recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Septiņavotu Lielais ūdenskritums 2011. gadā
**Septiņavotu ūdenskritumi** ir vairāki ūdenskritumi Kazu gravas apkārtnē, Priekuļu pagastā. Lielākais no tiem, Septiņavotu jeb Inkuļu Lielais ūdenskritums, ir viens no iespaidīgākajiem Latvijas ūdenskritumiem. Šis ūdenskritums nav uzskatāms par pilnīgi dabisku, jo tas izveidojies vietā, kur kādreiz bijis Lībānu—Jaunzemju avotkaļķu karjers.[1][2] Septiņavoti vairāku gadu tūkstošu laikā ir izgulsnējuši 11 — 13 m biezu avotkaļķu kārtu, kas vēlāk tika izmantota kā šūnakmens atradne no 19. gadsimta nogales līdz 20. gadsimta 60. gadiem, tad tā tika pamesta.[3] Lielais ūdenskritums sākas no pamestā karjera stāvās malas. Šis daļēji mākslīgais ūdenskritums ir 7,5 metrus augsts un 1—3 metrus plats. Pārējie ūdenskritumi ir salīdzinoši mazi — to augstums svārstās no 1,2 līdz 0,3 metriem. Kazu gravā atrodas vairāki sezonāli ūdenskritumi, kas ziemā veido vairākus leduskritumus.[1]

Attēlu galerija
---------------

* Septiņavotu Lielais ūdenskritums 2014. gadā
* Septiņavotu Lielais ūdenskritums 2017. gadā
* Lielais ūdenskritums, skatoties no ūdenskrituma augšas
* Kazu gravas apakšējais ūdenskritums 2011. gadā
* Kazu gravas apakšējais ūdenskritums 2014. gadā
* Septiņavotu apakšējais ūdenskritums
* Septiņavotu apakšējais ūdenskritums
* Sezionāls ūdenskritums pār Lībānu-Jaunzemju šūnakmens krauju

Atsauces
--------

1. 1 2  Septiņavotu ūdenskritumi
2. ↑  «Dabas retumu krātuve: Inkuļu(Septiņavotu) ūdenskritums». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 4. martā. Skatīts: 2014. gada 18. novembrī.
3. ↑  Lībānu—Jaunzemju šūnakmens krauja

Koordinātas: 57°19′56″N 25°19′58″E﻿ / ﻿57.33222°N 25.33278°E﻿ / 57.33222; 25.33278
**Sepulas** (poļu: *sepulki*) ir mīklaini nenoskaidrotas dabas un nozīmes objekti Staņislava Lema fantastiskajā stāstā "Četrpadsmitais ceļojums" no cikla "Ijona Klusā zvaigžņu dienasgrāmatas". Tiek pieminētas arī romānā "Apskate uz vietas". 

Pats Staņislavs Lems dažās intervijās apgalvoja, ka nezina, vai neatceras, kas ir sepulas. Savā pēdējā intervijā uz šo jautājumu viņš atbildēja pavisam īsi: "Ja es pats to zinātu!"[1] Krievu fiziķis teorētiķis Moisejs Kaganovs atceras, ka kādā sarunā Lems teicis — ja būtu zinājis, ka sepulas vajās viņu visu mūžu, viņš tās nebūtu izdomājis.[2]

Sepulas Lema darbos
-------------------

Stāsta varonis Ijons Klusais, pirms lidot uz Enteropijas planētu, meklē "Kosmosa enciklopēdijā" informāciju par sepulām, bet konstatē enciklopēdijā rekursijas ciklu, šķirkļiem atsaucoties citam uz citu.[3] Viņš uzzina, ka sepulas ir Enteropijas iedzīvotāju ardrītu civilizācijas svarīgs elements, tālāk ir norāde uz šķirkli "Sepulārijas", kas ir objekti, kas kalpo sepulēšanai, savukārt šķirklī "Sepulēšana" teikts, ka tās ir ardrītu izdarības, un tālāk norādīts uz šķirkli "Sepulas". Aizlidojis uz planētu, Ijons Klusais neveiksmīgi cenšas noskaidrot, kas par priekšmetiem ir sepulas — viņš redz reklāmas, kur pieminētas sepulas, dzird populāras dziesmas par tām, cenšas iegādāties, taču viņam tās nepārdod, jo Klusajam nav sievas. Šis fakts, kā arī tas, ka jautājumus par sepulām ardrīti uzskata par piedauzīgiem, ļauj vienīgi nojaust, ka sepulām varētu būt kāds sakars ar dzimumattiecībām. 

Romānā "Apskate uz vietas" noskaidrojas, ka enciklopēdija, ko savulaik Klusajam iedevis profesors Tarantoga, bijusi falsifikācija.

Interesanti fakti
-----------------

Polijā kopš 1983. gada piešķīra literāro prēmiju "Zelta Sepula" par fantastikas žanra darbiem. Pirmā šī prēmija tika piešķirta poļu fantastam Janušam Zaidelam (*Janusz Andrzej Zajdel*) un vēlāk tika pārdēvēta viņa vārdā.

Krievu paleoentomologs Aleksandrs Rasņicins viņa atklāto izmirušo mezozoja ēras kukaiņu dzimtu nosaucis par *Sepulcidae*. Dzimtā ir divas ģintis — *Sepulca* un *Sepulenia*. Savas grāmatas, kur pieminētas divas šo kukaiņu sugas *Sepulca mirabilis* (brīnišķīgā sepula) un *Sepulenia syricta* (svilpjošā sepulēnija), eksemplāru viņš nosūtīja Staņislavam Lemam.[4].

Atsauces
--------

1. ↑  Станислав Лем. «Голоса из Сети». «Tygodnik Powszechny», Польша, 2006-02-21. Skatīts: 2017-11-05. (krieviski)
2. ↑  Из воспоминаний: я был знаком со Станиславом Лемом (krieviski)
3. ↑  Staņislavs Lems. *Ijona Klusā zvaigžņu ceļojumi. Balss no debesīm*. Rīga : Zinātne, 1975, 22. lpp.
4. ↑  *Каракоз Роман*. Где живут сепульки: [О двух видах палеонтологических перепончатокрылых — Sepulca mirabilis и Sepulenia syricta] // Новая интересная газета (Киев). — 2004. — № 1. — С. 5. — (Блок Z: Просто фантастика) (krieviski)
**Kloga** (igauņu: *Klooga*) ir dzelzceļa mezgla stacija Igaunijā, Harju apriņķa Keilas pagastā, tajā saslēdzas divi dzelzceļa iecirkņi: Keila—Paldiski un Kloga—Kloga-Ranna. Klogas stacija atrodas 35,9 km attālumā no Baltijas stacijas Tallinā, 12,1 km attālumā no Paldiskiem un 3,1 km attālumā no Kloga-Rannas. Klogas stacijā pietur visi Paldiski, Kloga-Rannas un Tallinas virzienā kursējošie elektrovilcieni.

Vēsture
-------

1870. gada 24. septembrī (5. novembrī pēc jaunā laika) tika atklāts dzelzceļš Baltijas Osta—Rēvele—Gatčina. Pirmajos divos tā pastāvēšanas gados iecirknī Baltijas Osta-Rēvele bija tikai divas stacijas - Kēgele un Lodenzē (vācu: *Lodensee*) (krievu: *Лодензее*), taču jau pēc diviem gadiem papildus tika izveidotas vēl divas stacijas - Fridrihshofa un Pieturas punkts 7. versts. Jau no paša sākuma tika nolemts, ka līdztekus kravu plūsmai jāattīsta arī pasažieru pārvadājumi, lai ātrāk atpelnītu apjomīgās infrastruktūras būves izmaksas un lai attīstītu jaunas apdzīvotas vietas mežainajos un neapdzīvotajos apgabalos.

Stacijas ēka
------------

Klogas stacijas celta 1870. gadā pēc tipveida projekta. Tā ir vienstāva koka ēka ar lēzenu divslīpju jumtu un nelielu frontonu virs galvenās ieejas. Galvenajā fasādē izvietotas četras logailes, kas simetriski kārtotas ap ēkas centrālo ieeju. Durvju aile un logailes papildinātas ar sandrikiem, radot nedaudz svinīgu ēkas kopējo iespaidu.

Elektrifikācija
---------------

1958. gadā pēc veiksmīgi realizētās dzelzceļa elektrifikācijas dzelzceļa posmā Pēskila-Keila tika nolemts elektrifikāciju turpināt tālāk rietumu virzienā. 9 km garais Keilas—Klogas dzelzceļa posms ar vienu starppieturu - Nītvelju tika pabeigts 1958. gada 30. decembrī.

Atsauces
--------

1. ↑   AS EVR Infra raudteerajatistel võimaldatavad operatsioonid 2011/2012
2. ↑  «Eesti Raudtee - www.evr.ee». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 5. martā. Skatīts: 2012. gada 10. septembrī. Archived 2016. gada 5. martā, *Wayback Machine* vietnē.

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Uz Keilu** |  | **Uz Paldiskiem** |
|  Nītvelja |  **Kloga** |
| Kloga-Aedlinna  |
| **Uz Kloga-Rannu** |
| Kloga-Ranna  |
**Gustavs Ferdinands Aleksandrs Hilbigs** (vācu: *Gustav Ferdinand Alexander Hilbig*, 1822—1887) bija vācu arhitekts un arhitektūras profesors. Rīgas Politehniskās augstskolas profesors, arhitektūras fakultātes dekāns.

Dzīves gājums
-------------

Dzimis 1822. gada 24. oktobrī Silēzijas pilsētā Breslavā. Mācījās Breslavas karaliskajā mākslas un būvniecības skolā (*Kgl. Kunst- und Bauhandwerksschule*) un Berlīnes celtniecības akadēmijā (*Bauakadademie*), kur strādāja pie Jaunā muzeja būves (1846-1852). No 1851. gada bija Krēfeldes provinces muzeja (1851—1855), pēc tam Krēfeldes provinces arodskolas (*Provinzial-Gewerbeschule*) mācībspēks (1855—1863).
1863. gadā pārcēlās uz dzīvi Rīgā, bija Rīgas Politehniskās augstskolas profesors, no 1869. gada arhitektūras fakultātes dekāns.

Miris 1887. gada 8. februārī Rīgā, apglabāts Lielajos kapos.

G. Hilbiga darbu turpināja viņa dēls Hermanis Hilbigs (1860—1939).

Ievērojamākie projektētie nami
------------------------------

* Krēfeldes provinces arodskolas ēka,
* Rīgas Politehniskās augstskolas galvenā ēka (1866-1869), ar *Aula Magna* (tagad LU Mazā aula) renesanses stilā, Merķeļa ielas korpuss (1873), savienojošas korpuss (1883—1885),
* Kuģu noliktavas ēka Mīlgrāvī,
* 2. un 3. Baltijas Lauksaimniecības Centrālās izstādes ēkas (1871 un 1880),
* Rīgas Svētā Pāvila evaņģēliski luteriskā baznīca (1885-1887).

Atsauces
--------

1. ↑  *Latvijas enciklopēdija*. Rīga : Valērija Belokoņa izdevniecība.
2. ↑  «The Small Hall». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2015. gada 4. jūlijā. Skatīts: 2015. gada 31. maijā.
3. ↑  
*Baltiešu biogrāfiskais leksikons digitāli*.
**Johans Georgs Gustavs Kīzerickis** (vācu: *Johann Georg Gustav Kieseritzky*, 1830—1896) bija Rīgas Politehniskās augstskolas matemātikas profesors (no 1864. gada) un direktors (1875—1885).

Dzīvesgājums
------------

Dzimis 1830. gada 28. februārī Cēsu advokāta un pilsētas domes sekretāra Gustava Kīzericka ģimenē. 
Mācījās Bērzaines ģimnāzijā (1842—1847). Studēja matemātiku Tērbatas Universitātē (1848—1852), pēc kuras beigšanas strādāja par skolotāju Bērzaines ģimnāzijā (1852—1855), vēlāk Rīgas apriņķa skolā (1855—1856) un Pērnavā, kur bija proģimnāzijas virsskolotājs (1857—1864).

1864. gadā pārcēlās uz dzīvi Rīgā, kur bija Rīgas politehniskās augstskolas matemātikas profesors. 1875. gadā pēc augstskolas pirmā direktora Ernesta Nauka nāves profesoru kolēģija Gustavu Kīzericki ievēlēja par augstskolas direktoru uz trim gadiem, vēlāk viņu atkārtoti pārvēlēja līdz 1885. gadam, kad viņš lūdza atbrīvot no darba. Pēc 11 direktora amatā nostrādātajiem gadiem profesors G. Kīzerickis vēl 11 gadus strādāja par Rīgas Politehnikuma matemātikas profesoru.

Miris 1896. gada 31. augustā Zasulaukā.

Viņa vecākais dēls Gustavs Kīzerickis (1858—1941) bija Prūsijas ūdensierīcības direkcijas vadītājs, meita Pollija Kīzericka (1860—1919) bija Rīgas Meiteņu arodskolas vadītāja un Vācu sieviešu savienības pirmā prezidente.

Darbi
-----

* Kieseritzky, G. Die Entstehung des Baltischen Polytechnikums und die ersten 25 Jahre seines Bestehens. Festschrift der Polytechnischen Schule zu Riga zur Feier ihres XXV jährigen Bestehens, Riga 1887

Atsauces
--------

1. ↑  
*Baltiešu biogrāfiskais leksikons digitāli*.
2. ↑  «Jaunais inženieris Nr. 18, 2002». Arhivēts no oriģināla, laiks: 23.09.2013. Skatīts: 26.11.2013.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Priekštecis: **Ernests Nauks**  |  **Rīgas Politehniskās augstskolas direktors** 1875. gads — 1885. gads | Pēctecis: **Kārlis Augusts Līventāls**  |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 305100254
* LNB: 000186377
* ISNI: 0000 0004 1709 8534
* GND: 1193775728

 |

 |
**Kaolinīts** ir minerāls no slāņaino silikātu apakšklases. Tas ir viens no galvenajiem mālu minerāliem.

Apraksts
--------

Ķīmiskais sastāvs Al4[Si4O10](OH)8; satur 39,5 % Al2O3, 46,5 % SiO2 un 14 % H2O.

Nosaukts pēc atradnes pie Gaolina ciema (ķīn. 高岭) netālu no Czindečžeņas pilsētas Ķīnas dienvidaustrumos.

Veido zemjainas masas, kurās lielā palielinājumā elektronmikroskopijā ir konstatējami sīki seššķautņaini kristāli. Kristalizējas triklīnā singonijā.

Veidojas kaolinizācijas procesā, laukšpatu iežiem dēdējot hidrotermāli mainoties.

Sastāvs un īpašības
-------------------

Kaolinīts veidojas no alumīnija oksīdu saturošiem materiāliem, galvenokārt laukšpatiem un vizlām. Tā veidošanās procesu sauc par kaolinizāciju.

Kristāliskās struktūras pamatā ir daudzskaitlīgi Si—O4 tetraedru slāņi, kas savā starpā saistīti ar vājām saitēm, nodrošinot kaolinītam ļoti pilnīgu skaldnību, kas savukārt rada visas kristāliskās struktūras simetrijas izmaiņas.

Karsējot līdz 500—600 °C kaolinīts zaudē ūdeni, bet 1000—1200 °C temperatūras sadalās, izdalot siltumu, veidojot vispirms silimanītu, bet pēc tam mullītu. Šī reakcija veido keramiskās ražošanas pamatu.

Kaolinīta slāņainā struktūra nodrošina iežiem uz tā bāzes (mālam, kaolīnam) plastiskuma īpašības. Cietība pēc Mosa skalas ir 1, blīvums 2540—2600 kg/m³. Taustot rada taukainu sajūtu. Tīrā veidā kaolinīts ir balts, reizēm ar gaišzilu vai rudu nokrāsu. Mehāniskie piemaisījumi to krāso sarkanā, melnā, zaļā krāsā.

Izmantošana
-----------

Ap 50% visa iegūtā kaolinīta tiek izmantots papīra ražošanā krītpapīra pildījumam.

Keramiskajā ražošanā to izmanto angoba un glazūras pagatavošanai.

Kaolinītu izmanto arī farmācijā kā pārtikas piedevu, zobu pastās (kā vieglu abrazīvu materiālu), kosmētikā (t.s. "baltos mālus") un daudzās citās nozarēs.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Kaolinīts***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)
**Sāra Marīa Lāšone** (zviedru: *Zara Maria Larsson*; dzimusi 1997. gada 16. decembrī) ir zviedru dziedātāja. Viņa saņēma nacionālu atzinību par uzvaru Talangas talantu šova (populārā šova *Got Talent* zviedru versija) 2008. gada sezonā. 2010. gadā Sāra Lāšone parakstīja līgumu ar ierakstu kompāniju *Ten Music Group*. 2013. gada janvārī viņa ierakstīja savu debijas EP albumu. Viņas singls *Uncover* Zviedrijā un Norvēģijā tika augstu novērtēts. Gan singlu *Uncover*, gan arī albumu *Introducing* mūzikas korporācija *Universal Music Group* (UMG) Zviedrijā 2013. gada jūlijā sertificēja ar trīskāršu platīna disku. S. Lāšone parakstīja arī trīs gadu līgumu ar *Epic Records* ASV 2013. gada aprīlī. Trīs no Sāras Lāšones singliem Zviedrijā ir ieņēmuši augstas vietas. Platīna diska statuss *Uncover* piešķirts 7 reizes, *Lush Life* 4 reizes, arī *Never Forget You* ir ieguvis platīna diska statusu.

Personīgā dzīve
---------------

Sāra Lāšone dzimusi Stokholmā, Zviedrijā 1997. gada 16. decembrī. Viņa dzīvo kopā ar māti, tēvu un jaunāko māsu Hannu.

Karjera
-------

### Karjeras sākums (2007—2011)

2007. gadā Lāšone iekļuva Zviedrijas talantu šova *Stjärnskott finālā*. 2008. gadā (10 gadu vecumā) Lāšone uzvarēja Talangas talantu šova atlasē un saņēma naudas balvu 500,000 SEK. *My Heart Will Go On* vēlāk tika izdots kā Lāšones debijas singls. YouTube video par viņas sniegumu finālā skatīts vairāk nekā 35 miljonus reižu.

### Otrais studijas albums (2015)

2015. gada 5. jūnijā Lāšone izdeva savu debijas singlu *Lush Life* no otrā studijas albuma. Dziesma kļuvusi par viņas otro singlu "numur 1", tā 4 reizes tika saņēmusi platīna diska statusu. Dziesma atradās top 5 Dānijā un Norvēģijā, iekļuva top 10 Somijā, Vācijā, Beļģijā un Nīderlandē.
2015. gada 22. jūlijā Lāšone sadarbībā ar Grammy nominēto britu dziedātāju Uzo Emenike (MNEK) izdeva jaunu singlu *Never Forget You*. Dziesma sasniedza vērtējumu Nr.1 Zviedrijā un Nr.5 Apvienotajā Karalistē, kā arī bija Nr.1 Zviedrijas Spotify sarakstā. Dziesma kā platīna disks tika pārdota Zviedrijā jau pēc divām nedēļām.

Atsauces
--------

1. ↑  «Zara Larson». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 14. janvārī. Skatīts: 2015. gada 25. novembrī.
2. 1 2  «Robin Stjernberg och Zara Larsson heta artister på Sommarkrysset». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 31. martā. Skatīts: 2015. gada 25. novembrī.
3. ↑  I'M SO LUCKY
4. ↑  Zara Larsson's Biography
5. ↑  Zara Larsson, 11: "Vill bli en legend"
6. ↑  Zara Larsson My Heart Will Go On Celine Dion (Titanic Theme) — Final Talang 2008
7. ↑  MNEK & ZARA LARSSON
8. ↑  MNEK & ZARA LARSSON — NEVER FORGET YOU (SONG)
9. ↑  SWEDEN’S #1 HIT IS A SOON TO BE INTERNATIONAL SMASH

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 315084941
* LCCN: no2015019245
* ISNI: 0000 0004 4645 3320
* GND: 107987903X
* SUDOC: 251546403
* BNF: cb169893633 (data)

 |

 |
**Sāras Palfrijas Dancigas balva** bija ikgadēja balva tenisistiem, ko ASV Tenisa asociācija pasniedza no 1986. līdz 2006. gadam.

Sāras Palfrijas Dancigas balvu saņēma tenisiste, kura, atlases žūrijas skatījumā, attiecīgajā gadā ieguva visaugstākos rādītājus sporta meistarībā, uzvedībā, sadarbības garā, kā arī ieguldījumu tenisa spēles izaugsmē. Vēl viens pamats balvai bija palīdzība, ko spēlētāja piedāvāja ne tikai sava līmeņa spēlētājiem, bet arī zemāka līmeņa spēlētājiem un junioriem.

Tieši Sāra Palfrija (Tenisa slavas zāles dalībniece kopš 1963. gada) ierosināja šo balvu noteikt kā sieviešu ekvivalentu Viljama M. Džonstona balvai vīriešiem, kas pastāvēja kopš 1947. gada. Šim nolūkam viņa vienu no savām ASV Nacionālā čempionāta balvām uzdāvināja Amerikas Savienoto Valstu Starptautiskajam zāliena tenisa klubam, lai tas kalpotu kā Sāras Palfrijas Dancigas balva. Uz tās tika iegravēts uzvarētāja vārds, kā piemiņa balvas saņēmējam tika pasniegts sudraba šķīvis ar atbilstošu tekstu.

Balvas ieguvēji
---------------

| Gads | Uzvarētājs |
| --- | --- |
| 1986 | Valsts karogs: Amerikas Savienotās Valstis Pema Šraivere |
| 1987 | Valsts karogs: Apvienotā Karaliste Virdžīnija Veida |
| 1988 | Valsts karogs: Amerikas Savienotās Valstis Dorotija Čeinija |
| 1989 | Valsts karogs: Amerikas Savienotās Valstis Donna Floida |
| 1990 | Valsts karogs: Amerikas Savienotās Valstis Pauline Betca |
| 1991 | Valsts karogs: Amerikas Savienotās Valstis Kerola Koldvela Grīnere |
| 1992 | Valsts karogs: Austrālija Vendija Tērnbula |
| 1993 | Valsts karogs: Brazīlija Marija Bueno |
| 1994 | Valsts karogs: Francija Fransuāza Dira |
| 1995 | Valsts karogs: Amerikas Savienotās Valstis Billija Džīna Kinga |
| 1996 | Valsts karogs: Amerikas Savienotās Valstis Mērija Džo Fernandesa |
| 1997 | Valsts karogs: Austrālija Leslija Tērnere |
| 1998 | Valsts karogs: Padomju Savienība Olga Morozova |
| 1999 | *netika piešķirta* |
| 2000 | *netika piešķirta* |
| 2001 | Valsts karogs: Amerikas Savienotās Valstis Rozmarija Kasalsa |
| 2002 | Valsts karogs: Amerikas Savienotās Valstis Zina Garisone |
| 2003 | Valsts karogs: Amerikas Savienotās Valstis Monika Seleša |
| 2004 | Valsts karogs: Amerikas Savienotās Valstis Treisija Ostina |
| 2005 | Valsts karogs: Amerikas Savienotās Valstis Krisa Everte |
| 2006 | Valsts karogs: Amerikas Savienotās Valstis Džūlija Heldmane |

Atsauces
--------

* ASV Tenisa asociācijas balvas angļu Vikipēdijā (angliski)
* ASV Tenisa asociācija (angliski)
**Ernests Šmits** (dzimis 1898. gada 8. februārī, miris 1965. gada 6. augustā) bija latviešu virsnieks. Lāčplēša Kara ordeņa kavalieris. Otrā pasaules kara laikā komandēja 28. Bārtas policijas bataljonu.

Dzīvesgājums
------------

Dzimis Gaujienas pagastā. Beidza tirdzniecības skolu un līdz Pirmajam pasaules karam dzīvoja Smiltenē. Iesaukts Krievijas armijā 1917. gada 4. janvārī, dienējis Somijas leibgvardes pulkā, vēlāk mācījās Otrajā Pēterhofas praporščiku skolā.

1919. gada 26. maijā brīvprātīgi iestājās Latvijas armijā. 1919. gada 3. novembrī izcēlās kaujās par Daudzevu, par ko 1927. gadā apbalvots ar Lāčplēša Kara ordeni. Palika armijas dienestā pēc Latvijas brīvības cīņām, dienējis 3. Jelgavas kājnieku pulkā. Dienesta laikā 1929. gadā apbalvots ar Triju Zvaigžņu ordeņa V šķiru, savukārt 1939. gadā ar III šķiras Viestura ordeni (ar šķēpiem). 1940. gadā kapteiņa dienesta pakāpē no armijas aizgājis.

Vācu okupācijas laikā no 1942. gada 9. jūnija bija 28. Bārtas policijas bataljona komandieris. Pēc bataljona izformēšanas dienēja 34. ieroču SS grenadieru pulkā, dienesta laikā paaugstināts par majoru un apbalvots ar II pakāpes Dzelzs krustu. Pēc kara ieslodzījumā Sibīrijā. Pēc atbrīvošanas atgriezās Latvijā. Miris 1965. gadā Aucē.

Piezīmes
--------

1. ↑  Citviet uzvārds — **Šmidts**

Atsauces
--------

1. 1 2 3  «L.k.o.k. datubāze». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2015. gada 15. janvārī. Skatīts: 2015. gada 29. maijā.
2. ↑  "Valdības Vēstnesis" —  *Ar Triju zvaigžņu ordeni apbalvoto 7. sarakstu Archived 2016. gada 5. martā,* Wayback Machine *vietnē.* (1929. gada 16. novembris, Nr.261, 5. lpp.)
3. ↑  "Valdības Vēstnesis" —  *Ar Viestura ordeni apbalvoto 3. saraksts Archived 2016. gada 5. martā,* Wayback Machine *vietnē.* (1939. gada 11. novembris, Nr.257, 3. lpp.)
Falkbēra kontrgambīts

**Ernests Kārlis Falkbērs** (vācu: *Ernst Karl Falkbeer*; 1819. gada 27. janvāris, Brunne — 1885. gada 14. decembris, Vīne) bija Austrijas šahists.

Biogrāfija
----------

Jaunībā Vīnē studējis tieslietas, pēc tam strādājis par žurnālistu dažādos preses izdevumos. No 1848. līdz 1852. gadam dzīvojis Vācijā, kur spēlējis ar Ādolfu Andersenu un Žanu Difrenu, tad atgriezies Vīnē un 1855. gadā nodibinājis pirmo Austrijas šaha žurnālu *Wiener Schachzeitung*. Pāris mēnešus vēlāk pārcēlies uz Londonu, kur nodzīvojis līdz 1864. gadam. Bijis angļu šaha žurnāla *The Chess Player's Magazine* redaktors. Šeit piedalījies vairākos mačos, kā arī savā vienīgajā turnīrā 1858. gadā Birmingemā, kur palicis 2. vietā. Vēlāk atgriezies Vīnē, un no 1877. gada līdz sava mūža beigām bijis Vīnes žurnāla *Neue Illustrirte Zeitung* šaha nodaļas redaktors.

Falkbēra vārdā ir nosaukta šaha atklātne - Falkbēra kontrgambīts: 1.e4 e5 2.f4 d5.

Atsauces
--------

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 286372183
* ISNI: 0000 0003 9237 4730

 |

 |
**Atlas V/531** ir ASV nesējraķetes Atlas V konfigurācija. Tajā izmantots standarta centrālais bloks ar Krievijā ražotu dzinēju RD-180. Otrajā pakāpē izmantota viena dzinēja versija Centaur SEC. Šajā konfigurācijā ir trīs cietās degvielas starta paātrinātāji. Derīgās kravas nosegšanai izmanto plūsmvirzi ar 5,4 m diametru.

*Atlas V/531* zemā orbītā (28,5° slīpumā) spēj nogādāt 15 575 kg kravas. Ģeostacionārajā pārejas orbītā var pacelt 7475 kg kravas.

Nesējraķetes izgatavošanu un palaišanu nodrošina United Launch Alliance (Lockheed Martin un Boeing kopuzņēmums); līdz 2006. gadam — *Lockheed Martin*.

Līdz 2012. gada septembrim *Atlas V/531* veikusi 2 startus, abi veiksmīgi.

Atsauces
--------

1. ↑  Atlas V User's Guide Archived 2012. gada 8. jūnijā, at WebCite (PDF)

Ārējās saites
-------------

* Atlas-5(531) Günter Dirk Krebs

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Atlas V |
| --- |
|  |
| 400. sērija | 
* 401
* 411
* 421
* 431

 |
|  |
| 500. sērija | 
* 501
* 511
* 521
* 531
* 541
* 551

 |

 |
Koordinātas: 27°42′11″N 88°08′51″E﻿ / ﻿27.70306°N 88.14750°E﻿ / 27.70306; 88.14750

**Kančendžanga** (nepāliešu: कञ्चनजङ्घा, *Kanchanjaŋghā*) ir trešais augstākais kalns pasaulē pēc Everesta un K2. Kalna augstums sasniedz 8586 m virs jūras līmeņa. Tulkojumā Kančendžanga nozīmē "Piecas Sniega Bagātības", jo tas sastāv no 5 virsotnēm, no kurām četras ir augstākas par 8450 metriem. Piecas bagātības — zelts, sudrabs, dārgakmeņi, labība un Svētās grāmatas simbolizē piecas Dieva krātuves. Vietējā limbu valodā Kančendžanga tiek saukta par Sevalangmu, bet kirantu reliģijā tiek uzskatīta par svētu.

Līdz pat 1852. gadam Kančendžanga tika uzskatīta par pasaules augstāko kalnu, kad 1849. gadā britu veiktie mērījumi pierādīja, ka augstākais pasaules kalns ir Everests (tajā laikā to sauca par XV smaili), bet Kančendžanga ir pasaules trešais augstākais kalns.
Pirmie alpīnisti, kas kāpa Kančendžangā bija Džo Brauns un Džordžs Bends no Lielbritānijas 1955. gada 25. maijā. Britu ekspedīcija patieso kalna virsotni tā arī nesasniedza, jo ļoti cienīja Sikimesu ticību, kas uzskatīja, ka kalns ir svēts un liedza tiem uzkāpt pašā virsotnē.

Ģeogrāfija
----------

Kančendžangas 5 virsotnes:

| Nosaukums | Augstums (m) |
| --- | --- |
| Galvenā Kančendžanga | 8586 |
| Rietumkančendžanga | 8505 |
| Centrālkančendžanga | 8482 |
| Dienvidkančendžanga | 8494 |
| Kanbačena | 7903 |

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Kančendžanga***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Astoņtūkstošnieki |
| --- |
|  |
| 
* Everests
* K2
* Khančendžunga
* Lodze
* Makalu
* Čooju
* Dhaulāgiri
* Manaslu
* Nangaparbats
* Annapūrna
* Gašerbrums I
* Brodpīks
* Gašerbrums II
* Šišabanma

 |

 |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 240806666
* LCCN: sh85071451
* GND: 4073193-5
* SELIBR: 149879
* NKC: xx0174891

 |

 |
**Thuraya** (arābu: الثريا) ir reģionāla mobilo sakaru pavadoņu sistēma, kas paredzēta galvenokārt Eiropai, Vidējiem Austrumiem un Āfrikai. Atšķirībā no globalajām sistēmām (Iridium, Globalstar), *Thuraya* nosedz tikai kādu noteiktu zemeslodes reģionu. Sistēma sastāv no trijiem ģeostacionārā. Sakaru nodrošināšana Tālajiem Austrumiem un Austrālijai paredzēta 2008. gada pirmajā ceturksnī, kad paredzēts iedarbināt *Thuraya 3*.

Kompānija *Thuraya* dibināta Apvienotajos Arābu Emirātos 1997. gadā.

Pavadoņi
--------

Visi *Thuraya* pavadoņi palaisti ar nesējraķeti Zeņit-3SL no peldošās platformas Odyssey Klusā okeāna.

* **Thuraya 1** — palaists 2000. gada 21. oktobrī.
* **Thuraya 2** — palaists 2003. gada 10. jūnijā.
* **Thuraya 3** — palaists 2008. gada 15. janvārī 11:49 UTC.

Uz 2006. gadu Thuraya sistēmas lietotāju skaits bija 250 000.

Atsauces
--------

1. ↑  Thuraya-3 Satellite Successfully Launched to Orbit by Sea Launch Archived 2008. gada 9. maijā, *Wayback Machine* vietnē. Launch Press Release

Ārējās saites
-------------

* Oficiālā mājas lapa
***"Thirteenth Step"*** ir otrais amerikāņu roka grupas A Perfect Circle albums, tas izlaists 2003. gada 16. septembrī. Tas bija liels panākums, jo sasniedza Billboard 200 2. vietu pirmajā nedēļā, pārdodot vairāk nekā 231,000 kopijas un paliekot tur 78 nedēļas. RIAA apstiprināja to kā zelta on 2003. gada 4. novembrī un kā platīna 2006. gada 24. martā. Pirmais albuma singls bija "Weak and Powerless", tam sekoja "The Outsider" un "Blue". Dziesmām ir remiksa versijas 2004. gada remiksu albumā "aMotion".

Saskaņā ar Kīnana komentāriem par *aMotion* DVD, "Thirteenth Step" ir konceptuāls albums, kura visas dziesmas no citāda skatu punkta spekulē par atkarības tēmu. Viņš teica, ka tas attiecas uz viņa 13 Losandželosā nodzīvotajiem gadiem. Ar nodomu vai nē, arī nosaukums saistās ar anonīmo alkoholiķu (arī citu) 12 soļu programmu, kur jēdziens "trīspadsmitais solis" apzīmē nepiedienīgu seksuālu tuvošanos personai, kas nesen sākusi atveseļošanos.

Albuma vākā attēlota glieme, kas lien pa sievietes seju.

"The Nurse Who Loved Me" ir Failure dziesmas koverversija, kas oriģinālā parādās 1996. gada albumā *Fantastic Planet*.

"Pet" ir turpinājums - "Counting Bodies Like Sheep to the Rhythm of the War Drums" - ar tiem pašiem vārdiem grupas nākamajā albumā.

Dziesmu saraksts
----------------

Visus skaņdarbus sarakstīja Meinards Džeimss Kīnans un Billijs Hoverdels izņemot, kur norādīts kas cits. 

| CD |
| --- |
| # | Nosaukums | Ilgums |
| 1. | *The Package*   | 7:40 |
| 2. | *Weak and Powerless*   | 3:15 |
| 3. | *The Noose*   | 4:53 |
| 4. | *Blue*   | 4:13 |
| 5. | *Vanishing*   | 4:51 |
| 6. | *A Stranger*   | 3:12 |
| 7. | *The Outsider*   | 4:06 |
| 8. | *Crimes* (Hoverdels/Kīnans/Frīzs/Vaits) | 2:34 |
| 9. | *The Nurse Who Loved Me* (Edvardss/Andrevs) | 4:04 |
| 10. | *Pet*   | 4:34 |
| 11. | *Lullaby*   | 2:01 |
| 12. | *Gravity* (Hoverdels/Kīnans/Frīzs/Van Ljūens/Lenčantins) | 5:08 |

*Thirteenth Step* japāņu versija iever ekskluzīvu dziesmas "The Package" pagarināto versiju.
**Atliektā salvija** (*Salvia reflexa*) ir lūpziežu jeb panātru dzimtas salviju ģints suga. Savvaļā tā ir sastopama Ziemeļamerikā un Centrālamerikā. Eiropā, tostarp Latvijā, ir uzskatāma par ļoti retu un ievazātu.

Morfoloģija
-----------

Atliektā salvija ir viengadīgs, 20—80 cm garš lakstaugs ar ļoti spēcīgu mētras smaržu, kura pazūd augam izžūstot. Auga stublājs ir stāvs, zarains un klāts ar ļoti īsiem matiņiem. Lapām ir īss kātiņš, tās pēc formas ir lancetiskas, 2—7 cm garas un 0,5—1,5 cm platas. Lapas plātnes pamats ir ķīļveidīgs, gals ir strups un mala — attāli sīkrantaina. Lapu virspuse ir kaila vai gandrīz kaila, bet apakšpuse — apmatota.

Ziedi ir izvietoti skrajos ķekaros stublāja un zaru galā. Kauss ir apmatots, 0,8—1,2 cm plats, tam ir labi saskatāms dzīslojums un kausam ir smaili zobiņi. Zieda vainags ir aptuveni 1—1,5 cm garš, tas ir gaišzils vai gaiši violets. Vainaga apakšlūpa ir gara, trīsdaivaina, vidējā daiva strupi ieapaļa. Augļi ir šķautņaini, dzeltenpelēki riekstiņi skaldauglī. Zied no jūlija līdz septembrim.

Šī ir vienīgā salviju suga Latvijā ar gaišziliem vai gaiši violetiem ziediem un aromātisku mētru smaržu.

Atsauces
--------

1. 1 2  «ATLIEKTĀ SALVIJA - Salvia reflexa Hornem». Skatīts: 02.03.2022.
**Atlasa lācis** (*Ursus arctos crowtheri*) ir lāču dzimtas (*Ursidae*) viena no brūno lāču (*Ursus arctos*) pasugām.

Šī brūno lāču pasuga ir izmirusi. Atlasa lācis ir vienīgais lācis, kas dzīvoja Āfrikā. Kādreiz tas bija bieži sastopams teritorijās, sākot ar Maroku un beidzot ar Lībiju. Šie lāči izmira intensīvu medību rezultātā; tos lielos daudzumos jau medīja Senās Romas laikā un veda uz Romu arēnu spēlēm. Pēdējais zināmais Atlasa lācis tika nogalināts 1870.
gados Marokā Rifa kalnos.

Reizēm izskan minējumi, ka šis lācis joprojām varētu būt dzīvs Āfrikas austrumu rajonos, kuram dots vārds Nandi lācis, tomēr šiem apgalvojumiem pietrūkst reālu, apliecinošu faktu. Kā arī ir zinātnieki, kas uzskata, ka šāds lācis vispār nav dzīvojis

Izskats un ieradumi
-------------------

Atlasa lāča kažoka krāsa bija tumši brūni, gandrīz melna, un uz purna tam bija baltas zīmes. Pavēdere sarkanoranža. Kažoka matojums bija 10 - 13 cm garš. Salīdzinot ar citiem lāčiem, tā purns un nagi bija īsāki, ķermeņa proporcijas tam bija kompaktākas un smagnējākas. Atlasa lāci bija visēdājs un bez gaļas ēda arī augu saknes, zīles un riekstus.

Atsauces
--------

1. ↑  Page Graphics
2. ↑  Atlas Bear (thing)@Everything2.com
3. ↑  The Cryptid Zoo: Nandi Bear
4. ↑  Cryptomundo » Atlas Bear Claims
5. ↑  Bruin: the Grand Bear Hunt: The Grand Bear Hunt By Mayne Reid, Published by Ticknor and Fields, 1865

Ārējās saites
-------------

* Senās Romas iznīcinātie dzīvnieki
**Reimonds Daniels Manzareks, jaunākais** (angļu: *Raymond Daniel Manczarek, Jr.*; dzimis 1939. gada 12. februārī, miris 2013. gada 20. maijā), pazīstams kā **Rejs Manzareks** (angļu: *Ray Manzarek*), bija poļu izcelsmes ASV mūziķis, grupas *The Doors* taustiņinstrumentālists no grupas izveides 1965. gadā līdz tās izjukšanai 1973. gadā.

Biogrāfija
----------

Manzareks piedzima un tāpat kā viņa vecāki uzauga Čikāgas dienvidos. Bērnībā viņam privātskolotāji mācīja spēlēt klavieres. Viņš spēlēja basketbolu un vēlējās kļūt par spēka uzbrucēju vai centra spēlētāju. Kad viņam 16 gadu vecumā treneris pateica, ka viņš var būt vienīgi aizsargs, Manzareks pameta komandu. Viņš vēlāk atzina, ka bez šī ultimāta *The Doors* varēja neizveidoties.

No 1962. līdz 1965. gadam viņš mācījās kinematogrāfiju Kalifornijas Universitātē Losandželosā (UCLA), kur satika citu studentu Džimu Morisonu. Četrdesmit dienas pēc skolas absolvēšanas viņi nejauši satikās. Morisons pastāstīja, ka ir sarakstījis vairākas dziesmas un nodziedāja *Moonlight Drive*. Pēc šīs satikšanās viņi nolēma veidot grupu.

1966. gadā grupa sāka regulāri spēlēt klubā *The London Fog*. Kad viņus no kluba atlaida, viņi tika pieņemti *Whisky a Go Go*. *The Doors* noslēdza ierakstu līgumu ar *Columbia Records*. Kad pēc dažiem mēnešiem viņi uzzināja, ka uzņēmums gatavojas pārtraukt līgumsaistības, grupa pieprasīja līguma laušanu. Vēlāk viņi noslēdza līgumu ar *Elektra Records*, kas izdeva visus grupas albumus.

Tā kā grupai nebija basista, Manzareks parasti spēlēja basa daļas ar *Fender* *Rhodes* basu. Lai spēlētu pamata taustiņinstrumentu daļas, viņš izmantoja *Vox Continental* un vēlāk *Gibson G-101* elektriskās ērģeles.

Manzareks dažkārt dziedāja, tostarp, grupas pēdējos divos albumos (*Other Voices* un *Full Circle*), kas tika ierakstīti un izdoti pēc solista Morisona nāves.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
The Doors |
| --- |
|  |
| 
* **Džims Morisons**
* **Robijs Krīgers**
* **Rejs Manzareks**
* **Džons Densmors**

 |
|  |
| Studijas albumi | 
* *The Doors*
* *Strange Days*
* *Waiting for the Sun*
* *The Soft Parade*
* *Morrison Hotel*
* *L.A. Woman*
* *Other Voices*
* *Full Circle*
* *An American Prayer - Jim Morrison*

 |
|  |
| Saistītie raksti | 
* The Doors
* Rick & the Ravens
* Pols A. Rotčailds
* Brūss Botniks
* When You're Strange

 |

 |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 88078598
* LCCN: n89648630
* ISNI: 0000 0001 1451 2136
* GND: 120576899
* SUDOC: 050350161
* BNF: cb140104915 (data)
* NKC: ola2002151419
* BNE: XX1653151

 |

 |
**Tīreļu purvs**, arī **Akmiņkroga purvs**, **Akmeņkroga purvs**, **Sīļu purvs**, **Akmeņkroga-Sila purvs**, ir augstais purvs Jēkabpils novada Zasas un Rubenes pagastos. Izvietojies novada dienvidrietumos uz rietumiem no autoceļa P72. Notece galvenokārt uz Radžupi ziemeļrietumos un Bērzi dienvidaustrumos.

Purva lielākajā daļā 1977. gadā izveidots dabas liegums 1203 ha platībā kā nozīmīga augsto purvu aizsardzības teritorija. Purvu aptver purvains priežu mežs. Konstatēti pārejas purvu fragmenti. Purva pussalu pie Sīļiem klāj skujkoku un jauktu koku meži. Potenciāli laba vilku aizsardzības teritorija. Teritorijā sastopamas tādas putnu sugas kā rubenis, mežirbe, dzērve, dzeltenais tārtiņš, vidējais dzenis, trīspirkstu dzenis, melnā dzilna. Natura 2000 teritorija.

Atsauces
--------

1. 1 2  Dabas aizsardzības pārvalde. Tīreļu purvs
2. ↑  LĢIA karšu serveris
3. ↑  LĢIA karšu serveris
4. ↑  LĢIA karšu serveris
5. ↑  *Latvijas daba*. 1. sējums. Rīga : Preses nams. 1994. 35. lpp.
**Ērģemes kauja** (vācu: *Schlacht bei Ermes*, igauņu: *Härgmäe lahing*, krievu: *Сражение при Эрмесе*), kurā krievu karaspēks sakāva Livonijas apvienotos spēkus, notika Livonijas kara trešajā gadā - 1560 .gada 2. augustā. Neskatoties uz kaujas nelielajiem mērogiem, Ērģemes kaujai literatūrā tiek piešķirta Livonijas kara izšķirošās kaujas loma, jo tai sekoja būtiskas politiska un militāra rakstura izmaiņas. Lai gan kaujas vieta precīzi lokalizējama vismaz 12 -15 km attālumā no Ērģemes, Lugažu tuvumā, literatūrā pieņemts tieši Ērģemes nosaukums, kas nav nepareizi, ņemot vērā to, ka kauja notika pie Valtera fon Pletenberga muižas, kas tajā laikā ietilpa Ērģemes pilstiesā.

Priekšvēsture
-------------

Lai arī 1560.gadā krievu militāro aktivitāšu mērķis bija nozīmīgās Vīlandes pils ieņemšana, karadarbība notika arī plašā teritorijā ap to, sevišķi dienvidu virzienā. Tā krievu karaspēka vienība (pēc Rennera hronikas - ap 40 000, pēc A. Kurbska atstātajām ziņām - ap 12 000 karavīru) kņaza Andreja Kurbska vadībā jūlija beigās apmetās nometnē pie Valkas. Savukārt Livonijā savāktais karaspēks, Livonijas ordeņa landmaršala Fīlipa Šalla fon Bella vadībā, 1. augustā pameta nometni pie Trikātas pils un virzījās pretī krievu karaspēkam, izvietojoties nometnē pie Lugažiem.

Kaujas norise
-------------

2.augustā Livonijas karaspēka izlūku vienība 30 karavīru sastāvā sastopoties ar apmēram 500 vīru lielu krievu karaspēka daļu iesaistījās karadarbībā, kas beidzās ar abu pušu atkāpšanos. Uzskatot 500 vīru lielo krievu karaspēka vienību par galvenajiem spēkiem, Livonijas karaspēks, kas pēc Rennera hronikas sastāvēja tikai no 300 jātniekiem, uzsāka vajāšanu. Sekojot krievu vienībai Livonijas karaspēks uzdūrās krievu galvenajiem spēkiem, kas atradās paslēptuvē. Sekoja Livonijas karaspēka ielenkšana un sakaušana, lielākā daļa karaspēka vadoņu, lielā pārspēka mākti, padevās gūstā. Avotos minēts, ka krituši un saņemti gūstā bija 261 Livonijas karavīrs. No komandējošā sastāva krita Kandavas fogts Kristaps Zībergs, savukārt landmaršals un 11 komturi tika saņemti gūstā. Zināms, ka kritušos krievus bija iespējams aizvest tikai 14 vezumos.

Sekas
-----

Ērģemes kaujas rezultātā no ierindas tika izsista lielākā daļa Livonijas ordeņa komandējošā sastāva, tomēr šo kauju nevar uzskatīt par izšķirošo Livonijas karā, jo karš vēl turpinājās 23 gadus. Arī Livonijas ordeņa dzīvā spēka zaudējumi bija nelieli un amatpersonu aizvietošana grūtības nevarēja sagādāt. Livonijas konfederācijas sairšanu, ko literatūrā pieņemts uzskatīt par Ērģemes kaujas sekām, noteica citi būtiski militārpolitiskie faktori.[*nepieciešama atsauce*] Par Ērģemes kaujas tiešām sekām var uzskatīt Vilandes ieņemšanu pēc nepilnām trīs nedēļām.

Avoti
-----

* Johann Renner's Livländische Historien. Göttingen, 1876.
* Rusovs, B. Livonijas kronika. Rīga, 1926.

Literatūra
----------

* Dunsdorfs, E. Spekke, A. Latvijas vēsture 1500 - 1600. Stockholm, 1964.
* Zeids, T. Ērģemes kauja un tās vēsturiskā nozīme. Latvijas PSR zinātņu akadēmijas vēstis. 1961. Nr.7. 3.-9.lpp.
Šis raksts ir par organisko savienojumu klasi. Par pazīstamāko ēteri skatīt rakstu dietilēteris.
**Ēteri** ir skābekli saturoši organiski savienojumi, kas satur **ētera grupu** — skābekļa atomu, kas ir savienots ar divām alkilgrupām. Ēteru vispārīgā formula ir R1OR2. Ja savienojums satur tikai alkil- vai aril- grupas, tad to sauc par attiecīgu R1R2 ēteri (piemēram, dietilēteris (Et-O-Et), metiletilēteris (CH3-O-Et)), ja savienojums satur arī kādas citas funkcionālās grupas, tad lieto nosaukumu -**oksi**-, (piemēram, met**oksi**etanols (CH3-O-CH2CH2-OH, metilcelosolvs)). Mazmolekulārie ēteri parasti ir relatīvi viegli gaistošas vielas. Starp ēteru molekulām neveidojas ūdeņraža saites, tāpēc tiem ir relatīvi zemas viršanas temperatūras un tie ir hidrofobāki par spirtiem, amīdiem un esteriem ar līdzīgu molekulmasu.

Iegūšana
--------

* Tiešā reakcijā no spirta:

R-OH + R-OH → ROR + H2O.
Reakcija notiek paaugstinātā temperatūrā un skābes klātienē. Lietojama tikai vienkāršām struktūrām, jo tādos apstākļos var sabrukt sarežģītākas funkcionālās grupas. Šādā veidā var iegūt dietilēteri (karsējot etanolu sērskābes klātienē).

* No spirta un alkilhalogenīda:

R-OH + R-X → ROR + HX.
Reakcija notiek bāzes klātienē, kas aizvāc HX skābi.

* No alkēna un spirta:

R2C=CR2 + R-OH → R2CH-C(OR)R2.
Reakcija notiek skābes klātienē.

Ķīmiskās īpašības
-----------------

* Ēteri ir ķīmiski ļoti inerti savienojumi. Tos var sagraut, vārot bromūdeņražskābē vai jodūdeņražskābē.
* Pirmējie ēteri (kā dietilēteris) var veidot ēteru peroksīdus skābekļa, piemaisījumu un gaismas ietekmē. Šādi peroksīdi ir sprāgstvielas. Tādēļ veca, gaismā stāvējuša ētera destilācija var būt bīstama.
* Mazmolekulārie cikliskie ēteri (it īpaši epoksīdi) var reaģēt, atverot ciklu.

Nozīmīgākie ēteri
-----------------

* Dietilēteris — plaši pazīstams, viegli gaistošs šķīdinātājs: Dietilētera struktūrformula;
* Tetrahidrofurāns — polārs, organisks šķīdinātājs: THF struktūrformula;
* Etilēna oksīds — vienkāršākais epoksīds: Etilēna oksīda struktūrformula

Skatīt arī
----------

* Organiskās vielas

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Svarīgākie ēteri |
| --- |
|  |
|  | 
* Dimetilēteris
* Dietilēteris
* Diglims
* Etilēnoksīds
* Propilēnoksīds
* Tetrahidrofurāns
* Dioksāns

 |

 |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* LCCN: sh85045088
* GND: 4070978-4
* BNF: cb121494550 (data)
* NKC: ph241924

 |

 |
Dzintarjūras dejotāji Miks Martinsons un Kitija Jumiķe.
***Dzintarjūra*** ir sarīkojumu deju studija, kas darbojas Rīgas Skolēnu pilī. Nosaukumu 1982.gadā Rīgas Skolēnu pils sarīkojumu deju kolektīvam deva vadītāji Maija un Ernests Poreiteri, bet vēl agrāk ar nosaukumu *Dzintara jūra* iepriekšējais sarīkojumu deju kolektīva vadītājs Igors Biļanskis rīkoja plašus starptautiskus deju konkursus. Šobrīd deju studijā darbojas pedagogi Vilmārs un Lolita Ivuškāni.

Darbības virzieni
-----------------

*Dzintarjūra* darbojas Rīgas Skolēnu pilī. Mācību programmā ir ietvertas sporta jeb sarīkojumu dejas: lēnais valsis, kviksteps, tango, fokstrots, Vīnes valsis, ča-ča-ča, samba, rumba, pasodoble, džaivs u.c. Studijas *Dzintarjūra* trenētie deju pāri piedalās un gūst augstus rezultātus daudzās sporta deju sacensībās Latvijā, ir izcīnītas vietas valsts čempionātos, tai skaitā arī Valsts čempiona tituls.

Labākie dejotāji piedalījušies daudzās ārvalstu sacensībās un atklātajos čempionātos: uzvarēts Ziemeļeiropas valsts čempionātā,  kāpts uz goda pjedestāla Spānijā (*Platja d'Aro* Barselonā), Anglijā (*Brantwood International Championships*), Vācijā (*Berlin*), Beļģijā (*Stars cup* Antverpenē), Lietuvā (*Lithuanian dance festival*), Somijā (Tamperē), Čehijā (*Brno open*), Slovēnijā (*Slovenia Open*), Francijā (*French open* Mežēvā).

*Dzintarjūrā* deja ir ne tikai kā sporta veids un iespēja aktīvi trenēties un regulāri piedalīties sporta deju sacensībās, bet arī kā iepēja lieliski pavadīt brīvo laiku, kas veicina pareizas stājas, ritmiskuma un elegances veidošanos. Deju studijā iespēja mācīties ir jebkuram interesentam neatkarīgi no vecuma vai iepriekšējās sagatavotības.

*Dzintarjūras* audzēkņi vasarā piedalās dažādās atpūtas un deju treniņnometnēs, kā arī paralēli intensīvam deju mācību procesam notiek interesanta un aktīva atpūta — ekskursijas, pārgājieni, sporta spēles, atrakcijas, fiziskās nodarbības svaigā gaisā.

Sacensības *Dzintarjūra*
------------------------

Rīgas Skolēnu pils un deju studijas *Dzintarjūra* pašreizējie vadītāji Vilmārs un Lolita Ivuškāni atjaunoja tradīciju rīkot deju sacensības *Dzintarjūra* 1999.gadā. Tās ir vienas no Latvijā populārākajām deju sacensībām, katru gadu tās pulcē lielu deju pāru skaitu no Latvijas un kaimiņvalstīm. Nu jau daudzus gadus pēc kārtas šo sacensību ietvaros notiek Latvijas čempionāts Latīņamerikas dejās vai standartdejās.

Piezīmes un atsauces
--------------------

1. ↑  «2009.gada Latvijas Čempioni Standartdejās Gerds Ivuškāns un Beate Katrīna Zeltiņa». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2008. gada 11. februārī. Skatīts: 2018. gada 7. septembrī.
2. ↑  «Dzintarjūras panākumi 2008.gada Ziemeļeiropas čempionātā sporta dejās». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2009. gada 19. novembrī. Skatīts: 2009. gada 14. oktobrī.
3. ↑  Deju sporta notikumu apkopojums
4. ↑  Dzintarjūra 2009 - Latvijas Čempionāts Latīņamerikas dejās[novecojusi saite]

Ārējās saites
-------------

* Rīgas Skolēnu pils; Dzintarjūra
* E-skola par Dzintarjūru
**Magnuss Georgs fon Paukers** (vācu: *Magnus Georg Paucker*; dzimis 1787. gada 15. novembrī Igaunijā, miris 1855. gada 19. augustā Jelgavā) bija matemātiķis un dabaszinātnieks. Pēterburgas Zinātņu akadēmijas korespondētājloceklis. No 1827. līdz 1846. gadam Jelgavas *Gymnasium illustre* pedagogs. Sarakstījies ar Kārli Frīdrihu Gausu. Būdams bārenis, Paukera ģimenē uzauga vēsturnieks Leonīds Arbuzovs.

Dzīves gājums
-------------

Dzimis 1787. gada 15. novembrī Simunā (*Sankt Simonis*) Igaunijas guberņā luterāņu mācītāja Heinriha Johana Paukera ģimenē. 
Studēja astronomiju, mehāniku un hidrauliku Tērbatas un Pēterburgas Universitātēs (1805—1809). Strādāja par skolotāju Viborgas ģimnāzijā (1810-1811). 
1812. gadā kļuva par Tērbatas Universitātes matemātikas privātdocentu, bet 1813. gadā par matemātikas profesoru. Vēlāk bija matemātikas profesors Jelgavas ģimnāzijā (1813—1846). 
1827. gadā iecelts par kolēģijas padomnieku. 
Miris 1855. gada 19. augustā Jelgavā.

Sabiedriskā darbība
-------------------

1817. gadā M. G. Paukers nodibināja Jelgavā Poēzijas un literatūras muzeju, kas pastāvēja līdz 1839. gadam. No 1817. līdz 1821. gadam bija Kurzemes literatūras un mākslas biedrības pastāvīgais sekretārs, atkārtoti pildīja šos pienākumus no 1846. līdz 1855. gadam. Līdztekus bija Kurzemes provinces muzeja konservators (1817—1855), bet no 1838. gada līdz savai nāvei arī biedrības mantzinis. Bijis Tērbatas dabas pētnieku biedrības u.c. zinātnisko biedrību biedrs, Pēterburgas Zinātņu akadēmijas korespondētājloceklis. Vislielākie M. G. Paukera nopelni saistās ar biedrības rakstu publikācijām; viņš bija pirmā biedrības zinātnisko rakstu krājuma *Jahresverhandlungen* izdošanas iniciators un šo rakstu redaktors, pateicoties viņam 1840. gadā atjaunoja biedrības sēdēs nolasīto referātu izdošanu.

Ārējās saites
-------------

* Magnuss Georgs fon Paukers *Baltisches Biographisches Lexikon* (vāciski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 37657412
* LNB: 000182241
* ISNI: 0000 0000 1383 9201
* GND: 116060417
* MGP: 184233

 |

 |
Magnusa efekts
**Magnusa efekts** ir fizikāla parādība, kas izpaužas, rotējošam objektam kustoties cauri gāzei vai šķidrumam. Uz objektu iedarbojas spēks perpendikulāri tā kustības virzienam. Šo parādību 1853. gadā aprakstījis vācu zinātnieks Heinrihs Gustavs Magnuss un tā nosaukta viņa vārdā. Magnuss novēroja neprecizitātes lielgabala ložu trajektorijā pēc to izšaušanas.

Rotējoša cilindra gadījumā pie cilindra virsmas gaiss rotē līdzi cilindram ar cilindra virsmas tangenciālo ātruma komponenti bez berzes, un ar viskozitātes palīdzību pārnes tā rotāciju uz blakus esošiem gaisa slāņiem. Šis nosacījums paātrina gaisa plūsmu cilindra rotācijas virzienā un samazina to pretējā virzienā.

Magnusa spēku var noteikt pēc formulas:

{\displaystyle F={-\rho vK}},
kur \rho  ir gāzes vai šķidruma blīvums, {\displaystyle v} – plūsmas ātrums (x-ass virzienā, no kreisās uz labo), {\displaystyle K} – virpuļa cirkulācija (pretēji pulksteņa rādītāja virzienā).

Ja {\displaystyle v} un {\displaystyle K} ir pozitīvi, tad spēks F ir vērsts uz leju.

Virpuļa cirkulāciju var izteikt ar formulu:

{\displaystyle K=\omega 2\pi R^{2}},
kur R - rādiuss, {\displaystyle \omega } - leņķiskais ātrums.

Reālas plūsmas gadījumā cēlējspēks {\displaystyle F\_{L}} un pretestības spēks {\displaystyle F\_{D}} uz viena platuma vienību tiek izteikts:

{\displaystyle F\_{L}={C\_{L}A\rho {\frac {v\_{o}^{2}}{2}}}}
{\displaystyle F\_{D}={C\_{D}A\rho {\frac {v\_{o}^{2}}{2}}}}
{\displaystyle C\_{L}} – celtspējas koeficients, {\displaystyle C\_{D}} – pretestības koeficients, \rho  – blīvums, {\displaystyle A} – virsmas laukums, {\displaystyle v\_{o}} – gaisa plūsmas ātrums.

Kuģis ar turboburām
-------------------

1920. gados vācu fiziķis un inženieris Antons Fletners ierosināja ideju par kuģi, kas spētu pārvietoties, izmantojot Magnusa efektu. Lai nodemonstrētu "rotora-kuģa" praktiskumu, viņš nopirka buru kuģi un aizvietoja tā mastus ar diviem vertikāliem cilindriem, kuri bija 15 metrus augsti un 3 metrus diametrā. Šie cilindri izskatījās kā skursteņi. To griezes kustību nodrošināja 34 kW motori. Vēja plūsma kopā ar cilindru rotāciju radīja spēku (Magnusa efektu), kas grūda kuģi uz priekšu. Kuģis tika nosaukts par "Badenbādeni". Tas veiksmīgi šķērsoja Atlantijas okeānu, ierodoties Ņujorkas ostā 1926 gada 9. maijā. Kaut arī tika nodemonstrētas kuģa spējas, tas joprojām nebija tik efektīvs un praktisks kā parastie kuģi, un šī ideja netika turpināta.

Atsauces
--------

1. 1 2  Childs, Peter R.N. Rotating Flow. China : Elsevier Inc. 2011. 236-237. lpp. ISBN 978-0-12-382098-3
2. ↑  Chanson, Hubert. Applied hydrodynamics. Netherlands: CRC Press/Balkema, 2009. 105. lpp. ISBN 978-0-415-49271-3
3. ↑  Munson, Yound, Okiishi, Huebsch. Fundementals of Fluid Mechanics, sixth edition. Asia : John Wiley & Sons, 2010. 523. lpp. ISBN 978-0-470-39881-4
4. ↑  Munson, Yound, Okiishi, Huebsch. Fundementals of Fluid Mechanics, sixth edition. Asia : John Wiley & Sons, 2010. 520. lpp. ISBN 978-0-470-39881-4

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Magnusa efekts***.
* Analytic Functions, The Magnus Effect, and Wings MathPages