recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Polijas 1. leģiona kājnieku divīzijas kareivji ierakumos Daugavas kreisajā krastā pie Daugavpils 1919. gada oktobrī.
**Polijas 1. leģiona kājnieku divīzija** (poļu: *1 Dywizja Piechoty Legionów*) bija no Pirmā pasaules kara poļu leģionāriem izveidota Polijas armijas militārā vienība (1919—1939). Divīzija piedalījās Poļu—padomju karā un Latgales atbrīvošanas cīņās (1919—1920), aizstāvēja Poliju kaujās ar Vērmahtu Otrā pasaules kara sākuma Polijas kampaņā (1939).

Izveide
-------

Sakarā ar atteikšanos dot uzticības zvērestu Vācijas ķeizaram 1917. gada jūlijā tika izformēta Austroungārijas armijas Poļu leģionu I brigāde (1914—1917), ko bija komandējis Juzefs Pilsudskis un Marians Janušaitis-Žegota (*Januszajtis-Żegota*). Pēc Centrālo lielvalstu sakāves Pirmajā pasaules karā leģiona veterāni 1919. gada 20. februārī to atjaunoja kā Polijas 1. leģiona kājnieku divīziju.

Piedalīšanās kaujās
-------------------

Kā viena no vispieredzējušākajām un labāk bruņotajām Polijas militārajām vienībām Polijas 1. leģiona kājnieku divīzija 3. Polijas armijas sastāvā piedalījās daudzās izšķirīgajās kaujās pret Sarkano armiju Poļu—padomju kara laikā 1919. un 1920. gadā:

* Viļņas ofensīva 1919. gada 19.–21. aprīlī;
* Kaujas pie Daugavpils un citas Latgales atbrīvošanas kaujas 1920. gada 3.—25. janvārī;
* Kaujas pie Žitomiras un Borispoles Kijevas ofensīvas laikā 1920. gada aprīlī—jūnijā;
* Kauja pie Varšavas 1920. gada 12.—25. augustā;
* Kauja pie Nemunas 1920. gada 15.—25. septembrī;

Pēc kara beigām divīziju daļēji demobilizēja un izvietoja Viļņas apkaimē.

Pirms Otrā pasaules kara sākuma 1939. gada martā divīziju atkal mobilizēja un tā piedalījās Varšavas aizstāvēšanā pret no ziemeļiem uzbrūkošo vācu armiju. Divīzija cīnījās 1939. gada 7. septembra kaujā pie Pultuskas un 11.—13. septembra kaujās pie Kalušinas. Pēc zaudējuma kaujā pie Falkovas 1939. gada 22. septembrī divīzija beidza pastāvēt.

Sastāvs (1939)
--------------

* 1. kājnieku leģiona pulks (komandieris pulkvedis K. Burčaks)
* 5. kājnieku leģiona pulks (komandieris pulkvežleitnants K. Babinskis)
* 6. kājnieku leģiona pulks (komandieris pulkvedis K. Burčaks)
* 1. vieglās artilērijas leģiona pulks (komandieris pulkvedis S. Engels)
* 1. vieglās artilērijas pulks (komandieris pulkvežleitnants M. Podļevskis)
* 1. smagās artilērijas divizions (komandieris majors V. Sviderskis)
* 1. inženieru bataljons (komandieris kapteinis T. Vejtko)
* Kavalērijas eskadrons (komandieris majors B. Kuļiks)

Atsauces
--------

1. ↑  Seidner, Stanley S. *Marshal Edward Śmigły-Rydz Rydz and the Defense of Poland*, New York, 1978.
**Emīls Pradiņa** (franču: *Emile Leonard Pradignat*; dzimis 1844. gadā, miris 1912. gada 2. janvārī) bija franču šaha problēmists.

Pēc profesijas bijis tiesnesis.

Šaha kompozīcija
----------------

Uzdevumus sācis sastādīt 1873. gadā. Izdevis krājumu, kurā apkopoti 100 labākie no pirmajos desmit gados radītajiem uzdevumiem. Kopumā sastādījis vairāk nekā 230 uzdevumus.

### Piemērs

**№ 1.Emīls Pradiņa**  
 *Nuova Rivista degli Scacchi*, 1898  
1. godalga**Mats 3 gājienos**
**Uzdevuma risinājums:**

1.♘d5! (draud 2.♗d3)
1. ... ♗×d5 2.♘b5 ♔×e4 3.♘×d6# vai 2. ... ♗×e4 3.♘d4#
1. ... ♔×e4 2.f3+ ♔×d5 3.♗c4# vai 2. ... ♔f5 3.♕f6#
1. ... ♗e3 2.♘e7+ ♔×e4 3.f3#
1. ... ♖e2 2.♕f6+ ♔g4 3.♗×e2# vai 2. ... ♔×e4 3.♘c3#
1. ... ♖d2 2.♖×f4+ ♔×e6 3.♘c7#

Bibliogrāfija
-------------

* Emile Pradignat. *100 des meilleurs problèmes d'échecs, composés 1873-1883* (franču). Paris : N. Preti, 1884.

Atsauces
--------

1. ↑  «Arhivēta kopija». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2017. gada 9. maijā. Skatīts: 2017. gada 6. martā.

Papildu literatūra
------------------

* Е. И. Умнов. *Шахматная задача XIX века*. Москва : Физкультура и спорт, 1960. 66.—68. lpp. (krieviski)

Ārējās saites
-------------

* Emīla Pradiņas šaha kompozīcijas vietnē PDB

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 284819191
* ISNI: 0000 0003 9107 7419
* BNF: cb10286010x (data)

 |

 |
**Latvijas Sabiedriskais medijs** ir ilglaicīgs plāns, "kas paredz Latvijas Televīzijas un Latvijas Radio sadarbību un pakāpenisku integrāciju, lai veidotu 21. gadsimtam. atbilstošu multivides saturu, attīstītu modernus sabiedriskās televīzijas un radio raidījumus, kā arī kopīgu piedāvājumu internetā". Uzsākts 2013. gadā, Latvijas Sabiedriskais medijs iesākumā funkcionē kā Latvijas Televīzijas un Latvijas Radio kopīgi uzturēta interneta platforma lsm.lv, kas nodrošina audiovizuālu saturu latviešu, krievu un angļu valodā. Portāls sāka darboties 2013. gada 3. februārī. 2014. gada beigās Latvijas Televīzijas un Latvijas Radio portāli sāka darboties zem lsm.lv domēna.

Organizatoriskie šķēršļi medija izveidošanai
--------------------------------------------

Neskatoties uz iesākto televīzijas un radio sadarbošanos interneta portāla izveidei, tālāka sabiedriskās televīzijas un radio integrācija ir saskārusies ar organizatoriskiem šķēršļiem, neskatoties uz Latvija Republikas mediju pārrauga Nacionālā elektronisko plašsaziņas līdzekļu padomes deklarētajiem mērķiem tuvināt un integrēt esošos sabiedriskos medijus. Integrāciju kavē gan abu esošo raidorganizāciju administratoru, gan darbinieku pretestība.

Atsauces
--------

1. ↑  «Memorands Latvijas Sabiedriskā medija atbalstam». Nacionālā elektronisko plašsaziņas līdzekļu padome. 2013.02.08. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 4. martā. Skatīts: 2014.10.29..
2. ↑  «Dimants: nekas nenotiek "no zila gaisa"». Nacionālā elektronisko plašsaziņas līdzekļu padome. 2014.10.31. Skatīts: 2014.11.02..

Ārējie resursi
--------------

* Latvijas Sabiedriskā medija tīmekļa portāls
**Emīls Sutovskis** (ivritā: אמיל סוטובסקי; dzimis 1977. gada 19. septembrī Baku) ir Izraēlas starptautiskais lielmeistars šahā (1996).

Biogrāfija
----------

Pēc PSRS sabrukuma kopā ar ģimeni pārcēlies uz Izraēlu. 1995. gadā izcīnījis sudraba medaļu Eiropas junioru šaha čempionātā U20 vecuma grupā, bet 1996. gadā Medeljinā uzvarējis Pasaules junioru šaha čempionātā U20 vecuma grupā. 1997. gadā uzvarējis starptautiskajos šaha turnīros Hogevēnā (Nīderlande) un Buenosairesā. Vēlākajos gados kļuvis par daudzu starptautisko šaha turnīru uzvarētāju, tajā skaitā uzvarējis Esenē (1999), Hastingsā (2000), Milana Vidmāra memoriālā Slovēnijā (2003), Reikjavikā (2004), Gibraltārā (2005), *Aeroflot Open* Maskavā (2005). 2004. gadā Pamplonas starptautiskajā šaha turnīrā dalījis pirmo vietu ar Lūku Makšeinu un Migelu Iljeskasu. 2001. gadā Ohridā uzvarējis Eiropas individuālajā šaha čempionātā. 2003. gadā uzvarējis pirmajā Eiropas interneta šaha čempionātā. 2007. gadā Drēzdenē ieņēmis 2. vietu Eiropas individuālajā šaha čempionātā. 2012. gadā Baku komandas *SOCAR* sastāvā uzvarējis Eiropas šaha klubu kausa izcīņā.

Divas reizes piedalījies Pasaules šaha čempionātos pēc izslēgšanas sistēmas: 2000. gadā Ņūdelī zaudējis 1. kārtā, bet 2001. gadā ticis līdz 3. kārtai, kurā zaudējis Vasiļam Ivančukam. 2005. gadā piedalījies Pasaules kausa izcīņā šahā, kurā 3. kārtā zaudējis Etjēnam Bakro.

Pārstāvējis Izraēlas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:

* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 9 reizes (1996-2006, 2010-2014). Komandu vērtējumā izcīnījis bronzas (2010) medaļu. Individuālajā vērtējumā izcīnījis zelta (2010) medaļu;
* Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījies 7 reizes (1997, 2001-2011). Komandu vērtējumā izcīnījis 2 sudraba (2003, 2005) medaļas. Individuālajā vērtējumā izcīnījis zelta (2003), sudraba (2005) un bronzas (2003) medaļas;
* Pasaules komandu šaha čempionātā piedalījies 4 reizes (2005-2011, 2015). Individuālajā vērtējumā izcīnījis sudraba (2010) medaļu.

Par panākumiem turnīros FIDE 1993. gadā Sutovskim piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 1996. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

Atsauces
--------

1. ↑  European Championship 2001
2. ↑  Emil Sutovsky is European Internet Champion
3. ↑  «EURO 2007: Tkachiev and Kosintseva win European Championship». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2013. gada 22. janvārī. Skatīts: 2016. gada 21. novembrī.
4. ↑  OlimpBase :: 28th European Chess Club Cup, Eilat 2012, SOCAR Baku
5. ↑  2000 FIDE Knockout Matches
6. ↑  2001-02 FIDE Knockout Matches
7. ↑  2005 World Cup
8. ↑  OlimpBase :: Men's Chess Olympiads :: Emil Sutovsky
9. ↑  OlimpBase :: European Men's Team Chess Championship :: Emil Sutovsky
10. ↑  OlimpBase :: World Men's Team Chess Championship :: Emil Sutovsky

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
**Etoša** (angļu: *Etosha pan*) ir liels beznoteces sāls līdzenums Namībijas ziemeļos. Izvietojies Kalahari ieplakas ziemeļdaļā Ošikoto reģionā. Nosaukums ovambo valodā nozīmē ‘Lielā baltā vieta’. Līdzenums izvietojies bijušajā ezera gultnē, kas bijis pildīts ar ūdeni pirms 16 000 gadiem pēc pēdējā Ledus laikmeta. Tā platība ir ap 4800 km², izstiepts ziemeļaustrumu—dienvidrietumu virzienā, garums ap 120 km, platums — 50 km. Ietilpst Etošas nacionālajā parkā.

Lielāko gada daļu Etoša ir sauss sāls un sakaltušu dubļu līdzenums, kas tikai pēc lietus mitrajā sezonā pārklājas ar plānu pārsāļa ūdens kārtu. Senākos laikos Etošas ezerā ietecēja Kunenes upe, bet mūsdienās tikai Ekumas upe sasniedz līdzenumu tā ziemeļrietumu galā.

Atsauces
--------

1. ↑  *Encyclopædia Britannica – Etosha Pan.*
2. ↑  «Etosha National Park Namibia». Namibian.org. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2017-06-28. Skatīts: 2012-05-28.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Etoša***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 92144647638062723996
* BNF: cb159556380 (data)

 |

 |
Leonardo da Vinči "Vitrūvijas cilvēks" bija nozīmīgs solis fizioloģijas pētījumos
**Cilvēka fizioloģija** (no grieķu: *φυσις* — 'daba' un *λόγος* — 'mācība') ir medicīnas apakšnozare, kas pēta šūnu, audu, orgānu un visa organisma funkcijas un to regulācijas mehānismus. Fizioloģijas uzdevums ir atklāt un izprast organismā notiekošos procesu (veģetatīvo, somatisko, sensoro un psihisko) būtību un noskaidrot visu to norišu precīzu secību, ar kuru palīdzību organisms pielāgojas mainīgajai ārējai videi. Šo norišu izzināšana dod iespējas mainīt dzīvā organisma funkcijas vēlamajā virzienā un tādējādi palīdzēt praktiskajai medicīnai.

Vēsture
-------

Fizioloģija ir sena zinātne. Zinātnisko fizioloģiju radīja angļu ārsts, anatoms un fiziologs Viljams Hārvijs. 1628. gadā Hārvijs atklāja asinsrites mehānismu, eksperimentos ar dzīvniekiem pierādot, ka zīdītāju asinsrite norit pa slēgtu asinsvadu sistēmu, kurā asiņu plūsmu nodrošina sirds saraušanās. Šī eksperimenta rezultātā, viņš izdeva darbu "Anatomiski pētījumi par dzīvnieka sirds un asins kustībām" (*Exercitatio Anatomica de Motu Cordis et Sanguinis in Animalibus*).

Cilvēka fizioloģija, tāpat kā cilvēka anatomija, mūsdienās ir sadalījusies normālajā fizioloģijā, kas pēta fizioloģiskās norises vesela cilvēka ķermenī, un patoloģiskajā fizioloģijā, kurā pēta slimu cilvēku.

Atsauces
--------

1. ↑  Liga Aberberga-Augškalne, Olga Koroļova. *Fizioloģija ārstiem*. Rīga : Izdevniecība Nacionālais apgāds, 2007. 13. lpp. ISBN 978-9984-26-294-9.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Fizioloģija***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* *Brockhaus Enzyklopädie* raksts (vāciski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)
* Enciklopēdijas *Krugosvet* raksts (krieviski)
* Fizioloģija | Medicīnas termins (latviski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* LNB: 000071264
* LCCN: sh85101679
* GND: 4045981-0
* BNF: cb120659591 (data)
* NDL: 00570362
* NKC: ph114603

 |

 |
**Fjodors Šaļapins** (krievu: *Фёдор Иванович Шаляпин*; dzimis 1873. gada 13. februārī [v.s. 1. februārī], miris 1938. gada 12. aprīlī) bija krievu operdziedātājs - bass.

Dzimis Kazaņā zemnieka ģimenē. Kopš 1889. gada darbojies teātrī. Dziedājis korī. 1890. gadā sāka solista karjeru, kad tika izraudzīts dziedāt partiju saslimušā kolēģa vietā. Darbojies Kazaņā, Ufā, Tiflisā, kur ņēma privātstundas. 1893. gadā pārcēlās uz Maskavu, bet 1894. gadā - uz Sanktpēterburgu. 1895. gadā kļuva par Marijas teātra solistu. No 1896. līdz 1899. gadam Šaļapins bija mecenāta Savas Mamontova Krievu privātās operas Maskavā solists. No 1899. gada - Lielā teātra solists.

Pēc Oktobra revolūcijas ieguva Republikas Tautas mākslinieka nosaukumu un kļuva par Marijas teātra māksliniecisko vadītāju. 1922. gadā devās viesizrādēs uz ārzemēm, un PSRS vairs neatgriezās. 1930. 1931. un 1934. gadā sniedza viesizrādes Rīgā.

Miris Parīzē, kur tika apglabāts Batinjoles kapsētā (*Cimetière des Batignolles*). 1984. gadā pārapbedīts Novodevičjes kapsētā Maskavā.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Fjodors Šaļapins***.
* Latvijas Nacionālās enciklopēdijas šķirklis
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* *Brockhaus Enzyklopädie* raksts (vāciski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)
* *Encyclopædia Universalis* raksts (franciski)
* Enciklopēdijas *Krugosvet* raksts (krieviski)
* Fjodora Šaļapina profils *AllMusic* (angliski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 46730083
* LNB: 000035619
* LCCN: n50002543
* ISNI: 0000 0003 5455 8635
* GND: 118606352
* SELIBR: 105646
* SUDOC: 196439582
* BNF: cb11955933j (data)
* BIBSYS: 90135276
* ULAN: 500070124
* NLA: 36093552
* NDL: 00456208
* NKC: jn20011211152
* BNE: XX1474810
* CiNii: DA02682965

 |

 |
**Pija Finka** (vācu: *Pia Fink*; dzimusi 1995. gada 10. jūlijā Minzingenē) ir Vācijas distanču slēpotāja.

Karjera
-------

Pasaules kausā debitēja 2017. gada 30. decembrī sprinta sacensībās Lencerheidē, kas bija arī *Tour de Ski* atklāšanas posms, un ieņēma 36. vietu. 2018. gada Pasaules U-23 čempionātā divreiz ieguva 4. vietu: 10 km distancē klasiskajā stilā un skiatlonā.

Pasaules čempionātā pirmo reizi piedalījās 2019. gadā Zēfeldē. Labāko rezultātu sasniedza 10 km distancē klasiskajā stilā, ieņemot 15. vietu. 2021. gada Pasaules čempionātā Oberstdorfā piedalījās vairākās individuālajās distancēs, kā arī stafetē, kurā Vācija ieņēma 5. vietu.

2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs labāko rezultātu sasniedza sprintā, ieņemot 15. vietu. Piedalījās arī skiatlonā un 30 km distancē brīvajā stilā, abās distancēs iegūstot 25. vietu.

2023. gada Pasaules čempionātā Planīcā Vācijas komandas sastāvā kopā ar Lauru Gimleri, Katarīnu Hennigu un Viktoriju Karlu izcīnīja sudraba medaļu stafetē. Distanču slēpošanā Vācijai tā bija pirmā medaļa pasaules čempionātos kopš 2011. gada, bet Vācijas sieviešu stafetes komanda iepriekšējo reizi bija kāpusi uz goda pjedestāla 2009. gadā.

Atsauces
--------

1. ↑  «Langlauf-Frauen-Staffel glänzt mit Silber». *zdf.de* (vācu). 2023. gada 2. marts. Skatīts: 2023. gada 3. martā.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Pija Finka***.
* *Olympedia* profils (angliski)
* *The Sport.org* profils (angliski)
* FIS profils (distanču slēpošana) (angliski)
**Valdis Vancovičs** (dzimis 1968. gadā 24. jūnijā, Rīgā) ir Tele2 Latvijā valdes priekšsēdētājs.

Izglītība
---------

Vidējo izglītību 1986. gadā ieguvis Rīgas 2. vidusskolā. 1996. gadā ieguva Inženierzinātņu maģistra (*M.Sc.*) grādu telekomunikācijās Rīgas Tehniskajā universitātē. 2003. gadā ar izcilību absolvēja *IEDC Bled School of Management*, Slovēnijā, iegūstot uzņēmumu augstākās vadības starptautisko MBA grādu.

Karjera
-------

Profesionālās karjeras sākums bija Latvijas Valdības sakaru centrā 1992. gadā. No 1994. gada līdz 2009. gadam ieņēmis dažādus vadošus amatus Lattelecom, tajā skaitā bijis galvenais tehniskais direktors, valdes loceklis un izpilddirektora vietnieks. 2003. un 2004. gadā bijis LMT Padomes loceklis, pārstāvot Lattelecom daļas šajā uzņēmumā.

No 2010. gada ir Tele2 Latvijā valdes priekšsēdētājs. Darbojas sabiedriskajās organizācijās — kā valdes loceklis Latvijas Telekomunikāciju asociācijā un kā valdes priekšsēdētājs sporta burāšanas biedrībā "Rīgas jahtklubs".

Viņš ir uzstājies un vadījis starptautiskas telekomunikāciju biznesa konferences, kā arī lasījis lekcijas par uzņēmumu vadību un attīstību Direktoru skolā. Ir vairāku nozares publikāciju autors. 2013. gadā laikraksta "Dienas Bizness" aptaujā iekļuvis Latvijas efektīvāko vadītāju topā.
**Vese** (igauņu: *Vesse*) ir dzelzceļa pieturas punkts Igaunijā, Tallinas pilsētas Lasnamē pilsētas daļā, Sējamē, dzelzceļa iecirknī Ilemiste—Tapa un tas atrodas 8,3 km attālumā no Tallinas un 48,5 km attālumā no Aegvīdu. Vessē pietur piepilsētas elektrovilcienu maršruta Tallina—Aegvīdu—Tallina elektrovilcieni, kā arī starppilsētu pasažieru dīzeļvilciens Tallina—Rakvere.

Dzelzceļa pieturas punkts tika atklāts 1995. gadā, dzelzceļa stacijas Ilemiste austrumu galā.

2012. gadā projekta „Reisiplatvormide viimine eurokõrgusele" ietvaros ar Eiropas Savienības Struktūrfondu līdzfinansējumu Vesses pieturas punktā tika izbūvēta jauna pasažieru starpceļu platforma (augstums - 550 mm, garums - 210 m).

Atsauces
--------

1. ↑  AS EVR Infra raudteerajatistel võimaldatavad operatsioonid 2011/2012
2. ↑   (igauniski)(angliski)(krieviski)
3. ↑   (igauniski)
4. ↑   Archived 2009. gada 29. decembrī, *Wayback Machine* vietnē. (igauniski)

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Uz Tallinu** |  | **Uz Tapu** |
|  Ilemiste |  **Vese** | Lagedi  |
**Žils Musārs** (franču: *Jules Moussard*; dzimis 1995. gada 16. janvārī, Parīzē) ir Francijas starptautiskais lielmeistars šahā (2016).

Biogrāfija
----------

Septiņas reizes uzvarējis Francijas jauniešu šaha čempionātos dažādās vecuma grupās: U8 (2002), U10 (2005), U12 (2006), U14 (2009), U16 (2011), U18 (2012), U20 (2015). 2004. gadā Pasaules jauniešu šaha čempionātā U10 vecuma grupā izcīnījis sudraba medaļu.

Divas reizes uzvarējis Parīzes pilsētas šaha čempionātos (2016, 2018). 2018. gadā uzvarējis Londonas starptautiskajā šaha turnīrā *London Chess Classic*.

2021. gada novembrī Rīgā ierindojies 42. vietā 2021. gada "FIDE Chess.com Grand Swiss" turnīrā.

2021. gadā Francijas izlases sastāvā izcīnijis Eiropas komandu šaha čempionāta sudraba medaļu komandu vērtējumā.

Par panākumiem turnīros FIDE 2011. gadā viņam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2016. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

Atsauces
--------

1. ↑  A joyful time in Paris
2. ↑  10th London Chess Classic 2018
3. ↑  2021 FIDE Chess.com Grand Swiss
4. ↑  23rd European Team Chess Championship 2021 - Open

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
**Ēro Einars Bēks** (somu: *Eero Einar Böök*; dzimis 1910. gada 9. februārī Helsinkos, Krievijas impērijā, tagad Somija, miris 1990. gada 7. janvārī Helsinkos, Somijā) bija Somijas šahists, starptautiskais meistars (1950) un starptautiskais lielmeistars šahā (1984), kā arī praktizējošs inženieris.

Biogrāfija
----------

Bēks ir bijis vairākkārtējs Somijas čempions šahā (1930, 1934, 1935, 1936, 1946, 1963). 6 reizes pārstāvējis Somiju Pasaules šaha olimpiādēs (1935—1960), kurās uzvarējis gan Maksi Eivi (1950), gan Paulu Keresu (1952). Daudzu starptautisko turnīru dalībnieks, tostarp arī abu Ķemeru turnīru — 1937. gadā un 1939. gadā. 1946. gadā Ļeņingradas starptautiskajā turnīrā ieņēmis 2. vietu. 1947. gadā dalījis 1.—2. vietu zonālajā turnīrā Helsinkos, bet nākamajā gadā piedalījies starpzonu turnīrā Saltšobādenā, kur dalījis 11.—13. vietu. 1959. gadā Krakovas starptautiskajā turnīrā ieņēmis 2. vietu aiz Viktora Korčnoja.

1950. gadā kā vienam no pirmajiem starptautiskā šaha federācija FIDE piešķir Bēkam starptautiskā meistara nosaukumu, bet 1984. gadā apbalvo viņu arī ar starptautiskā lielmeistara goda nosaukumu. Bēks ir arī daudzu šaha mācību grāmatu autors somu valodā.

Neraugoties uz panākumiem, Bēks par šaha profesionāli sevi neuzskatīja un visu mūžu strādāja par inženieri.

Atsauces
--------

1. ↑  ShakkiNet - shakkipeli/historia
2. ↑  Max Euwe vs Eero Einar Böök (1950)
3. ↑  Paul Keres vs Eero Einar Böök (1952)
4. ↑  Kemeri 1937 - 365Chess.com Tournaments
5. ↑  Kemeri 1939 - 365Chess.com Tournaments
6. ↑  «Arhivēta kopija». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2012. gada 17. martā. Skatīts: 2012. gada 19. septembrī.
7. ↑  World Chess Championship : 1949-51 cycle : 1948 Saltsjobaden Interzonal
8. ↑  «Polbase Turnieje Międzynarodowe - International Chess Tournaments». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2013. gada 20. oktobrī. Skatīts: 2012. gada 19. septembrī.

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils olimpbase.org mājaslapā (Pasaules šaha olimpiāde) (angliski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 225944342
* LCCN: no97048152
* ISNI: 0000 0003 6306 9075
* BIBSYS: 90152783

 |

 |
**Veclanga**, dažkārt saukta **Langa** ir Eimura kanāla labā krasta pieteka Ādažu novadā. 

Iztece uz ziemeļiem no Garupes, pie Langas kāpas. Tek dienvidrietumu virzienā. Ietek Eimura kanālā Garciema teritorijā. Veclanga ir Langas senā gultne, kas senatnē tecēja pretējā virzienā un novadīja Ķīšezera ūdeņus uz jūru. Pirms Mīlgrāvja kanāla izrakšanas 13. gadsimtā Langa novadīja Ķīšezera ūdeņus Gaujā, upe ietecēja Gaujā vēl 18. gadsimta beigās. 18. gadsimta beigās Langa lejtecē aizsērēja, un par Ķīšezera vienīgo noteci kļuva Mīlgrāvis. Par Veclangu tiek saukts arī īsais vecupes ziemeļu virzienā tekošais posms no Garciema rietumpuses līdz Eimura kanālam.

Atsauces
--------

1. ↑  «Informācija par objektu: Langa/Veclanga». *LĢIA vietvārdu datubāze*. Latvijas Ģeotelpiskās informācijas aģentūra. Skatīts: 2021. gada 11. janvārī.
2. ↑  "L. Mellina Livonijas atlants 1791.-1810. g." (Atlas von Liefland oder von den beyden Gouvernementern u. Herzogthümern Lief- und Ehstland un der Provinz Oesel. – Riga-Leipzig, 1798)
3. ↑  Vietvārdu datubāze. Veclanga
Muzeju krātuvju komplekss 2022. gadā
**Muzeju krātuvju komplekss** ir ēka Rīgā, Pulka ielā 8, kurā glabājas Latvijas Nacionālā mākslas muzeja, Vēstures muzeja, Rakstniecības un mūzikas muzeja un Kino muzeja krājumi.

Ēkas celtniecība uzsākta 2016. gadā. 2019. gada 12. novembrī ēka tika nodota ekspluatācijā. Kompleksa kopējā platība ir 30 tūkstoši kvadrātmetru, un tajā vienuviet atrodas aptuveni divi miljoni muzeju vienību, kas regulāri tiks papildināti. Kompleksa pirmajā stāvā izvietots restaurācijas un saimniecības bloks. Muzeja glabātuves ir divu stāvu līmenī, tāpat ir pieejama saldētava, kur tiek glabātas fotoplates un fotonegatīvi.

Muzeja krātuvju kompleksu projektēja "Arhitektu birojs Krasts".

No 2021. gada 27. novembra pie Muzeju krātuves Latvijas Nacionālais mākslas muzejs atklāja pastāvīgo ārtelpas tēlniecības ekspozīciju "Mītpoētiskie tēli".

Atsauces
--------

1. ↑  Laima Slava. «Jaunās mājas muzeju vērtībām. Reportāža no muzeju krātuves Pulka ielā». lsm.lv, 2019. gada 10. decembrī. Skatīts: 2020. gada 9. aprīlī.
2. ↑  «VIDEO: Atklāj jauno muzeju krātuvju kompleksu Pulka ielā». lsm.lv. 2019. gada 11. decembrī. Skatīts: 2020. gada 9. aprīlī.
3. ↑  DELFI Kultūra. «LNMM Pulka ielā atklāj pastāvīgo āra ekspozīciju 'Mītpoētiskie tēli'». *delfi.lv* (latviešu), 2021-11-22. Skatīts: 2021-11-26.

Ārējās saites
-------------

* Muzeju krātuve — Latvijas Nacionālais mākslas muzejs Archived 2021. gada 26. novembrī, *Wayback Machine* vietnē.
**Vecie kapi** ir kapi, kas atrodas Liepājā starp Tirdzniecības kanālu un Kaiju ielu. Tie tiek uzskatīti par pilsētas vecākajiem kapiem. To platība ir 4,31 ha.

Kapsētas izveidošana, iespējams, sākusies 13. gadsimtā, un ir domājams, ka šeit ir atradusies pirmā apmetne pilsētas teritorijā. Pirmās apstiprinātās ziņas ir datējamas ar 1587. gadu. Dokumentos no šī laika ir minēts, ka vietējie iedzīvotāji pielūdzot elku dievības, un ka viņi apglabā mirušos savu senču atdusas vietā. Trūcīgākie pilsētas iedzīvotāji šeit turpināja apbedījumus 17. un 18. gadsimtā, kamēr turīgākie savus tuviniekus apglabāja pie Svētās Annas baznīcas. 1810. gadā visi apbedījumi no baznīcas tika pārvesti uz kapsētu. Kapu rietumu daļā parasti apbedīja latviešus, austrumu daļā — vāciešus, bet ziemeļaustrumos — pareizticīgos.

Vecākie kapu pieminekļi saglabājušies no 19. gadsimta. Gan pieminekļi, gan žogi, kā arī kapličas bija ar augstu māksliniecisko vērtību, tomēr kapsēta ir tikai daļēji saglabājusies. Kapi vairākkārt izdemolēti jau kopš Pirmā pasaules kara, tomēr vislielāko postu radīja padomju vara. 1961. gadā kapsētu apbedījumiem slēdza, un no 1950. līdz 1980. gadam pastāvošā vara to sistematizēti vandalizēja. Pēc pilsētas izpildkomitejas lēmuma 1978. un 1979. gadā, lai uzbūvētu termoelektrocentrāli, 50 metri kapsētas joslas ar buldozeriem tika norakta. Lai gan lēmums paredzēja pārapbedīšanu, 70. gadu beigās zemi, kaulus un zārkus izbēra Liepājas nomales purvājā. Pēc neatkarības atgūšanas kapi tika daļēji sakopti, un tiek veikti jauni apbedījumi.

Kapsēta ir pēdējā atdusas vieta daudziem Liepājas vēsturē nozīmīgiem iedzīvotājiem — slaveno arhitektu Berči dzimtai, pilsētas mēriem Karlam Gotlībam Ūliham, Teodoram Breikšam, arī Antonam Vitem un Joahimam Lorencam Hikem, rakstnieces Zentas Mauriņas tuviniekiem un citiem.

Atsauces
--------

1. ↑  «Kapsētas, līgumu noslēgšana un maksas pakalpojumi». *Kapsētas, līgumu noslēgšana un maksas pakalpojumi* (latviešu). Skatīts: 2022-02-02.
2. 1 2  Līga Sāne-Alksne. *Ceļvedis Liepājas arhitektūrā*. Liepāja : Liepājas pilsētas arhitektūras un pilsētbūvniecības pārvalde, 1991. 91–92. lpp.
3. 1 2  «Vecie kapi bez svētkiem». *www.diena.lv*. Skatīts: 2022-02-02.
4. ↑  «Iedzīvotāji satraucas par Liepājas Veco kapu nākotni un vēsturisko vērtību iznicināšanu». *www.lsm.lv* (latviešu). Skatīts: 2022-02-02.
**Gordons "Gordijs" Hovs** (angļu: *Gordon "Gordie" Howe*; dzimis 1928. gada 31. martā Floralā, Kanādā, miris 2016. gada 10. jūnijā) bija kanādiešu hokejists, spēlējis labās malas uzbrucēja pozīcijā. Viņš tiek uzskatīts par vienu no visu laiku labākajiem hokejistiem.

Karjera
-------

Karjeras laikā NHL spēlējis Detroitas "Red Wings" (1946—1971) un Hārtfordas "Whalers" (1979—1980) klubu sastāvā. Viņš ir vienīgais hokejists, kas NHL spēlējis piecās dažādās desmitgadēs (no 1940. līdz 1980. gadiem).

"Red Wings" sastāvā aizvadījis gandrīz visu profesionāļa karjeru, kluba sastāvā viņš četras reizes izcīnīja Stenlija kausu. Ar viņa vārdu radies termins *Gordie Howe hattrick* (Gordija Hova *hattrick*), kas tiek lietots, ja kāds spēlētājs vienas spēles laikā guvis vārtus, rezultatīvi piespēlējis un izkāvies, pats gan viņš nekad šo visu vienas spēles laikā nav izdarījis. G. Hovs karjeras laikā sešas reizes saņēmis Harta balvu, ko pasniedz sezonas vērtīgākajam spēlētājam, kā arī sešas reizes ieguvis Ārta Rosa balvu kā rezultatīvākais spēlētājs. 23 reizes piedalījies NHL Visu zvaigžņu spēlē, 12 reizes ticis iekļauts līgas simboliskajā pirmajā izlasē, kā arī 9 reizes — otrajā izlasē.

Viņš ir visvairāk sezonas aizvadījušais hokejists NHL (26), tāpat viņam pieder līgas rekords aizvadītajās spēlēs (1767), visvairāk spēlēs viena kluba sastāvā (1687). G. Hovs ir visu laiku vecākais hokejists, kas ir piedalījies NHL spēlē — 52 gadi un 11 dienas.

1972. gadā viņš tika uzņemts Hokeja slavas zālē. 2008. gadā bija pirmais NHL mūža ieguldījuma balvas saņēmējs.

Pārstāvētie klubi
-----------------

USHL
* Omahas "Knights"

NHL
* Detroitas "Red Wings"
* Hārtfordas "Whalers"

WHA
* Hjūstonas "Aeros"
* Jaunanglijas "Whalers"

IHL
* Detroitas "Vipers"

Atsauces
--------

1. ↑  «Gordijs Hovs». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2011. gada 15. jūnijā. Skatīts: 2011. gada 16. augustā.
2. ↑  «All-Star Game individual records». *USA TODAY* (Gannett Co. Inc.). 2002-01-31. Skatīts: 2008-05-12.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Gordijs Hovs***.
* *Munzüger Sport* profils (vāciski)
* *Eliteprospects* profils (angliski)
* *Internet Hockey Database* profils (angliski)
* *Hockey-Reference* profils (angliski)
* *Databasehockey* profils (angliski)
* *Legends of Hockey* profils (angliski)
* *bio — file interview with Gordie Howe* (angliski)
* Biogrāfija: *Hockey fans*, ESPN (angliski)

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 62789123
* LCCN: n50029079
* ISNI: 0000 0000 7868 7034
* GND: 12416305X
* NLA: 35209135
* NKC: xx0208821

 |

 |
***GSM-R*** jeb **Dzelzceļa GSM** ir GSM modifikācija, īpaši piemērota dzelzceļa vajadzībām. Dzelzceļa GSM nav pieejams parastajiem GSM abonentiem, bet tiek lietots dzelzceļa dienesta vajadzībām.
Dzelzceļa GSM lieto telemetrijai, piemēram, signālposteņu informācijas nolasīšanai, ritošā sastāva gultņu temperatūru kontrolei u.c. , kā arī balss sakariem, piemēram ārkārtas zvaniem, dispečeru sakariem ar mašīnistiem utt.
Visos šajos gadījumos ļoti svarīgs ir savienojuma sastādīšanas ātrums , kurš GSM-R tiek normēts.
Būtiska priekšrocība GSM-R lietošanai salīdzinājumā ar citām sakaru sistēmām ir pārrobežu savietojamība, jo sakari ar lokomotīvēm ir standartizēti un vilciens bez lokomotīves maiņas var iebraukt citā valstī.

Galvenās atšķirības no parastā GSM
----------------------------------

* Maksimālais mobilās stacijas pārvietošanās ātrums palielināts līdz 450 km/h
* ASCI servisi (nejaukt ar ASCII)
* Augsts sakaru drošums, ko panāk dublējot gan aparatūru gan sakaru līnijas

Daži dzelzceļi, piemēram Zviedrijas, lieto arī GPRS, taču sakarā ar to ka pakešzvaniem prioritāte ir zemāka nekā ķēžu komutācijas ( piem. balss) zvaniem, to nevar lietot kritisku datu pārraidei. Viens no GPRS izmantojumiem ir staciju informācijas tablo vadība. 

Eiropā GSM-R ir izdalīta atsevišķa frekvenču josla, 876 MHz — 880 MHz augšupsaitei un 921 MHz — 925 MHz lejupsaitei.

ASCI (Advanced Speech Call Items)
---------------------------------

VGCS (Voice Group Call Service) 
Šī ir rāciju tīkla imitācija. Zvanā var piedalīties dauzi abonenti, tie var būt runātājs, klausītājs vai dispečers. Zvans var tikt veikts arī pēc teritoriālā principa , piemēram vienā šūnā esošajiem telefoniem. 

VBS (Voice Broadcast Service) 
Šis ir apziņošanas zvans. Atšķirībā no VGS, tikai zvana uzsācējs var runāt , pārējie ir tikai klausītāji.

REC (Railway Emergency Call) 
Ārkārtas zvans, kuram ir augstāakā prioritāte un tas var pārtraukt citus mazākas prioritātes zvanus lai atbrīvotu resursus sev.

Pielietojums
------------

Dažas valstis, kurās lieto GSM-R

* Beļģija
* Francija
* Indija
* Ķīna
* Lielbritānija
* Nīderlande
* Norvēģija
* Somija
* Šveice
* Zviedrija

Latvijas dzelzceļš GSM-R pagaidām nelieto.
Policistīnu pārstāvis — *Nassellaria*
**Policistīnas** (*Polycystinea*) ir sarkodīnvicaiņu tipa klase, kuras pārstāvjiem centrālā (ar organellām bagātā) un perifērā (vakuolizētā un bieži vien ar simbiotiskām aļģēm pildītā) citoplazmas zonas ir nodalītas viena no otras ar centrālo kapsulu. Aksopodiālās mikrocaurulītes ir apkopotas sešu- vai divpadsmitstūru struktūrās, kas šķērsgriezumā atgādina ratu ar lāpstiņām.

Pārskats
--------

Aksopodiji bieži dziļi iespiežas centrālajā citoplazmā. Šīs klases pārstāvjiem ir meistarīgas uzbūves krama skelets, kas labi saglabājas fosilā veidā. Policistīnu fosilās atliekas ir plaši izplatītas jūru nogulumos, kas ļauj tās izmantot stratigrāfiskajos pētījumos. Tās ir dzīvojušas no kembrija (iespējams pat no pirmskembrija) līdz pat mūsdienām. Policistīnas var būt brīvi peldošas vai arī veidot kolonijas (līdz pat 3 m diametrā). Policistīnas dalās 2—3 kārtās (*Spumellaria*, *Nassellaria*, *Collodaria*). Ir zināmas ap 700—1000 recento sugu.

Policistīnu formas
------------------

* Spumellaria
* Nassellaria
* Nassellaria
**"Muzikālais kokteilis"** ir krāsaina radošās apvienības "Telefilma—Rīga" 1968. gada koncertfilma, kurā uzstājas populāri 60. gadu latviešu popmūzikas izpildītāji.

Ķīmijas studente eksāmena laikā izraisa sprādzienu. Pēc tā viņa attopas kā bārmene un turpmāko vakaru aizvada jautrā mūziķu un kafejnīcas apmeklētāju lokā, cienājot klātesošos ar dzērieniem. Vakara noslēgumā viņas draugs uzdāvina viņai ķīmijas mācību grāmatu.

Filmas režisore un scenārija autore ir Vija Bunka, operators Alnis Zandersons, mākslinieks Zigfrīds Antons. Koncertfilmas pirmizrāde Latvijas televīzijā notika 1968. gada novembrī.

Filmā piedalās Rīgas estrādes orķestra sieviešu vokālais ansamblis (Ilze Rusecka, Sarmīte Blimberga, Brigita Linde, Margita Urķe, Rasma Liepiņa, Renāte Griņko), dziedātāji Margarita Vilcāne un Zdzislavs Romanovskis, grupa "Eolika", aktieri Juris Strenga un Inese Gulbe, kā arī Tautas kinoaktieru studijas audzēkņi. 

Filmā skan Raimonda Paula, Zigismunda Lorenca un Imanta Kalniņa dziesmas "Kokteilis", "Baltijas jūra", "Cik labi, ja tu blakus man", "Varam sintezēt visu bez riska", "Balāde par baltajiem kuģiem" un citas.

Pēc filmas izrādīšanas tai tika veltītas kritiskas recenzijas. Rakstnieks Antons Stankēvičs uzskata: "Lieks izskaistinājums iezadzies arī kinorežisores V. Bunkas pēdējās filmās "6x6" un "Muzikālais kokteilis". Te jau sāk zust pamatvērtība — pats muzikālais priekšnesums, ko nomāc pārsmalcinātas gaumes uzbāzība. Nevajadzētu pārāk tālu aiziet no tās sirsnības un vienkāršības, kuru režisore atrada filmā "No minora līdz mažoram". Arī laikrakstā "Literatūra un Māksla" tika kritizēta filmas atbilstība izklaides žanra prasībām: "Muzikālais materiāls ir jauns un interesants, arī tā dramaturģiskais izkārtojums filmā pārliecinošs. Tātad laikam tāpēc, ka, reiz atrastās izteiksmes formas atkārtojot, zūd pievilcība. Ne tikai V. Bunkas "Muzikālajā kokteilī", bet ari daudzās citu republiku telefilmās skaisti atkārtojas skaisti tērptu skaistu dziedātāju mazāk skaistas pastaigas skaistos interjeros, kuras parasti pārtrauc dziesmu tekstu izraisītās asociācijas, teksta tieša ilustrācija. Maz mūsu telefilmās, pat muzikālajās, īsta humora. Asprātīga montāža, straujš temps, jautrs teksts ir retums." 

R. Paula dziesmas "Baltijas jūra" un "Cik labi, ja tu blakus man" iekļautas viņa dziesmu albumā "Tev, mana labā".

"Eolikas" izpildītās dziesmas "Varam sintezēt visu bez riska" ieraksts iekļauts DVD "50 gadi 50 dziesmās! Latvijas Televīzijai 50" (2004).

Atsauces
--------

1. ↑  Televīzija. *Padomju Jaunatne*, 1968, 2. novembrī.
2. ↑  Kokteilis
3. ↑  Balāde par baltajiem kuģiem
4. ↑  Antons Stankēvičs. Ekrāns dzīvoklī. *Karogs*, 1969, Nr. 4.
5. ↑  Dažas polemiskas pārdomas par TV muzikālajām filmām. *Literatūra un Māksla*, 1970, 12. septembrī.
Koordinātas: 38°16′42″N 75°06′57″E﻿ / ﻿38.27833°N 75.11583°E﻿ / 38.27833; 75.11583

**Muztagata** (uiguru: مۇز تاغ ئاتا — ‘Ledus kalnu tēvs’; ķīniešu: 慕士塔格峰, *Mùshìtǎgé Fēng*) ir kalns Kašgārijas grēdā Ķīnā, Pamira otra augstākā virsotne. Veidots no gneisiem un kristāliskajiem slānekļiem, virsotnē mūžīgais sniegs, nogāzēs 16 ledāju, no kuriem ievērojamākais Koksels austrumu nogāzē ir 21 km garš. Pirmoreiz virsotnē uzkāpa padomju—ķīniešu apvienotā ekspedīcija 1956. gadā. Kalna relatīvi lēzenās austrumu nogāzes un sausā klimata dēļ Muztagata tiek uzskatīta par vienu no visvieglāk iekarojamajiem «septiņtūkstošniekiem».

Atsauces
--------

1. ↑  *Ģeogrāfijas vārdnīca Pasaules zemes un tautas*. Rīga : Galvenā enciklopēdiju redakcija. 1978. 497. lpp.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Muztagata***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 246276013
* GND: 4496782-2

 |

 |
Šis raksts ir par Polijas pilsētu. Par mūzikas grupu skatīt rakstu The Police.

Vācu ķīmiskās rūpnīcas drupas Policē
**Police** (poļu: *Police*) ir pilsēta Polijas ziemeļrietumos pie Odras upes, Rietumpomožes vojevodistē uz ziemeļiem no Ščecinas. Ostas pilsēta. Pilsētā atrodas Pomerānijas Medicīnas universitātes (*Pomorska Akademia Medyczna*) slimnīca. Ķīmiskās rūpniecības centrs.

Pilsēta pirmoreiz rakstos minēta 1243. gadā. XIV gadsimtā mūsdienu pilsētas robežās, Jaseņicā, tika nodibināts augustīniešu klosteris, kura drupas saglabajušās. No 1321. līdz 1808. gadam Police bija tuvējās Ščecinas pakļautībā. No 1630. līdz 1720. gadam Police ietilpa Zviedru Pomerānijā, vēlāk Prūsijā (Vācijā). Pilsētas vāciskais nosaukums bija Pēlica (vācu: *Pölitz*). 1937. gadā pilsētas pievārtē kompānija *IG Farben* uzcēla milzīgu sintētiskās degvielas rūpnīcu. 1943. gadā šeit tika saražota 15% Vācijas sintētiskās degvielas. Otrā pasaules kara laikā rūpnīcu spēcīgi bombardēja.

Sarkanā armija Pēlicu ieņēma Berlīnes kaujas laikā 1945. gada 26. aprīlī. Pēc Otrā pasaules kara pilsētas vācu iedzīvotāji tika padzīti, bet vietā ieradās poļi no PSRS ieņemtajiem Polijas apgabaliem. Tomēr vēl līdz tam Police tika pasludināta par PSRS kontrolētu apgabalu, un vācu strādnieki tika norīkoti ķīmiskās rūpnīcas demontāžā un iekārtu izsūtīšanā uz PSRS. 1947. gadā visa Polices teritorija tika nodota poļu varas iestādēm. 1953. gadā pilsēta ieradās arī bēgļi no Grieķijas un Maķedonijas.

1969. gadā Policē uzcēla citu ķīmisko rūpnīcu (*Zakłady Chemiczne "Police"*), kura ražo titāna dioksīdu, slāpekļa un fosfora minerālmēslus.

Police ir austrumvācu politiķa Hansa Modrova (*Hans Modrow*, 1928 - ) dzimtā pilsēta.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Police***.
* *Brockhaus Enzyklopädie* raksts (vāciski)
* Zakłady Chemiczne "Police (poliski), (angliski), (vāciski)

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 143223737
* LCCN: n94099415
* GND: 1034405128
* BNF: cb16182083t (data)

 |

 |

1. ↑  ; P2701: JSON; pārbaudes datums: 7 oktobris 2022.
**Arginīns** (***Arg***, 2-amino-5-(diaminometilidēnamino)pentānskābe, *d*-α-amino-δ-guanidinobaldriānskābe, N-guanilornitīns, NH=C(NH2)NH(CH2)3CH(NH2)−COOH) ir dzīvo organismu aminoskābe. Arginīns pieder pie stipri bāziskām aminoskābēm, jo satur vairākas amino- un imino grupas. Arginīns ir balta, kristāliska viela (prizmatiski kristāli no ūdens). Dažiem dzīvniekiem tā ir neaizvietojamā aminoskābe. Pieauguša cilvēka organisms arginīnu sintezē patstāvīgi, bet bērniem tas jāuzņem ar barību. Arginīnu var uzskatīt par alifātisko aminoskābi, ar guanidīna grupu galā. Šī iemesla dēļ tas veido daudz ūdeņraža saišu.

Atrašanās dabā
--------------

Arginīns ietilpst olbaltumvielu sastāvā (sevišķi daudz arginīna ir histonos). Atrodas organismā arī brīvā veidā.

Bioloģiskā nozīme
-----------------

Arginīns ir svarīga slāpekļa vielmaiņas sastāvdaļa. Ornitīna - citrulīna - arginīna cikls atbild par olbaltumvielu noārdīšanu organismā, no tā atkarīga organisma spēja veidot urīnvielu un atbrīvoties no olbaltumvielu atkritumproduktiem. Arginīns ir slāpekļa pārnesējs un donors muskuļaudu veidošanās procesā.

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Dzīvo organismu aminoskābes |
| --- |
|  |
|  | 
* Alanīns
* Arginīns
* Asparagīns
* Asparagīnskābe
* Cisteīns
* Fenilalanīns
* Glicīns
* Glutamīns
* Glutamīnskābe
* Histidīns
* Izoleicīns
* Leicīns
* Lizīns
* Metionīns
* Prolīns
* Serīns
* Tirozīns
* Treonīns
* Triptofāns
* Valīns

 |

 |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* LCCN: sh90001568
* GND: 4142987-4
* NDL: 00560336

 |

 |
**Nikolajs Gudaņecs** (*Николай Леонардович Гуданец*; dzimis 1957. gada 17. maijā) ir Latvijas krievu izcelsmes dzejnieks un rakstnieks. 
Nikolajs Gudaņecs ir publicējis dzejoļu krājumus, fantastikas romānus un stāstus. Gudaņecs atdzejojis un tulkojis no latviešu valodas uz krievu dzejoļus un prozas darbus, kā arī krievu valodā atdzejojis 18. gadsimta angļu dzeju. Viņa paša darbi ir pārtulkoti citās valodās.

Nikolajs Gudaņecs ir Latvijas Rakstnieku savienības un Krievijas Rakstnieku savienības biedrs.
Viņš ir Rakstnieku fantastu apvienības dalībnieks.
Gudaņecs ir Starptautiskās Neatkarīgo ekspertu asociācijas loceklis.

1974. gadā avīzē *Sovetskaja Molodjož* publicēts pirmais Nikolaja Gudaņeca dzejolis.
1979. gadā Gudaņecs absolvēja Latvijas Valsts Universitātes Filoloģijas fakultāti. 1980. gadā izdevniecībā *Liesma* tika izdots viņa pirmais dzejoļu krājums «Autobiogrāfija» (*Автобиография*).
1982. gadā krājumā «Platīna gredzens» (*Платиновый обруч*) publicēti pirmie Nikolaja Gudaņeca prozas darbi fantastikas žanrā.
1986. gadā Nikolajs Gudaņecs kļuva par Latvijas PSR Rakstnieku savienības un PSRS Rakstnieku savienības locekli. Viņš aizstāvēja kandidāta disertāciju par tēmu «Dzejošanas māksla». Ilgus gadus Nikolajs Gudaņecs vadīja Latvijas Rakstnieku savienības jauno literātu apvienības krievu nodaļu.

Nikolajs Gudaņecs strādājis dažādus darbos; viņš ir bijis skolotājs, kurinātājs, betonētājs, tehniskās kontroles nodaļas kontrolieris, žurnālists.
1999. gadā viņš kļuva par literāri publicistiskā žurnāla «Špiļ» (*Шпиль*, Smaile) redaktoru.
Kopš 2002. gada Nikolajs Gudaņecs Transporta un sakaru institūtā pasniedz datorzinātnes.

Latviski tulkoti Nikolaja Gudaņeca fantastiskie stāsti "Šķirsts", "Dūksnājs" un "Zemenes janvārī", publicēti žurnālā "Zinātne un tehnika".

Darbi
-----

### Fantastikas romāni

* «Poligons» (*Полигон*), 1996.
* «Pārkāpējs» (*Нарушитель*), 1996.
* «Planēta, uz kuras slepkavo» (*Планета, на которой убивают*), 1996.
* «Pa ceļam uz rudeni» (*По дороге в осень*), 1997.
* «Ķīlnieki» (*Заложники*), 1998.
* «Virspavēlnieks» (*Главнокомандующий*), 2001.

Ārējās saites
-------------

* Autora vietne (krieviski)
* Nikolajs Gudaņecs «Latvijas krievi», Latvijas Krievu kultūras mantojuma institūts (latviski)
* Николай Гуданец «Лаборатория Фантастики» (krieviski)

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 452144647672550668235
* LNB: 000126270
* ISNI: 0000 0004 1689 9743

 |

 |
**Adelaidas sala** (angļu: *Adelaide Island*, spāņu: *Isla Adelaida*), Argentīnas avotos **Belgrano sala** (*Isla Belgrano*), ir sala Antarktikā, Antarktīdas pussalas rietumu piekrastē. Sala izstiepta ziemeļu—dienvidu virzienā gar Greiema Zemes Faljēra un Lubē krastiem. No Greiema Zemei piederošās Erousmaita pussalas to atdala Lobefa fjords dienviddaļā un Anisa līcis ziemeļdaļā. Šaurākā vieta (Galeta šaurums) ir tikai 3,7 km plata. Dienvidos salu apskalo Margeritas līcis. Salu lielākoties klāj ledājs, austrumu daļa kalnaina, augstākā virsotne Gudrija kalns ir 2315 m augsta.

Salu 1832. gada 14. februārī atklāja Džona Bisko ekspedīcija un nosauca par godu tā laika Lielbritānijas karaļa Viljama IV konsortei Adelaidai. Salu pirmā uzmērīja un nokartēja franču ekspedīcija Žana Batista Šarko vadībā (1908–1910).

1961. gadā salas dienvidu galā tika ierīkota britu polārstacija Bāze T, kas 1977. gadā tika slēgta , bet 1984. gadā nodota Čīlei un pārdēvēta par Karvahalu. 1975. gadā salas dienvidaustrumos tika izveidota Roteras polārstacija, kas ir viens no galvenajiem Apvienotās Karalistes Antarktikas izpētes programmu galvenajiem atbalsta punktiem.

Atsauces
--------

1. ↑  «SCAR Composite Gazetteer of Antarctica». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2010. gada 20. decembrī. Skatīts: 2010. gada 20. decembrī.
2. ↑  ASV Ģeoloģijas dienesta Ģeogrāfisko nosaukumu informācijas sistēma *(USGS GNIS)*: Adelaidas sala

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Adelaidas sala***.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 244268177
* LCCN: sh2011004681
* GND: 4398578-6

 |

 |
**Krūmu vārna** jeb **Etiopijas krūmu vārna** (*Zavattariornis stresemanni*) ir vārnu dzimtas (*Corvidae*) putnu suga, kas ir vienīgā suga **krūmu vārnu ģintī** (*Zavattariornis*). Ģeogrāfisko variāciju nav.

Izplatības areāls krūmu vārnai ir ļoti neliels. Tā dzīvo akāciju krūmu audzēs Etiopijas dienvidos.

Izskats
-------

Krūmu vārna ir nedaudz lielāka nekā zilais sīlis (*Cyanocitta cristata*). Ķermeņa garums ap 28 cm, svars 130 g. Apspalvojums gaiši zilganpelēks, bet galvas virsa un pavēdere balta. Spārni un aste melna ar metālisku spīdumu. Kājas un knābis melni, bet āda ap tumši brūnajām acīm koši zila. Abi dzimumi izskatās vienādi. Jaunie putni nav tik koši un kontrastaini.

Barība
------

Krūmu vārna parasti barojas nelielos baros, kas sastāv no 4—10 indivīdiem. Krūmu vārnas pamatbarība ir kukaiņi, to kāpuri un kūniņas, kurus tā izrok no lielo zālēdāju mēslu kaudzēm. Krūmu vārna ķer arī lidojošos kukaiņus, kā arī pārbauda lielo dzīvnieku muguras, meklējot ādas parazītus uz tiem.

Ligzdošana
----------

Ligzdot krūmu vārna sāk martā. Tā vij ligzdu akācijas krūmā, ieslēptu aiz akācijas dzeloņiem. Tai ir lodes forma, ar ieeju no augšas. Dējumā parasti ir 5—6 olas. Tās ir krēmīgi baltas ar nelieliem violetiem raibumiņiem. Iespējams, ka ligzdojošam pārim jaunos putnēnus palīdz izbarot iepriekšējā gada bērni.

Atsauces
--------

1. 1 2  World Bird List: Crows, mudnesters & birds-of-paradise, 2020
2. 1 2 3 4  «Ethiopian Bush-crow Zavattariornis stresemanni». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2009. gada 3. janvārī. Skatīts: 2010. gada 20. oktobrī.
3. ↑  Alive: Ethiopian Bushcrow (Zavattariornis stresemanni)

Ārējās saites
-------------

* Habitat degradation threatens the survival of the Ethiopian bush crow Zavattariornis stresemanni
* Krūmu vārnas foto Archived 2008. gada 8. jūlijā, *Wayback Machine* vietnē. (mangoverde.com)
* Krūmu vārnas foto (arkive.org)
* Krūmu vārnas foto (flickr.com)
* Krūmu vārnas foto (pbase.com)
**Krūmu sīļi** (*Aphelocoma*) ir zvirbuļveidīgo (*Passeriformes*) kārtas viena no vārnu dzimtas (*Corvidae*) ģintīm, kas apvieno 7 sugas.
Ģints zinātniskais nosaukums cēlies no grieķu un latīņu valodas, tā pirmā daļa ir grieķu vārds *apheles*, kas latviski nozīmē vienkāršs, bet latīņu vārds *coma* latviski nozīmē mati, tādējādi zinātniskais nosaukums akcentē faktu, ka krūmu sīļiem nav cekula, kāds parasti ir pārējiem Ziemeļamerikas sīļiem.

Krūmu sīļi ir Jaunās pasaules putni, tie ir sastopami Centrālamerikas un ASV rietumos, kā arī austrumos Floridā dzīvo viena izolēta krūmu sīļu populācija — Floridas sīlis (*Aphelocoma coerulescens*). Krūmu sīļi ir iemīļojuši skrajus ozolu mežus, krūmājus un jauktu koku mežus.

Izskats un īpašības
-------------------

Krūmu sīļi ir nedaudz lielāki kā zilie sīļi (*Cyanocitta*), un salīdzinoši tiem ir garāka aste, nedaudz īsāki un noapaļotāki spārni, un uz to galvām nav cekulu. Galvas apspalvojums parasti ir koši zils. Dažām sugām virs acs ir šaura, balta svītra un ausu caurumiņu apsplavojums tumšs. Krūmu sīļu krūšu apspalvojums ir balts vai pelēks, bet mugura pelēka vai brūna, kas kontrastē ar koši zilo asti un spārniem. Toties zilais krūmu sīlis (*Aphelocoma unicolor*) ir viscauri zils, ārēji atgādinot uz ziemeļiem dzīvojošo pīniju sīli (*Gymnorhinus cyanocephalus*). Knābis un kājas krūmu sīļiem ir melnas.

Klasifikācija
-------------

* **Krūmu sīļu ģints** (*Aphelocoma*)
	+ Floridas sīlis (*Aphelocoma coerulescens*)
	+ Krūmu sīlis (*Aphelocoma californica*)
	+ Pelēkzilais sīlis (*Aphelocoma ultramarina*)
	+ Meksikas sīlis (*Aphelocoma wollweberi*)
	+ Santakrusas sīlis (*Aphelocoma insularis*)
	+ Vudhausa sīlis (*Aphelocoma woodhouseii*)
	+ Zilais krūmu sīlis (*Aphelocoma unicolor*)

Atsauces
--------

1. 1 2  World Bird List: Crows, mudnesters & birds-of-paradise, 2020
2. ↑  Genus Aphelocoma (scrub jays)
3. ↑  «Florida scrub-jay (Aphelocoma coerulescens)». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2011. gada 11. janvārī. Skatīts: 2010. gada 12. novembrī. Archived 2011. gada 11. janvārī, *Wayback Machine* vietnē.
4. ↑  Ericson, Per G. P.; Jansén, Anna-Lee; Johansson, Ulf S. & Ekman, Jan (2005): Inter-generic relationships of the crows, jays, magpies and allied groups (Aves: Corvidae) based on nucleotide sequence data. Journal of Avian Biology 36: 222-234.

Ārējās saites
-------------

* Putni Dabā
* Krūmu sīļu foto galerija (animaldiversity)