recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Nikolā Batēns** (franču: *Nicolas Batum*; dzimis 1988. gada 14. decembrī) ir franču basketbolists, spēlē vieglā uzbrucēja pozīcijā, Francijas izlases dalībnieks. 2023. gadā pārstāv Nacionālās basketbola asociācijas (NBA) klubu Filadelfijas "76ers". Kopā ar Francijas izlasi kļuvis par 2020. gada vasaras olimpisko spēļu sudraba medaļas ieguvēju.

Karjera
-------

Karjeru uzsāka Francijas augstākās līgas klubā *Le Mans Sarthe Basket*. 2008. gada NBA draftā viņu Hjūstonas "Rockets" izraudzījās ar kopējo 25. kārtas numuru, taču tiesības uz spēlētāju tika atdotas Portlendas "Trail Blazers". Individuāli veiksmīgākā sezona viņam bijusi 2010.—2011. gada NBA sezona, kad 80 spēlēs vidēji guva 12,4 punktus spēlē, savāca 4,5 atlēkušās bumbas. 2011. gada augustā, 2011. gada NBA lokauta laikā, parakstīja viena gada līgumu ar Francijas līgas klubu Nansī SLUC, kas bija spēkā līdz NBA lokauta beigām. Pēc tam atgriezās "Trail Blazers".

2015. gada 24. jūnijā, N. Batēns tika aizmainīts uz Šarlotas "Hornets" pret Džeraldu Hendersonu un Noā Vonlehu. 2016. gada 7. jūlijā noslēdza piecu gadu līgumu ar "Hornets" 120 miljonu dolāru vērtībā. 2020. gada novembrī "Hornets" spēlētāju atbrīvoja no saistībām pret komandu, bet 1. decembrī N. Batēns parakstīja līgumu ar Losandželosas "Clippers".

2023. gada oktobra beigās, N. Batēns tika iesaistīts lielā maiņas darījumā, kurā galvenais dalībnieks bija Džeimss Hārdens, kurš pret N. Batēnu, Markusu Morisu, Robertu Kovintonu, K.J. Mārtinu un vairākām nākotnes drafta izvēlēm tika aizmainīts no Filadelfijas "76ers" uz "Clippers" (kopā ar Dž. Hārdenu uz Losandželosu devās arī P.J. Takers un Filips Petruševs).

### Francijas izlase

Francijas izlases sastāvā izcīnījis sudraba medaļu 2011. gada Eiropas čempionātā, zelta medaļu 2013. gada Eiropas čempionātā un bronzas medaļu 2014. gada Pasaules kausā.

Trīs reizes startējis olimpiskajās spēlēs (2012, 2016, 2020), 2020. gada olimpiskajās spēlēs Tokijā izcīnot sudraba medaļu.

Atsauces
--------

1. ↑  «Sixers trade James Harden to LA Clippers». *NBA.com* (angļu). Skatīts: 2023-11-10.
2. ↑  «Sāgas beigas: *76ers* aizmaina Hārdenu uz *Clippers*». *Sportacentrs.com* (latviešu). 2023-10-31. Skatīts: 2023-11-10.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Nikolā Batēns***.
* *Olympedia* profils (angliski)
* *Munzüger Sport* profils (vāciski)
* *Basketball Reference* NBA spēlētāja profils (angliski)
* NBA spēlētāja profils (angliski)
* *DraftExpress* profils (angliski)
* *Eurobasket* spēlētāja(-s) profils (angliski)
* *Basketball Reference* spēlētāja(-s) profils (angliski)
* *FIBA ARCHIVE* profils (angliski)
* Eirolīgas profils (angliski)
* ESPN NBA profils (angliski)
* *RealGM Basketball* profils (angliski)

  


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Francijas basketbola izlase — EuroBasket 2013 – Zelta medaļa |
| --- |
|  |
| 
* 4 Loverņs
* 5 Batēns
* 6 Dio
* 7 Petro
* 8 Kahudi
* 9 Pārkers
* 10 Ertels
* 11 Pjetruss
* 12 de Kolo
* 13 Diavs
* 14 Ažinsa
* 15 Želabals
* Galvenais treneris Kollē

 |

 |
**Ēriks Matiass fon Nolkens** (vācu: *Erich Matthias von Nolcken*, 1694—1755) bija vācbaltiešu cilmes Zviedrijas diplomāts, barons (1747).

Dzīvesgājums
------------

Dzimis 1694. gada 24. maijā Rīgā vācbaltiešu virsnieka Kristapa Reinholda fon Nolkena (1620—1732) un viņa sievas Ingeborgas Kristīnes, dzimušas fon Štakelbergas (1664—1747) ģimenē. Lielā Ziemeļu kara laikā dzīvoja Zviedru Pomerānijas pilsētā Vismārā, tad studēja Upsālas un Getingenes Universitātēs. 1716. gadā viņš iestājās Zviedrijas diplomātiskajā dienestā, kā kancelejas ierēdnis piedalījās Ālandu kongresa sarunās ar Krieviju (1718—1719). No 1720. līdz 1725. gadam un no 1726. līdz 1730. gadam viņš bija Zviedrijas sūtniecības sekretārs Berlīnē, tad Zviedru Pomerānijas valsts padomnieks.

1738. gadā Nolkenu iecēla par Zviedrijas ārkārtējo sūtni Krievijas impērijā, kur viņš veda slepenas sarunas ar Pētera I meitu Elizabeti Petrovnu par palīdzību varas iegūšanā pēc ķeizarienes Annas nāves, pretī prasot atteikšanos no Baltijas provincēm.
Līdz ar krievu—zviedru kara sākumu Nolkens bija spiests atstāt Krieviju, tomēr jau 1742. gada ziemā viņu nosūtīja uz Maskavu vest miera sarunas, kas vainagojās ar Obu (Turku) miera līguma parakstīšanu 1743. gadā.

1744. gadā Nolkens kļuva par Zviedrijas valsts sekretāru, 1747. gadā par galma kancleru, 1750. gadā par Jenšēpingas galma tiesas prezidentu.

Miris 1755. gada 18. oktobrī Stokholmā.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 24584897
* ISNI: 0000 0000 5960 9188
* GND: 138255725
* SELIBR: 290974

 |

 |
**Mediju franšīze**, zināma arī kā **multimediju franšīze**, ir saistītu mediju kolekcija, kuras pamatā ir oriģināls mākslas darbs, piemēram kinofilma, literatūras darbs, televīzijas raidījums vai videospēle, un no kā tiek atvasināti vairāki jauni darbi. Darba intelektuālais īpašums var tikt licenzēts citām pusēm vai sadarbības partneriem turpmāku atvasinātu darbu veikšanai un komerciālai izmantošanai dažādos plašsaziņas līdzekļos un dažādu nozaru tirdzniecības nolūkos.

Vislielākās labi zināmās mediju franšīzes, tostarp Disney (Mikipele, Vinnijs Pūks, utt.), DC Comics (Supermens, Betmens, utt.) un Marvel Comics (Zirnekļcilvēks, Halks, utt.).

Ilgstošas kino franšīzes ir jau izplatītas no tā pirmsākumiem, kad Holivudas studijas noslēdza ilgtermiņa sadarbības līgumus ar aktieriem un režisoriem. Kā piemērs: Endijs Hārdijs, Ma un Pa Kitli, Buldogs Dramonds, Supermens, Tarzāns un Betmens. Garākās mūsdienu kino franšīzes ir filmas par Džeimsu Bondu, Godzillu, kā arī filmu sērijas "Piektdiena, 13." (*Friday the 13th*), "Šausmas Gobu ielā" (*A Nightmare on Elm Street*) un "Zvaigžņu ceļš". Vairākos gadījumos galvenos aktierus aizvieto vecuma dēļ, zaudējot interesi vai to atveidotie tēli iet bojā.

Mediju franšīzes bieži vien pāriet no oriģinālā medija citās tā formās. Literārās franšīzes bieži pārtop filmās, piemēram ka Nensija Drū, Mis Mārpla un citi populāri detektīvi, kā arī populāri supervaroņu komiksi. Televīzijas un kino franšīzes bieži turpinās romānos, lielākoties tie ir fantāzijas un zinātniskās fantastikas žanri, piemēram "Krēslas zona" (*The Twilight Zone*), "Zvaigžņu ceļš", *Doctor Who* un "Zvaigžņu kari". Tāpat fantāzijas un zinātniskās fantastikas filmas un televīzijas raidījumi tiek pārveidoti par animācijas seriāliem, videospēlēm vai abiem.

Mediju franšīzei nav sevī jāietver tos pašus tēlus vai tēmu, jo zīmola atpazīstamība arī var darboties kā franšīze, piemēram izdevniecības *Square Enix* *Final Fantasy* sērija vai *National Lampoon* sērijas, un tā var ciest finansiālu neveiksmi, pat ja tam nav nekādas saistības ar franšīzes sākotnējo darbu.

Mediju franšīzes darbojas arī citās sfērās. Lielisks mediju franšīzes piemērs ir uzņēmums *Playboy Enterprises*, kas veiksmīgi sāka ar žurnāla *Playboy* izdošanu, un jau dažus gadus kopš pirmā žurnāla, uzņēmumam zem šī zīmola darbojās modeļu aģentūra, vairāki televīzijas raidījumi un savs televīzijas kanāls. Pēc divdesmit pieciem gadiem, *Playboy* atvēra privātos klubus, restorānus, kinoteātrus, radio raidījumus, uzņēma videofilmas, ierakstīja mūziku, izdeva grāmatas, nodarbojās ar apavu, apģērba, rotaslietu, mājas iedzīves tirdzniecību, kā arī ar vēl daudz un dažādām tirdzniecības lietām.

Atsauces
--------

1. ↑  Bernstein, Joseph. «How To Kill A Major Media Franchise In A Decade» (angļu). Buzzfeed, 2013. gada 12. augusts. Skatīts: 2013. gada 16. septembris.
Kņazu Hovansku dzimtas ģerbonis (1798).
**Hovanski** (krievu: *Хованские*, poļu: *Chowańscy*) bija sena Lietuvas dižkunigaitijas un Krievijas caristes augstmaņu dzimta no 15. līdz 18. gadsimtam, kura Krievijā izsekojama līdz mūsdienām.

Vēsture
-------

Dzimta cēlusies no Lietuvas dižkunigaiša Ģedimina mazmazdēla Patrikeja, kurš 1408. gadā lielkņaza Vasilija I valdīšanas laikā ieradās Maskavijā. Viņa mazdēlam Vasilijam Patrikejevam piederēja zemes īpašums Hovaņā (*Ховань*), no kā cēlies dzimtas nosaukums.

Kņazs Andrejs Hovanskis bija Astrahaņas (1615—1620), Ņižņijnovgorodas (1620—1628) un Toboļskas vaivads (1628—1639). Viņa dēls Ivans Hovanskis (*Тараруй*) 1650. gadā kļuva par Tulas vaivadu, tad par Vjazmas vaivadu (1651—1656) un Pleskavas vaivadu (no 1657). Viņš 1657. gadā piedalījās kaujā pie Gdovas pret Magnusa Delagardija vadīto karaspēku, vēlāk pret lietuviešu karaspēku. 1666. gadā viņš kļuva par Novgorodas vaivadu. Pēc strēļu sacelšanās apspiešanas cariene Sofija viņam un viņa dēlam Andrejam 1682. gada 17. septembrī lika izpildīt nāvessodu.

1883. gadā Modests Musorgskis par Hovansku vadīto 1682. gada strēļu dumpi uzrakstīja operu "Hovanščina" (*Хованщина*).

* Ivans Hovanskis (Тараруй)Ivans Hovanskis (*Тараруй*)

Atsauces
--------
***Grand Theft Auto: The Trilogy — The Definitive Edition*** ir 2021. gada trīs asa sižeta piedzīvojumu spēļu apkopojums *Grand Theft Auto* sērijā: *Grand Theft Auto III* (2001), *Grand Theft Auto: Vice City* (2002) un *Grand Theft Auto: San Andreas* (2004). To izstrādāja *Grove Street Games* un izdeva *Rockstar Games*. Visas trīs spēles ir remasterētas ar vizuāliem uzlabojumiem un spēles procesa jauninājumiem. Spēlēs ir dažādi varoņi un vietas vienā un tajā pašā nepārtrauktībā. *Grand Theft Auto III* seko klusajam varonim Klodam Libertisitijā; *Vice City*, kas risinās 1986. gadā, piedalās bijušais mafiozs Tomijs Verseti titulētajā *Vice City*; un *San Andreas*, kas norisinās 1992. gadā, seko gangsterim Kārlim "CJ" Džonsonam izdomātajā Sanandreasas štatā.

Divu gadu izstrādes mērķis bija saglabāt oriģinālo spēļu izskatu un sajūtu. Izstrādes komanda pētīja oriģinālo spēļu atšķirīgās īpašības. Viņi pievienoja vairākus krāsu, laikapstākļu un apgaismojuma efektus, kā arī jaunus līdzekļus no *Grand Theft Auto V* (2013). Komanda apspriedās ar sākotnējiem *Rockstar North* izstrādātājiem, jauninot rakstzīmju dizainu. Pirms izlaišanas esošās trīs spēļu versijas tika izņemtas no digitālo mazumtirgotāju pārdošanas, kas izraisīja auditorijas un žurnālistu kritiku; atbildot uz to, *Rockstar* atjaunoja sākotnējās versijas veikalā *Rockstar*.

*Definitive Edition* tika izlaists platformām *Nintendo Switch, PlayStation 4, PlayStation 5, Windows, Xbox One* un *Xbox Series X/S* 2021. gada 11. novembrī, un to ir paredzēts izlaist *Android* un *iOS* ierīcēs 2022./2023. gadā. *Windows* palaišanu traucēja problēmas ar *Rockstar Games Launcher*, padarot to nespēlējamu trīs dienas. Spēle saņēma sliktas atsauksmes; kritiķi kopumā slavēja uzlabotos vizuālos attēlus, modernizēto apgaismojumu, uzlabotu vadību un pievienoto spēles mehāniku, taču kritizēja tās tehniskās problēmas, mākslas virzienu un rakstzīmju modeļus. Tā bija viena no vismazāk gūtajām spēlēm 2021. gadā, un par to *Metacritic* tika veltīts pārskats. *Rockstar* atvainojās par tehniskajām problēmām un paziņoja par saviem nodomiem uzlabot spēli, izmantojot atjauninājumus.

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
*Grand Theft Auto* |
| --- |
|  |
| Spēles | 
* GTA
* GTA II
* GTA III
* *Vice City*
* *San Andreas*
* GTA IV
* GTA V
* GTA VI

|  |  |
| --- | --- |
| Papildinājumi | 
* *London 1969*
* *London 1961*
* *The Lost and Damned*
* *The Ballad of Gay Tony*

 |
|  |
| Portatīvās | 
* *Advance*
* *Liberty City Stories*
* *Vice City Stories*
* *Chinatown Wars*

 |
|  |
| Krājumi | 
* *The Trilogy – The Definitive Edition*

 |

 |
|  |
| Pilsētas | 
* Lasventurasa
* Libertīsitija
* Lossantosa
* Sanfierro
* Vaissitija

 |
|  |
| Kompānijas | 
* *Rockstar North*
* *Rockstar Games*

 |

 |
Krievu armijas evakuācija no Krimas
**Baltā emigrācija** jeb **Krievu pirmā viļņa emigrācija** (krievu: *Белая эмиграция*, *Русская эмиграция первой волны*) bija baltās kustības masveida emigrācija no Krievijas, ko izraisīja Baltās armijas militārā sakāve gandrīz sešus gadus ilgajā pilsoņu karā. Lielākā daļa emigrantu bija militārpersonas, muižnieki, uzņēmēji, inteliģence, kazaki, garīdznieki, ierēdņi un viņu ģimenes locekļi.

Saskaņā ar Amerikas Sarkanā Krusta datiem kopējais emigrantu skaits no Krievijas 1920. gada 1. novembrī bija 1 194 000 cilvēku. Pēc Nāciju Līgas datiem, 1921. gada augustā bija vairāk nekā 1,4 miljoni bēgļu no Krievijas. Savukārt Amerikas Sarkanais Krusts 1921. gada 1. novembrī lēsa, ka krievu emigrantu skaits ir 2 miljoni.

Krievijas revolūcijas rezultātā uz ārzemēm aizbrauca aptuveni 3 miljoni cilvēku. Lielākā daļa no viņiem tika asimilēti mītnes valstīs. Daļa emigrantu atgriezās PSRS (no 1921. līdz 1931. gadam uz Krievijas PFSR un citām padomju republikām atgriezās 181 432 emigranti), bet lielākā daļa baltās emigrācijas bija kategoriski pret atgriešanos un iesaistījās ideoloģiskajā cīņā pret padomju aģitāciju.

Baltā emigrācija Otrā pasaules kara laikā
-----------------------------------------

Otrais pasaules karš sadalīja balto emigrāciju divās nometnēs: provācu (visi, kas piedalījās karā Trešā reiha un tās sabiedroto pusē) un pretvācu (visi, kas piedalījās pretošanās kustībā un simpatizēja PSRS).

Ievērojami baltās emigrācijas pārstāvji
---------------------------------------

* Ivans Buņins — pirmais krievu rakstnieks, kas saņēma Nobela prēmiju literatūrā.
* Vasilijs Ļeontjevs — amerikāņu ekonomists.
* Iļja Prigožins — ebreju izcelsmes Beļģijas ķīmiķis, Nobela prēmijas laureāts.
* Igors Sikorskis — ukraiņu izcelsmes Krievijas Impērijas aviokonstruktors un lidotājs, vēlāk ASV izgudrotājs un filozofs.
* Igors Stravinskis — krievu komponists, pianists un diriģents.
* Boriss Kņazevs — krievu baletdejotājs.
* Marks Šagāls — ebreju izcelsmes krievu/franču mākslinieks.

Ārējās saites
-------------
**Indieši** (*Indians*) ir Indijas pamatiedzīvotāji, kas veido 17,3% pasaules iedzīvotāju skaita. Indieši sastāv no vairākām etnogrāfiski un valodnieciski atšķirīgām grupām. Indieši seko kastu sistēmai.

Reliģija
--------

Indija ir ne tikai hinduisma, bet arī budisma, sikhisma un džainisma izcelsmes vieta. Visas šīs četras reliģijas kopā tiek dēvētas arī par Indiešu reliģijām. Indiešu reliģijas, tāpat kā Ābramiskās reliģijas ir viena no lielākajām reliģiju grupām pasaulē. Mūsdienās hinduisms un budisms ir trešā un ceturtā lielākā reliģija pasaulē pēc sekotāju skaita. Abām reliģijām kopā ir ap 2 miljardi sekotāju. Indija ir arī vairāku citu mazāk izplatītu reliģiju izcelsmes vieta.

Indija ir viena no reliģiski daudzveidīgākajām valstīm pasaulē, kurā dzīvo vienas no visreliģiskākajām sabiedrībām un kultūrām.
80,5% Indijas iedzīvotāju ir hinduisti, islāma ticību piekopj aptuveni 13% Indijas iedzīvotāju. Atsevišķas iedzīvotāju kopienas seko kristietības, sikhisma, džainisma un budisma rituāliem, ir arī nelielas zoroastristu, jūdaistu un bahāistu grupas. Neskatoties uz lielo reliģijas lomu indiešu dzīvē, ir arī neliels ateistu un agnostiķu skaits.

Hinduisms ir visplašāk pārstāvētā reliģija visos Indijas štatos un savienības teritorijās, izņemot Džammu un Kašmīru un Lakšadvīpu, kur dominē islāms, kā arī Nāgālendu, Mizorāmu un Meghālaju, kur dominē kristietība un Pendžābu, kur dominē sikhisms. Lielākā daļa pasaules hinduistu, zoroastriešu, sikhistu, džainistu un bahāistu dzīvo Indijā. 
Indijā dzīvo arī trešā lielākā musulmaņu grupa pasaulē pēc Indonēzijas un Pakistānas.

### Statistika

**Indijas reliģijas 2001. gadā**| Reliģija | Sekotāju skaits | (%) |
| --- | --- | --- |
| Hinduisms | 827,578,868 | 80.5% |
| Islāms | 138,188,240 | 13.4% |
| Kristietība | 24,080,016 | 2.3% |
| Sikhisms | 19,215,730 | 1.9% |
| Budisms | 7,955,207 | 0.8% |
| Džainisms | 4,225,053 | 0.4% |
| Citas reliģijas un mācības | 6,639,626 | 0.6% |
| Nav norādīta | 727,588 | 0.1% |
| **Kopā** | **1,028,610,328** | **100.0%** |

* Trimūrti: trīs galvenie hindiusma dievi (Brahma, Višnu un Šiva)Trimūrti: trīs galvenie hindiusma dievi (Brahma, Višnu un Šiva)
* TadžmahālsTadžmahāls
* Kristiešu baznīcaKristiešu baznīca
* Sikhu Zelta templisSikhu Zelta templis
* Džainu Mahāvīra statujaDžainu Mahāvīra statuja
* Budistu statuja, kurā attēlota MaitrejaBudistu statuja, kurā attēlota Maitreja

Atsauces
--------

1. ↑  «Census of India – India at a Glance : Religious Compositions». Censusindia.gov.in. Skatīts: 2011-12-28.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Indieši***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* LCCN: sh85040566
* BNF: cb119342391 (data)
* NKC: ph117630

 |

 |
**Roberts Bancāns** (1891—1938) bija latviešu dramaturgs. Nošautās Maskavas latviešu teātra "Skatuve" trupas direktors.

Dzīvesgājums
------------

Dzimis 1891. gada 12. decembrī Šēderes pagasta Jaungrīnvaldes pusmuižā Friča Bancāna ģimenē. Bija fabrikas strādnieks Rīgā, pirms Pirmā pasaules kara pārcēlās uz Maskavu. Pēc kara beigām kopā ar jaunāko brāli Rūdolfu mācījās latviešu teātra "Skatuve" studijā. Bija šī teātra režisors, sacerēja trīs lugas, kuras pats arī iestudēja teātrī "Skatuve" — *Fufcēners tintē* (1927), *Gaidītie un negaidītie* (1931) un *Miroņi vēl dzīvo* (1931).

Teātra pastāvēšanas pēdējos gados viņš bija tā direktors (1932—1937). 1935. gadā R. Bancānam piešķīra Krievijas PFSR Nopelniem bagātā skatuves mākslinieka goda nosaukumu.

"Latviešu operācijas" laikā R. Bancānu 1937. gada 1. decembrī kopā ar citiem teātra darbiniekiem apcietināja un 1938. gada 3. februārī nošāva Butovas poligonā pie Maskavas.

Ārējās saites
-------------

* Жертвы политического террора в СССР (kopējie upuru saraksti)

Atsauces
--------

1. ↑  Банцан Роберт Фрицевич Жертвы политического террора в СССР lists.memo.ru
2. ↑  Банцан Роберт Фрицевич
Žans Žirodū
**Ipolits Žans Žirodū** (franču: *Hippolyte Jean Giraudoux*, dzimis 1882.g. 29. oktobrī, miris 1944.g. 31. janvārī) bija franču rakstnieks, viens no nozīmīgākajiem intelektuālās drāmas pārstāvjiem.

Biogrāfija
----------

Žirodū ir dzimis Bellakā. Parīzē viņš pabeidza Pedagoģisko institūtu, kā arī darbojās periodikā. Jaunībā Žirodū daudz ceļoja (viņš apceļoja Vāciju, Itāliju, Balkānu pussalu, Kanādu, kā arī ASV, kur gadu pasniedza Hārvardas Universitātē).

Pirmā pasaules kara laikā Žirodū bija pretošanās kustības biedrs, divreiz frontē tika ievainots un saņēma Goda Leģiona ordeni (*Légion d'honneur*). Pēc kara Žirodū ieņēma nozīmīgus amatus Francijas ārlietu ministrijā. Sākoties Otrajam pasaules karam, Žirodū bija Informācijas ministrs Eduāra Daladjē (*Edouard Daladier*) valdībā.

Literārā darbība
----------------

Literatūrā Žirodū ienāca kā prozaiķis, rakstīja stāstus un romānus. Jau viņa agrīnie darbi ieguva lielu atzinību. 1928. gadā Žirodū sāka darboties dramaturģijā (viņš uzrakstīja pavisam 15 lugas), rakstījis arī kinoscenārijus. 1928. gadā Žirodū sastapa Luiju Žuvē, kurš vēlāk iestudēja 13 Žirodū lugas.

Žirodū lugu sižeti bieži balstīti mitoloģijā; efekts tiek panākts, pretnostatot tradicionālo sižetu un autora interpretāciju.

Bibliogrāfija
-------------

*Šis saraksts ir nepilnīgs; Tu vari palīdzēt, to papildinot*.
* "Burvīgā Klio" (*Adorable Clio*, 1920)
* "Zigfrīds un Limuzēna" (*Siegfried et le Limousin*, 1922, romāns)
* "Žiljeta vīriešu zemē" (*Juliette au pays des hommes*, 1924)
* "Bella" (*Bella*, 1926, romāns)
* "Zigfrīds" (*Siegfried*, 1928, luga)
* "Amfitrions 38" (*Amphitryon 38*, 1929, luga)
* "Judīte" (*Judith*, 1931, luga)
* "Sentimentālā Francija" (*La France sentimentale*, 1932, romāns)
* "Pieci Lafontēna kārdinājumi" (*Les cinq Tentations de La Fontaine*, 1938)
* "Intermeco" (*Intermezzo*, 1933, luga)
* "Trojas kara nebūs" (*La guerre de Troie n'aura pas lieu*, 1935, luga)
* "Elektra" (*Électre*, 1937, luga)
* "Undīne" (*Ondine*, 1939, luga)
* "Sodoma un Gomora" (*Sodome et Gomorrhe*, 1943, luga)
* "Vājprātīgā no Šaijo" (*La Folle de Chaillot*, 1943, luga)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 2470938
* LNB: 000004630
* LCCN: n80045868
* ISNI: 0000 0001 2117 821X
* GND: 118539523
* SELIBR: 188267
* SUDOC: 026893177
* BNF: cb119050769 (data)
* ULAN: 500241444
* NLA: 35126413
* NDL: 00440995
* NKC: jn19990002701
* Léonore identifikators LH//1150/22 nav derīgs.
* BNE: XX1154972

 |

 |
**Skanderbega muzejs** (albāņu: *Muzeu Kombëtar Gjergj Kastrioti Skënderbeu*) ir etnogrāfisks muzejs Albānijā, veltīts valsts nacionālajam varonim Skanderbegam.

Vēsture
-------

Skanderbega portrets
Krujes cietoksnis
Muzejs atrodas Krujē, restaurētā Osmaņu impērijas laika cietokšņa pilī. Cietoksnis izturējis trīs ilgstošus turku aplenkumus 1450. 1466. un 1467. gadā. Cietokšņa nepieejamība palīdzēja Skanderbegam nosargāt Albāniju no Osmaņu impērijas iekarojumiem vairāk par divām desmitgadēm.

Muzeja izveides ideju 1976. gadā ierosinājis albāņu vēstures profesors Alekss Buda. Muzeja ēku projektēja arhitekti Pranvera Hodža un Pirro Vaso. Celtniecības darbi sākās 1978. gadā, bet svinīgā atklāšana notika 1982. gada 1. novembrī piedaloties Albānijas darba partijas politbiroja locekļiem.

Darbība
-------

Skanderbega bruņu cepure
Mūsdienās pils un tajā izvietotais muzejs kļuvuši par Albānijas tūrisma centru. Muzejā savākti kalti dzelzs izstrādājumi, akmens un koka gravīras, kartes, grafikas, stikla mākslas darbi un citi Skanderbega laika priekšmeti. Eksponāti izvietoti hronoloģiskā kārtībā. Šeit atrodamas Skanderbega personiskās lietas, tai skaitā precīza bruņu cepures ar kazas galvu kopija, kuras oriģināls atrodas Mākslas vēstures muzejā Vīnē.

Periodā no maija līdz septembrim muzejs atvērts apmeklētājiem katru dienu (izņemot pirmdienas) no 09:00 līdz 13:00 un no 15:00 līdz 18:00. Biļetes cena — 200 Albānijas leki.

Atsauces
--------

1. ↑  Muzeja aprakts Albānijas ceļveža "Argophilia" mājas lapā Arhivēts 2017. gada 26. oktobrī, *Wayback Machine* vietnē. (angliski)
2. ↑  «Gjergj Kastrioti Skenderbeg Museum of Krujë, Albania». National Geographic. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 8. maijā. Skatīts: 2016. gada 26. aprīlis. (angliski)

Ārējās saites
-------------

* Oficiālā majaslapa (albāniski)
* Skanderbeg Museum (Muzeu Kombetar Gj. Kastriot Skenderbeu) (angliski)
* Internal photograph, 2006.
**Libānas ciedrs** (*Cedrus libani*) ir ciedru ģints koku suga. Dabā sastopams Mazāzijas kalnos. Aug kalnu apvidos, līdz 1300 — 2000m virs jūras līmeņa, veidojot mežus. Reizēm pārējās ciedru sugas tiek uzskatītas par Libānas ciedru pasugām.

Apraksts
--------

Koki aug līdz 40m. augstumā. Jaunajiem kociņiem konusveidīga lapotne, kokiem pieaugot, tā izplešas platumā. Vecajiem kokiem lapotne iegūst lietussarga formu. Jaunie dzinumi kaili vai nedaudz pūkaini. Skujas tumši zaļas, līdz 4 cm. garas, cietas, četršķautnainas, sakārtotas pušķos pa 30-40 skujām. Čiekuri atsevišķi, gaiši-brūni, līdz 10 cm. garumā un 4 cm. diametrā, muciņveidīgi. Nogatavojas trešajā gadā. Sēklas 15-18 mm lielas, riekstveidīgas, čiekurā saglabā dīgtspēju līdz 20 gadiem. Sēklas nav ēdamas.

Aug lēnām, salīdzinot ar citām ciedru sugām, visvairāk mīl gaismu un panes aukstumu. Iztur aukstumu līdz -30°С. Sausumizturīgs, nav prasīgs pret augsnēm (aug arī kaļķainās augsnēs), bet cieš no pārmērīga mitruma. Ilgdzīvotājs. Daži koki ir jau 1500 — 2000 gadu veci.

Izmantošana un selekcija
------------------------

Libānas ciedra koksne ir izturīga un viegla, samērā mīksta un aromātiska, bez sveķu ieslēgumiem. Pateicoties savām īpašībām koksne tiek lietota kuģubūvē un zemūdens konstrukcijām, celtniecībā, kā arī mēbeļu ražošanā.

Libānas ciedrs tiek arī plaši kultivēts un izmantots pilsētu apzaļumošanā. Eiropā to sāka kultivēt no 1683. gada. Ir selekcionētas vairākas koka šķirnes ('Beacon Hill', 'Glauca', 'Pendula', 'Nana', 'Sargentii' u.c.). Koki tiek stādīti individuāli vai grupās. Sēklas dīgst bez iepriekšējas sagatavošanas, tomēr stratifikācija no +3 līdz +5 °C 14 diennakšu laikā paātrina dīgšanu un paaugstina dīgtspēju.

Kultūrvēsture
-------------

Libānas ciedrs Libānas ģerbonī
Libānas ciedrs bija pazīstams no seniem laikiem. Libānā tas ir īpašā cieņā. Tas ir Libānas simbols un rotā, gan Libānas karogu, gan ģerboni. Kādreiz Libānas teritoriju sedza milzīgi Libanas ciedru meži. Par tiem ir minēts arī Bībelē (80 vietās). „Ar valgumu pildās Tā Kunga koki, Libanona ciedru koki, ko Viņš stādījis" (Ps 104:16). No Libānas ciedriem tika taisīts Dāvida nams, Sālamana pils un Jeruzalemes templis. No tiem taisīja feniķiešu ātrgaitas tirdzniecības kuģus, tie plaši kalpoja kā tirgus prece. Rezultātā Libānas meži tika izcirsti. Pašlaik Libānā ir palikušas tikai divas ciedru audzes pie Bšarres un Barukas. Tur tagad ir izveidots nacionālais rezervāts.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Libānas ciedrs***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* *Encyclopædia of Life* raksts (angliski)
**Sanmartina** (spāņu: *Base Antártica San Martín*) ir Argentīnas vissezonas polārstacija Antarktīdā. Izvietota uz Berija salas Margeritas līča austrumos pie Antarktīdas pussalas piekrastes. Izveidota 1951. gada 21. martā vietā, kur atradās viena no Britu Greiema Zemes ekspedīcijas bāzes nometnēm. Stacijas sākotnējais nosaukums bija **Ģenerāļa Sanmartina armijas bāze** (*Base de Ejército General San Martín*), kas 1990. gadā tika nomainīts uz tagadējo nosaukumu. Stacija nosaukta par godu vienam no Argentīnas neatkarības cīnītājiem ģenerālim Hosē de Sanmartinam. Bāzes dibinātājs bija viens no argentīniešu sistemātisko antarktisko pētījumu pamatlicējiem Ernans Puhato, kura mirstīgās atliekas ir apglabātas mauzolejā pie Sanmartinas stacijas.

Stacijas galvenās izpētes jomas ir ģeodēzija, seismoloģija, ģeoloģija un atmosfēras zinātnes. Stacijas apkaimē atrastas ievērojamas vara un citu metālu iegulas.

Atsauces
--------

1. ↑  Fundaciòn Marambio. Base San Martín
2. ↑  Grl Hernán Pujato[novecojusi saite]

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Sanmartina***.

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Argentīnas polārstacijas Valsts karogs: Argentīna |
| --- |
|  |
| 
* Baljve
* *Belgrano I*
* Belgrano II
* *Belgrano III*
* Brauna
* Desepsjona
* *Elsvērta*
* Esperansa
* Kamara
* Karlīni
* *Korveta Urugvaja*
* *Livingstona*
* Marambio
* Matjenso
* Melhiora
* Orkadasa
* Petrela
* Primavera
* Sanmartina
* *Sovrala*
* *Tenjente Eskivela*

 |

 |
**Kārlis Vīķis** (dzimis 1913. gada 19. jūlijā; miris 1938. gada 13. janvārī) bija latviešu jūrnieks, Latvijas Valsts prezidentes Vairas Vīķes-Freibergas tēvs.

Dzīvesgājums
------------

Dzimis 1913. gada 19. jūlijā. Jau no 16 gadu vecuma braucis uz kuģiem. Karadienestu Vīķis pavadīja uz karakuģa "Virsaitis".

1937. gada 27. novembrī būdams uz tvaikoņa "Abgara", atstājis Rīgas ostu. 1938. gada 13. janvārī kuģi, kas atradies Atlantijas okeānā ar akmeņogļu kravu ceļā no Dancigas uz Montevideo, pārsteidzis spēcīgs orkāns. 4422 tonnas smago tvaikoni okeānā stipri svaidījuši spēcīgie viļņi. Kāds sevišķi liels un spēcīgs vilnis, veldamies pāri kuģa klājam, skāris vecāko matrozi Kārli Vīķi. No trieciena Vīķis palicis bezsamaņā guļot. No gūtajiem ievainojumiem K. Vīķis bija miris. Vīķim bija lauzts skausts un sadragāta galva. Tvaikonis „Abgara" nelaimes brīdī atradies iepretim Spānijas piekrastei. Jūrnieka K. Vīķa līķis apbedīts okeānā. Līķis tika iešūts zēģeļdrānā. Pēc īsa garīga akta, kurā piedalījās visa no darba brīvā kuģa komanda, Vīķa līķis ielaists okeānā. Līķim piestiprināja čugunu, lai tas ātrāk nogrimtu okeāna dzelmē.

Atstājis atraitni Annemariju un 6 nedēļas veco meitu Vairu, kuru nemaz nebija redzējis, jo viņa piedzima dažas dienas pēc tam, kad tvaikonis "Abgara" atstāja Rīgas ostu.

Atsauces
--------

1. 1 2 3  «Kārlis Vīķis». *timenote.info* (latviešu). Skatīts: 2022-11-06.
Šis raksts ir par jēdziena. Par citām jēdziena **pulks** nozīmēm skatīt nozīmju atdalīšanas lapu.
NATO standarta simbols draudzīga pulka vai grupas attēlošanai
**Pulks** ir taktiskā līmeņa karaspēka apakšvienība, kas sastāv no vairākiem bataljoniem, parasti no 3 līdz 7. Vairāki pulki veido brigādi vai divīziju. Pulkā var būt no dažiem simtiem līdz pat pieciem tūkstošiem karavīru. Pulkā ietilpstošās apakšvienības parasti pārstāv dažādas ieroču šķiras un specializācijas, piemēram, var ietilpt kājnieku bataljoni, izlūkbataljoni vai rotas utt. Arī pulki pārstāv noteiktu specializāciju vai ieroču šķiru (tanku, motostrēlnieku, sakaru u.c. veidi), kuru parasti nosaka pēc tā, kuras ieroču šķiras vai specializācijas vienības tajā ir vairākumā.

Pulku parasti komandē pulkvedis. Pulkam ir štābs un varbūt arī apakšvienību štābi, piemēram, bataljonu štābi, kas atbild par konkrēto apakšvienību. Pulka lielums, ietilpstošo apakšvienību skaits u.c. parametri ir atkarīgi no konkrētās valsts bruņoto spēku struktūras, izmantošanas mērķiem. Atsevišķās valstīs šāda lieluma apakšvienības nepastāv, piemēram, šobrīd (2009. gadā) Latvijas Nacionālajos bruņotajos spēkos šāda lieluma vienības nepastāv.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* GND: 4049025-7
* NKC: ph871010

 |

 |
Gāzes šķiltavas
**Šķiltavas** ir portatīva ierīce vairākkārtējai uguns iegūšanai.

Pirmās šķiltavas parādījās jau dzelzs laikmetā. Tad tās sastāvēja no tērauda vai dzelzs rīka un krama gabala. Abas šīs sastāvdaļas sitot vienu pret otru, bija iespējams iegūt dzirksteli ugunskura iekuršanai.

Mūsdienu šķiltavu priekšteči parādījās 19. gadsimta sākumā. Jau vēlāk, Pirmā pasaules karā, radās vajadzība pēc drošas uguns iegūšanas frontē, lai varētu iekurt uguni un izgaismot ceļu. Sērkociņi nespēja izturēt mitrumu un, tos aizdedzinot, radās liels uzliesmojums, kas varēja nodot karavīru atrašanās vietu, tāpēc tos nomainīja šķiltavas. Tās sāka ražot lielos daudzumos, un tās ātri kļuva populāras. Tobrīd šķiltavās kā degvielu izmantoja benzīnu, kura tvaikiem sadegot, radās uguns. 20. gadsimta otrā pusē parādījās šķiltavas, kurās benzīna vietā bija gāze (butāns). Šī novitāte ļāva ražot šķiltavas daudz lētāk, un tās kļuva pieejamas vēl plašākam cilvēku lokam.

Mūsdienu šķiltavās dzirksteles iegūšanai izmanto pjezoelementus, sakarsētu stieplīti, elektrisko izlādi. Par degvielu tiek izmantots benzīns vai sašķidrināta gāze, piemēram, butāns vai propāns. Benzīna šķiltavās sadeg benzīna tvaiki. Gāzes šķiltavās sašķidrinātā gāze iziet caur reduktoru, kur tā sāk gaist, un kopā ar gaisu veido viegli uzliesmojošu sajaukumu, kurš ar dzirksteles palīdzību tiek aizdedzināts. Reduktors ir izgatavots no plastmasas, un iekšienē ir porains. To iedarbinot, sākas spiediena samazināšanās šķiltavas gāzes rezervuārā, kas ļauj tai izplūst no tā.

Pasaulē pastāv divi starptautiskie tiesību akti, kuri regulē šķiltavu standartus un nodrošina to drošumu. Starptautiskais standarts ir EN ISO 9994:2002. Eiropas Savienībā darbojas EN 13869:2002 standarts. Latvijā pēc šī standarta tiek izdoti Ministru kabineta "Noteikumi par būtiskajām prasībām šķiltavām un to uzraudzības kārtību". Tajos ir noteiktas prasības ražotājiem, nosacījumi, lai šķiltavas varētu uzskatīt par drošām, kā arī citi jautājumi.

Skatīt arī
----------

* Sērkociņi

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***šķiltavas*** |

Atsauces
--------

1. ↑  INTERNATIONAL STANDARD ISO9994 Arhivēts 2006. gada 12. martā, *Wayback Machine* vietnē. (angliski)
2. ↑  Ministru kabineta noteikumi Nr.942 "Noteikumi par būtiskajām prasībām šķiltavām un to uzraudzības kārtību"

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* LCCN: sh85025949
* GND: 4154290-3
* BNF: cb12187369r (data)

 |

 |
**Gāzes cauruļvads *Nord Stream 2*** jeb **"Ziemeļu straume 2"** ir 1220 kilometrus garš zemūdens cauruļvads, kas pa Baltijas jūras gultni savieno Ustjlugas ostu Krievijā ar Greifsvaldes ostu Vācijā.

Projekta apturēšana
-------------------

Krievijas—Ukrainas—NATO krīzes laikā 2022. gada 21. februārī Vācijas kanclers Olafs Šolcs paziņoja par gāzesvada *Nord Stream 2* sertifikācijas apturēšanu.

26. septembrī 2:03 pie *Nord Stream 2* uz dienvidaustrumiem no Bornholmas salas un 19:03 pie *Nord Stream* uz ziemeļaustrumiem no salas notika zemūdens sprādzieni, kas radīja trīs dabasgāzes noplūdes vietas abos cauruļvados.

Atsauces
--------

1. ↑  ES vienojas par jaunām sankcijām pret Krieviju par iebrukumu Ukrainā lsm.lv 2022. gada 24. februārī
2. ↑  Dānijas premjere: Noplūdes no «Nord Stream» radušās tīšas rīcības rezultātā lsm.lv 2022. gada 27. septembrī

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Nord Stream 2***.
* Arhivēts 2019. gada 18. maijā, *Wayback Machine* vietnē.
*
**Deniss Vasiļenko** (dzimis 1991. gada 30. novembrī Rīgā, Latvijā), ir Latvijas reperis, profesionāli pazīstams kā ***Johnyboy***.

Dzīves gājums
-------------

Par repa mūziku Deniss sāka interesēties, kad mācījās skolā. Bērnībā Denisa mamma bieži rādīja Denisam citu hiphopa izpildītāju videoklipus un dziesmas, kas vēlāk ietekmēja mūziķa likteni. 2008. gadā ar pseidonīmu *Johnyboy* viņš izmēģināja spēkus "interneta battlos".

Vēlāk ieguva lielu popularitāti pēcpadomju valstīs.

2015. gada 5. aprīlī tika izlaista *Versus Battle* epizode ar Denisa un *Oxxxymiron* piedalīšanos, kurā *Johnyboy* zaudēja. Vēlāk Deniss stāstīja, ka pēc tam devies strādāt uz Apvienoto Karalisti. Pats *Oxxxymiron* 2016. gadā koncerta laikā Rīgā teica, ka nožēlo Denisa karjeras straujo kritumu.

2022. gada 12. jūlijā *Johnyboy* izdeva albumu «WAGMI».

Diskogrāfija
------------

### Albumi

* 2011 — «Холод»
* 2012 — «Мимо теней»
* 2014 — «Моя книга грехов»
* 2018 — «Вне времени»
* 2020 — «Демоны проснутся в полночь»
* 2021 — «ORBIT»
* 2022 — «WAGMI»

### Miksteipi

2011 — «Виски, деньги, два ствола» (ar Sifo)

Personiskā dzīve
----------------

2021. gada 12. februārī Deniss apprecējās.

Atsauces
--------

1. ↑   Латвийский рэп-исполнитель Johnyboy в программе "Встретились, поговорили" #MIXTV. Atjaunināts: 2023-04-15
2. ↑   Johnyboy - жизнь после поражения от Оксимирона / вДудь. Atjaunināts: 2023-04-15
3. ↑  «Johnyboy выпустил альбом "Wagmi"». *The-Flow.ru* (krievu). Skatīts: 2023-04-15.
4. ↑  «Johnyboy on Instagram: "12.02.2021 🖤♾"». *Instagram* (angļu). Skatīts: 2023-04-15.
| TBWA\Latvija |
| --- |
| TBWA\Latvija |
|
| Veids | akciju sabiedrība |
| Dibināts | 1999. gada 15. februāris |
|
| Galvenais birojs | Rīga, Latvija |
|
|
|
| Vadība | Kaspars Eglītis, Kristīne Kalniņa |
|
|
|
|
|
| Nozare | Reklāma, stratēģija, komunikācija |
|
| Mājaslapa |  |

**TBWA\Latvija** ir reklāmas aģentūra Latvijā, kas pārstāv starptautisko reklāmas un mārketinga komunikāciju tīklu TBWA\Worldwide. Uzņēmuma lielākie klienti ir *McDonald's*, *Tet*, Starptautiskā lidosta "Rīga", Latvijas Loto, *Elektrum*.

Vēsture
-------

TBWA\Latvija dibināta 1999. gada 15. februārī kā tiešā mārketinga aģentūra Rapp Collins Latvia, 2004. gada 1. jūnijā pievienojās starptautiskajam reklāmas un mārketinga komunikāciju tīklam TBWA\Worldwide, no 2005. gada TBWA\Worldwide Rietumeiropas reģiona sastāvdaļa.

Pasaulē
-------

TBWA pārstāv 12 000 darbinieki 77 pasaules valstīs. 2010. gadā *Advertising Age* ir nodēvējis *TBWA\Worldwide* par labāko vispasaules aģentūru tīklu aizvadītajā desmitgadē.[*nepieciešama atsauce*] *TBWA\* ir saņēmis visvairāk *Grand Effie* apbalvojumu.[*nepieciešama atsauce*] *Creativity Magazine* pasaulē visapbalvotāko aģentūru sarakstā *TBWA\* 2010. gadā ieņēma otro vietu.[*nepieciešama atsauce*] 2009. gadā *TBWA\* ieņēma 24. vietu *Fast Company* veidotajā Pasaules 50 Inovatīvāko uzņēmumu sarakstā.[*nepieciešama atsauce*]

Starp *TBWA* globālajiem klientiem ir *Apple*, *Adidas*, *Sony PlayStation*, *McDonald's*, *Michelin*, *Absolut Vodka*, *Samsonite*, Nivea, P&G, *Whiskas*, *Twix* un *Visa*.

Atsauces
--------

1. ↑

Ārējās saites
-------------

* TBWA\Latvija Mājas lapa
* TBWA\Worldwide Mājas lapa (angliski)
* TBWA\Latvija Twitter Mājas lapa
* TBWA\Latvija Youtube videoblogs
* TBWA\Latvija Tumblr blogs
Džeimsa VI valdīšanas laikā iespiesta psalmu grāmata Skotijas angļu valodā
**Skotijas angļu valoda** (angļu: *Scottish English*, skotu gēlu: *Beurla Albannach*) ir Skotijā lietoto angļu valodas paveidu kopums.

Skotijas angļu valodu ietekmējusi skotu valoda, ar ko tā turpina mijiedarboties. Daļa skotvalodīgo uzskata, ka atšķirība starp skotu valodu un Skotijas angļu valodu ir tikai funkcionālajos stilos. Atšķirībā no skotu valodas Skotijas angļu valoda parasti ir oficiālās lietišķās saziņas valoda.

Skotijas angļu valoda sāka veidoties pēc 17. gadsimta, mijiedarbojoties skotu un britu angļu valodai. Nepieciešamība bieži pāriet uz angļu valodu izraisīja dažādas fonoloģiskas un leksikas izmaiņas. Par aktīvas britu angļu valodas ietekmes sākumu uz skotu valodu tiek uzskatīta reformācijas, kā arī iespiedmašīnas izplatība. Londonā iespieddarbi parādījās 1476. gadā, un 30 gadus vēlāk tie nokļuva arī Skotijā. Angļu protestantu izdotās grāmatas, piemēram, Ženēvas Bībeles eksemplāri, tika plaši pārdotas Skotijā.

Ārējās saites
-------------
Krustpils muižas parks. 2010.g..
**Krustpils muižas parks** ir viens no Jēkabpils parkiem, kas atrodas Daugavas labajā pusē, pils rajonā.
Krustpils muižas parks veidots ne agrāk par 1870. gadu, reizē ar jaunu pils piebūvju celtniecību. Stādītie koki atrodas tuvu parka malām, kas liek domāt, ka te bijusi viena liela liekta vai trīs mazas lauces. Par parka dīķi, kurš izveidots dārzu laistīšanai, tautā saglabājušās romantiskas atmiņas. Muižas parks bijis kā zaļa un klusa josla starp pils iemītnieku laisko dzīvi un saimniecisko rosību turpat aiz parka esošajos staļļos, klētī, rijā un šķūņos.

Mūsdienās tā ir domu un jūtu pārslēgšanās vieta starp šosejām, daudzstāvu paneļmāju apbūvi un pils celtni. Muižnieku atpūtas gaisotni var sajust, ieskatoties ozolu aplī, egļu grupā, ozolā, stepes gobā, kļavā, brienot smilgām aizaugušajā laucē, kas liecina par kādreizējo saimnieku vēlmi no vietējām koku sugām izveidot ainavu parku ar brīvu celiņu plānojumu. Pilij tuvākajā skvērā ievērota simetrija ar strūklaku centrā, kurai vasarās apkārt likti podos audzēti eksotiski dienvidu augi. Gadu gaitā parka klusumu pārtrauc skaļāki notikumi, 20. gadsimta. 30. gados no nelielās skatuves bieži skan bruņoto spēku pūtēju orķestra skaņas.

Interesants nostāsts: 70. gados Krustpils pilī ieradās kāds Rīgas miliču pavadīts ārzemnieks, kuram esot zināms, ka, sākoties Pirmajam pasaules karam, barons Korfs parkā apracis lādi. Atbraucējs iegājis pilī un nostājies pie kāda no 2. stāva logiem, kas vērsts uz parka pusi; norādījis uz kokiem aiz tagadējā iebraucamā ceļa. Parku ielenca karavīri, izrakņāja zemi ap vairākiem kokiem un patiešām atraduši meklēto. Miliči ar izrakto lādi un nezināmo svešinieku aizbrauca, atstājot vietējos pilnīgā neziņā. Kāds no aplencējiem karavīriem vēlāk stāstījis, ka apsargājamajam vīram plaukstā bijusi apslēpta shēma, taču viss ir palicis noslēpumā tīts.

Attēlu galerija
---------------

* Parks ziemā, 1930. gadi.Parks ziemā, 1930. gadi.
* 
* 
* 
* 
* 
* Skats uz pils dīķi.Skats uz pils dīķi.

Atsauces
--------

1. 1 2 3  Gailīte, S. Jēkabpils. Rīga:Gandrs, 2002. 107.lpp.
Polijas ģerbonis (1956—1990)
**Polijas trimdas valdība** (poļu: *Rząd RP na uchodźstwie*) bija Polijas Republikas valdība, kas darbojās pēc Polijas augstākās vadības bēgšanas no Polijas 1939. gada septembrī vācu okupācijas laikā. Kara laikā un pirmajos pēckara gados Polijas trimdas valdība vadīja Polijas pagrīdes valsti, Polijas bruņotos spēkus Rietumos un poļu pagrīdi pašā Polijā (*Armia Krajowa*, *Wolność i Niezawisłość*). Valdības mītne bija secīgi Parīzē, Anžē un Londonā.

Lai gan pēc Otrā pasaules kara Polijas trimdas valdība bija ierobežoti atzīta un bez reālas varas, tā turpināja pastāvēt līdz pat pēdējām komunistu valdīšanas dienām Polijā. Valdības darbība beidzās, kad Lehs Valensa tika ievēlēts un zvērināts par Polijas prezidentu un kad prezidents Rišards Kačorovskis nodeva viņam prezidenta regālijas.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Polijas trimdas valdība***.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 138333492
* LCCN: n82129681
* ISNI: 0000 0001 2291 2498
* GND: 4126334-0
* SUDOC: 034936661
* BNF: cb12061520x (data)

 |

 |
**Merostomāti** (*Merostomata*) ir posmkāju tipa dzīvnieku klase.

Raksturojums
------------

Merostomāti ir jūras helicerāti, kas elpo ar žaunām. Merostomātu ķermenis sastāv no diviem nodalījumiem — no priekšējā, kam ir seši pāri cilindrisku ekstremitāšu, un pakaļējā, kam ir plātņveida ekstremitātes un parasti dzelknis galā. Priekšējais nodalījums vienmēr ir vesels, neposmots. Tā pirmā pāra ekstremitātes — heliceras mazas, ar spīlēm un atrodas preorāli. Pārējie pieci ekstremitāšu pāri atrodas gareniskās spraugveida atveres malās; tie ir ejkājas; kāju pamata posmam, tāpat kā trilobītiem, ir izaugums, kam ir žokļu funkcijas. Pakaļējais nodalījums ir segmentēts vai saplūdis, tam ir plātņveida ekstremitātes; uz pakaļējās, pret ķermeni vērstās plātņveida ekstremitātes virsmas atrodas lapveida žaunas. Aiz pirmā plātņveida kāju pāra pamata atrodas pāra skaita dzimumatveres. Merostomāti ir vienīgā helicerātu klase, kuriem tāpat kā kukaiņiem vai trilobītiem ir saliktās acis.

Pie šīs klases pieder paši lielākie posmkāji, kas dzīvojuši jau paleozojā.

Sistemātika
-----------

Pie merostomātiem pieder apakšklases Vēžskorpioni (*Eurypteroida*), kurā ir tikai fosilas formas, un Zobenastes (*Xiphosura*), kurā apvienotas gan fosilas formas, kas sastopamas, sākot jau no silūra, gan tagad dzīvojošas formas. Mūsdienās ir zināmas 4 zobenastu sugas. Ir arī viedoklis, ka merostomāti ir parafilētiska organismu grupa.

**Klase** Merostomāti (*Merostomata*)

* apakšklase †Vēžskorpioni (*Eurypterida*)
* apakšklase Zobenastes (*Xiphosura*)

(†) — izmirušu organismu grupa.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Merostomāti***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* *Encyclopædia of Life* raksts (angliski)
***Postal 2*** ir 2003. gada šaujamspēle no pirmās personas skatpunkta, kuru izstrādāja videospēļu studija *Running with Scissors* un to publicēja *Whiptail Interactive*. Tas ir turpinājums 1997. gada spēlei *Postal* un tika izlaista operētājsistēmai *Microsoft Windows* 2003. gada aprīlī, *macOS* 2004. gada aprīlī un *Linux* 2005. gada aprīlī. *Postal 2*, kā arī sērijas iepriekšējā spēle, ir ieguvusi apšaubāmu slavu ar augsto vardarbības līmeni, stereotipiem un melno humoru. Atšķirībā no pirmās daļas, *Postal 2* tiek spēlēta no pirmās personas perspektīvas, nevis izometriski. Spēle ir pirmā sērijā, kurā ir atvērta pasaule.

*Postal 2* notiek izdomātā Paradaizas pilsētā Arizonas štatā, un tā seko "Postal Čaļa" dzīvei, kuram visas spēles nedēļas laikā jāveic ikdienišķi uzdevumi, un spēlētājam izlemjot, cik vardarbīgi vai pasīvi viņš reaģēs uz dažādām situācijām. Spēlētājs pārvietojas Paradaizas ietvaros, lai veiktu savus uzdevumus.

Spēle pēc tās izlaišanas saņēma neviennozīmīgu kritiķu vērtējumu, bet tā ir ieguvusi kulta popularitāti savu fanātu grupā. Tā ir saņēmusi vairākus papildinājumus, un 2003. gada decembrī tika izlaists papildinājums ar nosaukumu *Postal 2: Share the Pain*, kurā ir iespējams spēlēt ar vairākiem spēlētājiem. *Postal 2* tiek pastāvīgi atjaunināts, un 2015. gada aprīlī tika izlaists jauns papildinājums ar nosaukumu *Paradise Lost*, kas bija veidots ar domu kompensēt bēdīgi slaveno un izgāzušos *Postal 3*.

Jaunzēlandē spēle par vardarbību tika aizliegta.

Atsauces
--------

1. ↑  Tony Smith. «New Zealand censor pulls Postal 2». *www.theregister.com* (angļu). Skatīts: 2023-07-22.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Postal 2***.
Drabešu muižas kungu māja pirms 1905. gada.
**Drabeši** ir ciems Cēsu novada Drabešu pagastā. Izvietojies starp Āraišu ezeru un autoceļu A2 2 km no pagasta pārvaldes «Ausmās», 8,5 km no novada centra Cēsīm un 80 km no Rīgas.

Vēsture
-------

Apdzīvotā vieta izveidojusies ap bijušās Drabešu muižas *(Drobbusch)* centru, kas līdz 1920. gada zemes reformai piederēja Blankenhāgenu dzimtai, kas 19. gadsimta sākumā uzcēla tagadējās muižas centra ēkas. Pili 1905. gada revolūcijas laikā nodedzināja, vēlāk atjaunoja. Drabešu muižas centrā ir saglabājušas 12 ēkas. Vismazāk pārbūvēta ir klēts ēka, līdzās atrodas muižas parks. 

Pēc muižas nacionalizēšanas Cēsu apriņķa valde Drabešu muižas ēkās ierīkoja bērnu namu, vēlāk skolu. Drabešu bērnu patversmē un pamatskolā par skolas pārzini no 1925. līdz 1927. gadam strādāja Aleksandrs Čaks. 1980. gadā iestādīja A. Čaka piemiņas birzi. Drabešu muižas kungu mājā iekārtoja dzīvokļus.

2008. gadā muižas kungu mājā nodibināja sporta klubu "Ašais", bet 2011. gadā izveidoja Amatu māju.

Netālās Drabešu vējdzirnavas un dzirnavnieka māja ir valsts nozīmes arhitektūras piemineklis, bet trīs krāsnis muižas kungu mājā — mākslas pieminekļi.

Iedzīvotāju skaita izmaiņas
---------------------------

Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.

Iedzīvotāju skaita izmaiņas| 

| Gads | Iedz. | ±% |
| --- | --- | --- |
| 1970 | 135 | —     |
| 1979 | 147 | +8.9% |
| 1989 | 158 | +7.5% |

 | 

| Gads | Iedz. | ±% |
| --- | --- | --- |
| 2000 | 157 | −0.6% |
| 2011 | 94 | −40.1% |
| 2021 | 79 | −16.0% |

 |
|  |

Atsauces
--------

1. ↑  «Vietvārdu datubāze: Informācija par Drabešiem». *Latvijas Ģeotelpiskās informācijas aģentūra*.
2. ↑  *Latvijas pagasti. Enciklopēdija*. Rīga : A/S Preses nams. 2001—2002. ISBN 9984-00-412-0.
3. ↑  zudusilatvija.lv
4. ↑  Amatu māja Drabešu muižā svin desmit gadus Arhivēts 2023. gada 3. septembrī, *Wayback Machine* vietnē. edruva.lv 22-12-2021
5. ↑  OSP

Ārējās saites
-------------

* historia.lv

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Drabešu pagasta ciemi |
| --- |
|  |
| 
* Agra
* Amata
* Amatciems
* Āraiši
* Bille
* Drabeši
* Ieriķi
* Kalnavērši
* Kārļi
* Līvi
* Meijermuiža
* Melturi
* Mūrnieki
* Rāceņi
* Vāļukalns

 |

 |
19. Lietuvas ministru kabinets 1939. gadā. No kreisās sēž: Juozs Tūbelis, Vlads Mirons, Antans Smetona, Konstantins Šakenis, J. Takūns. Stāv: Juozs Skaisgiris, J. Gudausks, Kazis Germans, Jozs Urbšis
**Jozs Urbšis**, (lietuviešu: *Juozas Urbšys*, dzimis 1896. gada 29. februārī Šeteņos, Kedaiņu apriņķī, miris 1991. gada 30. aprīlī Kauņā) bija Lietuvas politiķis un diplomāts.

Dzīvesgājums
------------

Pirmā Pasaules kara laikā Urbšis strādāja Lietuvas Centrālajā Palīdzības Komitejā Maskavā (1915-1916). 
Pēc dienesta Lietuvas armijā viņš atvaļinājās 1922. gadā, lai iestātos diplomātiskajā dienestā un strādātu Berlīnē, Parīzē un Rīgā.

No 1938. līdz 1940. gadam viņš bija Lietuvas Ārlietu ministrs, sarežģītā periodā, kad valstij nācās saskarties ar vairākām krīzēm – Polijas 1938. gada ultimātu, Vācijas Klaipēdas apgabala sagrābšanu 1939. gada martā, padomju spiediena rezultātā noslēgto Savstarpējās palīdzības paktu 1939. gada oktobrī un 1940. gada jūnija ultimātu, kas beidzās ar Lietuvas okupāciju.

1940. gada 16. jūlijā Urbši un viņa sievu Mariju Urbšieni-Mašiotaiti arestēja un izsūtīja uz Tambovas pilsētu Padomju Krievijā. Ilgus gadus viņš pavadīja ieslodzījumā Tambovas, Saratovas, Maskavas, Kirovas, Gorkijas, Ivanovas un Vladimiras cietumos. Neraugoties uz to, viņš 1943. - 1944. gada ziemā Staļinam no cietuma nosūtīja divus memorandus par nepieciešamību atjaunot Lietuvas valsts neatkarību. 
Pēc Staļina nāves 1954. gada 27. augustā Merķi atbrīvoja no cietuma bez tiesībām atgriezties Lietuvā, viņš kopā ar sievu apmetās Vladimiras apgabala Viažņikos un divus gadus strādāja par kasieri pirtī. 1956. gadā viņiem atļāva atgriezties Lietuvā, kur Urbšis strādāja Kauņā bibliotēkas Rokrakstu nodaļā, tulkoja no franču valodas. 

Miris pēc Lietuvas neatkarības atjaunošanas 1991. gada 30. aprīlī, apbedīts Kauņas Petrašūnu kapsētā.

Ārējās saites
-------------

* Juozas Urbšys tremtį ištvėrė versdamas;
* Laikas – bejėgis.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 37724658
* LCCN: n90629570
* ISNI: 0000 0001 0889 0245
* GND: 119347571
* BNF: cb128880519 (data)

 |

 |