioeskudero. Cieši blakus pilsētiņai strauta otrā krastā atrodas Krievijas polārstacija Belinshauzena, divus kilometrus uz dienvidiem — Ķīnas polārstacija Čančena, 3,5 km uz ziemeļaustrumiem — Urugvajas polārstacija Artigasa, 1 km uz ziemeļrietumiem — Tenjentes Rodolfo Marša Martina lidosta.

Pilsētiņa izvietojusies Čīles Antarktiskās Teritorijas daļā, kas pārklājas ar Argentīnas Antarktikas un Britu Antarktiskās teritorijas pretenzijām. Administratīvi ietilpst Magelanesas un Čīles Antarktikas reģiona Čīles Antarktikas provincē, veidojot Antartikas komūnu, kurai nav pašai savas administrācijas (tiek pārvaldīta no provinces centra Puertoviljamsas).

Pilsētiņas apbūve veidojas no 18 moduļiem, kuru platība ir 72 vai 90 m². Tos pārsvarā apdzīvo Čīles Gaisa spēku un Civilās aviācijas pārvaldes personāls ar ģimenēm, kā arī polārstaciju pētnieki un apkalpojošais personāls. Pilsētiņā ir skola, pasts, bibliotēka, banka, hospitālis un katoļu kapela. Nodrošināti telefona, interneta un kopš 2005. gada mobilā telefona sakari. Darbojas radio un TV stacija. Iedzīvotāju skaits svārstās no 80 ziemas sezonā līdz vairāk kā 150 vasarā.

Atsauces
--------

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Vilja las Estreljasa***.
* Villa Las Estrellas (por Daniel González)[novecojusi saite]
* Living in Antarctica
**Ieguldījums** ir naudas līdzekļu vai citu aktīvu iegūldīšana komerciālā pasākumā ar mērķi gūt peļņu.

Termiņdepozīti
--------------

Termiņdepozīti ir bankas noguldījumi, par kuriem izmaksā noteiktu procentu no ieguldītās summas. Naudu no konta var saņemt tikai pēc līgumā noteiktā laika. Bankas piedāvā īstermiņa un ilgtermiņa depozītus. Bankas, papildus termiņdepozītiem, piedāvā pieprasījuma depozītus. Tiem procentu likme ir zemāka nekā termiņdepozītiem un naudu var izņemt no konta jebkurā laikā pēc noteiktiem nosacījumiem.

Akcijas
-------

*Pamatraksts: Akcija (vērtspapīrs)* 
**Akcija** ir vērtspapīrs, kas apliecina, ka akcijas īpašniekam pieder daļa uzņēmuma. Akcijas dod tiesības to īpašniekiem piedalīties kompānijas peļņas sadalē. Ja uzņēmumam ir finansiālas grūtības, akcionāri var pazaudēt daļu vai pat visas investīcijas akcijās, taču, pareizi izvēloties un ieguldot līdzekļus veiksmīga uzņēmuma akcijās, akcionārs saņem dividendes, kā arī gūst labumu no akciju vērtības celšanās.

Obligācijas un parāda vērtspapīri
---------------------------------

*Pamatraksts: Obligācija* 
**Obligācijas** un citi parāda vērstpapīri ir finanšu instrumenti, kuru iegādes brīdī iegādātājs aizdod valstij, pašvaldībai vai uzņēmumam naudu uz procentiem vai citiem noteikumiem, par kuriem bijusi vienošanās jau vērtspapīru iegādes brīdī. Aizņēmējs atmaksā atpakaļ pilnu aizņēmuma summu vai nominālvērtību noteiktā datumā, kas tiek saukts par dzēšanas termiņu.

Ieguldījumu fondi
-----------------

Ieguldījumu fondi ir ieguldījumu portfelis, kas tiek veidots no ieguldījumiem akcijās un parādu vērtspapīros. Ieguldījumu fonds piesaista naudu no ieguldītājiem un tiek pārvaldīts ar profesionāla fonda pārvadldītāja palīdzību. Ieguldījumu fondam ir savs mērķis, kas tiek izvirzīts un paziņots fonda atvēršanas brīdī. Fonda pārvaldnieks attīsta fonda ieguldījumu stratēģiju un izvēlas ieguldījumu instrumentus, balstoties uz izvirzītajiem fonda mērķiem.

Mākslas darbi un dārglietas
---------------------------

Naudas līdzekļus var ieguldīt mākslas darbu, pastmarku, dārglietu, dārgakmeņu iegādē. Šis ieguldījumu veids bieži ir arī ļoti nelikvīds un to pārdošana un pārvēršana skaidrā naudā var būt apgrūtināta.

Nekustamais īpašums
-------------------

Lai ieguldītu nekustamajos īpašumos, ir nepieciešami lieli naudas līdzekļi, bet risks zaudēt līdzekļus ir ļoti neliels. Nodarbojoties ar ieguldījumu nekustamajā īpašumā, vajadzīgs vairāk laika, lai pārvaldītu un izīrētu šo īpašumu.

Atsauces
--------

1. ↑
2. ↑  Verjē Tanja. FINANŠU FITNESS. Nordik, 2005. 87.- 91. lpp. ISBN 9984-751-71-6.

Ārējās saites
-------------

* Investopedia Term deposit

Skatīt arī
----------

* Kapitālieguldījumi
**Iedzimtās sirds slimības** ir patoloģijas sirdī un lielajos asinsvados, kas radušās pirms dzimšanas ģenētisku un vides faktoru ietekmē. Šādas patoloģijas ir attiecināmas uz aptuveni 1% jaundzimušo. Vairums šādu patoloģiju veidojas 3—8 nedēļā, kad veidojas lielākā daļa no kardiovaskulārajām struktūrām. Bieži dzimst indivīdi ar defektiem septā — sirds starpsienā ("caurumi sirdī"), piemēram, — defekts priekškambaru starpsienā (ASD - ātriju septas defekts), defekts kambaru starpsienā (VSD - ventrikulu septu defekts). Sirds muskuļi var attīstīties normāli, bet asinsvadiem, kas sākas no sirds, nav nepieciešamo savienojumu ar specifiskajām sirds kamerām. Sirds iedzimto slimību galvenais korekcijas veids ir ķirurģiska iejaukšanās. Kaut gan ķirurģija pilnībā ir spējīga novērst hemodinamiskās pārmaiņas iedzimtas sirds kaites gadījumā, pilnīga sirds funkciju atjaunošana ir neiespējama. Pēc operācijām novēro miokarda hipertrofiju un citas pārmaiņas, kas saistītas ar sirds audu pārstrukturēšanos un paliek neatgriezeniskas, īpaši sirdij augot. Ar laiku šiem pacientiem parādās aritmijas, išēmija, disfunkcija, un nepieciešamība pēc atkārtotas ķirurģiskas iejaukšanās. Iedzimtu sirds slimību gadījumā ir konstatējamas triju veidu patoloģijas:

* Patoloģijas, kas izsauc kreisās—labās puses šuntu
* Patoloģijas, kas izsauc labās— kreisās puses šuntu
* Patoloģijas, kas izsauc obstrukciju

Šunts ir anormāla komunikācija starp kambariem vai asinsvadiem. Atveres ļauj plūst asinīm no sirds labās uz kreiso pusi vai otrādi, atkarībā no spiediena sadalījuma. Ja asinis iekļūst no sirds labās puses kreisajā (labās—kreisās puses šunts), pacientam novēro cianozi — zilganu nokrāsu ādai un gļotādai, jo ir samazināts pulmonārā asins plūsma un vāji oksigenētas asinis nonāk sistēmas cirkulācijā. Cianoze izteikti raksturīga tādām patoloģijām kā Fallo tetrāde, lielo artēriju transpozīcijas, trīsviru vārstuļu atrēzijas u.c. Šādu patoloģiju gadījumos attīstās arī bungvālīšu pirksti un policitēmija. Pretstatā kreisās—labās puses šuntam, kas, piemēra, veidojas kambaru un priekškambaru starpsienu defektu dēļ, palielinās pulmonārā asins plūsma un cianoze neparādās, bet raksturīga labā ventrikula hipertrofija. Ar laiku attīstās pulmonārā hipertensija, kas nav atgriezeniska patoloģija. Sekundāras pārmaiņas pulmonārajos asinsvados var novest pie pacienta nāves.

Asins plūsmas obstrukcijas iemesli var būt tādas pārmaiņas sirdī kā aortas koarktācija, aortas vai pulmonārās artērijas vārstuļu stenoze. Šādas pārmaiņas tiek pieskaitītas pie obstruktīvām sirds slimībām. Pilnīgu asins plūsmas obstrukciju sauc par atrēziju. Iedzimtu sirds slimību gadījumā šāda veida hemodinamiskas pārmaiņas izraisa sirds dilatāciju vai hipertrofiju vai arī abas minētās patoloģijas.
Baltgalvas grifs (*Gyps fulvus*), viena no plēsīgo putnu sugām
Plēsīgajam putnam ir spēcīgs, ass knābis, ar kuru tas saplosa upuri, attēlā baltgalvas ērglis (*Haliaeetus leucocephalus*)
**Plēsīgais putns** ir putns, kas medī un barojas ar citiem dzīvniekiem. To raksturo ļoti laba redze, spējot saskatīt upuri lidojumā no liela augstuma. Tam ir spēcīgas kājas, asi, līki nagi un līks knābis, ar kuru tas var saplēst savu medījumu. Lielākajai daļai sugu mātītes ir lielākas nekā tēviņi.

Ne visus putnus, kas pēc sava dzīves veida ir plēsīgi un kuri pārtiek no dzīvnieku izcelsmes barības, piemēram, zīlītes, kas barojas ar kukaiņiem, vai stārķi, kas medī vardes, sauc par plēsīgajiem putniem. Šis termins attiecas tikai uz tām putnu dzimtām, kurām piemīt iepriekš nosauktās pazīmes (dzimtu nosaukumus skatīt sistemātikas sadaļā). Ornitoloģijā terminam - plēsīgais putns - ir daudz šaurāka nozīme. Plēsīgie putni galvenokārt pārtiek no mugurkaulniekiem, kas, salīdzinot ar pašu mednieku, ir samērā lieli upuri. Lielākā daļa no tiem barojas arī ar maitu, vismaz situācijās, kad trūkst medījuma, bet maitas putni, kas arī pieder pie plēsīgajiem putniem, pamatā pārtiek no maitas. Termins "plēsīgais putns" nenozīmē, ka minētās putnu dzimtas ir sasvstarpēji radniecīgas. Faktu, ka neradniecīgu grupu putniem ir līdzīga morfoloģija un dzīves veids, skaidro ar konverģento evolūciju.

Sistemātika
-----------

* Dienas plēsīgie putni
	+ Amerikas grifu dzimta (*Cathartidae*)
	+ Piekūnu dzimta (*Falconidae*)
	+ Sekretārputnu dzimta (*Sagittariidae*)
	+ Vanagu dzimta (*Accipitridae*)
	+ Zivjērgļu dzimta (*Pandionidae*)
* Nakts plēsīgie putni
	+ Plīvurpūču dzimta (*Tytonidae*)
	+ Pūču dzimta (*Strigidae*)

Atsauces
--------

1. 1 2  Perrins, Christopher, M; Middleton, Alex, L. A. eds. (1984). The Encyclopaedia of Birds. Guild Publishing. p. 102.
2. 1 2  Burton, Philip (1989). Birds of Prey. illustrated by Boyer, Trevor; Ellis, Malcolm; Thelwell, David. Gallery Books. p. 8. ISBN 0-8317-6381-7.

Ārējās saites
-------------

* Latvijas daba: Piekūnveidīgie
* Plēsīgo putnu komplekss
* Explore Raptors
* IBC: Hawks and Eagles (Accipitridae) Archived 2010. gada 27. maijā, *Wayback Machine* vietnē.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* LCCN: sh85014346
* BNF: cb11932892n (data)
* NDL: 00567772
* BNE: XX531898

 |

 |
**A12** autoceļš **Jēkabpils—Rēzekne—Ludza—Krievijas robeža (Terehova)** ir augstākās kategorijas Latvijas autoceļš, kas savieno Jēkabpili (autoceļu A6) ar Rēzekni un Ludzu un aiz Latvijas-Krievijas robežas ar Krievijas federālo autoceļu M9. Ietilpst starptautiskajā autoceļā E22, bet posms Rēzeknes apvedceļā no A15 līdz A13 — maršrutā E262. Ceļa kopgarums ir 164,5 km un tam visā garumā ir asfaltbetona segums.

Vēsture
-------

2016. gada augustā tika izsludināts konkurss par A12 posma Dubinova-Ludza (114,3-125,1 km) segas pārbūvi, kurā 2017. gada janvārī ar līgumcenu 9 862 780 EUR uzvarēja AS A.C.B..

### Posms Rēzekne-Ludza

2004. gadā tika veikta A12 posma Rēzekne-Ludza uzlabošanai un attīstībai. Projekta ietvaros notika 
būvniecības ieceres publiskā apspriešana, kuru rezultātā pašvaldības bez iebildumiem atbalstīja vienu no paredzētajiem trases variantiem. 2007. gadā tika izstrādāts posma tehniskais projekts, taču līdzekļu trūkuma dēļ projekts netika realizēts. 2011. gadā tika izstrādāts trases sociāli ekonomiskais novērtējums. 2015. gadā tika pabeigts un publiskots autoceļa posma ietekmes uz vidi novērtējums. Paredzams, ka Ludzas apvedceļa posmu izbūvēs līdz 2025. gadam, bet pārējo trasi - līdz 2035. gadam.

### Posms Ludza-Ploski

2007. gadā sākti darbi lai uzlabotu A12 maršrutu. 2008. gadā pabeigta posma Nirza-Ploski būvniecība, taču lai pievienotu šo posmu A12 maršrutam, bija jāizbūvē arī otrs posms Ludza-Nirza. 2014. gada 1. oktobrī tikai pabeigta posma Ludza-Nirza izbūve, tādējādi posmā no Ludzas līdz Zilupei tika mainīts autoceļa maršruts. Jaunajā ceļa posmā izbūvēts jauns tilts pār Isnaudas upi, izbūvēti četri caurbraucamie tuneļi krustojumos ar vietējās lietošanas ceļiem. Savukārt, lai samazinātu pieslēgumu skaitu, šosejai ir izbūvēti blakusceļi aptuveni septiņu kilometru garumā.

Apdzīvotās vietas pie autoceļa
------------------------------

* Greiškāni;
* Jēkabpils;
* Kūkas;
* Ludza;
* Mežāre;
* Rēzekne;
* Sakstagals;
* Terehova
* Tutāni;
* Varakļāni;
* Viļāni;
* Zilupe;
* Zīlāni.

Atsauces
--------

1. ↑  «Noteikumi par valsts autoceļu un valsts autoceļu maršrutā ietverto pašvaldībām piederošo autoceļu posmu sarakstiem». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2013. gada 13. maijā. Skatīts: 2012. gada 28. septembrī.
2. ↑
3. ↑
4. ↑  «Arhivēta kopija». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 4. martā. Skatīts: 2015. gada 23. jūlijā.
5. ↑

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Autoceļš A12***.
* www.lvceli.lv

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
**Latvijas galvenie autoceļi** Valsts karogs: Latvija |
| --- |
|  |
| 
* A1
* A2
* A3
* A4
* A5
* A6
* A7
* A8
* A9
* A10
* A11
* A12
* A13
* A14
* A15

 |
|  |
| **Latvijas autoceļu iedalījums:** **galvenie**, reģionālie, vietējie. |

 |
**Ziemas pasakas** ir Kārļa Skalbes pasaku krājums, izdots 1913. gadā, kurā apkopotas vairākas populāras viņa literārās pasakas. Krājums iekļauts Latvijas kultūras kanonā.

Saturs
------

K. Skalbes pasaku krājumā iekļautas deviņas pasakas, lielu daļu no tām viņš saraksta apcietinājumā, kuru izcieš par piedalīšanos 1905. gada revolūcijā:

* "Kaķīša dzirnavas"
* "Jūras vārava"
* "Mūžīgais students un viņa pasaka"
* "Pelnrušķīte"
* "Pasaka par vērdiņu"
* "Milzis"
* "Bendes meitiņa"
* "Ķēniņa dēla trīs dārgumi"
* "Meža balodītis"

Krājums saņem atzinīgus vērtējumus. Andrejs Upīts raksta: "Skalbe ir pilnīgi iedzīvojies latvisku pasaku psiholoģijā un vispārim piesavinājies arī tautas pasaku stāstīšanas veidu. Bet satura dziļumā un izteiksmes krāšņumā viņa pasakas paceļas tālu pāri tautas dzejai. Arvienu vairāk un noteiktāk Skalbe izveidojas par panesības un pacietības dzejnieku."

Nozīme
------

Šis krājums iekļauts 2007.-2008. gadā ekspertu grupas izveidotajā Latvijas kultūras kanonā kā izcils latviešu literatūras paraugs. Raimonds Briedis par pasakām raksta: "Skalbes pasaku poētiskā pasaule atklājas lēnam un uzmanīgam lasītājam, kas ļaujas autora pasaules vērojumam un valodai, tās ritmam un plūdumam. Reti kurš no latviešu rakstniekiem spējis izjust latviešu valodas garšu un iespējas. Bērniem bieži vien Kārļa Skalbes pasakas šķiet pārāk skumjas, taču pasakas nav rakstītas bērniem. Tās mēģina palīdzēt pieaugušajiem saglabāt bērna pasaules uztveri un spēju just līdzi."

2014. gadā TV šovā "Lielā lasīšana" pasaka "Kaķīša dzirnavas" atzīta par latviešu lasītāju iemīļotāko grāmatu.

Atsauces
--------

1. ↑  Vārds. 2. sēj. "Dzirciemnieku" izdevums, 1913, 239. lpp.
2. ↑  «Arhivēta kopija». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2015. gada 26. septembrī. Skatīts: 2014. gada 17. novembrī.
3. ↑
**Delta IV Heavy** jeb **Delta 4050H** ir ASV nesējraķetes Delta IV smagākā konfigurācija. Tai pirmajai pakāpei izmantoti trīs Common Booster Core (*CBC*), kas apgādāts ar dzinēju RS-68. Otrajā pakāpē izmantots dzinējs RL10B-2.
Derīgās kravas nosegšanai izmanto plūsmvirzi ar 5 m diametru.

*Delta IV Heavy* sākotnējā konfigurācija zemā orbītā spēja nogādāt 23 tonnas kravas. Ģeostacionārajā pārejas orbītā varēja pacelt 13 130 kg kravas.

2012. gadā lidojumā devās *Delta IV Heavy* uzlabotā versija, kurai pirmās pakāpes blokos izmantoti uzlaboti dzinēji *RS-68A*. Tā ģeostacionārajā pārejas orbītā var pacelt 14 560 kg kravas.

Nesējraķetes izgatavošanu un palaišanu nodrošina United Launch Alliance (Lockheed Martin un Boeing kopuzņēmums); līdz 2006. gadam — *Boeing*.

Līdz 2012. gada oktobrim *Delta IV Heavy* veikusi 6 startus. Pirmā palaišana bija daļēji veiksmīga — tika sasniegta zemāka orbīta nekā plānots. Sākotnējā versija palaista 5 reizes, uzlabotā — 1 reizi.

Ārējās saites
-------------

* Delta-4H (Delta-4050H) Gunter's Space Page (angliski)
**A13** autoceļš **Krievijas robeža (Grebņeva)—Rēzekne—Daugavpils—Lietuvas robeža (Medumi)** ir augstākās kategorijas Latvijas autoceļš, kas savieno Krievijas robežu pie Grebņovas caur Rēzekni un Daugavpili ar Lietuvas robežu pie Medumiem. A13 (izņemot divus posmus Rēzeknē un Daugavpilī) ietilpst starptautiskajā autoceļā E262. Autoceļa kopgarums ir 163,4 km un tas visā garumā ir ar asfaltbetona segumu.

Vēsture
-------

1828. gada 16. jūlijā ar Krievijas impērijas ķeizara Nikolaja I pavēli sāka Varšavas-Kauņas-Daugavpils-Pēterburgas pasta trakta projektēšanu. Būvniecības darbi norisinājās no 1830. līdz 1836. gadam.

### Rekonstrukcija

2015. gada 29. janvārī tika izsludināts konkurss par autoceļa A13 posma Kalīši-Medumi (156,4-163,1km) rekonstrukciju.
2015. gada 16. februārī tika noslēgts līgums par A13 posma Rēzeknē (53,2-53,4km) pārbūvi ar SIA BF "Ceļi un tilti" par līgumcenu 129 140 EUR.

2017. gada 21. februārī tika uzsākti segas pārbūves darbi posmā no Daugavpils līdz Medumiem. Būvdarbu laikā tiks uzlabota ceļā nestspēja, izlīdzināts ceļa reljefs, veikta ievērojama atkūdrošana un sakārtoti pieslēgumi. Tiks izbūvēts jauns rotācijas aplis krustojumā ar autoceļu A14, atjaunotas divas dzelzceļa pārbrauktuves, daļēji likvidēta vēsturiska aleja pie Daugavpils, kuru ar jauniem stādījumiem un atjaunotas sabiedriskā transporta pieturas.

2020. gada 24. augustā uzsākti būvdarbi divos posmos no Rēzeknes līdz Andronovai, kuros paredzēta segas pārbūve, vietām nomainot drenējošo slāni, savukārt divos posmos ceļa pamati tiks nostiprināti ar betona pāļiem. Papildu ceļa segas pārbūvei tiks sakārtota ūdens novades sistēma, nomainot vienu lielizmēra caurteku.

Atsauces
--------

1. ↑  «Noteikumi par valsts autoceļu un valsts autoceļu maršrutā ietverto pašvaldībām piederošo autoceļu posmu sarakstiem». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2013. gada 13. maijā. Skatīts: 2012. gada 28. septembrī.
2. ↑
3. ↑  «Valsts galveno autoceļu būvdarbi». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 16. martā. Skatīts: 2015. gada 14. martā.
4. ↑  «Arhivēta kopija». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2017. gada 23. aprīlī. Skatīts: 2017. gada 21. februārī.
5. ↑  «Pie Rēzeknes Daugavpils virzienā sākas jauni ceļa būvdarbi». lsm.lv. 2020. gada 24. augustā. Skatīts: 2020. gada 30. augustā.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Autoceļš A13***.

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
**Latvijas galvenie autoceļi** Valsts karogs: Latvija |
| --- |
|  |
| 
* A1
* A2
* A3
* A4
* A5
* A6
* A7
* A8
* A9
* A10
* A11
* A12
* A13
* A14
* A15

 |
|  |
| **Latvijas autoceļu iedalījums:** **galvenie**, reģionālie, vietējie. |

 |
**Bivas ezers** (japāņu: 琵琶湖, *Biwa-ko*, agrāk arī **Omi ezers**) ir lielākais saldūdens ezers Japānā, atrodas Honsjū salas centrālajā daļā, ziemeļaustrumos no Kioto. Tā kā ezers atrodas tuvu šai Japānas senajai galvaspilsētai, tas ir bieži minēts Japānas literatūrā, jo īpaši dzejā.

Ietek ap 400 nelielu upju, ezera garums ir 63,5 km, platums — 22,8 km, krasta līnijas garums 235,2 km.

Ezers kalpo kā saldūdens rezervuārs 15 miljoniem cilvēku, tai skaitā apkārtējām pilsētām — Kioto un Otsu; tas ir nozīmīgs apkaimē esošajai tekstilrūpniecībai. Ezerā tiek audzētas pērles. Pavasarī ezera līmenis var celties par 3 metriem kūstošā sniega un pavasara lietavu dēļ, savukārt rudenī tas pārplūst rudens ciklonu dēļ.

Ezers ir ap 4 miljonus gadu vecs un tik ilga, nepārtraukta ezera vēsture ļāvusi attīstīties īpašai ekosistēmai. Ezerā reģistrētas ap 1100 organismu sugu, tai skaitā 58 sugas ir endēmas — sastopamas tikai šajā ezerā. Ezerā ievazātas invazīvu sugu zivis, kas nodarījušas lielu postu unikālajai ezera ekosistēmai.

1981. gada 1. jūlijā tika pieņemts pirmais likumdošanas akts ezera aizsardzībai un šī diena tagad tiek svinēta kā Bivas ezera diena. Ezers 1993. gadā iekļauts arī Rāmsaras vietu sarakstā kā vērtīgs mitrājs.

Atsauces
--------

1. ↑  «Brief Introduction of Lake Biwa». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2011. gada 16. augustā. Skatīts: 2011. gada 14. oktobrī.

Ārējās saites
-------------

* Šigas prefektūras Bivas ezera un vides departaments (japāniski)
* Tīkla kamera (japāniski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 136141661
* LCCN: n87925614
* GND: 4217165-9
* NDL: 00645291

 |

 |
**Englsi** (angļu: *Anglesey*) vai **Mona** (velsiešu: *Ynys Môn*) ir Apvienotajai Karalistei piederoša sala Īrijas jūrā. Kopā ar apkārtējām piekrastes saliņām veido grāfisti Velsas sastāvā. Englsi ir grāfiste ar otru lielāko velsiešu valodā runājošo iedzīvotāju īpatsvaru Velsā.

Ģeogrāfija
----------

Sala izvietojusies Velsas ziemeļrietumu piekrastē, no kuras to atdala 25 km garais un 400 m platais Menai šaurums. Pati sala ir 673 km² liela un tā ir Velsas lielākā un Apvienotās Karalistes 7. lielākā sala. Salas krasti lielākoties stāvi, reljefs paugurains. Augstākais paugurs ir 220 m vjl augstais Holiheds salas ziemeļrietumos. Dominē mērens jūras klimats.

Vēsture
-------

Salas angliskais nosaukums, domājams, cēlies no sennorvēģu valodas *Ǫngullsey* — ‘Āķa sala’. Salas velsiešu nosaukums kā *Mona* sastopams jau romiešu avotos, bet tā izcelsme neskaidra.

Salā vairākās vietās atrodami dažādi megalīti un menhīri, kas liecina, ka tā bijusi apdzīvota kopš seniem laikiem. Līdz romiešu iekarojumam 1. gadsimtā Englsi tika uzskatīta par druīdu svēto salu. Romieši pēc iekarošanas salā iznīcināja visas druīdu svētvietas un svētbirzis, lai mazinātu tie ietekmi uz ķeltiem. Romiešu laikā sala bija nozīmīga vara ieguves vieta.

Pēc romiešu aiziešanas 5. gadsimtā salu uz neilgu laiku kolonizēja īri, bet vēlāk tā kļuva par Guinēzas karalistes administratīvo centru. 13. gadsimtā kopā ar pārējo Velsu sala nonāca Anglijas sastāvā.

Atsauces
--------

1. ↑  *Ģeogrāfijas vārdnīca Pasaules zemes un tautas*. Rīga : Galvenā enciklopēdiju redakcija. 1978. 200. lpp.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Englsi***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 235922154
* LCCN: n81071480

 |

 |
**Krievijas Federācijas Varoņa Ahmata-Hadži Kadirova 141. īpašais motorizētais pulks** (krievu: *141-й специальный моторизованный полк имени Героя Российской Федерации Ахмата-Хаджи Кадырова*) jeb neoficiāli **kadirovieši** (krievu: *кадыровцы*) ir Krievijas Nacionālās gvardes karaspēka sastāvā esošs Čečenijas Republikas Iekšlietu ministrijas īpašās nozīmes policijas pulks, kam piešķirts Krievijas Varoņa Ahmata Kadirova nosaukums. Lai gan kadirovieši oficiāli ir Krievijas Nacionālās gvardes sastāvā, tos tiešā veidā kontrolē Čečenijas Republikas vadītājs Ramzans Kadirovs.

Vēsture
-------

Pirmās kadiroviešu vienības izveidoja Ahmats Kadirovs, sākoties Pirmajam Čečenijas karam (1994). Šajā karā tās karoja pret Krievijas Bruņotajiem spēkiem un atbalstīja neatzītās Ičkērijas Čečenu Republikas (IČR) prezidentu Džoharu Dudajevu. Pēc tam, kad 1996. gadā beidzās Pirmais Čečenijas karš un tika nogalināts Dudajevs, kadirovieši palika A. Kadirova rīcībā, kurš no 1995. līdz 2000. gadam bija IČR muftijs.

Sākoties Otrajam Čečenijas karam (1999), A. Kadirovs atteicās turpmāk atbalstīt IČR un kadirovieši Krievijas pusē sāka karot pret tālaika IČR prezidenta Aslana Mashadova vienībām un islāmistu kaujiniekiem. 2000. gadā Krievijas prezidents Vladimirs Putins iecēla A. Kadirovu par Čečenijas Republikas Pagaidu administrācijas vadītāju, savukārt, 2003. gadā Čečenijas iedzīvotāji viņu ievēlēja par Čečenijas Republikas prezidentu. Kadirovieši šīs prezidentūras laikā darbojās gan kā A. Kadirova miesassargi, gan kā daļa no republikas likumsargājošajiem dienestiem, lai gan viņiem nebija likumā noteikta statusa.

2004. gada 9. maija teroraktā Groznijā A. Kadirovs tika nogalināts, un vadību pār kadiroviešiem pārņēma viņa dēls Ramzans Kadirovs. Drīzumā pēc A. Kadirova bojāejas par viņa personīgo drošību atbildīgā vienība tika izformēta, bet pārējās kadiroviešu vienības kā Krievijas likumsargājošie dienesti Čečenijas Republikā tika iekļautas Krievijas Iekšlietu ministrijā. 2007. gadā R. Kadirovs kļuva par Čečenijas prezidentu, un daudzus augstus amatus Čečenjas valdībā šobrīd ieņem bijušie kadirovieši.

Atsauces
--------

1. ↑
2. ↑

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Kadirovieši***.
**Aijima Abdildina** (kazahu: *Әбділдина Айым Ермеккызы*; dzimusi 1989. gada 23. decembrī) ir bijusī Kazahstānas brīvā stila cīkstone, bronzas medaļas ieguvēja 2016. gada pasaules čempionātā, Āzijas spēļu un vairākkārtēja Āzijas čempionātu medaļniece.

Sporta karjera
--------------

Nodarboties ar brīvo cīņu Aijima Abdildina sāka 2007. gadā. 2008. gadā viņa kļuva par Āzijas junioru čempionāta sudraba medaļnieci. Periodā no 2009. līdz 2016. gadam Aijima piecas reizes piedalījusies pasaules čempionātos. Labāko rezultātu viņa sasniedza 2016. gada pasaules čempionātā Budapeštā. Tur viņa astotdaļfinālā pieveica polieti Roksanu Zasinu, ceturtdaļfinālā — ukrainieti Tetjanu Kitu, bet pusfinālā zaudēja šī čempionātā uzvarētājai japānietei Maju Mukaidai. Taču gandarījuma cīņā guva plecu uzvaru pār Ungārijas sportisti Ramonu Galambosu un tika apbalvota ar bronzas medaļu.

Aijima Abdildina septiņas reizes piedalījās Āzijas čempionātos, no tiem sešos izcīnot medaļas — piecas bronzas un vienu sudraba.

Atsauces
--------

1. 1 2 3  «Abdildina, Aiym (KAZ)» (angļu). iat.uni-leipzig.de. Skatīts: 2021-05-16.
2. ↑  «Айым Әбділдина - әлем чемпионатының қола жүлдегері!» (kz). wrestling.kz. 2016. gada 11. decembris. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2021-05-16. Skatīts: 2021-05-16.

Ārējās saites
-------------

* FILA profils (angliski)
Atvērtā pirmkoda datorspēles *Ryzom* kadru plāns
**Kadru plāns** ir noteikta zīmējumu secība, ko izmanto, lai plānotu un vizualizētu stāstu, mākslas filmās, animācijā, videospēlēs un citos multimediālos projektos. Kadru plāns sevī ietver informāciju par vizuālo materiālu, tēlu darbību, dialogu un kameras kustību, kā arī citas nianses, kas jāiekļauj gala darbā, apvienojot tās ar teksta elementiem no stāsta scenārija. Kadrējumā svarīgi ir arī norādīt kameras rakursu, kā arī atzīmēt, vai kadrs ir kopplāns, vidējais plāns vai tuvplāns. Tā ir video gaitas skice.

Kadru plānus lieto kopš 1930. gada, kad tos izmantoja Hovards Hjūzs un Volts Disnejs. Pirmajos kadru plānos izmantoja dēli, pie kā secīgi piesprauda kartītes ar stāsta skicēm. Tas veicināja māksliniekus apspriest stāstu un darbu pārskatīt fragmentos, nevis visu projektu vienlaikus. Šis vizuālās domāšanas process palīdz rast jaunas idejas un jaunas atziņas par darbu. Kadru plāni ir paredzēti ne tikai animācijai, tos regulāri izmanto arī aktierfilmu režisori, rakstnieki, producenti un specefektu dizaineri, lai izstrādātu savas koncepcijas.

Sākumā var tikt uzzīmētas svarīgākās filmas epizodes. Tiek ieskicēta filmas noskaņa un vide. Tas palīdz virzīties tālāk un zīmēt pārējos filmas notikumus. Zīmējot kadru plānu, tiek parādīts, kur būs aina ar tuvplānu un kur būs kopējais skats. Lai filmu nebūtu garlaicīgi skatīties, ir svarīgi, lai tēli būtu redzami tuvāk, tālāk, akcentētas to detaļas un veidoti kopējie plāni. Veidojot kadru plānu, ir svarīgi domāt radoši, jo šajā projekta izstrādes daļā notiek visa vizuālā materiāla plānošana. Kadru plāna zīmējumu malu attiecībai ir jāatbilst gala darba attēla proporcijai. Ja pirms filmēšanas ir iepriekš sagatavots kadru plāns, tas ļauj optimāli izmantot filmēšanai un montāžai atvēlēto laiku, tas ļauj arī saprast un paredzēt topošā projekta problēmas un izaicinājumus. Kadru plānus savos darbos izmantojuši arī slaveni filmu režisori, piemēram, Stīvens Spīlbergs, Kristofers Nolans, Alfreds Hičkoks un Frānsiss Fords Kopola.

Animēts kadru plāns, kuru papildina skaņas dizains, tiek dēvēts par animatiku.

Atsauces
--------

1. ↑  Furniss, M. The Animation Bible: A Practical Guide to the Art of Animating from Flipbooks to Flash. Ņujorka: Harry N. Abrams, 2008. 73.lpp. ISBN 9780517886021
2. 1 2  RSU Pedagoģiskās izaugsmes centrs. Video materiālu veidošana studiju procesam.
Vadlīnijas
3. ↑   Nashville Film Institute. Storyboard — Everything You Need to Know
4. 1 2  Laybourne K. The Animation Book: A Complete Guide to Animated Filmmaking—From Flip-Books to Sound Cartoons to 3- D Animation. Ņujorka: Three Rivers Press, 1998. 448 lpp. ISBN 9780517886021
5. ↑   Multenkulten. Profesijas animācijā
6. ↑  Furniss, M. The Animation Bible: A Practical Guide to the Art of Animating from Flipbooks to Flash. Ņujorka: Harry N. Abrams, 2008. 73.lpp. ISBN 9780810995451
7. ↑  Kuhn A. Westwell G. A Dictionary of Film Studies. Oksforda: Oxford University Press,
2012. 403.-404.lpp. ISBN 9780191034657
8. ↑   Bigman, A. From Sketch to Spectacle: Famous movie storyboards

Ārējās saites
-------------

* Maio, A. What is a Storyboard? The Fundamentals to Get You Started
**Kacjarina Beinensona** (baltkrievu: *Кацярына Бейненсон*; dzimusi 1998. gada 28. martā Pinskā) ir Baltkrievijas FIDE meistare šahā (2012).

Biogrāfija
----------

Šahu sākusi spēlēt no sešu gadu vecuma. Daudzkārtējā Baltkrievijas jauniešu šaha čempionātu laureāte, tajā skaitā bijusi otrā meiteņu U16 vecuma grupā (2014) un U18 vecuma grupā (2013).

Pārstāvējusi Baltkrieviju Eiropas un pasaules jauniešu šaha čempionātos, kuros lielāko panākumu guvusi 2012. gadā, kad Prāgā uzvarējusi Eiropas jauniešu šaha čempionātā meitenēm U14 vecuma grupā. 2011. gadā bijusi trešā Eiropas jauniešu šaha čempionātā meitenēm U14 vecuma grupā. 2013. gadā izcīnījusi otro vietu Pasaules skolēnu šaha čempionātā meiteņu U15 vecuma grupā. 2013. gadā bijusi otrā Eiropas jauniešu čempionātā ātrajā šahā meiteņu U16 vecuma grupā.

Atsauces
--------

1. ↑  Ch BLR U16 2014 w
2. ↑  Ch BLR U18 2013 w
3. ↑  European Youth Chess Championship G14 Prague 2012 - Girls Under 14
4. ↑  European Youth Chess Championship Albena 2011 - Girls Under 14
5. ↑  World School Chess Championships 2013 Girls 15
6. ↑  13th European Youth Rapid Chess Championship 2013 - Girls U16

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
**Oskars Kalliss** (igauņu: *Oskar Kallis*; dzimis Tallinā 1892. gada 23. novembrī, miris Jaltā 1918. gada 1. janvārī) bija igauņu mākslinieks, viens no galvenajiem igauņu nacionālā romantisma pārstāvjiem. 1907. un no 1913. līdz 1916. gadam viņš mācījās mākslinieka Antsa Laikmā studijā un no 1912. līdz 1913. gadam studēja dizainu Igaunijas mākslinieku savienībā (igauņu: *Eesti Kunstiselts*). 1917. gadā viņš piedalījās mākslinieku asociācijas *Vikerla* izveidē. Viņš iespaidojās no somu gleznotāja Akseli Gallena-Kallelas un lielu daļu no savas īsās karjeras veltīja igauņu nacionālā varoņeposa Kalevipoega ilustrēšanai, radot ap 40 darbu. Viņš radīja arī mēbeles un audumus etnogrāfiskā stilā. O. Kalliss nomira 1918. gadā Krimā no tuberkulozes.

Darbi
-----

* "Lennuk" (1914)
* "Sulevipoja kalm" (1914)
* "Kalevipoeg kasvatab tamme" (1914/1915)
* "Kalevipoeg kellukest helistamas" (1914/1915),
* "Kalevipoeg allmaailmas" (1915)
* "Manala uks" (1915)

Galerija
--------

* 
* 
*

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Oskars Kalliss***.
* Oskara Kallisa darbi Igaunijas Mākslas muzejā

Atsauces
--------

Mai Levin, Maire Toom: *Oskar Kallis 1892–1917*. Tallina, 1992. gads

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 895167
* ISNI: 0000 0000 2205 588X
* GND: 122427300

 |

 |