recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Prazems** (no grieķu: *prasites* — 'akmens sīpolloku zaļā krāsā') ir puscaurspīdīga—caurspīdīga kvarcīta vai halcedona paveids bāli zaļā — zilganzaļā krāsā — šo terminu attiecina arī uz citiem līdzīgas krāsas akmeņiem. Agrāk termins "prazems" apzīmēja noteiktas ķīmiskās uzbūves un krāsas akmeni, tagad šis termins ir kļuvis plašāks.

Visbiežāk prazema kristālus iekrāso aktinolīta ieslēgumi. Atrasti arī bāli zaļas krāsas kvarca kristāli.

Ezotērikā un dziedniecībā prazemu uzskata par labu līdzekli pret drudzi un sāpēm, tas pazemina asinsspiedienu, nomierina.

Delfu Apollona templis esot bijis celts no tīra prazema tādējādi nodrošinot priesteriem iekšējo mieru, kas nepieciešams, lai varētu pareģot.

Atradnes
--------

* ASV — Jūta, Kalifornija, Ņujorka, Pensilvānija, Rodailenda, Virdžīnija
* Austrālija — Jaundienvidvelsa un Rietumaustrālija
* Austrija — Karintija, Tirole, Zalcburga
* Dienvidāfrikas Republika
* Grieķija, Kiklādu salas — Serifosas sala
* Itālija — Trentino-Alto Adidže, Toskāna
* Krievija — Piejūras apgabals
* Vācija — Bavārija, Brandenburga, Hesene, Saksonija

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* GND: 1053463820

 |

 |
**Būtijas pussala** (angļu: *Boothia Peninsula*) vai **Kinnailapa** (inuītu: ᑭᙵᐃᓚᑉ ᓄᓇᖓ, *Kinngailap Nunanga*) ir mazapdzīvota pussala Kanādas ziemeļos. Tās ziemeļos esošais Mērčisona rags ir Ziemeļamerikas kontinenta vistālākais ziemeļu kontinetālais punkts. Administratīvi pieder Nunavutas teritorijas Kitikmeotas reģionam. Vienīgā apdzīvotā vieta ir Talurjuaka pussalas dienvidrietumos.

Ģeogrāfija
----------

Atrodas Ziemeļu Ledus okeāna krastā. Austrumos Būtijas līcis to atdala no Bafina salas, ziemeļos 2 km platais Belo šaurums — no Somersetas salas, Franklina šaurums ziemeļrietumos — no Velsas Prinča salas, bet Džeimsa Rosa šaurums dienvidrietumos — no Karaļa Viljama salas. Dienvidos ar kontinentu pussalu savieno 26 km platais Būtijas zemesšaurums. Pussalas krasti stipri izroboti, daudz līču un pussalu, piekrastē šēras. Būtijas pussala galvenokārt sastāv no prekembrija iežiem un ir līdz 573 m augsta, rietumu un dienvidu daļu aizņem zemiene. Ainavā valda tundra un arktiskais tuksnesis.

Vēsture
-------

Salu kopš seniem laikiem apdzīvojuši inuiti. Pirmais no eiropiešiem salu 1829. gadā apmeklēja britu kuģotājs Džeimss Klārks Ross, kurš to nodēvēja par godu ekspedīcijas sponsoram, džina rūpniekam Feliksam Būtam (*Felix Booth*) un sākotnēji dēvēta *Boothia Felix*.

Atsauces
--------

1. ↑  *Ģeogrāfijas vārdnīca Pasaules zemes un tautas*. Rīga : Galvenā enciklopēdiju redakcija. 1978. 135. lpp.
2. ↑  Canadian Geographical Names Database (CGNDB). Boothia Peninsula

Ārējās saites
-------------

* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)
* International Map of the World 1:1,000,000 Victoria Strait NR-12/13/14
* International Map of the World 1:1,000,000 Murchison River NR-15/16/17

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 246594601
* GND: 4213984-3

 |

 |
**Zemes kamene** (latīņu: *Bombus terrestris*) ir kameņu ģints suga, kas pieder bišu dzimtai. Šī ir izplatītākā kameņu suga rietumu Palearktikas reģionā. Šajā sugā izdala 9 pasugas, kas ir izplatītas dažādās vietās; atšķiras morfoloģiski un ar nokrāsu.

Izplatība
---------

Zemes kamene ir izplatīta Palearktikas apgabala rietumos. Zemes kamenes sugā izšķir deviņas pasugas, kuru areāli atšķiras. Nominālā pasuga *Bombus terrestris terrestris* ir izplatīta kontinentālajā Eiropā; *Bombus terrestris africanus* — Ziemeļāfrikā; *Bombus terrestris audax* — Britu salās; *Bombus terrestris calabricus* — Dienviditālijā un Sicīlijā; *Bombus terrestris canariensis* — Kanāriju salās (Grankanārijā, Gomerā, Jerro, Palmā, Tenerifē); *Bombus terrestris dalmatinus* — Francijas dienvidaustrumos, Itālijas ziemeļos, Balkānu pussalā un Anatolijas blakus reģionos, Aizkaukāzā, Kaukāzā, Irāna ziemeļos, Urāla dienvidos, Alajā un Altajā; *Bombus terrestris lusitanicus* — Francijas dienvidrietumos, Pirineju pussalā, Baleāru salās, Madeirā;*Bombus terrestris sassaricus* — Sardīnijā; *Bombus terrestris xanthopus* — Korsikā, *Capraia* salā, Elbā. Ir iespējama divu pasugu, *Bombus terrestris lusitanicus* un *Bombus terrestris terrestris* intergradācija no Dienvidfracnijas līdz centrālai Vācijai, kur abu hibrīds ir *Bombus terrestris* var. *ferrugineus* Schmiedeknecht, 1878.

Atsauces
--------

1. ↑  *Bombus*. Natural History Museum
2. 1 2 3  Pierre Rasmont, Audrey Coppée, Denis Michez & Thibaut De Meulemeester. *An overview of the Bombus terrestris (L. 1758) subspecies (Hymenoptera: Apidae)*. Ann. soc. entomol. Fr. (n.s.), 2008, 44 (1) : 243-250
**Dzeltenie tārtiņi, dzelteno tārtiņu ģints** (*Pluvialis*) ir tārtiņu dzimtas (*Charadriidae*) ģints, kas apvieno 4 mūsdienās dzīvojošas sugas. Tās ligzdo ziemeļu puslodes vai nu Arktikas, vai mērenās joslas reģionā. Latvijā sastopamas 3 dzelteno tārtiņu ģints sugas: dzeltenais tārtiņš (*Pluvialis apricaria*), tundras tārtiņš (*Pluvialis fulva*) un jūras ķīvīte (*Pluvialis squatarola*). Dzeltenais tārtiņš ir izvēlēts par Latvijas Gada putnu 2015.

Izskats un īpašības
-------------------

Dzelteno tārtiņu ģints sugas ir vidēji lieli bridējputni, kas ir lielākie visā tārtiņu apakšdzimtā. Tie ir ar garām kājām, kompaktu, vārpstveida ķermeni, īsu kaklu un nelielu galvu. Vairošanās sezonas laikā visām dzlteno tārtiņu sugām ir melna pavēdere, bet mugurpuse dzelteni vai balti raibumota. Šiem putniem ir relatīvi īss un taisns knābis. Kā visiem tārtiņu apakšdzimtas putniem arī dzeltenajiem tārtiņiem ir raksturīgs medību paņēmiens, mijoties ātram skrējienam ar sastingšanu. Turklāt atšķirībā no, piemēram, slokām, kas arī ir tārtiņveidīgie putni, dzeltenie tārtiņi medī, izmantojot redzi, nevis ar knābi iztaustot grunti.

Lielākais ģintī ir dzeltenais tārtiņš, kura lielāko indivīdu ķermeņa garums ir 29 cm, svars 312 g. Dzeltenais tārtiņš ir arī lielākā visas tārtiņu apakšdzimtas suga. Mazākais ģintī ir tundras tārtiņš *(Pluvialis fulva*), kura mazāko indivīdu ķermeņa garums ir 23 cm, svars 100 g.

Sistemātika
-----------

* **Dzelteno tārtiņu ģints** (*Pluvialis*)
	+ Amerikas dzeltenais tārtiņš (*Pluvialis dominica*)
	+ Dzeltenais tārtiņš (*Pluvialis apricaria*)
	+ Jūras ķīvīte (*Pluvialis squatarola*)
	+ Tundras tārtiņš *(Pluvialis fulva*)

Atsauces
--------

1. 1 2  World Bird List: Buttonquail, plovers, seedsnipe, sandpipers, 2018
2. ↑  «Latvijas putni: putnu saraksts». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2013. gada 18. septembrī. Skatīts: 2015. gada 14. janvārī.
3. ↑  2015. gada putns - dzeltenais tārtiņš
4. ↑  Michael Bolin "Closure: The Definitive Guide" Archived 2016. gada 22. jūlijā, *Wayback Machine* vietnē. 2010.
5. ↑  Perrins, Christopher (2004). The New Encyclopedia of Birds. Oxford: Oxford University Press.
6. ↑  Alive: Eurasian Golden Plover (Pluvialis apricaria)
7. ↑  Pacific Golden Plover (Pluvialis fulva)

Ārējās saites
-------------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Dzeltenie tārtiņi*** |

* Latvijas daba: Tārtiņu dzimta
* ZipCodeZoo: Pluvialis
Šis raksts ir par ielu Jūrmalā. Par citām jēdziena **Zemes iela** nozīmēm skatīt nozīmju atdalīšanas lapu.

**Zemes iela** ir iela Jūrmalā, Kauguru apkaimē. Zemes iela sākas krustojumā ar Talsu šoseju un beidzas krustojumā ar Mazā Nometņu ielu. Kopējais ielas garums ir 140 metri, tā ir klāta ar asfalta segumu. Zemes ielā satiksmes kustība norit vienā joslā. Ielā ir savrupmāju un vasarnīcu apbūve.

Skatīt arī
----------

* Kauguri

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Jūrmalas ielas, kuru nosaukums sākas ar burtu Z |
| --- |
|  |
| 
* 0—9
* A
* B
* C
* D
* E
* F
* G
* H
* I
* J
* K
* L
* M
* N
* O
* P
* R
* S
* T
* U
* V
* Z

 |
|  |
| Z | 
* Zaķu
* Zalkšu
* Zaļā
* Zāļu
* Zaru
* Zaubes
* Zēģeles
* Zemeņu
* Zemes
* Zemgales
* Ziedoņa
* Ziedu
* Ziemeļu
* Zigfrīda Meierovica prospekts
* Zīlīšu
* Zīriņu
* Zivju
* Zušu
* Zvaigžņu
* Zvanu
* Zvārtas
* Zvejas
* Zvejnieku
* Zvīņu
* Zvirbuļu

 |
|  |
| Ž | 
* Žubītes

 |

 |
**Degenerate** ir Lielbritānijas dubstep projekta Vex’d albums, kas tiek uzskatīts par vienu no svarīgākajiem ierakstiem dubstep vēsturē.

Vispārīga informācija
---------------------

  

**Izdošanas laiks:** 2005. gada 18. jūlijs

**Ierakstu kompānija:** Planet Mu

**Formāts:** 2x12" / 2xCD

**Kataloga numurs:** ZIQ115 (vinils) / ZIQ115CD (CD)

Iekļauto skaņdarbu saraksts (vinils)
------------------------------------

  

A1. Vex'd - Pop Pop (VIP Mix)

A2. Vex'd - Venus

B1. Vex'd - Thunder

B2. Vex'd - Angels

B3. Vex'd - Cold

C1. Vex'd - Fire

C2. Vex'd - Corridor

D1. Vex'd - Lion (VIP Mix)

D2. Vex'd - Crusher (Dub Mix)

D3. Vex'd - Slime

Iekļauto skaņdarbu saraksts (2xCD)
----------------------------------

  

### CD 1

  

01. Vex'd - Pop Pop (VIP Mix)

02. Vex'd - Thunder

03. Vex'd - Angels

04. Vex'd - Corridor

05. Vex'd - Cold

06. Vex'd - Venus

07. Vex'd - Gunman

08. Vex'd - Crusher (Dub Mix)

09. Vex'd - Fire

10. Vex'd - Destruction

11. Vex'd - Lion (VIP Mix)

12. Vex'd - Slime

  

### CD 2

  

01. Vex'd - Canyon

02. Vex'd - Pop Pop

03. Vex'd - Ghost

04. Vex'd - Lion

05. Vex'd - Smart Bomb

06. Vex'd & Search & Destroy - End Of Line

Ārējās saites
-------------

  

Informācija dīdžeju katalogā Rolldabeats.com (vinils) Archived 2007. gada 29. septembrī, *Wayback Machine* vietnē.

Informācija dīdžeju katalogā Rolldabeats.com (CD) Archived 2007. gada 29. septembrī, *Wayback Machine* vietnē.

Informācija Planet-Mu Web lapā + audio
**Dzejoļa analīze** ir filoloģijas disciplīna, kas paredz daudzveidīgu dotā teksta analīzi. Dzejoļa analīze var būt dažādu formu: zinātniskā vai brīvā stila (eseja). Dzejas analīzes pamatuzdevums ir atklāt, kā teksts ir veidots, no kā tas sastāv, kā tas rada katarsi, tā vēsturi un vietu tajā.

Dzejas analīzes mērķi
---------------------

Dzejas analīzei var būt dažādi mērķi. Piemēram, skolotājs pielieto dzejoļa analīzi, lai skolēni labāk apzinātos, kā dzejolis sasniedz savus mērķus, dzejnieks analizē dzeju, lai pilnveidotu pats savas prasmes, savukārt lasītājs — lai atklātu visu, ko dzejolis piedāvā un tādējādi gūtu lielāku izpratni par dzejoli.

**Dzejoļa analīze** ir:

* dzejoļa motīva nosaukšana un raksturošana.
* dzejoļa liriskā Es pārdzīvojumu raksturošana.
* dzejoļa kompozīciju, panta formu un pantmēra raksturošana.
* dzejoļa tēlu raksturošana.
* dzejolī izmantoto mākslinieciskās izteiksmes līdzekļu raksturošana.
* dzejolī paustā pārdzīvojuma aktualitātes raksturošana.
* dzejoļa audiālā zīmējuma noteikšana.
* dzejoļa nozīme kultūrvēsturiskā laikmeta konteksta.

Ārējās saites
-------------

* Mairas Asares dzejoļu strukturālā analīze
**Deguma dzegužpuķe** (latīņu: *Orchis ustulata* L. vai *Neotinea ustulata* (L.) R.M. Bateman, Pridgeon & M.W. Chase) ir orhideju dzimtas suga. Latvijā tā ir ļoti reta, ierakstīta Latvijas Sarkanajā grāmatā 2. kategorijā.

Apraksts
--------

|  |  |
| --- | --- |
| *Orchis ustulata*ssp. *ustulata* | *Orchis ustulata*ssp. *aestivalis* |

Daudzgadīgs, neliels, 15-40 cm augsts lakstaugs. Gumi veseli. Stublājs stāvs ar viena makstveidīga lapa. Citas lancetiskas, tumši zaļas bez plankumiem lapas sakārtotas rozetē. 
Ziedkopa blīva, diezgan gara. Neizziedējusi vai ziedēšanas sākumā vārpa izskatās violeti melna, it kā apgruzdusi, dēl ārējās apziedņa lapu krasas. Pieziedlapas īsas. Lūpa četrdaivaina. Malējās daivas šauras, atvirzītas. Gandrīz baltā zieda lūpā ar dažiem palieliem, sarkāni violetiem plankumiem. Piesis balts, īss. Auglis - stāva, iegarena pogaļa. Latvijā zied jūlijā un augustā. Dažreiz sastopama agri vasaras sākumā ziedoša forma, ssp. *aestivalis*

Izplatība
---------

Aug Eiropā un Rietumāzijā. Latvijā suga sasniedz areāla ziemeļaustrumu robežu.

Biotopi
-------

Tipiskais biotops - pļava nokalnē
Aug sausās, saulainās, ekstensīvi izmantojamās pļavās. Sugu apdraud augsnes rekultivēšana, mēslošana un atradņu aizaugšana ar krūmiem vai kokiem.

Atsauces
--------

1. ↑  Izplatība

* Werner Rothmaler: *Exkursionsflora von Deutschland. Gefäßpflanzen: Kritischer Band*. München 2005. ISBN 3-8274-1496-2
* Zigmas Gudžinskas, Mindaugas Ryla. *Lietuvos gegužraibiniai (*Orchidaceae*)*. Vilnius 2006. ISBN 9986-662-28-1.

Ārējās saites
-------------

* Latvijasdaba.lv

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Deguma dzegužpuķe*** |
Defibrilatora elektrodu pozīcija un izvietojums
**Defibrilācija** ir dzīvībai bīstamu sirds ritma traucējumu, īpaši kambaru fibrilācijas (VF) un kambaru tahikardijas (VT) ārstēšanas veids. Defibrilators piegādā sirdij elektriskās strāvas devu (ko bieži sauc par pretšoku). Lai gan tas nav pilnībā izprasts, šis process depolarizē lielu daļu sirds muskuļa, izbeidzot notiekošo aritmiju. Pēc tam ķermeņa dabiskais elektrokardiostimulators - sirds sinoatriālajā mezglā spēj atjaunot normālu sinusa ritmu. Sirdi, kas atrodas asistolē (plakana līnija), nevar restartēt ar defibrilatoru, bet to var ārstēt tikai ar kardiopulmonālo atdzīvināšanu (KPR; CPR) un intravenozo vazopresoru, kā epinefrīnu (adrenalīnu).

Atšķirībā no defibrilācijas, sinhronizētā elektriskā kardioversija ir elektriskās strāvas trieciens, kas tiek piegādāts sinhroni ar sirds ciklu. Lai gan persona joprojām var būt kritiskā stāvoklī, parasti kardioversijas mērķis ir izbeigt sliktas perfuzijas sirds ritma traucējumus, piemēram, supraventrikulāru tahikardiju.

Defibrilatori var būt ārēji, transvenozi vai implantēti (implantējams kardioverters-defibrilators), atkarībā no izmantotās vai nepieciešamās ierīces veida. Dažas ārējās ierīces, kas pazīstamas kā automatizēti ārējie defibrilatori (AED), automatizē ārstējamā ritmu diagnostiku, kas nozīmē, ka nespeciālisti vai apkārtējie var tos veiksmīgi izmantot ar nelielu apmācību vai bez tās.

Skatīt arī
----------

* Automatizētais ārējais defibrilators

* Ambulance
* Kardioversija
* Miokarda infarkts
*
**Pirazols** (1,2-diazols, α-piromonazols, C3H4N2) pieder pie azolu grupas heterocikliskajiem "aromātiskajiem" savienojumiem un ir imidazola struktūrizomērs. Pirazola nosaukums atvasināts no pirola, no kura tas atšķiras ar vienas CH-grupas nomaiņu ar slāpekli. Tā pieclocekļu cikls satur divus blakus esošus slāpekļa atomus. Pirazols ir bezkrāsaina cieta viela (adatveida kristāli no etanola vai ligroīna) ar piridīnam līdzīgu aromātu. Viegli šķīst ūdenī.

Atrašanās dabā
--------------

Dabā pirazola atvasinājumi, atšķirībā no imidazola atvasinājumiem, tikpat kā nav sastopami un ir iegūstami sintētiski.

Iegūšana
--------

Pirazolu un tā atvasinājumus iegūst, hidrazīnam un tā atvasinājumiem kondensējoties ar 1,3-dikarbonilsavienojumiem (diketoniem, aldehīdketoniem, ketokarbonskābēm).

Tie rodas arī, hidrazīnam iedarbojoties uz α,β-nepiesātinātiem aldehīdiem, ketoniem un karbonskābēm.

Pirazolu var iegūt, acetilēnam reaģējot ar diazometānu.

Īpašības
--------

Pirazolam piemīt bāziskas īpašības. Tas viegli nitrējas un sulfurējas. Pirazoli ir visai stabili savienojumi, kam nav tieksmes uz sasveķošanos vai polimerizāciju. To minerālsāļi ir ļoti nestabili.

Pirazola gredzens ir noturīgs pret kālija permanganāta iedarbību.

Pirazola atvasinājumus iespējams reducēt ar nātrija un spirta palīdzību līdz pirazolīniem un pirazolidīniem, taču reducēšana noris visai grūti, tādēļ šādus savienojumus parasti iegūst ar citām metodēm.

Izmantošana
-----------

Pirazola un pirazolona atvasinājumi ir dažu krāsvielu un medikamentu (antipirīns) pamatā.

  



 Svarīgākie heterocikli

| Heteroatomi | Trīslocekļu cikli | Četrlocekļu cikli | Pieclocekļu cikli | Sešlocekļu cikli | Septiņlocekļu cikli |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Piesātinātie | Nepiesātinātie | Piesātinātie | Nepiesātinātie | Piesātinātie | Nepiesātinātie | Piesātinātie | Nepiesātinātie | Piesātinātie | Nepiesātinātie |
| O | Oksirāns | Oksirēns | Oksetāns | Oksets | Tetrahidrofurāns | Furāns | Tetrahidropirāns | Pirāns | Oksepāns | Oksepīns |
| S | Tiirāns | Tiirēns | Tietāns | Tiets | Tetrahidrotiofēns | Tiofēns | Tiāns | Tiīns | Tiepāns | Tiepīns |
| N | Aziridīns | Azirīns | Azetidīns | Azets | Pirolidīns | PirolsPirolīnsIndols\*\*\*Karbazols\*\*\*\* | PiperidīnsHinuklidīns\* | PiridīnsHinolīns\*\*\*Izohinolīns\*\*\*Akridīns\*\*\*\* | Azepāns | Azepīns |
| 2O |  |  | Dioksetāns |  | Dioksolāns |  | Dioksāns |  |  |  |
| 2N |  |  |  | Diazets | PirazolidīnsImidazolidīns | PirazolsImidazolsPirazolīnsImidazolīns | Piperazīns | Pirazīns PirimidīnsPiridazīns | Diazepāns | Diazepīns |
| 3N |  |  |  |  |  | TriazolsBenztriazols\*\*\* |  | Triazīns |  |  |
| 4N |  |  |  |  |  | Tetrazols |  | Tetrazīns |  |  |
| 5N |  |  |  |  |  | Pentazols\*\* |  |  |  |  |
| S + N |  |  |  |  | Tiazolidīns | TiazolsIzotiazols | Tiomorfolīns | Tiazīns |  |  |
| O + N | Oksaziridīns |  |  |  |  | IzoksazolsOksazols | Morfolīns | Oksazīns |  |  |
| O + 2N |  |  |  |  |  | Furazāns |  | Oksadiazīns |  |  |

\*divi sajūgti sešlocekļu cikli    \*\*cikls sastāv tikai no slāpekļa atomiem    \*\*\*satur kondensētu benzola gredzenu    \*\*\*\*satur 2 kondensētus benzola gredzenus
**Dāvis Baltābols** (1979—2009) bija Latvijas NBS kaprālis, viens no Afganistānas kara upuriem. Viestura ordeņa lielkrusta komandieris (2010).

Dzīvesgājums
------------

Dzimis 1979. gada 8. martā Limbažos. No 2003. gada dienēja Latvijas NBS Sauszemes spēku 1. kājnieku bataljonā (LATBAT). Starptautiskajās operācijā piedalījās divas reizes, pēc pirmās misijas 2005. gadā saņēma NBS piemiņas medaļu „Par piedalīšanos starptautiskajās operācijās". Kopš 2008. gada viņš dienēja militāro padomnieku grupā ar mērķi apmācīt Afganistānas Nacionālās armijas karavīrus.

2009. gada 25. jūlijā izpildot patrulēšanas uzdevumu uz ziemeļiem no Meimenas, nokļuva apšaudē. Sakarā ar pēkšņu veselības stāvokļa pasliktināšanos viņu evakuēja uz lauka kara hospitāli, bet 26.jūlijā karavīru nogādāja Vācijas bruņoto spēku hospitālī Koblencā.

Miris 2009. gada 5. augustā Koblencā.

Apbalvojums
-----------

2010. gada 13. oktobrī par sevišķiem nopelniem Dāvi Baltābolu pēc nāves apbalvoja ar Viestura ordeni un atzina par Viestura ordeņa lielkrusta komandieri.

Piemiņa
-------

2016. gada 11.novembrī Ādažu bāzē atklāja Nacionālo bruņoto spēku kritušo karavīru piemiņas vietu.

Atsauces
--------

1. ↑  Zaudēti 7 dienesta biedri: Ādažos ierīko NBS kritušo karavīru piemiņas vietu LA.LV 2016. gada 9. novembrī
Šis raksts ir par jūras šaurumu Atlantijas okeānā. Par jūras šaurumiem Eiropā skatīt rakstu Dāņu šaurumi.
Šis raksts ir par jūras šaurumu Atlantijas okeānā. Par jūras šaurumu Kanādas Arktiskajā arhipelāgā skatīt rakstu Dāņu šaurums (Kanāda).

**Dāņu šaurums** jeb **Dānijas šaurums** (dāņu: *Danmarksstrædet*), arī **Grenlandes šaurums** (islandiešu: *Grænlandssund*), ir 290 km plats jūras šaurums, kas atdala Islandi no Grenlandes un savieno Grenlandes jūru ziemeļaustrumos ar Irmingera jūru dienvidrietumos. Šaurākajā vietā starp Rietumfjordu pussalu Islandē un Blosvila krastu Grenlandē stiepjas Grenlandes—Islandes pacēlums, pār kuru šauruma rietumu malā plūst cauru gadu peldošu ledu nesošā aukstā Austrumgrenlandes straume un veido pasaulē lielāko zemūdens ūdenskritumu — Dāņu šauruma kataraktu. Gar Islandes krastu uz ziemeļiem plūst siltās Irmingera straumes atzars.

Atsauces
--------

1. ↑  *Ģeogrāfijas vārdnīca Pasaules zemes un tautas*. Rīga : Galvenā enciklopēdiju redakcija. 1978. 160. lpp.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Dāņu šaurums***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
**Imūnanalīze** ir bioķīmisks tests, ar kuru mēra makromolekulas vai mazas molekulas klātbūtni vai koncentrāciju šķīdumā, izmantojot antivielu (parasti) vai antigēnu (dažkārt). Molekulu, ko nosaka ar imūnanalīzi, bieži sauc par "analizējamo vielu", un daudzos gadījumos tā ir olbaltumviela, lai gan tās var būt arī cita veida molekulas, dažāda lieluma un veida, ja vien ir izstrādātas atbilstošas antivielas, kurām ir testam vajadzīgās īpašības. Analizējamās vielas bioloģiskajos šķidrumos, piemēram, serumā vai urīnā, medicīnā un pētniecībā bieži mēra, izmantojot imūnanalīzes.

Imūnanalīzēm ir dažādi formāti un variācijas. Imūnanalīzes var veikt vairākos posmos, pievienojot reaģentus un izskalojot vai atdalot tos dažādos analīzes posmos. Daudzpakāpju analīzes bieži sauc par atdalīšanas imūnanalīzēm vai heterogēnām imūnanalīzēm. Dažas imūnanalīzes var veikt, vienkārši sajaucot reaģentus un paraugu un veicot fizikālus mērījumus. Šādus testus sauc par homogēnām imūnanalīzēm vai retāk par imūnanalīzēm bez atdalīšanas.

Imūnanalīzēs bieži izmanto kalibratoru. Kalibratori ir šķīdumi, par kuriem ir zināms, ka tie satur attiecīgo analizējamo vielu, un šīs analizējamās vielas koncentrācija parasti ir zināma. Salīdzinot analīzes reakciju uz reālu paraugu ar analīzes reakciju, kas iegūta, izmantojot kalibratorus, ir iespējams interpretēt signāla stiprumu attiecībā uz analizējamās vielas klātbūtni vai koncentrāciju paraugā.

Skatīt arī
----------

* Magnētiskā imūnanalīze
* ELISA

Atsauces
--------

1. ↑  Yetisen A. K. (2013). "Paper-based microfluidic point-of-care diagnostic devices". *Lab on a Chip* 13 (12): 2210–2251. doi:10.1039/C3LC50169H. PMID 23652632.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Imūnanalīze***.
* "Introduction to ELISA Activity"—beginner walk-through of ELISA used for detecting HIV, including animations at the University of Arizona

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* NKC: ph121044

 |

 |
**Marija Vecrumba** (1885. gada 7. augusts — 1919. gada 21. marts) bija latviešu ārste, ievērojama sieviešu emancipācijas kustības dalībniece, strādnieku deputātu padomes izpildkomitejas (Iskolata) tautas veselības nodaļas vadītāja Jelgavas apriņķī. 1919. gada 18. martā tika nošauta, landesvēra vācu vienībām ieņemot Jelgavu.

Dzīvesgājums
------------

Marija Vecrumba dzimusi 1885. gada 7. augustā Rīgā dzelzceļnieka ģimenē.

Mācījusies Lomonosova sieviešu ģimnāzijā, studējusi medicīnu Šveicē. 1911. gadā beigusi Bernes Universitāti, kur ieguva arstes izglītību, no 1912. gada līdz 1915. gadam strādāja par ārsti Jelgavā. Viņa bija viena no pirmajām latviešu ārstēm, pirmā akadēmiski izglītotā latviešu ārste un pirmā sieviete ārste Jelgavā.

No 1915. gada līdz 1918. gadam strādāja Valkā.

1919.gada 31.janvārī tika iecelta par Jelgavas apriņķa strādnieku deputātu padomes izpildkomitejas (Iskolata) tautas veselības nodaļas vadītāju.

1919. gada 18. martā tika nošauta bez rūpīgas izmeklēšanas, kopā ar ievainotajiem Padomju Latvijas armijas karavīriem, sanitārajā vilcienā Jelgavas stacijā, landesvēra vācu vienībām ieņemot Jelgavu.

Apbedīta Rīgā, Torņakalna kapos.

Atsauces
--------

1. 1 2 3  «Ievērojami cilvēki Jelgavā - Jelgavas pilsētas bibliotēka». *www.jelgavasbiblioteka.lv*. Skatīts: 2022-07-09.
2. ↑  «Sievietes, kuras iedvesmo cauri gadsimtiem». *LA.LV* (latviešu). Skatīts: 2022-11-06.
3. ↑  «Pirms 95 gadiem...». *www.jelgavniekiem.lv*. Skatīts: 2022-11-06.
4. ↑  «December 8, 2013». *Noziegumi pret cilvēci* (angļu). Skatīts: 2022-11-06.
5. ↑  «Valkā». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2022. gada 5. jūlijā. Skatīts: 2022. gada 9. jūlijā.
6. ↑  «Marija Vecrumba». *timenote.info* (latviešu). Skatīts: 2022-07-09.
7. ↑  *Cīņa par brīvību 2: Latvijas Neatkarības karš (1918-1920) Latvijas Valsts vēstures arhīva dokumentos*. Jānis Roze. 2019. 64–65. lpp.
8. ↑  «Rīga, Torņakalna kapi». *placenote.info*. Skatīts: 2022-11-06.
**mailcap** ir fails, kuru izmanto citas programmas, lai noteiktu, kā jāapskata kāds fails vai jāizsauc ārēja programma tā apstrādei, atkarībā no tā tipa. Faila tips tiek aprakstīts kā MIME tips. *mailcap* ir dokumentēts RFC 1524 ("*A User Agent Configuration Mechanism For Multimedia Mail Format Information*"). Lai gan tas nav interneta standarts, šo failu izmanto daudzās UNIX tipa sistēmās. 

Sākotnēji, līdz ar MIME ieviešanu, fails bija paredzēts e-pasta klienta konfigurēšanai, lai programma zinātu, kā attēlot vēstules saturu, kas nav vienkāršs teksts vai satur multimediju failu. Mūsdienās *mailcap* lieto arī citas programmas, kurās izmanto MIME failu satura definēšanas principus. 

*mailcap* sastāv no teksta rindām ar laukiem, kas atdalīti ar semikoliem. Pirmais lauks ir satura tips (*content-type*), kas sastāv no tipa un apakštipa, atdalītiem ar slīpsvītru. Ja jānorāda visi apakštipi, to vieta ieraksta zvaigznīti (\*). Otrais lauks ir komanda (*view-command*), kura tiek palaista, lai apskatītu (apstrādātu) vēstules daļu vai failu. Ar # apzīmē komentārus.

Piemēram, ar ierakstu `video/mpeg; xmpeg %s` tiks atvērts fails, ja tas pēc MIME definīcijas ir *video/mpeg*, izmantojot programmu *xmpeg*. Ar %s norāda uz apstrādājamo failu vai vēstules fragmentu, kas tiek nodots kā parametrs.

UNIX sistēmās *mailcap* parasti tiek glabāts direktorijā `/etc/mailcap` un/vai `$HOME/.mailcap`.
**Marija Prevolaraki** (grieķu: *Μαρια Πρεβολαρακη* ; dzimusi 1991. gada 21. decembrī) ir grieķu brīvā stila cīkstone.

Biogrāfija
----------

Marija Prevolaraki sāka ar cīņas sportu nodarboties pusaudzes vecumā. Viņa startē no sporta kluba *Ethniko Athens* un viņas treneris ir Panagiotis Argoudea.

Kā juniore, laikā no 2006. līdz 2011. gadam viņa piedalījās astoņos pasaules un Eiropas čempionātos un viņas starts tur bija veiksmīgs.

2011. gadā viņa pirmo reizi startēja starptautiskajās pieaugušo sacensībās. Viņa piedalījās Eiropas čempionātā Dortmundē svara kategorijā līdz 55 kg, pēc zaudējuma Moldovas cīkstone Ludmilai Kristjai, viņa uzvarēja vācieti Kristīnu Kniteli un zaudēja polietei Katažinai Kravčikai, iegūstot 7. vietu. 

Labāk viņai veicās 2012. gada Eiropas čempionātā Belgradā. Tur viņa uzvarēja Eilēnu Frīdrihu no Vācijas un Lenku Martinakovu no Čehijas, tad zaudēja zviedrietei Sofiju Matsonei un cīņā par bronzas medaļu arī Marijai Gurovai no Krievijas, iegūstot 5.vietu. 2012. gada aprīlī turnīrā Sofijā Marija Prevolaraki ieguva 2. vietu aiz Jūlijas Ratkevičas no Azerbaidžānas un kvalificējās Olimpiskajās spēlēs Londonā. Pašās Olimpiskajās spēlēs, startējot viegla svarā (līdz 55 kg), viņa zaudēja jau pirmajā cīņā pret Jūliju Ratkeviču un no tālākām cīņām izstājās. Rezultātā viņa palika 15. vietā.

Arī starts 2013. gada Eiropas čempionātā Tbilisi Marija Prevolaraki bija veiksmīgs. Tur viņa uzvarēja bulgārieti Violetu Atanasovu, Katažinu Kravčiku un ukrainieti Irinu Husjaku, bet finālā zaudēja pieredzējušai Sofijai Matsonei. Tā paša gada vasarā viņa uzvarēja Vidusjūras spēlēs Mersinā. 2014. gada Eiropas čempionātā Marija Prevolaraki arī iekļuva finālā, bet cīņā par zelta medaļu atkal zaudēja, šoreiz Marijai Gurovai.

2016. gada olimpiskajās spēlēs Rio Marija zaudēja ceturtdaļfinālā, ierindojoties 10. vietā. Abos nākamajos gados pēc olimpiādes viņa ieguva bronzas medaļas Eiropas čempionātā un 2018. gadā vēlreiz uzvarēja Vidusjūras spēlēs.

Atsauces
--------

1. 1 2  «Prevolaraki, Maria (GRE)» (angļu). iat.uni-leipzig.de. Skatīts: 2019-04-27.
2. 1 2  «MARIA PREVOLARAKI» (angļu). .olympicchannel. Skatīts: 2019-04-26.
3. ↑  «Maria Prevolaraki won the bronze medal at the European Wrestling Championship» (angļu). sbs. 2017. gada 4. maijs. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2019-04-27. Skatīts: 2019-04-27.

Ārējās saites
-------------

* *Olympedia* profils (angliski)
* FILA profils (angliski)
**Leba** (poļu: *Łeba*) - pilsēta Polijas ziemeļos, Pomožes vojevodistē, osta pie Baltijas jūras uz ziemeļiem no Lemborkas.

Pilsēta rakstos pirmoreiz minēta 1282. gadā. Tā attīstījās kā zvejas osta un kokmateriālu tirdzniecības centrs. Vairākus gadsimtus pilsētu apdraudēja apkārtnes smilšu kāpas, līdz 1558. gadā pilsētu pārcēla uz pašreizējo vietu. XVIII gadsimtā pēc Prūsijas karaļa rīkojuma Lebā tika izbūvēta lielāka osta.

Pēc Pirmā pasaules kara Lebas pilsētu un apkārtnes kāpas bija iecienījuši vācu mākslinieki. Bieži šeit savu laiku pavadīja Makss Pehšteins un citi ekspresionisti.

Otrā pasaules kara laikā Lebas pievārtē bija vācu raķešu bāze. Šeit tika izmēģinātas vācu raķetes *Rheinbote* un *V-1*. Pēc kara, pamatojoties uz Potsdamas konferences lēmumiem, pilsēta tika piešķirta Polijai. Sociālistiskās Polijas laikā Lebas raķešu poligons tika izmantots meteoroloģisko raķešu startam.

Netālu no Lebas ostas dažādās vietās jūras dibenā atrodas divi ievērojami vācu kuģu vraki - vienīgais Otrā pasaules kara aviācijas bāzeskuģis *Graf Zeppelin* un padomju zemūdenes nogremdētais kuģis *Wilhelm Gustloff*.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Leba*** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 139624375
* LCCN: n85207884
* GND: 4034827-1
* NKC: ge1056024

 |

 |

1. ↑  ; P2701: JSON; pārbaudes datums: 6 oktobris 2022.
**Lea Nudelmane** (angļu: *Lea Nudelman* 1955. gada 11. maijā Simferopolē) ir Izraēlas šahiste, 1976. gada sieviešu šaha olimpiādes uzvarētāja komandu un individuālajā vērtējumā.

Biogrāfija
----------

Piedalījusies PSRS jauniešu šaha čempionātos, kuros labāko rezultātu sasniegusi 1972. gadā Čerņihivā, kad ieņēmusi 7. vietu. Ukrainas jauniešu izlases sastāvā divas reizes uzvarējusi PSRS jauniešu komandu šaha čempionātos — 1970. gadā Ņevinnomiskā un 1972. gadā Kijevā. 1971. gadā uzvarējusi Krimas apgabala sieviešu šaha čempionātā. Ukrainas sieviešu korespondencšaha čempionāta uzvarētāja (1968—1970).

1972. gadā pārcēlusies uz Izraēlu. Daudzkārtējā Izraēlas sieviešu šaha čempionātu dalībniece. Pārstāvējusi Izraēlas komandu Pasaules šaha olimpiādēs, kurās piedalījusies 3 reizes (1974-1976, 1980). Komandu vērtējumā izcīnījusi zelta (1976) medaļu. Individuālajā vērtējumā izcīnījusi zelta (1976) un bronzas (1980) medaļas.

Pēdējā laikā dzīvo Francijā un šaha turnīros piedalās reti.

Literatūra
----------

* Игорь Бердичевский. Шахматная еврейская энциклопедия. Москва: Русский шахматный дом, 2016. ISBN 978-5-94693-503-6 (Igors Berdičevskis "Ebreju šaha enciklopēdija", Maskava, 2016).

Atsauces
--------

1. ↑  Championship of USSR juniors - Chernigov January 1972
2. ↑  Championship of USSR (team juniors) - Nevinnomyssk 1971
3. ↑  Team Championship of USSR (juniors) - Kiev 1972
4. ↑  OlimpBase :: Women's Chess Olympiads :: Lea Nudelman

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
**Manikuagānas ūdenskrātuve** (franču: *Réservoir Manicouagan*) ir ūdenskrātuve Kanādā, izbūvēta Manikuagānas upes baseinā. Pēc tilpuma piektā lielākā ūdenskrātuve pasaulē. Administratīvi ietilpst Kvebeka provincē. Izbūvēta Manikuagānas hidroelektrostaciju virknes darbināšanai. Ūdenskrātuve aizpilda Manikuagānas upes ieleju 55 km garumā un Manikuagānas triecienkrāteri, veidojot riņķveida ūdenstilpi ar Renē Levasēra salu centrā. 

Ūdenskrātuves Deniela Džonsona aizsprosts (nosaukts par godu Kvebekas tā laika premjerministram) uzbūvēts laika posmā no 1959. līdz 1968. gadam. Ūdenskrātuves aizpildīšana uzsākta 1962. gadā, aizpildot sākumā upes ieleju, bet pēc tām Mušalagana ezeru triecienkrātera rietumdaļā un Manikugāna ezeru austrumdaļā. Ūdenskrātuves aizpildīšanas rezultātā izveidojās Renē Levasēra sala, kas pēc platības (2020 km²) ir lielāka, nekā to ietverošā ūdenskrātuve.

Hidroelektrostacijas pirmā kārta (*Manic-5*) tika nodota ekspluatācijā 1971. gadā, bet otrā kārta (*Manic-5-PA*) — 1990. gadā. Kopējā jauda ir 2,66 MW.

Atsauces
--------

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Manikuagānas ūdenskrātuve***.
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)
**Arktikugoļ** vai **Valsts trests «Arktikugoļ»** (krievu: *Федеральное государственное унитарное предприятие «Государственный трест «Арктикуголь» Министерства энергетики Российской Федерации*) ir Krievijas kalnrūpniecības uzņēmums, kas savas aktivitātes veic Norvēģijai piederošajā Svalbāras arhipelāgā. Dibināts 1931. gadā, bet darbību Svalbārā uzsāka 1932. gadā, kad uzņēmums nopirka Nīderlandes kompānijai piederošo koncesiju Barencburgā. Uzņēmumam Svalbārā pieder trīs kalnraču ciemati ar raktuvēm — joprojām funkcionējošā Barencburga, iekonservētā Piramidene un pamestā Grumanta — kopā 251 km². Funkcionējošajās akmeņogļu raktuvēs *Barencburg* gadā iegūst ap 120 000 tonnu ogļu, kas tiek patērētas uz vietas un piegādātas patērētājiem Eiropā. Uzņēmums uztur arī Barencburgas un Piramidenes komunālo saimniecību (dzīvojamo fondu, palīgsaimniecības, elektrostaciju, slimnīcu, kultūras un sporta kompleksu, bērnudārzu u.c). Pēdējā laikā uzņēmuma darbība tiek diversificēta, attīstot arī citas nozares, sevišķi tūrismu un zinātniski pētniecisko darbību.

Atsauces
--------

1. ↑  Трест Арктикуголь
**Kārlis Heinrihs fon Paukers** (vācu: *Karl Heinrich von Paucker*, krievu: *Карл Егорович Паукер*; dzimis 1820. gada 19. decembrī, miris 1883. gada 19. augustā) bija Jelgavā dzimis filologs, latīnists, sengrieķu valodas un literatūras profesors. Magnusa Georga fon Paukera dēls no pirmās laulības. Atbalstīja jaunā Leonīda Arbuzova skološanos.

Beidzis Jelgavas ģimnāziju, no 1838. gada studēja filoloģiju Tērbatas Universitātē. 1842. gadā šeit ieguva kandidāta grādu, papildinājās Berlīnē pie Augusta Beka. Atgriezdamies dzimtenē, 1850. gadā ar darbu *De Sophocle herois medici sacerdote* Tērbatā ieguva maģistra grādu, bet 1870. gadā ar darbu *De, latinitate scriptorum historiae Augustae meletemata* - doktora grādu. No 1850. gada ieņēma Jelgavas ģimnāzijas grieķu valodas vecākā pasniedzēju amatu. Vairākas reizes tika aicināts pasniegt ārzemju (Prāgas, Berlīnes) universitātēs, tomēr attiecās. 1861. gadā kļuva par Tērbatas Universitātes literatūras vēstures, klasisko valodu filoloģijas un pedagoģijas profesoru. Pēdējos dzīves gadus pavadīja Tallinā.

Ārējās saites
-------------

* 

*Baltiešu biogrāfiskais leksikons digitāli*.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 25343856
* ISNI: 0000 0000 1358 3007
* GND: 116060395
* SELIBR: 370756
* SUDOC: 164157093

 |

 |
Skaitļu teorijā **aritmētikas pamatteorēma** apgalvo, ka jebkurš naturāls skaitlis *n* > 1 ir viennozīmīgi izsakāms kā pirmskaitļu reizinājums formā
{\displaystyle n=p\_{1}^{\alpha \_{1}}p\_{2}^{\alpha \_{2}}\ldots p\_{m}^{\alpha \_{m}},} kur {\displaystyle p\_{1}<p\_{2}<\ldots <p\_{m}} ir pirmskaitļi un {\displaystyle \alpha \_{1},\alpha \_{2},\ldots ,\alpha \_{m}} ir pozitīvi veseli skaitļi un *m* ≥ 1.

Pielietojumi
------------

Ja zināms, kā dotos skaitļus sadalīt pirmreizinātājos, ir ļoti viegli atrast to lielāko kopīgo dalāmo un mazāko kopīgo dalītāju. Zinot dotā skaitļa *n* sadalījumu pirmreizinātājos, var viegli aprēķināt arī Eilera funkciju {\displaystyle \varphi (n)}, kas ir RSA šifrēšanas algoritma pamatā.

Pierādījums
-----------

Pirmais šīs teorēmas pierādījums ir atrodams Eiklīda "Elementu" septītajā grāmatā (apgalvojumi 30 un 32). Taču pirmais no mūsdienu viedokļa pieņemamais pierādījums ir atrodams Karla Frīdriha Gausa darbā "*Disquisitiones Arithmeticae*", kas izdots 1801. gadā.

Vispārinājumi
-------------

Aritmētikas pamatteorēmu var vispārināt dažādām algebriskām struktūram. Piemēram, tā izpildās daudziem gredzeniem. Šādus gredzenus sauc par faktoriālgredzeniem (angliski — *unique factorization domain*). Aritmētikas pamatteorēma triviāli izpildās jebkurā laukā.

Atsauces
--------

1. ↑  Pēteris Daugulis, Veselo skaitļu teorija[novecojusi saite], 2. lekcija, 11. lpp.
2. ↑  Hardy, G. H.; Wright, E. M. (1979), An Introduction to the Theory of Numbers (fifth izd.), USA: Oxford University Press, ISBN 978-0-19-853171-5.
Skatīt nodaļas:
  
§1.3 "Statement of the Fundamental Theorem of Arithmetic", 3. lpp.
  
§2.10 "Proof of the Fundamental Theorem of Arithmetic", 21. lpp.
  
§2.11 "Another Proof of the Fundamental Theorem of Arithmetic", 21. lpp.
3. ↑  David E. Joyce, Euclid's Elements, Book VII: Proposition 30 un Proposition 32.
4. ↑  Richard Fitzpatrick, Euclid's Elements of Geometry Archived 2009. gada 5. februārī, *Wayback Machine* vietnē. 218. un 219. lpp.
5. ↑  (Mūsdienu izdevums) Gauss, Carl Friedrich; Clarke, A. A.; Waterhouse, William C. (1986), Disquisitiones Arithmeticae, Springer, ISBN 9780387962542, 16. Teorēma, 6. lpp.
6. ↑  Juris Smotrovs, Dalāmības teorija veseluma apgabalos, lekciju materiāli.

Ārējās saites
-------------

* Proof of fundamental theorem of arithmetic Archived 2010. gada 15. jūnijā, *Wayback Machine* vietnē. PlanetMath.
* Eric W. Weisstein, Fundamental Theorem of Arithmetic, MathWorld.
* GCD and the Fundamental Theorem of Arithmetic, cut-the-knot.
* Kevin R. Coombes, The Fundamental Theorem of Arithmetic.
**Saimons Ņūkombs** (angļu: *Simon Newcomb*, dzimis 1835. gada 12. martā, miris 1909. gada 11. jūlijā) bija Kanādā dzimis ASV astronoms. Nodarbojās ar planētu un Saules pozīciju (efemerīdu) mērījumiem. Devis ieguldījumu arī ekonomikas un statistikas jomās. Atklājis t.s. Benforda likumu.

Dzīves gājums
-------------

Dzimis Kanādā, skolotāja ģimenē. 18 gadu vecumā pārcēlās pie tēvu uz Seilemu, ASV. 1858. gadā ieguva bakalaura grādu Hārvarda Universitātē. Sākoties Amerikas pilsoņu karam 1861. gadā, kad amatus atstāja daudzi dienvidnieki, Ņūkombs ieņēma matemātiķa un astronoma vietu ASV Jūras kara observatorijā (*United States Naval Observatory*), par ko strādāja līdz 1877. gadam. Pasniedza matemātiku Džonsa Hopkinsa Universitātē. No 1877. līdz 1897. gadam - ASV jūras astronomijas almanaha ("Nautical Almanae") vadītājs.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Saimons Ņūkombs***.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 44394072
* LCCN: n50003217
* ISNI: 0000 0001 0893 202X
* GND: 119174472
* SUDOC: 033928401
* BNF: cb12451197w (data)
* BIBSYS: 90660352
* MGP: 122449
* NLA: 35384831
* NDL: 00768980
* NKC: jn20031219014
* Léonore identifikators LH//1984/13 nav derīgs.
* BNE: XX998441
* CiNii: DA08274236

 |

 |
**Mazā Ļahova sala** (krievu: *Малый Ляховский остров*, jakutu: *Ляхов кыра арыыта*) ir neapdzīvota sala Krievijas Federācijas galējos ziemeļos Ziemeļu Ledus okeānā, Ļahova salu grupā. Administratīvi ietilpst Sahas Republikas Bulunas ulusā. Salu pirmais 1760. gados atklāja evenu mednieks un tirgonis Eterikēns, tā vārdā nosaukts jūrasšaurums starp Lielo un Mazo Ļahova salām.

Ģeogrāfija
----------

Sala izvietojusies Ļahova salu ziemeļos, to otra lielākā sala. Rietumos tās krastus apskalo Laptevu jūra, austrumos — Austrumsibīrijas jūra. Dienvidaustrumos Eterikēna šaurums to atdala no Lielās Ļahova salas, bet Saņņikova šaurums ziemeļos — no Koteļnijas salas. Salu veido galvenokārt irdeni mūžīgā sasaluma ieži un fosilais ledus. Salas reljefs līdzens, augstākais punkts ir 33 m vjl. Daudz gravu un termokarsta ezeru. Krastu nogāzēs, ko veido fosilo ledu sedzoša smilts un māla augsne, bieži tiek atrastas seno dzīvnieku (mamutu, degunradžu, zirgu) un augu paliekas. Salā valda arktiskais klimats.

Atsauces
--------

1. ↑  ИМЕНА НА КАРТЕ АРКТИКИ. Этерикан
2. ↑  Определение "Ляховские острова" в Большой Советской Энциклопедии
3. ↑  Малоляховский мамонт
**Sērūdeņradis** (H2S) ir sēra un ūdeņraža binārais savienojums. Sērūdeņradis ir bezkrāsaina, indīga gāze ar raksturīgu ļoti nepatīkamu puvušu olu smaku. Ūdenī šķīst samērā slikti, daudz labāk — etanolā.

Iegūšana
--------

Laboratorijā sērūdeņradi iegūst, iedarbojoties ar skābēm (sālsskābi) uz dzelzs sulfīdu FeS.

Molekulas uzbūve
----------------

Sērūdeņraža molekulai ir leņķiska forma, tādēļ tā ir polāra. Kaut arī sērūdeņradis savā ziņā ir ūdens analogs ar daudz smagākām molekulām, tam ir daudz vājāk izteikta spēja veidot ūdeņraža saites, nekā ūdenim, tādēļ H2S normālos apstākļos ir gāze.

Īpašības
--------

Sašķidrinātam sērūdeņradim pašjonizācija ir niecīga, bet ūdens šķīdumos tas jonizējas diezgan labi un veido vāju skābi, ko sauc par **sērūdeņražskābi**. Sērūdeņražskābes sāļus sauc par sulfīdiem.

Sērūdeņradis ir spēcīgs reducētājs. Atkarībā no reakcijas apstākļiem, tas var oksidēties līdz sēram, sēra dioksīdam vai sērskābei. Gaisā sērūdeņradis deg ar zilu liesmu:

2H2S + ЗО2 → 2Н2О + 2SO2
Par 400 °C augstākā temperatūrā sērūdeņradis sāk sadalīties vienkāršās vielās — sērā un ūdeņradī.

Izmantošana
-----------

Sērūdeņradi izmanto medicīnā sērūdeņraža vannām.

Literatūra
----------

* N.Ahmetovs. Neorganiskā ķīmija, Rīga, "Zvaigzne", 1978, 331.—332. lpp.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Sērūdeņradis*** |

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* LNB: 000295561
* LCCN: sh85063433
* GND: 4180440-5
* BNF: cb119674435 (data)
* NDL: 00575761

 |

 |
Koordinātas: 56°59′11″N 24°06′00″E﻿ / ﻿56.98639°N 24.10000°E﻿ / 56.98639; 24.10000

Mazā Vējzaķsala (Rīga)Mazā VējzaķsalaMazā VējzaķsalaMazās Vējzaķsalas atrašanās vieta Rīgā
**Mazā Vējzaķsala** ir bijusī palienes sala Daugavas lejteces iekšējās deltas lejas paplašinājumā pie upes labā krasta. Mazo Vējzaķsalu no Vējzaķsalas šķīra Pīļu salas atteka. Rietumos Mazo Vējzaķsalu norobežoja Pīļumuižas grāvis. 
Sala sāka veidoties 18. gadsimta vidū, kad inženieris Gustavs Emanuēls fon Veismanis izbūvēja Katrīnas dambi un Kaķasēkļa dambi. Bijusi aptuveni 1 km gara un 0,3-1,5 m augsta, pastāvējusi vismaz līdz 1920. gadam, tagad Sarkandaugavas dienvidu daļa. 

Mūsdienās Mazā Vējzaķsala saplūdusi ar Vējzaķsalu un Lakstīgalu salu. Teritorija daļēji apbūvēta gar Kaķasēkļa dambja ielu, purvaina, atteku vietās niedru audzes, nelieli dīķi.

Atsauces
--------

1. ↑   Enciklopēdija "Rīga". Rīga: Galvenā enciklopēdiju redakcija, 1988.

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Rīgas salas |
| --- |
|  |
| Pastāvošās salas | 
* Kazas sēklis
* Krūmiņsala
* Kundziņsala
* Ķīpsala
* Lucavsala
* Mīlestības saliņa
* Sniķera sala
* Sudrabsaliņa
* Zaķusala
* Žurku sala

 |
|  |
| Bijušās salas | 
* Andrejsala
* Bieķensala
* Butoviča sala
* Daudersala
* Gulbju sala
* Jumpravsala
* Kojusala
* Krievu sala
* Kurpnieksala
* Lakstīgalu sala
* Lībiešu sala
* Mangaļsala
* Mazā Vējzaķsala
* Muižas sala
* Mūkusala
* Pētersala
* Putnu sala
* Rutku sala
* Sūnu sala
* Šlotmakera sala
* Vējzaķsala
* Vīberta sala
* Zirgu sala
* Zvirgzdu sala

 |

 |
Šis raksts ir par 1219. gada kauju pie Tallinas. Par citām jēdziena **Tallinas aplenkums** nozīmēm skatīt nozīmju atdalīšanas lapu.

**1219. gada dāņu karaļa karagājiens uz Rēveli** notika 1219. gada jūnijā un bija otrais Dānijas karaļa Valdemāra II mēģinājums pēc 1215. gada Sāmsalas kaujas aktīvāk iesaistīties Livonijas krusta karos. Kopā ar karali Ziemeļigaunijā ieradās arī viņa vasaļa Rīgenes vendu ķēniņa brālis, vēlākais ķēniņš Viclavs I (vācu: *Wizlaw I*) un četri bīskapi Lundas arhibīskapa Andreasa vadībā. Tagadējā Tallinas Domkalnā (Toompea) krusta karotāji vecās igauņu pils vietā sāka celt jaunu pili, kas vēlāk tika dēvēta par "dāņu pili". 

Pēc rēveliešu vecāko apdāvināšanas un kristīšanas izcēlās militārs konflikts, kurā igauņi pārskatīšanās dēļ nogalināja Igaunijas bīskapu Teoderihu un piespieda dāņu karaspēku atkāpties no pilskalna. Tomēr Viclava karavīri spēja panākt lūzumu kaujas gaitā un krustneši guva uzvaru. Kaujā krita vairāk nekā 1000 igauņu karavīru. Jaunajā cietoksnī tika atstāts dāņu garnizons un bīskapi, kas ķērās pie Rēveles novada kristīšanas. Lundas arhibīskaps nogalinātā Igaunijas bīskapa vietā iecēla savu kapelānu Vescelīnu, kas kļuva par pirmo dāņiem padoto Tallinas bīskapu.

Skatīt arī
----------

* Livonijas krusta kari

Atsauces
--------

1. ↑  «Indriķa hronika XXIII. 2.». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2010. gada 18. maijā. Skatīts: 2009. gada 20. augustā.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Dāņu karagājiens uz Rēveli un kauja pie Lindanises***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
Marijamonolīts (Antarktīda)MarijamonolītsMarija  
monolīts
**Marija monolīts** (angļu: *Murray Monolith*) ir ap 2,5 km garš un 0,5 km plats ziemeļaustrumu-dienvidrietumu virzienā vērsts klinšu atsegums Austrumantarktīdā, daļa no Torlina kalniem Maka Robertsona Zemes piekrastē. Klints platība ir ap 0,9 km² un augstums ir līdz 395 m vjl. Klints nogāzes ir stāvas (70°—80° jūras pusē). Klinti 1931. gada 13. februārī atklāja BANZARE ekspedīcija Daglasa Mosona vadībā un nosauca par godu Adelaidas universitātes rektora un ekspedīcijas aizbildņa Džordža Marija (*Sir George Murray*) vārdā.

Marija monolīts kopā ar 6,5 km uz rietumiem esošo Skalina monolītu iekļauts speciāli aizsargātā teritorijā. Tā kā šie klinšu atsegumi ir viena no retajām no ledus brīvajām teritorijā plašā apvidū, tajos izveidojušās līdz pat 160 000 pāru liela Antarktīdas vētrasputnu ligzdošanas kolonija, kā arī ap 20 000 pāru liela Adelijas pingvīnu kolonija.

Atsauces
--------

1. ↑  Murray Monolith
2. ↑  «Management Plan for Antarctic Specially Protected Area No. 164». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2011. gada 21. jūlijā. Skatīts: 2010. gada 22. jūlijā.

Ārējās saites
-------------

* Aizsargājamās teritorijas karte

Koordinātas: 67°47′S 66°53′E﻿ / ﻿67.783°S 66.883°E﻿ / -67.783; 66.883
Keramiķe Marija Ozoliņa darba procesā
**Marija Ozoliņa** (dzimusi **Māliņa** 1938. gada 14. aprīlī, mirusi 1972. gada 28. aprīlī) bija latviešu keramiķe un māksliniece. 1957. gadā ar izcilību absolvēja Liepājas lietišķās mākslas vidusskolu. 1959. gadā sāka strādāt Liepājas rajona rūpniecības kombināta podniecības cehā Grobiņā. Podniecības cehā strādāja kā brigadiere, pārraugot ne tikai keramikas ražošanu, bet arī krāsns podiņu izgatavošanu.

1960. gadā par izgatavotajām servīzēm saņēmusi bronzas medaļu Tautas sasniegumu izstādē Maskavā, keramiķes darbi izstādīti arī Londonā.

1960. gados turpināja darbu keramikas ražošanā Liepājas rajonā, kur izgatavoja dažādus keramikas izstrādājumus, tai skaitā vāzes, servīzes, šķīvjus, svečturus, krājkases, dažādus dekoratīvus elementus.

* Marija Ozoliņa izgatavojot keramikas traukusMarija Ozoliņa izgatavojot keramikas traukus
* Keramiķe Marija OzoliņaKeramiķe Marija Ozoliņa
* Ģimenes portrets - keramiķe Marija Ozoliņa kopā ar vīru Imantu OzoliņuĢimenes portrets - keramiķe Marija Ozoliņa kopā ar vīru Imantu Ozoliņu
* Keramiķe Marija Ozoliņa pie keramikas virpasKeramiķe Marija Ozoliņa pie keramikas virpas
* Keramiķes Marijas Ozoliņas portretsKeramiķes Marijas Ozoliņas portrets
* Keramiķes Marijas Ozoliņas kapa piemineklis, Priekules Mālkalna kaposKeramiķes Marijas Ozoliņas kapa piemineklis, Priekules Mālkalna kapos

Atsauces
--------

1. ↑  Hānbergs, E (30.01.1962.). [www.periodika.lv "Kur māls pārvēršas traukos"]. *Dzimtenes Balss*.
2. ↑  Indzers, A (31.01.1960.). [www.periodika.lv "Arī māls prot runāt"]. *Komunists (Liepāja)*.
3. ↑  Granta, V (23.12.1960.). [www.periodika.lv "Liepājas keramiķēm - bronzas medaļa"]. *Komunists (Liepāja)*.