recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Rekviēmhaizivjveidīgās** (*Carcharhiniformes*) ir skrimšļzivju klases (*Chondrichthyes*) haizivju kārta. Šajā kārtā ir vairāk kā 270 mūsdienās dzīvojošas sugas, kas iedalītas 51 ģintī un 8 dzimtās. Šīs kārtas sugas sastopamas gandrīz visās pasaules jūrās: gan aukstās, gan siltās, gan sāļās, gan mazāk sāļās, gan dziļās, gan seklās, kā arī tās dzīvo piekrastes jūrās un atklātos okeānos. Sugas ir ļoti plastiskas un viegli piemērojas dažādiem apstākļiem. Lielākā daļa sugu dzīvo sālsūdenī, bet dažas sugas piemērojušās dzīvei saldūdens tilpnēs.

Pēdējo gadu DNS pētījumi liecina, ka ne visas rekviēmhaizivjveidīgo dzimtas ir monofilētiskas un tuvākajā nākotnē to sistemātika var mainīties.

Izskats un īpašības
-------------------

Zilā haizivs (*Prionace glauca*)
Rekviēmhaizivjveidīgajām sugām raksturīga gara purna daļa, kā arī visām šīs kārtas haizivīm ir trešais plakstiņš — mirkšķināmā plēve, kura nepieciešamības gadījumā pārklāj aci, lai to aizsargātu. Tām ir piecas žaunu spraugas gatrā galvas pusē, divas muguras spuras (bez dzelkšņiem) un anālā spura. Visām mutes kaktiņi atrodas aiz acu līnijas.

Pazīstamākās ir zilā haizivs, vēršhaizivs, tīģerhaizivs, baltspuru rifu haizivs, okeāna baltspuru haizivs, melnspuru rifu haizivs, Karību rifu haizivs un pelekā rifu haizivs, kā arī suņhaizivs, kaķhaizivs un āmurzivs. Šīs grupas haizivis ir vienas no bīstamākajām un plēsīgākajām, vienlaikus intriģējošākajām haizivīm pasaulē.

Vairošanās
----------

Atkarībā no sugas tām var būt dažāda rakstura vairošanās: laižot ikrus, kas paslēpti ikru somā, vai dzemdējot dzīvus, labi attīstītus mazuļus. Tomēr visām sugām ir raksturīga iekšējā ikru apaugļošanās mātītes ķermenī. Sugas, kas laiž ikrus, izvēlas pēc iespējas nomaļākas vietas, lai ikri būtu pasargāti no plēsējiem. Mātītes nerūpējas nedz par ikriem, nedz dzīvajiem mazuļiem.

Sistemātika
-----------

Svītrainā kaķhaizivs (*Poroderma africanum*)
**Rekviēmhaizivjveidīgo kārta** (*Carcharhiniformes*)

* Āmurzivju dzimta (*Sphyrnidae*)
* Kaķhaizivju dzimta (*Scyliorhinidae*)
* Lielacu haizivju dzimta (*Hemigaleidae*)
* Rekviēmhaizivju dzimta (*Carcharhinidae*)
* Suņhaizivju dzimta (*Triakidae*)
* Ūsaino suņhaizivju dzimta (*Leptochariidae*)
* Viltus kaķhaizivju dzimta (*Proscylliidae*)
* Viltus suņhaizivju dzimta (*Pseudotriakidae*)

Atsauces
--------

1. 1 2 3 4 5 6 7  «Sharks. Carcharhiniformes». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2015. gada 22. februārī. Skatīts: 2015. gada 8. februārī.
2. 1 2  Guide to Shark Identification. Order Carcharhiniformes — Ground Sharks
3. ↑  ADW: Carcharhiniformes

Ārējās saites
-------------

* Carcharhiniformes Ground sharks
* Fish Base: Order Summary for Carcharhiniformes
**Litija hidrīds** (LiH) ir jonu tipa hidrīds — litija un ūdeņraža binārais savienojums. Tas ir balta vai pelēcīga, cieta, kristāliska viela (kubiski kristāli, to kristālrežģis līdzīgs NaCl kristālrežģim). Litija hidrīds nedaudz šķīst ēterī.

Iegūšana
--------

Litija hidrīds veidojas, sildot metālisku litiju ūdeņraža atmosfērā:

2Li + H2 → 2LiH

Ķīmiskās īpašības
-----------------

Augstā temperatūrā litija hidrīds ir ārkārtīgi reaģētspējīgs, līdzīgi brīviem sārmu metāliem. Parastos apstākļos tā ir pavisam noturīga viela (litija hidrīds ir visstabilākais no sārmu metālu hidrīdiem un tā īpašības daudzējādā ziņā atgādina sārmzemju metālu hidrīdu īpašības). Istabas temperatūrā litija hidrīds nereaģē ar sausām gāzēm, piemēram, skābekli, hloru vai hlorūdeņradi. 

Turpretī ar ūdeni litija hidrīds intensīvi reaģē:

LiH + H2O → LiOH + H2
Litija hidrīda disociācija par litiju un ūdeņradi vakuumā kļūst manāma 450 °C temperatūrā.

Izmantošana
-----------

Litija hidrīdu izmanto vielu žāvēšanai (kā desikantu) un litija alumohidrīda iegūšanai. To izmanto arī ūdeņraža ģeneratoros ērtai ūdeņraža iegūšanai (litija hidrīds no visiem hidrīdiem satur visvairāk ūdeņraža pēc masas) un keramikas izstrādājumu ražošanā. Atomenerģētikā litija hidrīdu lieto reaktoru dzesēšanai un izolēšanai.

Sevišķa nozīme ir litija savienojumam ar deitēriju — **litija deiterīdam** LiD jeb, precīzāk, litija-6 deiterīdam. Litija deiterīds ir ūdeņraža bumbas kodoldegviela. Atšķirībā no citas kodoldegvielas — tritija, litija deiterīds nav radioaktīvs (tritijs veidojas no litija-6, to apstarojot ar neitroniem).

Atsauces
--------

1. ↑  Справочник химика. Том II. Основные свойства неорганических и органических соединеный. Л."Химия", 1971 (krieviski)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Litija savienojumi |
| --- |
|  |
| Neorganiskie | 
* LiAlCl4
* LiAlH4
* LiAlO2
* LiBF4
* LiBH4
* LiBO2
* LiB3O5
* LiBr
* LiCl
* LiClO
* LiClO3
* LiClO4
* LiCoO2
* LiF
* LiH
* LiI
* LiIO3
* LiNH2
* Li2NH
* LiN3
* LiNO2
* LiNO3
* LiNbO3
* LiOH
* LiO2
* LiPF6
* LiTaO3
* Li2B4O7
* Li2CO3
* Li2C2
* Li2MoO4
* Li2O
* Li2O2
* Li2S
* Li2SO3
* Li2SO4
* Li2SiO3
* Li2Po
* Li2TiO3
* Li3N

 |
|  |
| Organiskie | 
* 12-hidroksistearāts
* acetāts
* aspartāts
* citrāts
* diizopropilamīds
* orotāts
* sukcināts
* stearāts
* litijorganiskie savienojumi

 |
|  |
| Minerāli | 
* Ambligonīts
* Elbaīts
* Eikriptīds
* Jadarīts
* Lepidolīts
* Litiofilīts
* Petalīts
* Pecotaīts
* Saliotīts
* Spodumens
* Sugilīts
* Turmalīns
* Zabujelīts
* Cinvaldīts

 |

 |
Karstasiņu šķirnes zirgs - Arābu zirgs
Jēdziens "**karstasiņu zirgi**" jeb "**pilnasiņu zirgi**" tiek lietots konkrēta zirgu tipa apzīmējumam, kas izpaužas zirgu šķirnes izcelsmē, fiziskajās īpašībās un raksturā. Bieži cilvēki kļūdās, iedomājoties, ka šis jēdziens ir saistīts ar asiņu temperatūru. Zirgiem izšķir divus pamattipus: karstasiņu zirgus un aukstasiņu zirgus. Abu tipa sajaukumu sauc par siltasiņu zirgiem.

Karstasiņu zirgi ir selekcionēti ļoti sen Tuvajos Austrumos, tādēļ citās valodās tos mēdz saukt arī par **Orientālajiem zirgiem**.

Apzīmējums *karstasinis* akcentē zirgu šķirnes ļoti seno un tīro izcelsmi, tās ir šķirnes, kuras nav bijušas jauktas ar citām šķirnēm simtiem gadu, bet ir kļuvušas par pamatu daudzām šķirnēm mūsdienās. Karstasiņu zirgu šķirnes ir tikai dažas. Arābi, ahalteke un barbi ir vecas karstasiņu šķirnes, vēlākos gados pie karstasiņiem tika pieskaitīti arī Anglijas tīrasiņu un spāņu tīrasiņu zirgi.

Visi karstasiņu zirgi ir jājamzirgi - slaidi, garām kājām, graciozi, skaistām gaitām, temperamentīgi, enerģiski, ļoti ātri, asām reakcijām, piemēroti sausam un karstam klimatam. Karstasiņu zirgi ir ļoti jūtīgi un inteliģenti, tie ātri mācās gan labās lietas, gan sliktās. Daži cilvēki uzskata, ka karstasiņu zirgus ir daudz grūtāk vadīt un uzturēt nekā citus zirgus, jo tie ātri paliek nervozi un aizdomīgi. Tos var viegli izlutināt, un zirgs var sākt uzskatīt, ka ir situācijas galvenais noteicējs.

Atsauces
--------

1. ↑  Elwyn Hartley Edwards "Horses"
2. ↑  Pavord, Handling and Understanding the Horse, p. 19
3. ↑  Rashid, A Good Horse Is Never a Bad Color, p. 50

Ārējās saites
-------------

* 
*
**Arturs Viljams Deiks** (angļu: *Arthur William Dake*; 1910. gada 10. aprīlis Portlenda — 2000. gada 28. aprīlis Rīno) bija ASV starptautiskais lielmeistars šahā (1986).

Biogrāfija
----------

Piedzimis poļu imigrantu ģimenē. Šahu iemācījies spēlēt tikai septiņpadsmit gadu vecumā, taču ātri izvirzījies ASV labāko šahistu skaitā. Pirmo panākumu sasniedzis 1930. gadā šaha turnīrā Ņujorkā, kurā ieņēmis 3. vietu. Trīs reizes ASV komandas sastāvā piedalījies un uzvarējis Pasaules šaha olimpiādēs (1931-1935). Individuālajā vērtējumā izcīnījis zelta (1935) un sudraba (1933) medaļas. 1931. gadā dalījis pirmo vietu starptautiskā šaha turnīrā Antverpenē, bet 1932. gadā Pasadīnā dalījis trešo vietu ar toreizējo Pasaules šaha čempionu Aleksandru Aļehinu, turklāt bijis parāks savstarpējā partijā. 1934. un 1936. gadā dalījis trešo vietu ASV atklātajā šaha čempionātā. Bijis pazīstams kā labs ātrspēles speciālists, un 1935. gada ASV labāko šahistu ātrspēles turnīrā uzvarējis visās 12 partijās.

No 1938. gada pārstājis regulāri piedalīties šaha turnīros, jo nopietni pievērsies savam pamatdarbam, lai uzturētu ģimeni. Strādājis apdrošināšanas, telefona sakaru un auto pārdošanas jomā.

Par vēsturiskajiem panākumiem turnīros FIDE 1986. gadā Deikam piešķīrusi starptautiskā lielmeistara (GM) goda nosaukumu.

Atsauces
--------

1. ↑  OlimpBase :: Men's Chess Olympiads :: Arthur William Dake

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 13978978
* LCCN: n93030562

 |

 |
**Karputis** jeb **žaunastvēži**, arī **žaunastes** (*Branchiura*) ir žokļkājvēžu klases apakšklase. Karputis mēdz dēvēt arī par **zivjēžiem**, **zivjutīm**. Karputis sastopamas kā saldūdeņos, tā sāļūdeņos, tās ir īslaicīgi zivju ārējie parazīti (ektoparazīti). Karputu vienīgā recentā kārta ir *Arguloida*. *Cyclida* kārtas pārstāvji (15 ģintis) dzīvoja no karbona līdz krīta periodam.

Morfoloģija
-----------

Ķermeņa ārējā uzbūve skaidri liecina par pusparazītisku dzīvi, kā arī par to radniecību ar airkājiem. Ķermenis plakans, ovāls, 2–10 mm garš. Galva saplūdusi ar pirmo krūšu segmentu. Trīs segmentu krūšu nodalījumam ir trīs pāri divzarainu peldkāju. Pakaļējais ķermeņa nodalījums ir nesegmentētais divdaļīgais vēders. Augšžokļi pārveidojušies par stiletiem, bet pirmais žokļkāju pāris par spēcīgiem piesūcekņiem. No olas izšķīlies kāpurs maz atšķiras no pieauguša dzīvnieka.

Sistemātika
-----------

Apakšklasē ir ~200 sugu. Latvijā konstatētas 2 sugas: Karpu zivjēdis (*Argulus foliaceus*) un Lašu zivjēdis (*Argulus coregoni*).

**Apakšklase** Karputis (*Branchiura*)

* kārta *Arguloida*
	+ dzimta *Argulidae*
		- ģints *Argulus*
		- ģints *Dolops*
		- ģints *Chonopeltis*
	+ dzimta *Dipteropeltidae*
		- ģints *Dipteropeltis*
* kārta †*Cyclida*

(†) - izmirušu organismu grupa.

Atsauces
--------

1. ↑  Zooloģija — 1. sēj. (Bezmugurkaulnieki), red. G. Abrikosovs un L. Levinsons — LVI, Rīga, 1964. g. 228.lpp.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Branchiura*** |
|  |
| --- |
| 
Valkīras ledus kupola atrašanās vieta.
 |

**Valkīras leduskupols** (norvēģu: *Valkyrjedomen*), saukts arī **F kupols** (angļu: *Dome F*) vai **Fudzi kupols** (*Dome Fuji*) ir viens no Polārā plato paaugstinājumiem jeb ledus kupoliem Austrumantarktīdā. Augstāko punktu 3810 m vjl kupols sasniedz Domufudži polārstacijas apkaimē. Kupola nosaukums sākotnēji bija «F kupols», jo polārā plato virsmas paaugstinājumiem tika piešķirti latīņu alfabēta burtu kodi (A, C, F kupoli un B grēda). Nosaukts pēc skandināvu mitoloģijas personāžiem valkīrām.

Kupola apkaimi 3600 m augstumā pirmā sasniedza PSRS antarktiskā ekspedīcija 1963./1964. gadā. Leduskupola aprises pēc radiozondēšanas materiāliem tika noteiktas 1967.–1979. gados. Kopš 1995. gada tuvu kupola augstākajam punktam darbojas Japānas vasaras polārstacija Domufudži.

Atsauces
--------

1. ↑  «Dome C FAQ». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2011. gada 6. jūnijā. Skatīts: 2011. gada 27. janvārī.
2. ↑  «Where is the best site on Earth? Domes A, B, C and F, and Ridges A and B». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2010. gada 21. jūlijā. Skatīts: 2011. gada 27. janvārī.
3. ↑  ASV Ģeoloģijas dienesta Ģeogrāfisko nosaukumu informācijas sistēma *(USGS GNIS)*: Valkīras leduskupols

Koordinātas: 77°30′S 37°30′E﻿ / ﻿77.500°S 37.500°E﻿ / -77.500; 37.500

Ārējās saites
-------------

* Zinātnieki atklāj visaukstāko vietu uz Zemes: dažu minūšu laikā aizsalst acis un plaušas
**Valters Brauns** (angļu: *Walter Shawn Browne*; 1949. gada 10. janvāris Sidneja — 2015. gada 24. jūnijs Lasvegasa) bija Austrālijā dzimis ASV starptautiskais lielmeistars šahā (1970).

Biogrāfija
----------

Piedzimis Sidnejā. Viņa tēvs bijis amerikānis, bet māte - austrāliete. 1968. gadā kļuvis par Austrālijas šaha čempionāta uzvarētāju un līdz 1973. gadam starptautiskajos turnīros, tajā skaitā divās Pasaules šaha olimpiādēs, pārstāvējis Austrāliju. Vēlāk sešas reizes (1974, 1975, 1977, 1980, 1981, 1983) uzvarējis ASV šaha čempionātos, atkārtojot Roberta Fišera un Semjuela Reševska rekordu. Labi spēlējis šaha turnīros pēc Šveices sistēmas un trīs reizes uzvarējis ASV atklātajos čempionātos, septiņas reizes turnīrā *American Open* un 11 reizes turnīrā *National Open Championship*, kā arī 1991. gadā uzvarējis Kanādas atklātajā šaha turnīrā, bet 1974. gadā bijis pirmais plašā starptautiskā šaha turnīrā Kalifornijā.
Trīs reizes piedalījies Pasaules šaha čempiona nosaukuma izcīņas cikla starpzonu turnīros, kur lielāko panākumu guvis 1985. gadā Meksikā, kad ieņēmis 9. vietu. Par panākumiem turnīros FIDE 1969. gadā Braunam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 1970. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

Sekmīgi pārstāvējis Austrālijas un ASV komandas Pasaules šaha olimpiādēs, kurās piedalījies 6 reizes (1970-1974, 1978, 1982-1984). Komandu vērtējumā izcīnījis 4 bronzas (1974, 1978, 1982, 1984) medaļas, bet individuālajā vērtējumā izcīnījis bronzas (1972) medaļu.

2003. gadā uzņemts ASV šaha slavas zālē, bet 2005. gadā uzvarējis ASV senioru šaha čempionātā. Līdz pat sava mūža beigām piedalījies šaha turnīros. Miris pēkšņā nāvē pēc dalītās 9.-15. vietas Lasvegasas starptautiskajā šaha festivālā.

Atsauces
--------

1. ↑  The US chess championship
2. ↑  Lone Pine (1974)
3. ↑  1985 Taxco Interzonal Tournament
4. ↑  OlimpBase :: Men's Chess Olympiads :: Walter Shawn Browne
5. ↑  «Las Vegas International Chess Festival 2015». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 8. maijā. Skatīts: 2016. gada 12. maijā.

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 287736175
* LCCN: n91107197
* ISNI: 0000 0000 6524 0815

 |

 |
Koordinātas: 59°19′25″N 18°05′15″E﻿ / ﻿59.32361°N 18.08750°E﻿ / 59.32361; 18.08750

Kastelholmenas tilts
**Kastelholmenas tilts** ir tilts Stokholmā, kas savieno Šepsholmenas salu ar Kastelholmenas salu.

Vēsture
-------

Pirmais tilts netālu no pašreizējā tilta vietas tika uzcelts jau 1640. gadā, tas bija koka tilts un garāks par pašreizējo tiltu. Pazeminoties ūdens līmenim, zemes platības uz salām palielinājās un 1670. gadā papildus tika uzbūvēts vēl viens koka tilts. Starp šiem abiem tiltiem atradās neliela osta. Vēlāk jauns tilts aptuveni pašreizējā tilta vietā pāri nogrimuša kuģa vrakam tika uzbūvēts 1818. gadā, izmatojot arī vraka detaļas.[1]

Pašreizējais tilts
------------------

Pašreizējais tilts tika uzbūvēts 1880. gadā, tas ir īss un zems tilts, kura būvniecībai ir izmantots betons, bet tilta margas ir veidotas no dzelzs. Tiltam vairākas reizes ir veikti remontdarbi un pārbūve 1936. gadā.[1] Ūdens satiksme zem šī tilta ir aizliegta.

Ārējās saites
-------------

* www.sjogard.se

Atsauces
--------

1. 1 2  «Karta Skepps- och Kastellholmarna». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2007. gada 7. augustā. Skatīts: 2011. gada 25. jūnijā.

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Kastelholmena  |
| --- |
|  |
| 
* Kastelholmenas tilts
* Kastelleta
* Slidošanas paviljons

 |

 |
Lēcveidīgs mākonis
**Lēcveidīgie mākoņi** jeb lentikulārie mākoņi ir mākoņi, kuri veidojas starp diviem gaisa slāņiem. Šie mākoņi nekur nekustas, lai cik stiprs nebūtu vējš. Gaisa plūsma, kura plūst gar zemes virsu, apiet šķēršļus un veidojas gaisa viļņi. Parasti šie mākoņi redzami no vējainās kalnu grēdu puses, kā arī virs atsevišķām kalnu virsotnēm 2—15 km augstumā. 

Viļņveida plūsmās notiek nepārtraukts ūdens tvaiku kondensācijas process (kad tiek sasniegts rasas punkta augstums) un iztvaikošana (lejupejošās gaisa plūsmas gadījumā). Tāpēc mākoņi nemaina savu atrašanās vietu debesīs, bet stāv tajās, it kā tie tur būtu pielīmēti. 

Lēcveida mākonis, novērots pie Tukuma
Lēcveidīgo mākoņu parādīšanās nozīmē, ka atmosfērā ir spēcīgas horizontālas gaisa plūsmas, kuras veido viļņus virs kalniem, kā arī, ka gaisā ir pietiekami daudz mitruma. Tas saistīts ar atmosfēras frontes tuvošanos un ar enerģisku gaisa pārnesi no attālajiem rajoniem.

Ārējās saites
-------------

* Piczo.com plaša attēlu galerija

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Mākoņu veidi |
| --- |
|  |
| Ļoti augstie | 
* Perlamutra mākoņi (PSCs)
* Sudrabainie mākoņi

 |
|  |
| Augstie | 
* Spalvmākoņi (Ci)
* Spalvu gubumākoņi (Cc)
* Spalvu slāņmākoņi (Cs)

 |
|  |
| Vidējie | 
* Augstie gubumākoņi (Ac)
* Augstie slāņmākoņi (As)

 |
|  |
| Zemie | 
* Migla
* Slāņmākoņi (St)
* Gubumākoņi (Cu)
* Plakanie gubumākoņi (Cu hum)
* Slāņu gubumākoņi (Sc)
* Lietus slāņmākoņi (Ns)

 |
|  |
| Vertikālās attīstības | 
* Gubumākoņi (Cu)
* Gubu lietusmākoņi (Cb)
* Izvirduma vai ugunsgrēka mākoņi

 |

 |
**Filips Stamma** (angļu: *Philipp Stamma*; 1705. gads, Alepo — 1755. gads, Londona) bija arābu izcelsmes Lielbritānijas šahists.

Biogrāfija
----------

Piedzimis kristīgu arābu ģimenē. 18. gadsimta 20. gados pārcēlies uz dzīvi Londonā, kur strādājis par austrumu valodu tulku Lielbritānijas ārlietu ministrijā. Bijis precējies, divu dēlu tēvs.

1737. gadā Parīzē izdevis šaham veltītu grāmatu franču valodā — *Essai sur le jeu des echecs* ("Šaha spēles pieredze, kas satur noteikumus, kā labi spēlēt un gūt panākumus ar smalku gājienu palīdzību, kurus var nosaukt par šīs spēles noslēpumiem"). Šajā grāmatā Stamma apkopojis 100 dažādas pozīcijas, kurās uzvara bija panākama ar efektīgu kombināciju vai elegantu etīžu palīdzību. 1745. gadā Londonā izdevis savu grāmatu atkārtoti angļu valodā, papildinot to ar 74 atklātņu variantiem. Arī turpmāk Stammas grāmata tika vairākkārt izdota atkārtoti un tulkota vācu, itāļu un citās Eiropas valodās. Tā laika šahistiem tā paaugstināja interesi par šaha uzdevumiem un etīdēm.

1747. gadā Londonā nospēlējis maču ar tolaik jauno franču šahistu Andrē Danikanu Filidoru, kurā visas partijas spēlējis ar melnajiem un visus neizšķirtus ieskaitījis sev kā zaudējumus (+2, −8).

Ar Stammas vārdu ir saistīta arī mūsdienās pieņemtās šaha partijas algebriskās pieraksta notācijas izgudrošana.

Ārējās saites
-------------

* Filips Stamma šahista profils vietnē chessgames.com
* Filips Stamma šahista kompozīcijas vietnē "Chess Problem Database Server"

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 50018374
* LCCN: nr93036886
* ISNI: 0000 0000 1018 9696
* GND: 118616684
* BNF: cb10417917z (data)

 |

 |
Lēca.
Optikā **lēca** ir dzidrs ķermenis, parasti stikla, ko no apkārtējās vides norobežo dažādas (sfēriskas, cilindriskas utt.) lauzējvirsmas. Visbiežāk lieto izliektas un ieliektas lēcas. Izliektām lēcām vidusdaļa ir biezāka nekā malas, ieliektām lēcām - otrādi. Izliekta lēca paralēlu gaismas staru kūli fokusē vienā punktā (fokusā), bet ieliektā - izkliedē. Lēca ir svarīgākā dažādu optisko instrumentu (mikroskops, teleskops utt.) sastāvdaļa. Lēcas optiskās īpašības raksturo tās galvenā fokusa attālums.

Saistīti jēdzieni
-----------------

Sfēriskās lēcas pēc to ģeometriskās formas iedala izliektās 
un ieliektās. Izliektās lēcas darbojas kā savācējlēcas, bet 
ieliektās lēcas — kā izkliedētājlēcas.

Plānai sfēriskai lēcai fokusa attālumu {\displaystyle F\!}, priekšmeta attālumu 
līdz lēcai {\displaystyle d\!} un attēla attālumu {\displaystyle f\!} līdz lēcai saista lēcas 
formula

{\displaystyle D={\frac {1}{F}}={\frac {1}{d}}+{\frac {1}{f}}}

Lēcas staru lauztspēju raksturo optiskais stiprums. Lēcai, 
kuras fokusa attālums ir {\displaystyle F\!}, optisko stiprumu nosaka pēc formulas

{\displaystyle D={\frac {1}{F}}}

Reālām lēcām piemīt attēla kropļojumi — aberācijas. Gaismas 
dispersija rada hromatisko aberāciju. Ja lēcas malās 
stari lūst stiprāk kā malās, tad novēro sfērisko aberāciju. Sfēriskā aberācija ir atkarīga no dažādiem faktoriem, galvenie starp tiem ir lēcas forma un tās materiāla refrakcijas (laušanas) indekss. Samazinoties refrakcijas indeksam samazinās arī sfēriskās aberācijas. Vismazākās sfēriskās aberācijas ir novērojamas plakani-izliektām lēcām stāvoklī ar izliekto pusi pret gaismas avotu.

Visizplatītākie acs optiskie defekti ir tuvredzība un tālredzība, 
ko novērš, acs priekšā novietojot lēcu.

Lai palielinātu redzes leņķi, izmanto optiskos instrumentus 
— lupu, mikroskopu vai tālskati. Debess objektus novēro ar teleskopiem.

Skatīt arī
----------

* Kontaktlēca
* Mikroskops
* Optiskais stiprums
* Spogulis
* Stikls

Literatūra
----------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Lēcas*** |

1. ↑  *Par fiziku un fiziķiem*, B. Rolovs, J. Eidusa redakcijā, Rīga, Zinātne, 1989, ISBN 5-7966-0330-2
2. ↑  «Fizika 12. klasei, Lielvārds, 4. nodaļa, kopsavilkums». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2008. gada 12. jūnijā. Skatīts: 2008. gada 22. martā.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* LCCN: sh85075999
* GND: 4167776-6
* BNF: cb11978540v (data)
* NDL: 00569413

 |

 |
Vispārējā nozīmē **rekvizīts** ir kaut kas tāds, kas nepieciešams pie kādas konkrētas lietu kārtības vai situācijas.

Teātrī rekvizīts (latīņu *re* 'atkal' *quaerere* 'prasīt') ir jebkurš priekšmets, kuru izrādes laikā izmanto aktieris. Rekvizīts no dekorācijas atšķiras ar to, ka ir neliels, manipulējams ar rokām. Rekvizītam no skatītāju vietām jāizskatās kā priekšmetam, kuru tas reprezentē; dažkārt sadzīves priekšmeti uz skatuves tā neizskatās, tāpēc tiek pārveidoti (piemēram, tukšs audekla maiss var tikt iestīvināts, lai vairāk ārēji atgādinātu maisu). Rekvizītus mēdz speciāli izgatavot vai pārveidot arī drošības dēļ (piemēram, neasi zobeni vai šķietami stikla trauki, kas izgatavoti no kristalizēta cukura).

Par rekvizītiem atbild rekvizitors.

Uzņēmējdarbībā, finansēs, juridisprudencē un citās jomās ar rekvizītu saprot dažādu obligāti nepieciešamus dokumentu datus. Piemēram, komersantu līgumos ir jānorāda komercsabiedrības firmu, tās adresi, bankas kontu u.c.

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* LCCN: sh85127251
* GND: 4128664-9

 |

 |
**Kaspijska** (krievu: *Каспийск*) ir pilsēta Krievijā, Dagestānas Republikā. Izvietojusies Kaspijas jūras krastā 14 km uz dienvidiem no republikas galvaspilsētas Mahačkalas. Pilsētā ļoti dažāds iedzīvotāju nacionālais sastāvs; lielākie etnosi ir lezgīni (21,4%), dargi (20,7%), avāri (14,6%), laki (14,2%), kumiki (9,7%), krievi (9,0%) un tabasarani (5,4%).

Vēsture
-------

Apdzīvotā vieta dibināta 1932. gadā kā strādnieku ciemats **Dvigateļstroja** (*Двигательстрой*) pie jaunbūvējamas dīzeļdzinēju rūpnīcas *Dagdizel*. 1947. gadā piešķirts pilsētas statuss un tagadējais nosaukums. 1996. gada 16. novembrī čečenu teroristi uzspridzināja daudzdzīvokļu māju, nogalinot 68 cilvēkus; mērķis esot bijis mājā dzīvojošie robežsargi. 2014. gadā Kaspijska iekļauta monopilsētu sarakstā ar sarežģītu sociāli ekonomisko stāvokli.

Atsauces
--------

1. ↑  Russia detains three bombing suspects

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Kaspijska***.
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Dagestānas pilsētas |
| --- |
|  |
| Dagestānas ģerbonis | 
* Buinakska
* Dagestanskije Ogņi
* Derbenta
* Hasavjurta
* Izberbaša
* Južnosuhokumska
* Kaspijska
* Kiziljurta
* Kizļara
* **Mahačkala**

 | Dagestānas karogs |

 |
**Filips fon Klets** (vācu: *Maximilian Philipp Friedrich von Klett*; dzimis 1833. gada 20. jūlijā, miris 1910. gada 1. oktobrī) bija vācu šaha problēmists.

Dzīves gājums
-------------

Klets bijis Lūdvigsburgas Kara skolas virsnieks un uzdienējis tur līdz kapteiņa pakāpei. No 1870. līdz 1880. gadam pildijis šīs iestādes komandiera pienākumus. Par nopelniem Klets ticis apbalvots ar Virtermbergas Kroņa goda bruņinieka krusta ordeni. Savus pēdējos mūža gadus kā pensionārs viņš pavadījis Kalvā.

Šaha kompozīcija
----------------

Klets bija viens no spilgtākiem vecvācu skolas pārstāvjiem. 1878. gadā viņš publicēja savu uzdevumu izlasi ar 112 uzdevumiem, vairums no tiem bija daudzvilči. Parasti viņa uzdevumi bija grūti risināmi. Piemērā sniegtas uzdevums ir viens no vieglākajiem viņa uzdevumiem.

### Šaha uzdevuma piemērs

**№ 1. Filips Klets**  
 *Sonntags-Blatt für Schach-Freunde*, 1861**Mats 5 gājienos**
**Risinājums:**

**1. Ze5! c3!** (Neder 1. ... Kxe5, 2. Lg7# dēļ.) **2. Zxd4 Kxe5 3. Le7 Kxd4 4. Ld6 e5 5. Lc5#**

Bibliogrāfija
-------------

* *Ph Klett's Schachprobleme. Mit einer Einführung in die Theorie des Schachproblems.* Veit und Comp, Leipzig 1878 Online (vāciski)

Skatīt arī
----------

* Vecvācu skola

Atsauces
--------

1. ↑  Īsa biogrāfija vietnē *Chess Composers* (angliski)
2. ↑  «Zur Geschichte der Kriegsschule» (vācu). Landesarchiv Baden-Württemberg. Skatīts: 2016-11-05.
3. ↑  Hof- und Staatshandbuch des Königreichs Württemberg 1907, Seite 40 (vāciski)

Ārējās saites
-------------

* Filipa fon Kleta šaha uzdevumi vietnē PDB
**Vineta Kveinis** (lietuviešu: *Vineta Kveinys*; dzimusi kā **Lāce** 1962. gada 25. decembrī Kuldīgā) ir Latvijas un Lietuvas šahiste.

Biogrāfija
----------

1970. gadu beigās un 1980. gadu sākumā bijusi viena no perspektīvākajām Latvijas jaunajām šahistēm. Kuldīgas šaha trenera Jāņa Vilerta (1943—2001) audzēkne. Lielmeistaru Mihaila Tāla un Aivara Gipšļa šaha skolas dalībniece. 1978. gadā Taškentā pārstāvējusi Latvijas izlasi PSRS skolēnu spartakiādē un bijusi viena no retajām komandā, kas turnīru beigusi ar pozitīvu bilanci. Divas reizes pēc kārtas piedalījusies Latvijas sieviešu šaha čempionāta finālos (1980, 1981). 1981. gadā beigusi Kuldīgas 3. vidusskolu. Tajā pašā gadā iestājusies Maskavas Valsts Centrālā fiziskās kultūras institūta šaha nodaļā, kuru beigusi 1986. gadā. Studiju laikā apprecējusies ar nākamo Lietuvas šaha lielmeistaru Aloizu Kveini un pēc augstskolas beigšanas pārcēlusies uz dzīvi Lietuvā. Pēdējos gados pazīstama kā viena no vadošajām Lietuvas korespondencšahistēm. Lietuvas izlases sastāvā izcīnījusi sudraba medaļu Pasaules sieviešu korespondencšaha 7. olimpiādē (2007—2009). Olimpiādē spēlējusi pie 3. galdiņa un individuālajā vērtējumā ierindojusies 5. vietā.

Vietas Latvijas šaha čempionātā
-------------------------------

* 1980. gads — 7.-8. vieta.
* 1981. gads — 8. vieta.

Atsauces
--------

1. ↑  Lietuvos sporto enciklopedija
2. ↑  Team Championship of USSR (juniors) - Tashkent 16.9-1.10.1978
3. ↑  1981. gada KCV absolventi
4. ↑  «Igor GLEK / Глек И. - Выпускники». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2011. gada 24. decembrī. Skatīts: 2011. gada 7. decembrī.
5. ↑  Player Details: Kveinys, Vineta
6. ↑  «Lietuvos korespondencinių šachmatų federacija». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 21. jūnijā. Skatīts: 2016. gada 22. decembrī.
7. ↑  CCO/L7/final Board 3, Ladies Olympiad 7 Final Board 3

Literatūra
----------

* Encyclopedia of Latvian chessplayers : 1900-2000 / compiled by Val Zemitis ; editors, J. Vitomskis ... [et al. ]. [ASV : b. n.], 2009 2 sēj. : il. portr. ; 29 cm.

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Korespondecšahista profils ICCF mājaslapā (angliski)
**Sergejs Šipovs** (krievu: *Сергей Юрьевич Шипов*, dzimis 1966. gada 17. aprīlī) ir Krievijas šaha lielmeistars (1996), kā arī šaha treneris, komentētājs, rakstnieks un šaha popularizētājs.

Dzīvesgājums
------------

Dzimis 1966. gada 17. aprīlī Vladimiras apgabala Muromas pilsētā. 1970. gadu sākumā kopā ar ģimeni pārcēlās uz Kiržaču, kur apmeklēja šaha pulciņu. Otrajā klasē smagi traumēja kāju un trīs ar pusi gadus aizvadīja slimnīcā. 1979. gadā iestājās Maskavas sporta internātskolā, kur kopā ar viņu vienā klasē mācījās topošie lielmeistari Jevgeņijs Barejevs un Jurijs Dohojans. No 1983. līdz 1989. gadam studēja Maskavas Valsts universitātes Fizikas fakultātē. No 1989. līdz 1991. gadam strādāja PSRS Zinātņu akadēmijas ķīmijas un fizikas universitātē.

1992. gadā saņēma starptautiskā meistara titulu, bet 1996. gadā kļuva par šaha lielmeistaru. 1998. gadā izcīnīja Krievijas vicečempiona titulu. Piedalījās 1999. gada pasaules šaha čempionātā.

Bija Garija Kasparova sparinga partneris.

Kopš 1999. gada dzīvo un strādā Maskavā.

Guvis ievērojamus panākumus trenera darbā. Pie viņa trenējās tādi pazīstami šaha lielmeistari kā Aleksandra Kosteņuka, Svetlana Matvejeva, Vladimirs Belovs, Jans Ņepomņaščijs, Daniils Dubovs, Grigorijs Oparins un Andrejs Jesipenko.

### Komentētāja darbs

Komentētāja karjeras gaitā sadarbojās ar tādām mājaslapām kā *kasparov-chess.ru*, *chesspro.ru* un *64.ru*. 2006. gadā izveidoja savu šaha mājaslapu *crestbook.com.*

No 2013. līdz 2014. gadam bija interneta kanālu *Chess TV* un *Chess Cast* pastāvīgais komentētājs.

2016. gada novembrī komentēja maču par šaha čempiona titulu starp Mangnusu Kārlsenu un Sergeju Karjakinu.

Kopš 2016. gada viņš ir Krievijas televīzijas kanāla *Матч ТВ* pastāvīgais šaha eksperts.

### Literārā darbība

Šipovs ir četru šaha grāmatu autors:

* Дамский Я. Шипов С. *Последняя интрига века. Каспаров-Крамник. Лондон 2000*, Maskava 2000, ISBN 5-93815-008-6
* Шипов С. *Еж. Хищники на шахматной доске*, Maskava 2004, ISBN 5-7905-2763-9
* Sergey Shipov. *The Complete Hedgehog, Vol. 1*. Mongoose Press, 2010. ISBN 978-0-9791482-1-7.
* Shipov, Sergey. *The Complete Hedgehog, Vol. 2*. Mongoose Press, 2011. ISBN 978-1-9362772-2-3.

Atsauces
--------

1. 1 2  «Crestbook.com - шахматы в онлайн». Crestbook.com.
2. ↑  «Мистер Фёст информационной эпохи». Krievijas Šaha Federācija.
3. ↑  Сергей Шипов. Мои полвека
4. ↑  «СЕРГЕЙ ШИПОВ». Krievijas Šaha Federācija.
5. ↑  ChessTV: Сергей Шипов
6. ↑  «Карлсен Карякин 2016 - чемпионат мира по шахматам - Нью-Йорк 2016». Русская Пресса. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2019. gada 2. aprīlī. Skatīts: 2020. gada 17. maijā.
7. ↑  «Сергей Шипов: «Карлсен и Карякин напоминают боксёров-тяжеловесов»». 2016. gada 13. novembrī.

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
Dzelzceļa līnijas Madona—Lubāna sākums pie Madonas stacijas
**Dzelzceļa līnija Madona—Lubāna** ir slēgta līnija, kas atklāta 1935. gadā. Tā bija 35 km gara un būvēta kā platsliežu līnija ar 1524 mm sliežu platumu. Slēgta 1990. gadā. Dzelzceļa līnija savienoja Madonu ar Lubānu, gāja cauri Praulienas pagastam un Indrānu pagastam, nedaudz arī pa Sarkaņu pagasta robežu. Līnijā bija 6 stacijas — Madona (darbojas arī mūsdienās līnijā Pļaviņas—Gulbene), Prauliena, Visagals, Meirāni, Jaunlubāna un Lubāna. Dzelzceļa izbūve ļāva izvest kokmateriālus no Lubānas mežiem un vietējiem sākt nodarboties ar cukurbiešu audzēšanu. 

Dzelzceļa līniju bija plānots savienot ar dzelzceļa līnijas Rīga—Ērgļi turpinājumu un no Lubānas būvēt dzelzceļu līdz Kārsavai. Tomēr šos plānus izjauca Latvijas okupācija 1940. gadā un Otrais pasaules karš. Kara laikā līnija cieta, bet tika atjaunota jau 1945. gadā. 1963. gadā līnijā pārtraukta pasažieru satiksme.

2002. gadā dzelzceļa līnija nodota pašvaldību īpašumā. Lēmums par līnijas pilnīgu slēgšanu pieņemts 2004. gadā. Tā kā neizmantotajā līnijā notika sliežu zādzības, 2007. gadā sliedes demontētas.

Vilcienu kustības saraksts Madonas—Lubānas līnijā 1940. gada vasarā

Ārējās saites
-------------

Meirānu stacija
Dzelzceļa līnija 2007. gada aprīlī
* «Dzelzceļa līnija Madona—Lubāna 1990. gadā.». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2013-06-30. Skatīts: 2007-03-01. (krieviski)
* «Dzelzceļa līnija Madona—Lubāna 2006. gadā.». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2013-06-30. Skatīts: 2007-03-01. (krieviski)
* Plāno slēgt sliežu ceļa posmu Madona-Lubāna

Atsauces
--------

1. ↑  1940.g. vasaras vilcienu, autobusu, tramvaju un kuģu līniju saraksts no 1940. g. 19. maija. Rīga: LETA.
2. ↑  Lauksaimnieks B. «Mani piedzīvojumi cukurbiešu audzēšanā». Sētā un Druvā, 01.07.1937.. Arhivēts no oriģināla, laiks: 16.09.2020.
3. ↑  Par valsts dzelzceļa līnijas Madona-Lubāna nodošanu pašvaldību īpašumā
4. ↑  Slēgs sliežu ceļu Madona-Lubāna
5. ↑  Nozog dzelzceļa sliedes

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Dzelzceļa stacijas līnijā Madona—Lubāna |
| --- |
|  |
| Madona → Prauliena → Visagals → Meirāni → Jaunlubāna → Lubāna |

 |
**Bertolds Laskers** (vācu: *Bertold Lasker*; 1862. gada 16. oktobris Berlinhene — 1928. gada 19. oktobris Berlīne) bija Vācijas šahists un medicīnas doktors. Pasaules šaha čempiona Emanuela Laskera vecākais brālis.

Biogrāfija
----------

No 1881. līdz 1888. gadam studējis medicīnu Berlīnes Humboltu universitātē. Lielāko daļu dzīves pavadījis Berlīnē, kur bijis praktizējošs ārsts, kā arī piedalījies vietējos pilsētas šaha turnīros. 1881. gadā vienā Berlīnes šaha turnīrā dalījis pirmo vietu ar Zīgbertu Tarrašu, bet citā palicis otrais aiz Kurta fon Bardelebena. 1883. gadā dalījis 1.-4. vietu, taču papildu turnīrā palicis ceturtajā vietā (uzvarējis Hermans fon Gotšalls). Lielāko panākumu guvis 1890. gada Berlīnes turnīrā, kad kopā ar savu brāli Emanuelu Laskeru dalījis pirmo vietu. 1891. gadā bijis otrais aiz Horeišio Karo. 1899. gada Berlīnes jaungada turnīrā bijis 10. vietā (uzvarējuši Teodors fon Ševe, Emīls Šallops un Horeišio Karo). Īsu laiku uzturējies ASV, kur 1902. gadā uzvarējis Ņujorkas štata šaha čempionātā.

Atsauces
--------

1. ↑  «New York State Chess Champions 1878–1972». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2008. gada 17. maijā. Skatīts: 2017. gada 5. janvārī.

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
**Sergejs Rubļevskis** (krievu: *Сергей Владимирович Рублевский*; dzimis 1974. gada 15. oktobrī Kurgānā) ir Krievijas starptautiskais lielmeistars šahā (1994).

Biogrāfija
----------

Šahu iemācījies spēlēt piecu gadu vecumā. Vienpadsmit gadu vecumā pirmo reizi piedalījies Kurgānas apgabala šaha čempionātā. 1991. gadā kļuvis par PSRS sporta meistaru šahā. 1994. gadā kļuvis par FIDE starptautisko lielmeistaru (GM). 1997. gadā beidzis Kurgānas valsts universitāti specialitātē "Ekonomika un menedžments".

Piedalījies FIDE Pasaules šaha čempionātos pēc izslēgšanas sistēmas. Trīs reizes nokļuvis līdz 3. kārtai (1997, 1999, 2004), pa reizei zaudējis 1. kārtā (2000) un 2. kārtā (2001).

2004. gadā uzvarējis *Aeroflot Open* šaha turnīrā, bet 2005. gadā kļuvis par Krievijas šaha čempionu pēc uzvaras turnīra superfinālā.

2005. gadā finišējis FIDE Pasaules kausa pirmajā desmitniekā un kvalificējis 2007. gada FIDE pretendentu turnīram. Tajā Rubļevskis pirmajā kārtā uzvarējis Ruslanu Ponomarjovu ar 3½:2½, bet otrajā kārtā nospēlējis neišķirti ar Aleksandru Griščuku — 3:3, bet zaudējis papildu partijās ar ½:2½.

2012. gadā Krievijas šaha federācija iecēlusi Rubļevski par Krievijas sieviešu šaha izlases galveno treneri.

Vairākkārt pārstāvējis Krievijas izlasi lielākajos komandu šaha turnīros:

* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 7 reizes (1994-2002, 2006, 2010). Komandu vērtējumā izcīnījis 4 zelta (1996, 1998, 2000, 2002) un bronzas (1994) medaļas, bet individuālajā — bronzas (2010) medaļu,
* Pasaules komandu šaha čempionātos piedalījies 3 reizes (1997—2005). Komandu vērtējumā izcīnījis 2 zelta (1997, 2005) un sudraba (2001) medaļas, bet individuālajā — 2 zelta (1997, 2001) medaļas.

Atsauces
--------

1. ↑  Rublevsky wins 58th Russian Championship
2. ↑  «Candidates Matches 2007». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 11. aprīlī. Skatīts: 2016. gada 13. aprīlī.

Ārējās saites
-------------

* Sergejs Rubļevskis šahista profils vietnē fide.com
* Sergejs Rubļevskis šahista profils vietnē chessgames.com
* Sergejs Rubļevskis šahista profils vietnē 365chess.com
* Sergejs Rubļevskis šahista profils vietnē chesstempo.com
* Sergejs Rubļevskis. Atjaunināts: 2016. gada 13. aprīlī šahista profils vietnē olimpbase.org (Pasaules šaha olimpiādes)
* Sergejs Rubļevskis šahista profils vietnē olimpbase.org (Pasaules komandu šaha čempionāti)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 60317034
* LCCN: n00099463
* ISNI: 0000 0000 1965 0151

 |

 |
Cur Mīlenu dzimtas ģerbonis (no "Baltisches Wappenbuch").
**Fon cur Mīleni** (vācu: *von zur Mühlen*) ir vācbaltiešu dzimta, kas ieceļoja Livonijas Konfederācijā 16. gadsimtā un kļuva par turīgiem tirgotājiem. 
Dzimtas piederīgie bija ierakstīti Vidzemes bruņniecības, Kurzemes bruņniecības, Igaunijas un Sāmsalas bruņniecības matrikulās.

Vēsture
-------

Dzimtas vēsture ir izsekojama līdz Dzirnavu Hermanim (*Hermann thor Moelen*, ap 1505–1559), kas bija tirgonis un 1539. gadā kļuva par Narvas rātskungu. Iespējams, ka viņš bija cēlies no tagadējās Holandes, kaut arī līdzīgi uzvārdi sastopami arī Rīgas pilsētas dokumentos.

Livonijas kara laikā Hermanis aizbēga uz Lībekas pilsētu un mira 1559. gadā Amsterdamā. Viņa dēli atgriezās Zviedru Igaunijā un piederēja pie bagātākajām Tallinas tirgotāju un rātkungu dzimtām, kas 17. gadsimtā uzvārdu nomainīja uz "cur Mīleni". 
Tallinas birģermeistara Indriķa cur Mīlena (*Hinrich zur Mühlen*) trīs dēli 18. gadsimta sākumā nodibināja trīs dzimtas atzarus, no kuriem vecākā dēla Tomasa pēcnācēji apmetās uz dzīvi Holandē, vidējā dēla Hermaņa Johana pēcnācēji izveidoja piecus dzimtas atzarus, bet jaunākā dēla Kornēlija pēcnācēji līdz pat Pirmajam pasaules karam saimniekoja dzimtas īpašumā Pīrsalas (*Piirsalu, Piersal*) muižā tagadējā Lēnes apriņķī Igaunijā.

1792. gadā Svētās Romas impērijas ķeizars Leopolds II pēc 6000 guldeņu iemaksas piešķīra dzimtas piederīgajiem bruņnieku statusu, kas deva papildus iespējas iegādāties lauku muižas un taisīt karjeru valsts pārvaldē un militārajā dienestā.

Pēc Molotova-Rībentropa pakta noslēgšanas 1939. gadā cur Mīlenu dzimta izceļoja uz okupētās Polijas zemēm, pēc kara pārcēlās uz VFR. Pašlaik dzimtas pārstāvji mīt ne tikai Vācijā un Nīderlandē, bet arī Zviedrijā, Šveicē, Beļģijā, Luksemburgā, Krievijā, ASV, Kanādā, Taizemē un Ķīnā. Uz dzimtas saietiem parasti pulcējas vairāk kā 100 cilvēku no visas pasaules.

Slaveni Cur Mīleni
------------------

* Vilhelms fon cur Mīlens (1792–1847), Krievijas Impērijas armijas ģenerālmajors
* Rūdolfs Jūlijs fon cur Mīlens (1845-1913), gleznotājs
* Raimunds fon cur Mīlens (1854–1931), dziedātājs (tenors)
* Heincs fon cur Mīlens (*Heinrich Dieter von zur Mühlen*, 1914-2005), vēsturnieks

Cur Mīlenu muižas
-----------------

* *Piersal*, tagad *Piirsalu* (Lēnes apriņķī)
* *Neu-Tennasilm*, tagad *Uusna* (Viiratsi pagasts, Vīlandes apriņķis)

Literatūra
----------

* Heinz von zur Mühlen, Reval vom sechzehnten bis zum achtzehnten Jahrhundert. Gestalten und Generationen eines Ratsgeschlechts, Köln – Wien 1985;
* Die Familie thor Moelen/zur Mühlen im Wandel der Zeiten 1505-2005, Tallinn 2005.

Atsauces
--------

1. ↑  Dr. Patrik von zur Mühlen. Herman thor Moelen (1505-1559) und die Familie zur Mühlen in den Niederlanden (vāciski)

Ārējās saites
-------------

* Familie von zur Muehlen
* Jubilaeumszeitung (PDF; 2,2 MB)
***Crowd*** ir Latvijas alternatīvā roka un *power pop* mūzikas grupa.

Vēsture
-------

Grupas izveidojās 1998. gadā, taču aktīvi sāka darboties 2 gadus vēlāk, kad grupai pievienojās vokāliste Jana Čakste, kuras balss ieviesa būtiskas izmaiņas grupas skanējumā. 2004. gadā, kad sastāvs bija nostabilizejies, grupa ieguva dažādas godalgas jauno grupu festivālos. Lielākā no tām bija „Lielā Sinepju balva" festivālā „Sinepes un Medus 2004". Balva bija iespēja kompānijas „Raibā Taureņa ieraksti" paspārnē deviņās dienās ierakstīt un izdot albumu. 2004. gada beigās grupa Crowd iesildīja dūmmetāla/gotiskā metāla grupu *Paradise Lost*.

2005.gada februārī klajā nāca debijas albums „Jūtu evolūcija". Drīz vien grupu pamet bundzinieks Zigmārs Kics. Septembrī grupai pievienojas jauns bundzinieks Jims (Rihards Neverovskis) (ex-DFE). Grupas skanējumu papildina arī viesmākslinieki Jariks džambs, perkusijas, Aldis džambs, perkusijas un Iļja — akordeons. 2006. gadā pirmais singls „Sniegs" no topošās plates jau iekļuva Latvijas radiostaciju rotācijā. Bet otrais singls „Ia Nēi" nupat ir uzsācis savu ceļu radio stacijās. 2007. gada sākumā no grupas aizdodas Māris Vaivods. Bet CROWD nenolaižot rokas, dodas tālāk un jaunā basista meklējumi vainagojas ar panākumiem — grupai pievienojas Artūrs Ļubļinskis. Taču jau gada otrajā pusē notiek vēl viens negaidīts pavērsiens, bundzinieks Rihards paziņo par aiziešanu. Tā nu palikuši bez ritma sekcijas, grupas dalībnieki nododas pārdomām, jaunu dziesmu radīšanai. Un 2008. gada aprīlī saules stari beidzot apspīd CROWD dārziņu un pa vārtiņiem ienāk jauns bundzinieks Dairis Kaunesis. Pateicoties šiem jaunajiem dalībniekiem, grupa ar jaunu sparu ķeras pie jaunā albuma dziesmu sagatavošanas un koncertēšanas.

Diskogrāfija
------------

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| **Gads** | **Vāciņš** | **Nosaukums** | **Izdevējs** |
| *2005* |  | *Jūtu Evolūcija* | *Raibā taureņa ieraksti* |
| *2006* |  | *Īa Nēi (singls)* | *Mikrofona ieraksti* |

Atsauces
--------
**Cukurs C-6 *Trīs Zvaigznes*** bija vieglā tāllidojuma lidmašīna, ar kuru Herberts Cukurs no 1936. gada 20. oktobra līdz 1937. gada 16. jūlijam veica lidojumu no Rīgas līdz Austrumāzijai un atpakaļ, pārlidojot pāri 22 valstīm Eiropā un Āzijā, izņemot PSRS. Ceļojuma laikā Cukurs sūtīja fotogrāfijas un ceļojuma aprakstus žurnālam "Atpūta" no Serbijas, Indijas, Kambodžas, Borneo, Filipīnām, Malaizijas. Lidmašīna gaisā bijusi kopsummā 277 stundas un nolidojusi 40 045 km.

Lidmašīnas raksturojums
-----------------------

Herberts Cukurs lidmašīnu uzbūvējis 1935. gadā pēc atgriešanās no sava Gambijas lidojuma.
Pēc saviem lidojuma radītajiem līdzinājās ar rietumu tā laika iznīcinātajiem.
Būves izmaksas sasniedza 24 000 latu, daļu izdevumu sedza Kara ministrs Jānis Balodis — nauda tika izlietota apšuves izgatavošanai, Horda laku rūpnīca veica lidmašīnas nokrāsošanu, VEFs deva radiostaciju, 3-diapazonu, telegrāfa režīmā sazinājās — 600 km attālumā, telefona režīmā -150 km, un elektroaprīkojumu.

Starp pilotu un motoru tika uzstādīta ugunsdroša alumīnija-azbesta siena.
Pirmo reizi Latvijas aviobūvē tika pielietots aviohorizonts, visi pamatmērinstrumenti tika dublēti.
Tika uzstādītas bākugunis un 450 vatu prožektors nakts lidojumiem.
Uz "Cukurs C-6 Trīs Zvaigznes" bāzes izgatavots Latvijas Gaisa spēku bumbvedējs Cukurs C-6bis.

Tehniski taktiskie parametri
----------------------------

|  |  |
| --- | --- |
| Modelis | C-6 |
| Spārna izmērs metros | 11,00 |
| Garums metros | 8,0 |
| Augstums metros | 2,30 |
| Spārna laukums m2 | 12,80 |
| Masa kg |  |
| Tukšs lidaparāts | 525 |
| Maksimālā pacelšanās masa | 1150 |
| Dzinēja tips | 1x *De Havilland Gipsy Major* |
| Dzinēja jauda ZS | 130 |
| Maksimālais ātrums km/h | 300 |
| Kreiserātrums km/h |  |
| Nolidošanas attālums km | 820 |
| Pacelšanās ātrums m/min | 188 |
| Maksimālais lidojuma augstums | 4500 |
| Ekipāžas lielums (cilvēki) | 1 |

Ārējās saites
-------------

* Cukurs C-6bis
* Pa Cukura pēdām
* WYKAZ SAMOLOTÓW; ŁOTWA
* Seabee

  


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Valsts karogs: Latvija Latvijā konstruētās lidmašīnas |
| --- |
|  |
| 
* KOD-1
* VEF I-11
* VEF I-12
* VEF I-14
* VEF I-15
* VEF I-16
* VEF I-17
* VEF I-18
* VEF I-19
* VEF JDA-10M
* Cukurs C-6 Trīs Zvaigznes
* Cukurs C-6bis

 |

 |
**Lilija Horišna** (ukraiņu: *Лилия Романовна Горишна*; dzimusi 1994. gada 28. decembrī) ir ukraiņu brīvā stila cīkstone, 2019. gada Eiropas čempionāta sudraba medaļas ieguvēja.

Biogrāfija
----------

Ar cīņas sportu Lilija Horišna sāka nodarboties 2003. gadā, deviņu gadu vecumā. Starptautiskajās cīņas sacensībās piedalās kopš 2009. gada. Viņa ir Pasaules un Eiropas čempionātu godalgoto vietu ieguvēja starp junioriem.

Ukraiņu sportiste uzvarēja arī Eiropas U23 čempionātā, kas 2015. gadā notika Polijā. Divus gadus vēlāk līdzīgā čempionātā Ungārijā viņa atkārtoja savu rezultātu.

2015. gadā Horišna piedalījās 1. Eiropas spēlēs, kas notika Baku. Svara kategorijā līdz 53 kilogramiem viņa ieņēma dalīto piekto vietu.

Viņa piedalījās Riodežaneiro vasaras olimpisko spēļu kvalifikācijas turnīrā, kas notika Ulanbatorā. Tur viņa ieņēma dalītu piekto vietu un netika iekļauta Brazīlijas spēlēs startējošo sportistu skaitā.

2019. gada aprīlī Rumānijas galvaspilsētā Bukarestē notikušajā kontinenta čempionātā svara kategorijā līdz 53 kg Lilija cīņā par zelta medaļu zaudēja sportistei no Krievijas Staļvirai Oršušai un izcīnīja pieaugušo Eiropas čempionāta sudraba medaļu, tā bija pirmā tik nozīmīgā balva viņas karjerā.

### Galveno sacensību rezultāti

#### Pasaules čempionāti

| Nosaukums | Valsts | Svara kategorija | Vieta |
| --- | --- | --- | --- |
| 2015. gada pasaules čempionāts cīņas sportā | Karogs: Ukraina Ukraina | līdz 53 kg | 13 |
|

#### Eiropas spēles

| Nosaukums | Valsts | Svara kategorija | Vieta |
| --- | --- | --- | --- |
| Cīņas sports 2015. gada Eiropas spēlēs | Karogs: Ukraina Ukraina | līdz 53 kg | 5 |
|

#### Eiropas čempionāti

| Nosaukums | Valsts | Svara kategorija | Vieta |
| --- | --- | --- | --- |
| 2014. gada Eiropas čempionāts cīņas sportā | Karogs: Ukraina Ukraina | līdz 53 kg | 15 |
| 2019. gada Eiropas čempionāts cīņas sportā | Karogs: Ukraina Ukraina | līdz 53 kg | 2 ﻿2 |
|

Apbalvojumi un pagodinājumi
---------------------------

* Ukrainas Starptautiskās klases sporta meistare.

Atsauces
--------

1. ↑  «Лилия Горишна – бронзовый призер юниорского ЧМ по женской борьбе» (krievu). sportonline.ua/. 2013. gada 16. augusts. Skatīts: 2022-03-31.
2. ↑  «Украинка Горишна завоевала серебро на чемпионате Европы по борьбе» (krievu). sport.ua. 2019. gada 12. aprīlis. Skatīts: 2022-03-31.
3. ↑  «Украинки завоевали три золота на ЧЕ по спортивной борьбе» (krievu). sport.ua. 2019. gada 11. aprīlis. Skatīts: 2022-03-31.

Ārējās saites
-------------

* FILA profils (angliski)
Priestera birete
Kardināla birete
**Birete**, saukta arī par **bereti** (itāļu: *Biretta*), ir tradicionāla katoļu latīņu rituāla garīdznieka galvassega. Tā ir apaļa un mīksta no iekšpuses, cieta četrstūrainas formas no ārpuses auduma cepure bez apmales un naga, kuras stūriem cepures augšējā daļā ir piešūti četri vai trīs pusapļa formas cieti auduma elementi, kas veido krusta formu cepures centrā. Birete var būt ar pušķi vai bez tā augšējās daļas vidū. Birete parādījās 15. — 16. gadsimtā.

Sākotnēji birete kalpoja kā galvassega, kas aizsargāja galvu no aukstuma ziemas laikā. Mūsdienās priesteri bireti uzliek parasti apbedīšanas gadījumu, kā arī citu dievkalpojumu laikā. Kardināliem pāvests svinīgi uzliek kardināla bireti to izsludināšanas laikā.

Birešu krāsas
-------------

Biretes krāsa parāda garīdznieka pakāpi Baznīcas hierarhijā. 

* priesteriem parasti melnā krāsā ar pušķi;
* prelātiem — melnā krāsā, bet apšuve un pušķis augšā ir violetā krāsā;
* bīskapiem — violetā krāsā gan birete, gan pušķis;
* kardināliem — purpursarkanā krāsā bez pušķa, tas ir viens no kardināla cepuru veidiem;
* pāvestam — baltā krāsā.

Atsauces
--------

1. ↑  "Katoļu Dzīve", 1998. Nr.1. 12.lpp.

Ārējās saites
-------------

* www.catholicity.com

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
 Romas katoļu Baznīcas garīdznieku liturģiskie tērpi  |
| --- |
|  |
| Apģērbi | 
* Alba
* Dalmatika
* Fascija
* Komža
* Ornāts
* Stola
* Sutana
* Sutana ar pelerīnu
* Veļums

 |
|  |
| Galvassegas | 
* Birete
* Galero
* Kardināla cepure
* Mitra
* Piuska

 |

 |

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
 Romas katoļu Baznīcas kardinālu insignijas  |
| --- |
|  |
| 
* Birete
* Fascija
* Gana zizlis
* Gredzens
* Krūšu krusts
* Mitra
* Pallijs

 |

 |