recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Graptolīti** (*Graptolithina*) ir paleozojā dzīvojošu koloniālu jūras organismu pushordaiņu tipa klase vai apakšklase. Organismi dzīvoja piestiprinoties pie substrāta, vai arī planktona vai pseidoplanktona dzīvesveidu. Graptolīti parādījās kembrija perioda vidū un izzuda agrajā karbonā, savu uzplaukumu piedzīvojot ordovikā un silūrā. Arī Latvijas teritorijā graptolīti ir plaši izplatīti ordovika un silūra nogulumos. Graptolītu pārakmeņojumi bieži tiek lietoti paleozoja stratigrāfijā, kā nozīmīgas vadfosīlijas. 2013. gadā iznāca publikācija, kurā mūsdienu pushordaiņu ģints *Rhabdopleura* pārstāvji (spārnžauņu klase) tika pieskaitīti graptolītiem un attiecīgi graptolītu klase tika pazemināta kā spārnžauņu klases apakšklase.

Apraksts
--------

Graptolītu kolonijām (rabdosomām) bija daudzveidīgas formas: kokveida, krūmveida, tīklveida, restveida vai arī sastāvošu no viena vai dažiem zariem. Kolonija sākās no sīkulozooīda, kas izveidoja sākotnējo kameru jeb sīkulu. Visi pārējie zooīdi, mono- vai polimorfie, dzīvoja kamerās jeb tēkās. Zooīdi savā starpā bija savienoti ar stoloniem, kas ne vienmēr saglabājās fosilā veidā. Skelets bija ārējs, organisks (no skleroproteīna), veidoja divus slāņus - fjuzellāro un kortikālo. Pie substrāta pieaugošie un pseidoplanktona graptolīti piestiprinājās ar sīkulu un īpašiem kortikalā slāņa izaugumiem, bet planktona formām bija pneimatofors jeb pludiņš. Graptolīti vairojās dzimumvairošanās vai bezdzimumvairošanās veidā. Bezdzimumvairošanās rezultātā radās kolonijas, reizēm ļoti sarežģītas.

Atsauces
--------

1. ↑  *Latvijas daba*. 2. sējums. Rīga : Preses nams. 1995. 120. lpp.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Graptolīti***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)
* *Encyclopædia Universalis* raksts (franciski)
Vienkāršas vielas fāžu stāvokļa diagramma**Fāžu stāvokļa diagramma** ir diagramma, kur attēloti līdzsvara stāvokļi starp atšķirīgām termodinamiskajām fāzēm.

Fāžu stāvokļa diagramma tīrām vielām
------------------------------------

Vienkāršākās fāžu stāvokļa diagrammas ir tīrām vielām. Tur parasti attēlo vielas agregātstāvokli atkarībā no temperatūras (parasti uz X ass) un spiediena (parasti uz Y ass). Šajās diagrammās var parādīt visas vielai iespējamās fāzes. Diagrammā parasti tiek aprakstīts nemainīgs daudzums (masa) vielas, tur netiek parādītas tilpuma izmaiņas, jo tilpums tāpat ir atkarīgs no spiediena un temperatūras (ja masa nemainās). Dažreiz lieto stāvokļa diagrammas, kur norādīts arī tilpums. Tādas diagrammas ir trīsdimensionālas.

**Trīskāršajā punktā** gāzveida, šķidrā un cietā fāze ir līdzsvarā. Šī punkta spiediens un temperatūra ir vielai raksturīgas konstantas. **Kritiskajā punktā** izzūd atšķirības starp šķidro un gāzveida fāzi. Tas nozīmē, ka dažos procesos ir iespējams pāriet no šķidrās fāzes uz gāzveida fāzi, apejot vārīšanās procesu. Pāreja uz cieto fāzi šādā veidā nav iespējama.

Sarkanā līkne raksturo sublimācijas temperatūru atkarību no spiediena. Zilā līkne raksturo viršanas temperatūru atkarību no spiediena. Zaļā līkne raksturo kušanas temperatūru atkarību no spiediena. Zaļā, pārtrauktā līkne raksturo pārdzesēta šķīduma kristalizācijas temperatūru atkarību no spiediena. Lielākajai daļai vielu paaugstinot spiedienu, kušanas temperatūra paaugstinās (līkne ir slīpa uz labo pusi), tas tā ir vielām, kam cietā fāze ir blīvāka par šķidro fāzi. Dažām vielām (ledus, bismuts), šķidrā fāze ir blīvāka par cieto fāzi, tāpēc, palielinot spiedienu, kušanas temperatūra pazeminās. Kušanas temperatūras atkarība no spiediena parasti ir niecīga, salīdzinot ar viršanas un sublimācijas temperatūru atkarību no spiediena.

Daudzām vielām ir iespējamas vairākas cietās fāzes, un ir iespējami vairāki trīskāršie punkti, starp divām kristāliskajām fāzēm un šķidrumu, divām kristāliskajām fāzēm un gāzi, vai trim kristāliskajām fāzēm.

Ūdenim, sasalstot spiedienos līdz ≈200 MPa, veidojas ledus "parastā", tā saucamā Ih modifikācija. Ledus Ih ir mazāk blīvs par ūdeni sasalšanas temperatūrā. Spiedienos, kas lielāki par ≈200 MPa, veidojas citas ledus modifikācijas, kas ir blīvākas par ūdeni sasalšanas temperatūrā un tajos apstākļos palielinot spiedienu kušanas temperatūras palielinās.

Maisījumiem
-----------

Maisījumiem fāžu stāvokļa diagrammās parasti attēlo vielas fāzes atkarībā no temperatūras un sastāva. Trīskomponentu maisījumiem, lai norādītu atkarību no temperatūras, ir nepieciešama 3D diagramma, tās vietā parasti lieto vairākas 2D diagrammas (fāzes atkarībā no sastāva), pie dažādām temperatūrām.

Skatīt arī
----------

* Fāžu likums
* Kušana
* Viršana
* Sublimācija

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* NDL: 00575055
* NKC: ph120454

 |

 |
**Cūkāpši** (*Arctonyx*) ir sermuļu dzimtas (*Mustelidae*) Eirāzijas āpšu apakšdzimtas (*Melinae*) plēsēju ģints, kurā ir 3 mūsdienās dzīvojošas sugas. Cūkāpši ir izplatīti Āzijas austrumos un dienvidaustrumos: Ķīnā, Indijas austrumdaļā, Indoķīnā un Sumatrā. Nesenā pagātnē cūkāpšu ģintī tika klasificēta tikai viena suga cūkāpsis (*Arctonyx collaris*). Zinātniekiem, rūpīgi izpētot un veicot analīzes dažādiem pasaules muzeju eksponātiem, atklājās, ka cūkāpšu ģintī ir 3 atšķirīgas sugas. Zinātnieki savu pētījumu publicēja 2008. gada oktobrī.

Cūkāpšu sugu salīdzinājums
--------------------------

Tibetas cūkāpsis (*Arctonyx albogularis*) ir vidēji liels āpsis, ar plušķainu kažoku. Tas ir plaši izplatīts mērenā klimata Āzijā, sākot ar Tibetu un Himalaju reģioniem un beidzot ar Ķīnas austrumiem un dienvidiem. Cūkāpsis (*Arctonyx collaris*) ir ļoti liels āpsis, tas ir ne tikai lielākais āpsis cūkāpšu ģintī, bet arī vislielākais āpsis pasaulē. Tā kažokam ir īsāks matojums, un tas ir izplatīts Dienvidaustrumāzijā, sākot ar Indijas austrumiem līdz Birmai, Taizemei, Vjetnamai, Kambodžai un Laosai. Indijas austrumos un iespējams Ķīnas dienvidos viens otram blakus dzīvo gan mazākais cūkāpsis *Arctonyx albogularis*, gan milzis *Arctonyx collaris*. Fosiliju pētījumi liecina, ka abi ir dzīvojuši viens otram blakus jau pleistocēnā.

Vismazākais cūkāpšu ģintī ir Sumatras cūkāpsis (*Arctonyx hoevenii*), tā kažoks ir ļoti tumšā krāsā un tā izplatība ir pilnīgi atrauta no pārējiem cūkāpšiem. Mazais cūkāpsis ir endēmisks Sumatras salai, un uz dienvidiem, sākot ar Sunda rifu Taizemes pussalā, nedzīvo neviens cits cūkāpšu ģints (*Arctonyx*) pārstāvis.

Sistemātika
-----------

* **Cūkāpšu ģints** (*Arctonyx*)
	+ Cūkāpsis (*Arctonyx collaris*)
	+ Sumatras cūkāpsis (*Arctonyx hoevenii*)
	+ Tibetas cūkāpsis (*Arctonyx albogularis*)

Atsauces
--------

1. 1 2 3 4  The hog-badger is not an edentate: systematics and evolution of the genus Arctonyx (Mammalia: Mustelidae) - HELGEN - 2008 - Zoological Journal of the Linnean Society - Wiley O...[novecojusi saite]
2. ↑  IngentaConnect The hog-badger is not an edentate: systematics and evolution of t

Ārējās saites
-------------

* Appearance and general characteristics of Hog Badger
* Hog badger home page
* Arctonyx collaris
* Hog Badger
* Cūkāpša foto (Guangzhou Zoo)
Topogrāfiskā karte ar augstumlīknēm
**Topogrāfija** (no grieķu: *τόπος*, *topos* — "vieta" un γράφω, *graphō* — "rakstīt") ir ģeodēzijas un kartogrāfijas nozare, kas veic Zemes vai cita astronomiska objekta virsmas uzmērīšanu, kā arī tās attēlošanu topogrāfiskajās kartēs un plānos. Atšķirībā no ģeogrāfiskajām kartēm, kas attēlo lielas Zemes virsmas un ir maza mēroga, topogrāfiskās kartes attēlo lokālu apkārtni un ir liela mēroga.

Topogrāfijas galvenais uzdevums ir noteikt apvidus objektu un īpašību pozīciju gan horizontālā koordinātu sistēmā (platums un garums) gan augstumā virs jūras līmeņa. Trīs dimensiju reljefa attēlošanai kartēs tiek izmantotas dažādas metodes, piemēram, augstumlīknes, reģiona krāsas vai reljefa ēnošana.

Katrā valstī ir noteikti standarti, kas reglamentē topogrāfisko karšu saturu, apzīmējumus, precizitāti, kā arī to izgatavošanas metodes. Daļā valstu topogrāfiskās kartes ar lielu mērogu ir slepenas.

Topogrāfiju izmanto dažādiem mērķiem, piemēram, militārajai plānošanai, ģeoloģiskajai izpētei.

Vispārējā nozīmē par topogrāfiju sauc jebkādas virsmas un uz tās atrodošos objektu un to izvietojuma aprakstu. Piemēram, anatomiskā topogrāfija — ķermeņa daļu apraksts, vēsturiskā topogrāfija — vesturisko izmaiņu apraksts.

Atsauces
--------

1. ↑  КЛАССИФИКАЦИЯ КАРТ ПО МАСШТАБУ karta.3dn.ru (krieviski)
***EVRY ASA*** bija Norvēģijas informācijas tehnoloģiju uzņēmums. Uzņēmuma galvenā mītne atradās Oslo. Tas bija dibināts 2010. gadā, apvienojoties *EDB Business Partner* un *ErgoGroup*. 2019. gadā *EVRY* apvienojās ar Somijas uzņēmumu *Tieto*, kas tika pārdēvēts par *TietoEVRY*.

2018. gadā uzņēmuma grupā strādāja aptuveni 8800 darbinieki 18 valstīs.

Vēsture
-------

2010. gada 14. oktobrī apvienojās Norvēģijas IT uzņēmumi *EDB Business Partner* un *ErgoGroup*, izveidojot uzņēmumu ***EDB ErgoGroup ASA***. 
Tā lielākie akciju turētāji bija *Posten Norge AS* (40,0 %) un *Telenor Business Partner Invest AS* (30,2 %).
2012. gada 17. martā uzņēmums mainīja nosaukumu uz ***EVRY ASA***.

2013. gada novembrī tika paziņots, ka *EVRY* iegādāsies Somijas karšu personalizācijas uzņēmumu *TAG Systems Finland Oy* ar filiāli Latvijā.

2015. gada martā par *EVRY* vairākuma kapitāldaļu īpašnieku kļuva Apvienotās Karalistes investīciju uzņēmuma *Apax Partners* netieši pārvaldītais uzņēmums *Lyngen Bidco AS*; tika iecelta jauna valde. Maijā *Lyngen Bidco* bija ieguvis 88 % *EVRY* kapitāldaļu; otrs lielākais īpašnieks bija *Polygon (PE) Holdings LTD*.
Pēc līguma ar Norvēģijas banku *DNB* zaudēšanas 2015. gada augustā *EVRY* paziņoja, ka tā atlaidīs 500 līdz 550 darbiniekus Norvēģijā un Zviedrijā. 2015. gada oktobrī uzņēmums paziņoja par vēl 600 darbinieku pārcelšanu uz *IBM* ārpakalpojumu līgumā 1 miljarda ASV dolāru vērtībā. 29. oktobrī *Evry* tika svītrots no Oslo fondu biržas.

2017. gada 21. jūnijā *EVRY* akcijas atsāka kotēt Oslo biržā. 1. novembrī *Lyngen Bidco AS* sev piederošās *EVRY* akcijas (54,3 %) nodeva *Lyngen Holdco S.A.R.L.*

2018. gadā tika iegādāts Zviedrijas uzņēmums *Findwise AB*, kas nodarbojās lielo datu analīzes un meklēšanas pakalpojumos, un uzņēmums *Exonor*, kas nodarbojās klīnisko IT sistēmu ieviešanas konsultācijās atbalsta pakalpojumos.
2018. gada 13. decembrī ar *Handelsbanken* tika noslēgta vienošanos par nākamās paaudzes banku sistēmas un maksājumu risinājumu piegādi Somijā. Līguma kopējā līguma vērtība bija aptuveni 650 miljoni NOK, un tas darbojās astoņus gadus.

2019. gada 18. jūnijā tika paziņots, ka *EVRY* apvienosies ar Somijas uzņēmumu *Tieto*. Apvienošanās tika pabeigta 2019. gada 5. decembrī, un *Tieto* tika pārdēvēts par *TietoEVRY*. *Evry* akciju turētāji ieguva 37,5 % līdzdalību jaunajā uzņēmumā un kopējo naudas atlīdzību aptuveni 200 miljonu eiro apmērā. Apvienotais uzņēmums ar jauno zīmolu sāka darbu 2020. gada 2. janvārī.

Atsauces
--------

1. ↑  New logo: Evry brandingsource.blogspot.com, March 23, 2012
2. ↑  Tieto scoops up Evry in $1.5 billion deal to create Nordic digital consultancy Terje Solsvik, Anne Kauranen, Reuters, June 18, 2019

Ārējās saites
-------------

* *EVRY*

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* ISNI: 0000 0004 0426 0280

 |

 |
**Ķeraiņu madara** (*Galium aparine*) ir augu suga rubiju dzimtas madaru ģintī. Savvaļā tā ir izplatījusies gandrīz visur pasaulē. Tās sākotnējās izcelsmes areāli ir galvenokārt Eiropā, tostarp, Latvijā, Rietumāzijā un Ziemeļamerikā. Mūsdienās tā ir sastopama arī Centrālamerikā, Dienvidamerikā, Austrālijā, Jaunzēlandē un Okeānijas salās, un izkaisīti — Āfrikā.

Ķeraiņu madara aug dārzos, tīrumos, nezālienēs, ceļmalās un dzelzceļu uzbērumos.

Morfoloģija
-----------

Ķeraiņu madara ir viengadīgs 30—110 cm garš lakstaugs ar šķautņainu, guļošu vai kāpelējošu stublāju. Uz stublāja šķautnēm, gar lapas malu un plātnes apakšpusē ir daudz asu, āķveidīgu dzeloņu.

Lapas ir izvietotas neīstā mieturī pa 6 vai 8, tās ir lineāri lancetiskas, 2—5 cm garas un 0,3—0,6 cm platas, to galā ir dzeloņsmaile. Lapas ir visplatākās to augšpusē.

Ziedi ir zaļganbalti, tie ir izvietoti žuburos pa pāriem stublāja galotnē un lapu žāklēs. Auglis ir 0,3—0,4 cm garš riekstiņš divu riekstiņu skaldauglī, un tas ir blīvi klāts ar gariem, atliektiem, skarbiem sarveida matiņiem. Zied no jūnija līdz oktobrim.

Atsauces
--------

1. 1 2  «ķeraiņu madara - Galium aparine L. - Augi - Latvijas daba». *www.latvijasdaba.lv*. Skatīts: 2022-02-09.
2. ↑  «Species: Galium aparine». *www.fs.fed.us*. Skatīts: 2022-02-09.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Ķeraiņu madara***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* *Encyclopædia of Life* raksts (angliski)
**Tofola** (kosrajiešu: *Tofol*) ir apdzīvota vieta Mikronēzijas Federatīvajās Valstīs, Kosraes pavalsts galvaspilsēta. Izvietojusies salas austrumu piekrastē pie Lelu līča, ietilpst Lelu municipalitātē, kuras kopējais iedzīvotāju skaits ir 2160 iedzīvotāji (2010).

Tofolā atrodas galvenokārt pavalsts administratīvās un infrastruktūras iestādes — pavalsts parlaments, tiesa, Mikronēzijas koledžas filiāle, vidusskola, slimnīca, sporta centrs, elektrostacija u.c. Iedzīvotāji apmetušies galvenokārt vēsturiskajā salas galvaspilsētā un municipalitātes centrā Lelu salā līča pretējā krastā. Kosraes lidosta un osta atrodas 12 km no Tofolas salas ziemeļrietumu krastā.

Atsauces
--------

1. ↑  «Kosrae 2010 Census Basic Tables – Table B01: Age and Sex by Municipality of Usual Residence, Kosrae State: 2010». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2022. gada 22. septembrī. Skatīts: 2023. gada 17. aprīlī.

Ārējās saites
-------------



|  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Mikronēzijas Federatīvās Valstis Valsts karogs: Mikronēzija (valsts) |
| --- |
|  |
| Galvaspilsēta: Palikira |
|  |
| 
* Čūka (Veno)
* Japa (Kolonja)
* Kosrae (Tofola)
* Ponpeja (Kolonja)

 |  |

 |
**Otrais Latgales kongress 1917. gadā** jeb **Vitebskas guberņas latgaliešu apriņķu padomju kongress** (krievu: *Съезд Советов латгальских уездов Витебской губернии*) 1917. gada 3.-4. decembrī bija otrā vēlētā Latgales pārstāvju sanāksme, kas panāca latgaliešu apdzīvoto apriņķu atdalīšanu no Vitebskas guberņas un to pievienošanu Vidzemes guberņai.

Vēsture
-------

1917. gada 26. - 27. aprīlī (9.-10. maijā) Pirmā Latgales latviešu kongresa deputātu vairākums nolēma, ka Latgales, Vidzemes un Kurzemes latvieši ir viena tauta un Latgalei jāapvienojas ar pārējiem topošās Latvijas valsts novadiem vienā zemē, saglabājot autonomijas tiesības. Tomēr Krievijas Pagaidu valdība vilcinājās šo prasību izpildīt. Pēc Oktobra revolūcijas Rēzeknes padomes izpildkomiteja izveidoja jauna Latgales kongresa sasaukšanas komisiju, kurā iekļāva arī Latgales pagaidu zemes padomes locekļus Valeriju Seili, Staņislavu Kambalu un Pēteri Lazdānu.

Kongresu 1917. gada 3. decembrī atklāja Rēzeknes padomes izpildkomitejas priekšsēdētājs Pēteris Līpiņš. Tajā piedalījās 343 delegāti no 41 Latgales pagasta (nebija pārstāvju no 6 pagastiem). No tiem 297 bija latvieši (242 no Latgales, 55 no citurienes), 27 krievi (16 pareizticīgie un 11 vecticībnieki), 5 poļi, 2 ebreji un 2 baltkrievi.

Pirmajā kongresa dienā debatēja par kongresa prezidija vēlēšanām, kurā trīs dažādus viedokļus pārstāvēja Latgales pagaidu zemes padomes, lielinieku un Franča Kempa pārstāvētās delegātu grupas.
Otrajā dienā tika pieņemtas kongresa rezolūcijas un ievēlēta Latgales Pagaidu izpildkomiteja 36 locekļu sastāvā, uzliekot tai par galvenajiem uzdevumiem:

1. sasaukt Latgales mazzemnieku, iebūviešu, strādnieku un karavīru deputātu kongresu Rēzeknē 1918. gada 15.-18. janvārī;
2. rast tuvākus sakarus ar Latvijas un Krievijas revolucionāriem;
3. sagatavot Latgales atšķiršanu no Vitebskas guberņas.

Pēc kongresa iniciatīvas Krievijas PSFR Tautas komisāru padome 1917. gada 14. decembrī izdeva rīkojumu Nr. 93. par Daugavpils, Ludzas un Rēzeknes apriņķu atdalīšanu no Vitebskas guberņas un pievienošanu Vidzemes guberņai.

Skatīt arī
----------

* Pirmais Latgales latviešu kongress

Atsauces
--------

1. ↑  Latviešu konversācijas vārdnīcas 10. sējuma 20 229 - 20 230 slejas. Rīga, 1933.-1934.
**Jons Kosašvili** (angļu: *Yona Kosashvili*; dzimis 1970. gada 3. jūlijā, Tbilisi) ir Izraēlas starptautiskais lielmeistars (GM, 1994) un medicīnas zinātņu doktors, kas specializējās ortopēdiskajā ķirurģijā.

Biogrāfija
----------

1972. gadā kopā ar vecākiem emigrējis uz Izraēlu. Bērnībā un jaunībā sekmīgi nodarbojies ar šahu. 1986. gadā pirmo reizi iekļuvis Izraēlas šaha čempionāta finālā. 1989. gadā ticis iekļauts Izraēlas izlases sastāvā Eiropas komandu šaha čempionātā. 1990. gadā pārstāvējis savu valsti Pasaules junioru (U-20) šaha čempionātā. Tajā pašā gadā Izraēlas izlases sastāvā Pasaules šaha olimpiādē izcīnījis sudraba medaļu pie rezerves galdiņa. Vēl piedalījies 1998. gada Pasaules šaha olimpiādē. Par panākumie šahā FIDE piešķīrusi Kosašvili starptautiskā meistara (IM, 1990) un lielmeistara (GM, 1994) nosaukumus.
Kosašvili ir viens no retajiem šaha lielmeistariem, kurš ir arī medicīnas zinātņu doktors. Pēc profesijas viņš ir ortopēdijas ķirurgs, kas specializējas dažādas procedūrās, tostarp artroskopijas un locītavu protezēšanā.
1999. gadā apprecējies ar vienu no māsām Polgārām - Sofiju. Ģimenē ir divi dēli: Alons (2000) un Joavs (2003). Ģimene ir dzīvojusi Toronto (Kanāda), taču 2012. gadā atgriezusies Izraēlā.

Atsauces
--------

1. ↑  «Grandmaster Yona Kosashvili». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2013. gada 10. oktobrī. Skatīts: 2013. gada 8. novembrī.
2. ↑  «Kosashvili Yona, M.D. M.H.A». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2013. gada 27. septembrī. Skatīts: 2013. gada 8. novembrī.

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils olimpbase.org mājaslapā (Pasaules šaha olimpiāde) (angliski)
* Šahista profils olimpbase.org mājaslapā (Eiropas komandu šaha čempionāts) (angliski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 291940015
* ISNI: 0000 0003 9686 5756

 |

 |
**Otrais kosmiskais ātrums** ir mazākais ātrums, kas vajadzīgs ķermenim, lai tas pārvarētu kāda debess ķermeņa pievilkšanas spēku (gravitāciju). 

Katram ķermenim, atkarībā no tā masas, ir savs otrais kosmiskais ātrums. Piemēram, Zemei tas ir 11,2 km/s. Ķermenis, kas kustas pie Zemes virsmas (ja netiek ņemta vērā atmosfēra) ar tik lielu ātrumu, pamet planētu un kļūst par Saules pavadoni.

Otro kosmisko ātrumu aprēķina pēc formulas:

{\displaystyle v\_{2}^{2}=2{\frac {GM}{R}}.}, kur v22 ir otrā kosmiskā ātruma kvadrāts (tas ir reizināts pats ar sevi), M - ķermeņa masa (liela ķermeņa, nevis tā, kas lido prom), G - gravitācijas konstante (6,67428 x 10-11 N x m2 x kg -2), R - lielā debess ķermeņa rādiuss.

Otrais kosmiskais ātrums dažiem lieliem debess ķermeņiem
--------------------------------------------------------

| Debess ķermenis | Otrais kosmiskais ātrums, km/s |
| --- | --- |
| Merkurs | 4,3 |
| Venera | 10,22 |
| Zeme | 11,2 |
| Marss | 5,0 |
| Jupiters | 61,0 |
| Saturns | 36,0 |
| Urāns | 22,0 |
| Neptūns | 24,0 |
| Mēness | 2,4 |
| Saule | 617,7 |
| Neitronu zvaigzne | 200 000 |
| Melnais caurums | bezgalība |
|

Skatīt arī
----------

* Kosmiskie ātrumi
**Ūdenspipars** (latīņu: *Polygonum hydropiper*) ir viengadīgs sūreņu dzimtas lakstaugs. Sastopams mitrās vietās - mežu laucēs, krūmājos, mitrās pļavās, ūdenstilpju un grāvju krastos. Latvijā bieži sastopams mitro smilšu pludmalēs.

Apraksts
--------

Ūdenspipara vidējais garums ir no 15 līdz 70 centimetriem. Stublājs ir stāvs, sarkanīgs, kails, zarojas no pamata un galos nolīkst. 

Lapas izkārtotas pamīšus. Tās ir vienkāršas, veselas lancetiskas vai lineāri lancetiskas (garumā 3 līdz 7 cm, platumā 0,5 līdz 5 cm). Lapas ir gludas, smailu galu, bet to pamats ir ķīļveidīgs. 

Zieds ir šaurs, skrajas skaras garumā ir no 3 līdz 6 cm, sakārtotas skrajos, pārtrauktos ķekaros, kas galā nolīkst. Apziednis ir zaļganbalts vai rožaini iesārts (garumā apmēram 0,4 cm), ārpusē klāts ar punktveida dziedzeriem. 

Zied no maija vidus līdz septembrim. Augļi ir eliptisks riekstiņš. Savu nosaukumu augs ieguvis savas sīvās, kodīgās garšas dēļ. 

Latvijā sastopams visā teritorijā. Pasaulē izplatības areāls - ziemeļu apvidos Eirāzijā un Ziemeļamerikā.

Ūdenspipars tiek izmantots kulinārijā, kosmētikā un tautas dziedniecībā

Ārējās saites
-------------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Ūdenspipars*** |

* Polygonum hydropiper L.
Attēlā parādīta jonu dzinēja darbības shēma (angļu valodā)
**Jonu dzinējs** ir reaktīvā raķešdzinēja veids, kurā par darbvielu izmanto jonizētu gāzi (tipiski ksenonu, argonu, slāpekli, amonjaku, cēziju, indiju u.c.), kas paātrināta elektriskajā vai elektromagnētiskajā laukā. Zemās jaudas dēļ jonu dzinējs nav izmantojams kosmosa kuģa palaišanai no Zemes, taču atklātā kosmosā ilgākā laikā ļauj sasniegt daudz lielāku ātruma izmaiņu nekā ķīmiskais dzinējs.

Darbības principi
-----------------

Analoģiski ķīmiskajiem raķešdzinējiem, pēc impulsa nezūdamības likuma, jonu dzinējs kosmosa kuģim piešķir tādu pašu impulsu, kādu no tā izejošajai gāzei, tikai pretējā virzienā, savukārt, impulss ir masas un ātruma reizinājums. Ķīmiskie raķešdzinēji praktiski spēj sasniegt aptuveni 2 — 4,5 km/s lielu izejošās gāzes ātrumu (relatīvi pret kosmosa kuģi), kuru limitē izmantotās degvielas atbrīvotā siltuma daudzums. Viena no metodēm, kā palielināt izejošās plūsmas ātrumu (tādejādi samazinot nepieciešamo darbvielas masu), ir pievadīt papildu enerģiju, izmantojot elektromagnētisko lauku. Tā kā darbviela sākumā ir elektriski neitrāla, lai uz to iedarbotos ar elektromagnētisko lauku, to vispirms nepieciešams jonizēt.

Biežākās gāzes jonizācijas metodes:

* iedarbojoties uz gāzi ar mikroviļņiem,
* apstarojot ar brīviem elektroniem (katodstari),
* termiskā jonizācija,
* beta sabrukšana.

Pēc veida, kā jonizētā gāze tiek paātrināta, jonu dzinējus iedala:

* **Elektrostatiskie** — darbojas, izmantojot Kulona spēku.
* **Elektromagnētiskie** (magnetoplazmas, ja darba gāze lādēta pozitīvi) — darbojas, izmantojot Lorenca spēku.

Palielinot izejošās plūsmas ātrumu, impulss pieaug lineāri un kinētiskā enerģija — kvadrātiski. Pēc enerģijas nezūdamības likuma (pieņemot vienādus lietderības koeficientus), arī nepieciešamā elektriskā enerģija pieaug kvadrātiski. Tipiski par enerģijas avotiem lieto saules baterijas vai beta reaktorus, kas, pietiekami ilgi darbojoties, relatīvi pret savu masu sniedz vairāk enerģijas nekā ekvivalentas masas ķīmiskā degviela sadegot. Tā kā šie enerģijas avoti parasti ir ar visai zemu jaudu, tie nespēj darbināt tādus jonu dzinējus, kas hipotētiski spētu no Zemes virsmas pacelt savu pašmasu, kā rezultātā tik jaudīgi jonu dzinēji pagaidām neeksistē. Jonu dzinējus lieto ilglaicīgiem manevriem atklātā kosmosā, kur relatīvi mazā jauda ir pilnīgi pietiekama.

Jonizētai gāzei parasti ir ļoti augsta temperatūra, kas rada nelieterīgo darbu galvenokārt siltuma zudumu formā, tāpēc jonu dzinējiem parasti ir nepieciešama aktīva papildus dzesēšana. Tā kā jonu dzinējus lieto kosmosā, praktiski nav iespējams atdot siltumu videi, savukārt iztvaikojoša dzesētāja izmantošana likvidē jonu dzinēja sniegto masas ietaupījumu, tāpēc praktiski tiek lietoti infrasarkanie radiatori.

Atsauces
--------

1. ↑  «LIQUID HYDROGEN AS A PROPULSION FUEL,1945-1959» (Angliski). NASA. Skatīts: 2021. gada 2. jūlijā.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Jonu dzinējs***.
* Zinātniskās fantastikas enciklopēdijas raksts (angliski)
**Pavels Jozefs Šafāriks** (čehu: *Pavel Jozef Šafárik*, dzimis 1795. gada 13. maijā, miris 1861. gada 26. jūnijā) bija Slovākijā dzimis Austrijas/Ungārijas slāvu (čehu, slovāku, serbu) nacionālās atmodas darbinieks. Šafāriks bija filologs, dzejnieks, viens no pirmajiem slāvistiem, vēsturnieks un etnogrāfs. Strādājis par skolotāju, publicistu un Prāgas universitātes bibliotēkas vadītāju. Lielākoties rakstīja vāciski un čehiski.

Dzīvesgājums
------------

Dzimis Kobeljarovo ciemā protestantu mācītāja un skolotāja ģimenē. Mācījās skolās Rozņavā, Dobšinā un licejā Kežmarokā. No 1815. līdz 1817. gadam studēja Jēnas universitātē. Atgriežoties no Jēnas, mēnesi pavadīja Prāgā, kur iepazinās ar Josefu Dobrovski. No 1817. līdz 1819. gadam strādāja par skolotāju Bratislavā (tolaik Presburgā), kur uzturēja kontaktus ar Františeku Palacki. Trīspadsmit gadus, no 1819. līdz 1833. gadam bija ģimnāzijas direktors un skolotājs Novisadā (mūsdienās Serbijā). No 1833. gada līdz savai nāvei dzīvoja Prāgā, strādādams Prāgas universitātē.

Uzskati un darbi
----------------

Pavels Jozefs Šafāriks pēc uzskatiem pieskaitāms panslāvistiem. Savā darbībā centās tuvināt Bohēmijas, Morāvijas un Slovākijas (tolaik Augšungārijas) slāvus (mūsdienu čehus un slovākus). Vēstures un etnogrāfijas darbos jūtama romantisma ietekme. Pētījumos citu starpā balstījās uz mūsdienu uzskatos viltotiem avotiem jeb t.s. Zelenas Horas rokrakstu (*rukopis zelenohorský*) un Dvurkrāloves rokrakstu (*rukopis královédvorský*). Pazīstamākais Šafārika darbs ir 1837. gadā publicētais *Slovanské starožitnosti*, pirmā lielā grāmata par Habsburgu impērijas slāvu vēsturi un kultūru.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Pavels Jozefs Šafāriks***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* *Brockhaus Enzyklopädie* raksts (vāciski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 106968086
* LNB: 000230552
* LCCN: n85227942
* ISNI: 0000 0001 1880 8006
* GND: 118794027
* SELIBR: 105607
* SUDOC: 074175890
* BNF: cb12023775d (data)
* BIBSYS: 90514608
* NKC: jk01122355
* BNE: XX1428242
* CiNii: DA02148749

 |

 |
**Puluvata** (*Puluwat*) ir koraļļu atols Klusajā okeānā, Karolīnu salu arhipelāga centrālajā daļā. Ietilpst Mikronēzijas Federatīvo Valstu Čūkas pavalstī. Puluvata ir viena no Pativas grupas atoliem. Veido atsevišķu municipalitāti, tās iedzīvotāji ir mikronēzieši, runā puluvatiešu valodā, kas tuva čūkiešu valodai.

Ģeogrāfija
----------

Puluvata ir koraļļu atols, kas ir neliela virsūdens daļa no 332 km² lielā Urānijas koraļļu rifa, kas stiepjas 35 km garumā uz dienvidaustrumiem. Atrodas 245 km uz rietumiem no Čūkas. Atola 5 salu kopējā sauszemes platība ir 3,39 km², kas ieskauj 1,55 km² lielu lagūnu. Kopējā atola platība ir 7 km². Atola lielākās salas ir Aleta (1,76 km², neapdzīvota) un Puluvata (1,34 km², 745 iedzīvotāji), kā arī neapdzīvotās To, Elenelaba un Sau. Salas biezi apaugušas ar tropu mežu. Vienīgā apdzīvotā vieta izvietojusies Puluvatas salas rietumu krastā ap nelielu iekšējo lagūnu; tur atrodas Pativas vidusskola un sākumskola.

Atsauces
--------

1. ↑  Northwest Unified Schools. Pattiw Junior High School

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Puluvata***.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 315940020
* SUDOC: 05053467X

 |

 |
**Zamosca** (poļu: *Zamość*) ir pilsēta Polijas austrumos, Ļubļinas vojevodistē, apmēram 60 km no Ukrainas robežas. Saukta arī par "renesanses pērli" un "Polijas Paduju". Vecpilsēta lieliski saglabājusi renesanses arhitektūru.

Pilsētas rašanās saistās ar magnāta Jana Zamojska vārdu. kurš 1580.gadā lika pamatus pilsētai. Tika uzaicināti arhitekti no Padujas Itālijā, kuri uzbūvēja pilsētu vienotā renesanses stilā. Zamoscai izdevies paglābties no daudzo karu postījumiem. Otrā pasaules kara laikā vācieši pilsētu nosauca par Himlerštati (*Himmlerstadt*), jo bija paredzējuši to kolonizēt ar vācu ieceļotājiem.

Zamosca UNESCO pasaules mantojuma sarakstā
------------------------------------------

1992. gadā Zamoscas vecpilsētu iekļāva UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.

Zamosca iekļauta sarakstā, jo dibināta XVI gs. tirdzniecības ceļā, kas savienoja Rietumeiropu un Ziemeļeiropu ar Melno jūru. Pilsētu plānoja Padujas arhitekts Bernando Morando, pamatojoties uz itāļu tā laika teoriju par "ideālu pilsētu". Saglabājusies gandrīz neskarta kā lielisks XVI gs. beigu renesanses pilsētas paraugs, kurš apvieno Itālijas un Centrāleiropas celtniecības tradīcijas.

Cilvēki
-------

Zamoscā dzimuši:

* Mareks Grehuta (*Marek Grechuta*, 1945 - 2006) - dziedātājs
* Roza Luksemburga (*Rosa Luxemburg*, 1870/1871 - 1919) - politiķe
* Izāks Leibs Perecs (*I.L. Peretz*, 1852 - 1915) - ebreju rakstnieks
* Jans Sobepans Zamojskis (*Jan Sobiepan Zamoyski*, 1627 - 1665) - augstmanis

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Zamosca***.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 137217458
* LCCN: n81084475
* GND: 4248619-1
* NKC: ge131428

 |

 |



1. ↑  ; P2701: JSON; pārbaudes datums: 4 oktobris 2022.
**Pulmonālā hipertensija** (**PH**) ir paaugstināta asinsspiediena stāvoklis plaušu artērijās. Simptomi ir elpas trūkums, ģībonis, nogurums, sāpes krūtīs, kāju pietūkums un ātra sirdsdarbība. Stāvoklis var apgrūtināt vingrošanu. Sākums šai slimībai parasti ir pakāpenisks.

Tiek uzskatīts, ka pacientam ir pulmonālā hipertensija, ja vidējais pulmonālais arteriālais spiediens miera stāvoklī ir lielāks par 25 mm Hg vai slodzes laikā lielāks par 30 mm Hg.

Cēlonis bieži nav zināms. Riska faktori ir ģimenes anamnēze, iepriekš bijušie asins recekļi plaušās, HIV/AIDS, sirpjveida šūnu slimība, kokaīna lietošana, hroniska obstruktīva plaušu slimība, miega apnoja, dzīvošana lielā augstumā un mitrālā vārstuļa problēmas. Pamatmehānisms parasti ietver iekaisumu un sekojošu plaušu artēriju pārveidošanos. Diagnoze vispirms ietver citu iespējamo cēloņu izslēgšanu.

Pašlaik nav iespējams izārstēt plaušu hipertensiju, lai gan turpinās pētījumi par ārstēšanu. Ārstēšana ir atkarīga no slimības veida. Var izmantot vairākus atbalsta pasākumus, piemēram, skābekļa terapiju, diurētiskus līdzekļus un zāles, kas kavē asins recēšanu. Medikamenti, ko īpaši lieto plaušu hipertensijas ārstēšanai, ir epoprostenols, treprostinils, iloprosts, bosentāns, ambrisentāns, macitentāns un sildenafils. Smagos gadījumos var būt iespēja veikt plaušu transplantāciju.

Tiek lēsts, ka sastopamības biežums Amerikas Savienotajās Valstīs ir aptuveni 1000 jaunu gadījumu gadā. Sievietes tiek skartas biežāk nekā vīrieši. Parasti sākas vecumā no 20 līdz 60 gadiem. Plaušu hipertensiju atklāja Ernsts fon Rombergs 1891. gadā.

Atsauces
--------

1. 1 2 3 4  «What Is Pulmonary Hypertension?». *NHLBI – NIH* (angļu). 2011. gada 2. augusts. Skatīts: 2017. gada 30. jūlijs.
2. 1 2 3  «Pulmonary arterial hypertension». *Genetics Home Reference* (angļu). January 2016. Skatīts: 2017. gada 30. jūlijs.
3. ↑  «How Is Pulmonary Hypertension Diagnosed?». *NHLBI – NIH* (angļu). 2011. gada 2. augusts. Skatīts: 2017. gada 30. jūlijs.
4. ↑  Hatano, Shuichi; Strasser, Toma; Organization, World Health (1975). Primary pulmonary hypertension : Report on a WHO meeting, Geneva, 15-17 October 1973.
5. 1 2 3 4 5  «Pulmonary Arterial Hypertension – NORD (National Organization for Rare Disorders)». *NORD*. 2015. Skatīts: 2017. gada 30. jūlijs.
6. 1 2  «What Causes Pulmonary Hypertension?». *NHLBI – NIH* (angļu). 2011. gada 2. augusts. Skatīts: 2017. gada 30. jūlijs.
7. 1 2 3  «Who Is at Risk for Pulmonary Hypertension?». *NHLBI – NIH* (angļu). 2011. gada 2. augusts. Skatīts: 2017. gada 30. jūlijs.
8. 1 2  «How Is Pulmonary Hypertension Treated?». *NHLBI – NIH* (angļu). 2011. gada 2. augusts. Skatīts: 2017. gada 30. jūlijs.
9. ↑  von Romberg, Ernst (1891–1892). "Über Sklerose der Lungenarterie" (de). *Dtsch Arch Klin Med* 48: 197–206.

Ārējās saites
-------------

Atsauces
--------
**Jonsu** jeb īstajā vārdā **Johanna Salomā** (*Johanna Salomaa*) ir Somijā dzimusi mūziķe, grupas *Indica* vokāliste un dziesmu autore.

Biogrāfija
----------

Jonsu piedzima Espo 1984. gada 18. janvārī muzikālā bērnudārza audzinātājas un fizikas profesora ģimenē. Jau četru gadu vecumā Jonsu lūdza mātei, lai tā nopērk viņai vijoli, un drīz pēc tam sāka spēlēt bērnu simfoniskajā orķestrī. Jau agrā bērnībā Jonsu sevi pieteica arī kā komponisti. Pusaudzes gados akadēmisko lauciņu nomainīja populārā mūzika un vijoles vietā Jonsu sāka spēlēt ģitāru grupā, kuru izveidoja kopā ar ilggadējo draudzeni un arī vēlāko *Indica* grupas biedri Heinī. 2001.gadā, pēc *Indica* nodibināšanas, Jonsu kļuva par grupas līderi, vokālisti un dziesmu autori. Dažkārt Jonsu uz skatuves spēlē arī ģitāru (piemēram, dziesmā *Ihmisen Lento*), vijoli (*Islands Of Light*), tamburīnu (*Täältä Pois*) un klavieres (*Ruusupensaat*).

Kā lielākos sava muzikālā stila ietekmētājus Jonsu min klasisko mūziku, īpaši Šopēnu, un kino mūziku, bet starp mīļākajām grupām ierindo *Cranberries*, *Pink Floyd*, *The Arcade Fire*, *Beach House* un *Queen*.

Koru kari
---------

2011.gada rudenī Jonsu piedalīsies televīzijas labdarības šovā *Koru kari* (*Kuorosota*), ko organizē viens no bijušās Eirovīzijas uzvarētājgrupas Lordi dalībniekiem. Šovs sāksies 21.oktobrī un Jonsu tajā vadīs kori no dzimtās pilsētas Espo. Uzvaras gadījumā balvu, 40 000 eiro, paredzēts ziedot Espo centram, kas sniedz atbalstu vardarbības upuriem (Espoon turvakoti). Jonsu par šo projektu izteikusies: "Es mīlu korus un ticu, ka kopdziedāšanai ir milzīga pozitīva un dziedinoša iedarbība uz cilvēka ķermeni un dvēseli."

Sadarbība
---------

* 2007.gada 5.decembrī Somijā tika laista klajā grupas *Nightwish* instrumentālā gabala "Last of the Wilds" (no albuma Dark Passion Play) jauna versija "Erämaan viimeinen" (pēdējais mežonis) ar tekstu somu valodā, šo dziesmu izpildīja Jonsu.
* 2011.gada 2.februārī iznāca dziesma *Sydänten Tiellä* (ceļa sirdis), kas tika iekļauta dokumentālās filmas par Somijas aktieri Mati Pelontē (Matti Pelontää) — "Boheemi Elää" skaņas celiņā. Dziesmas mūzikas autors ir Pale Sārinens (Pale Saarinen), bet vārdus sarakstīja Jonsu, viņa arī izpilda šo dziesmu duetā ar somu regeja dziedātāju Juku Poiku (Jukka Poika).

Atsauces
--------

1. ↑  «Jonsu biogrāfija oficiālajā grupas Indica mājas lapā». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2011. gada 18. oktobrī. Skatīts: 2011. gada 15. oktobrī.
2. ↑   Jonsu Facebook komentārs par iesaistīšanos Koru karos
3. ↑  Informācija par Sydänten Tiellä no www.Amazon.de

Ārējās saites
-------------

* Jonsu grupas Indica mājaslapā

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 141477162

 |

 |
**Sjaņjana** (ķīniešu: 咸阳, piņjiņs: *Xiányáng*) ir prefektūras līmeņa municipalitāte Šaaņsji provincē Ķīnas vidienē. Izvietojusies provinces vidusdaļā Veihes krastos. Robežojas austrumos ar Jaņaņu, Tunčuaņu un Veinaņu, dienvidos — ar provinces galvaspilsētu Sjiaņu, rietumos — ar Baodzji, bet ziemeļos — ar Gaņsu provinci. Municipalitātes centrs izvietojies pie Sjiaņas ziemeļrietumu robežas un ir faktiski ar to saplūdusi. Sjaņjanas Veičenas rajonā atrodas Sjiaņas Sjaņjanas starptautiskā lidosta. Viena no senajām Ķīnas galvaspilsētām.

Vēsture
-------

350. gadā p.m.ē. uz šo apvidu no Lijanas tika pārcelta Cjiņu dinastijas galvaspilsēta. Pilsēta izvietojusies dienvidos no Dzjudzunšana kalniem un ziemeļos no Veihes upes, kas pēc tā laika filozofijas visos aspektos atbilda *jan* īpašībām un tika nosaukta par ‘Pilnīgu *jan*’. Sjiņjana bija Cjinu galvaspilsēta līdz 206. gadam p.m.ē. kad to nodedzināja Lu Bana karaspēks. Pēc Haņu dinastijas nodibināšanas galvaspilsēta 202. gadā p.m.ē. tika pārcelta un netālo Čanaņu mūsdienu Sjiaņas teritorijā.

Atsauces
--------

1. ↑  ; Ķīnas Tautas Republikas Septītā nacionālā tautskaite.
2. ↑  行政区划网

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Šaaņsji prefektūras līmeņa municipalitātes |
| --- |
|  |
| 
* Aņkana
* Baodzji
* Haņdžuna
* Jaņaņa
* Juliņa
* Sjaņjana
* **Sjiaņa**
* Šanluo
* Tunčuaņa
* Veinaņa

 |

 |


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 159520701
* LCCN: n85307281
* GND: 4054904-5

 |

 |
**Fulko** (latīņu: *Fulco*) bija Benediktiešu ordeņa mūks, kuru Lundas arhibīskaps Eskils 1165. gadā iecēla par bīskapu "Aistu zemē" (ko mūsdienās tulko kā *Estonia*) vienlaicīgi ar Stefana iecelšanu par pirmo Upsālas arhibīskapu 1164. gadā. Nav saglabājušās nekādas ziņas par tā laika dāņu misionāru darbību, izņemot to, ka Pāvests Aleksandrs III 1171. gadā ir lūdzis norvēģu Trondheimas arhibīskapu sūtīt mūku Nikolaju palīdzēt bīskapam Fulko.

Reizēm viņa vārds tiek interpretēts kā dāņu personvārds **Folke** vai tā latīnizētā forma **Folkvīns** (*Folquinus*). Tādā gadījumā iespējams, ka Fulko bija kļuvis par bīskapu Somijas teritorijā un pieminēts 14. gadsimta hronikā *Chronicon episcoporum Finlandensium*, ja vien tā nav bijusi nezināmā hronikas rakstītāja brīva notikumu interpretācija.

Fulko bija pirmais zināmais Romas katoļu misionārs tagadējās Igaunijas un Latvijas teritorijā. Vēsturiskajos dokumentos nav saglabājušās liecības par Fulko misijas norises vietu un panākumiem. Kā iespējamās dāņu baznīcas atrašanās vietas minētas Lindanise, Sāmsalas Karja un kuršu Palanga. Par labu Kurzemei liecina tas, ka jau Rimberta aprakstītajā zviedru vikingu uzbrukumā Grobiņai un Apūlei vikingi vērsušies ar lūgšanām pie kristiešu dieva, kas ir pirmā vēsturiskā liecība par kristīgās misijas elementu vikingu karagājienos. Arī Ādams no Brēmenes savā līdz 1076. gadam sarakstītajā hronikā pieminēja Kurzemē (*Churland*) ar kāda tirgotāja pūlēm uzceltu baznīcu, kuru uz to pamudināja dāņu ķēniņa daudzās dāvanas. 
Savukārt Sāmsalā atrastie akmeņi ar krusta zīmēm no 11.—12. gadsimta netieši liecina par kristiešu misiju vēl pirms vācu krustnešu iebrukuma 1227. gadā. Pēc vēlākās notikumu attīstības var saprast, ka bīskaps Alberts un viņam pakļautie krustneši 13. gadsimta sākumā respektēja dāņu pirmtiesības Kursas, Sāmsalas un Ziemeļigaunijas kristīšanā. Arī Indriķa hronikā aprakstītais Zviedru karagājiens uz Viruzemi (1196) bija sākotnēji iecerēts kā kārtējais krusta karagājiens pret kuršiem.

Literatūra
----------

* Peep Peeter Rebane, *From Fulco to Theoderic: The Changing Face of Livonian Mission* - Andres Andresen (ed.), Muinasaja loojangust omariikluse lävele: Pühendusteos Sulev Vahtre 75. sünnipäevaks. Tartu 2001: Kleio, pages 37-68.
* Peep Peeter Rebane, *Denmark, the Papacy and the Christianization of Estonia* - Michele Maccarrone (ed.), Gli Inizi del Cristianesimo in Livonia-Lettonia: Atti del Colloque internazionale di storia ecclesiastica in occasione dell'VIII centenario della Chiesa in Livonia (1186-1986), Roma 24-25 giugno 1986. Città del Vativaco, pages 171-200
* Chronicon episcoporum Finlandensium
**Peters Edvards Glasers** jeb **Pīters Gleizers** (*Peter Edward Glaser*; dzimis 1923. gada 5. septembrī, miris 2014. gada 29. maijā) bija čehu izcelsmes ASV zinātnieks, aerokosmiskās jomas inženieris. Plašāk pazīstams kā orbitālas Saules energostacijas koncepcijas autors.

Peters Glasers dzimis Čehoslovākijā 1923. gadā. 1947. gadā pabeidza Kārļa universitāti Prāgā.
1948. gadā viņš ieradās ASV. 1954. gadā ieguva ASV pilsonību.
Kolumbijas Universitātē ieguva maģistra (1951. gadā) un doktora (1955. gadā) grādu mehānikā.

Glasers *Apollo* programmā bija projekta vadītājs lāzera atstarotājam *Laser Ranging Retroreflecter Array*, kuru 1969. gada 20. jūlijā un vēl divās nākamajās misijās uzstādīja uz Mēness virsmas. Šie atstarotāji vēl joprojām tiek izmantoti. Viņš bija atbildīgs arī par *Apollo* siltuma plūsmas zondi *Lunar Heat Flow Probes* un gravitometru *Lunar Gravimeter*.
1986. gada janvārī *Space Shuttle* *STS-61-C* misijā palaists Glasera izveidots eksperiments *Initial Blood Storage Experiment* cilvēka asins šūnu uzvedības izpētei mikrogravitācijā.

1968. gadā Peters Glasers prezentēja orbitālas Saules energostaciju, kas piegādātu enerģiju no kosmosa uz Zemi ar mikroviļņu palīdzību. 1973. gadā, naftas krīzes laikā, šī koncepcija tika patentēta ASV. 1980. gados, kad naftas cenas kritās, šī ideja vairs nešķita ekonomiski izdevīga.

No 1955. līdz 1994. gadam viņš strādāja menedžmenta konsultāciju uzņēmumā *Arthur D. Little*.

Peters Glasers piedalījies daudzās zinātniskajās, tehnoloģiju, NASA u.c. organizācijās un komitejās.
Bijis vairāku zinātnisko žurnālu un grāmatu redaktors. Viņam ir vairāk nekā 800 publikāciju.

Atsauces
--------

1. ↑  Peter Glaser, Who Envisioned Space Solar Power, Dies at 90 WILLIAM YARDLEY, The New York Times, 2014-06-05

Ārējās saites
-------------

* Peter Glaser National Space Society

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 91753926
* LCCN: n83829279
* ISNI: 0000 0000 8400 1326
* SUDOC: 118258230
* BNF: cb12509099c (data)
* NKC: xx0271391
* SBN identifikators PALV039812 nav derīgs.

 |

 |
**Sjaņtao** (ķīniešu: 仙桃, piņjiņs: *Xiāntáo*) ir apriņķa līmeņa municipalitāte Hubei provincē Ķīnas vidienē. Sjaņtao ir subprefektūras līmeņa municipalitāte un ir tiešā provinces administrācijas pakļautībā — neietilpst nevienā prefektūras līmeņa administratīvajā vienībā. Izvietojusies provinces vidusdaļā Dzjanhaņas līdzenumā. Robežojas rietumos ar provinces galvaspilsētu Uhaņu, dienvidos — ar Dzjindžou, rietumos — ar Cjaņdzjanu, bet ziemeļos — ar Tiaņmeņu un Sjaogaņu.

Lianu dinastijas laikā izveidots **Miaņjanas** (沔阳, *Miǎnyáng*) apriņķis. 1986. gadā, reorganizējot apriņķi par pilsētu, pārdēvēta tagadējā vārdā, bet 1994. gadā atdalīta no Dzjindžou, tieši pakļaujot provincei.

COVID-19 epidēmijas laikā 2020. gada sākumā varas iestādes bloķēja izbraukšanu no Sjaņtao, lai aizkavētu vīrusa izplatīšanos.

Atsauces
--------

1. ↑  行政区划网

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 307465781
* LCCN: no2014035181

 |

 |
**Peters Heine Nilsens** (dāņu: *Peter Heine Nielsen*; dzimis 1973. gada 24. maijā Holstebro) ir Dānijas starptautiskais lielmeistars šahā (1994).

Biogrāfija
----------

No 1990. gadu sākuma līdz 2000. gadu vidum bijis viens no vadošajiem Dānijas šahistiem. 1991. gadā dalījis pirmo vietu Dānijas šaha čempionātā. Vēlākajos gados piecas reizes (1996, 1999, 2001, 2003, 2008) kļuvis par Dānijas šaha čempionu.

Daudzu starptautisko šaha turnīru laureāts, tajā skaitā uzvarējis vai dalījis pirmo vietu Pinskā (1993), Ziemeļu valstu individuālajā šaha čempionātā (1999), Ņujorkas *New York open* (2000), Reikjavikā (2001, kopā ar Ivanu Sokolovu), Esbjergas *The North Sea Cup* (2001, kopā ar Emīlu Sutovski), Hastingsā (Anglija, 2002/03), Skanderborgas *Samba Cup* (2003, kopā ar Naidželu Šortu, Darmenu Sadvakasovu), Malmē (2004), Drammenē (2004, kopā ar Alekseju Širovu), Salonikos (2006, kopā ar Radoslavu Vojtašeku), Helsingēras *Politiken Cup* (2008). 2004. gadā internetā uzvarējis Eiropas čempionātā šaha ātrspēlē, finālā pieveicot Maiklu Adamsu ar 2½:½.

Pārstāvējis Dānijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:

* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 7 reizes (1994-1996, 2000-2008). Individuālajā vērtējumā izcīnījis bronzas (1994) medaļu;
* Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījies 2 reizes (2005-2007). Individuālajā vērtējumā izcīnījis zelta (2005) medaļu.

Par panākumiem turnīros FIDE 1991. gadā Nilsenam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 1994. gadā — starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu. 2010. gadā kļuvis par pirmo Dānijas šahistu, kas FIDE Elo reitingu sarakstā pārsniedzis 2700 punktu robežu.

Kopš 1990. gadu vidus kā palīgs sadarbojies ar Pasaules šaha čempionu Višvanatanu Anandu. 2013. gadā kļuvis par vienu no cita Pasaules šaha čempiona Magnusa Karlsena palīgiem.

Atsauces
--------

1. ↑  Peter Heine Nielsen wins European Internet Championship
2. ↑  OlimpBase :: Men's Chess Olympiads :: Peter Heine Nielsen
3. ↑  OlimpBase :: European Men's Team Chess Championship :: Peter Heine Nielsen
4. ↑  FIDE World Top Chess Player: Nielsen, Peter Heine
5. ↑  Nielsen switches from Anand to Carlsen

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
* Korespondecšahista profils ICCF mājaslapā (angliski)
**Malme** (zviedru: *Malmö*) ir pilsēta Zviedrijas galējos dienvidos — Skonē, Ēresunda šauruma krastā. Šauruma otrā krastā atrodas Dānijas galvaspilsēta Kopenhāgena, ar kuru Malme veido kopīgu aglomerāciju. Kopš 2000. gada abas pilsētas savieno tilts. Pilsētā ir bāzēts *Allsvenskan* futbola līgas klubs Malmes FF.

Viena no rūpnieciski visattīstītākajām pilsētām Zviedrijā (piemēram, kuģu būves uzņēmums *Kockums*). Tomēr 20. gadsimta otrajā pusē piedzīvojusi saimniecības lejupslīdi — 1995. gadā Malmē procentuāli bija vislielākais bezdarbnieku skaits Zviedrijā.[*nepieciešama atsauce*]

Vēsture
-------

Pilsētu dibināja dāņi 13. gadsimtā. 15. gadsimtā tā kļuva par vienu no svarīgākajām Dānijas ostām. 1437. gadā Dānijas karalis Pomerānijas Ēriks piešķīra pilsētai ģerboni. No 1527. līdz 1529. gadam Malmē nostiprinājās luterticība.

1658. gadā, pamatojoties uz Roskildes līgumu, Skone, tātad arī Malme, tika iekļauta Zviedrijas sastāvā. 1677. gadā dāņi aplenca Malmi, cenšoties to atgūt, tomēr tas neizdevās.

19. gadsimta vidū, pateicoties dzelzceļa un kuģubūves attīstībai, Malme strauji uzplauka. 1971. gadā Malme sasniedza iedzīvotāju skaita maksimumu, pēc kura, sākoties saimniecības lejupslīdei un iedzīvotājiem pārceļoties uz piepilsētas pašvaldībām, tas sāka samazināties. Pilsētas saimniecības stāvoklis sāka uzlaboties tikai 20. gadsimta beigās.

Cilvēki
-------

Malmē vai tās apkārtnē dzimuši:

* Anita Ekberga (*Anita Ekberg*; 1931), aktrise;
* Zlatans Ibrahimovičs (*Zlatan Ibrahimović*; 1981), futbolists;
* Pērs Albins Hānsons (*Per Albin Hansson*; 1885—1946), politiķis;
* Lukass Mudisons (*Lukas Moodysson*; 1969), kinorežisors;
* Mikaels Pernforss (*Mikael Pernfors*; 1963), tenisists;
* Baltzars fon Plātens (*Baltzar von Platen*; 1898—1984), izgudrotājs;
* Kristians Vilhelmsons (*Christian Wilhelmsson*; 1979), futbolists.

Sadraudzības pilsētas
---------------------

Malmes sadraudzības pilsētas ir :

* Valsts karogs: Austrālija Portadelaida Enfīlda, Austrālija
* Valsts karogs: Vācija Štrālzunde, Vācija
* Valsts karogs: Polija Ščecina, Polija
* Valsts karogs: Igaunija Tallina, Igaunija
* Valsts karogs: Ķīna Tanšaņa, Ķīna
* Valsts karogs: Somija Vāsa (pilsēta), Somija
* Valsts karogs: Bulgārija Varna, Bulgārija

Atsauces
--------

1. ↑  Q112914414.
2. ↑

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Malme***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)
* *Encyclopædia Universalis* raksts (franciski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 249007818
* LCCN: n79110167
* GND: 4114951-8
* NKC: ge306993

 |

 |