**Dens Sjaopins** (ķīniešu: 鄧小平, *Dèng Xiǎopíng*; dzimis 1904. gada 22. augustā, miris 1997. gada 19. februārī) bija Ķīnas Tautas republikas politiķis un reformētājs. Lai arī neieņēma Ķīnas Komunistiskās partijas vadītāja posteni, tomēr ilgstoši bija ietekmīgākā figūra Ķīnas politikā — sākot no 1978. gada līdz aiziešanai no politiskiem amatiem 1989. gadā. Dena Sjaopina līdera ietekme Ķīnā saglabājās līdz pat 1992. gadam, kad viņš pensionējās no politiskās darbības pavisam.

Bērnība
-------

Dzimis 1904. gada 22. augustā Guaņjanas apriņķī Sičuaņas provincē, laikā, kad valdīja Cjinu dinastija. Viņš cēlies no bagātas ģimenes, taču jau jaunībā sarāva visas saites ar savām aprindām. Sešpadsmit gadu vecumā viņš aizbrauca uz Franciju, kur strādāja un mācījās. 1922. gadā Dens iestājās komjaunatnē un divdesmit gadu vecumā — Ķīnas Komunistiskajā partijā.

Sākotnējā karjera
-----------------

1926. gadā Dens Sjaopins ieradās PSRS, lai turpinātu mācības. Sākumā viņš bija Austrumu darbaļaužu komunistiskās universitātes students, pēc tam pārgāja mācīties uz Suņa Jatsena Ķīnas darbaļaužu universitāti. 1927. gada pavasarī viņš atgriezās Ķīnā un iesaistījās partijas darbā, pildot dažādus uzdevumus. 1929. un 1930. gadā viņš bija viens no sacelšanās vadītājiem Bpaisekā un Lunčžovā, pēc tam tika nosūtīts uz Ķīnas sarkano armiju.

Vairāk nekā 20 gadus Dens Sjaopins nostiprināja ķīniešu kareivju revolucionāro garu un piedalījās arī karadarbībā. Karā ar Japānu viņš bija politiskais komisārs kādā no 8. armijas divīzijām un vadīja kaujas operācijas. 1945. gadā Denu Sjaopinu iecēla par Ķīnas tautas atbrīvošanas armijas 2. armijas komisāru. Tajā laikā viņš jau ieņēma augstu posteni partijā, kļuva par tās Centrālkomitejas locekli un aktīvi piedalījās 1949. gada revolūcijas sagatavošanā.

Kultūras revolūcija
-------------------

Kad sākās kultūras revolūcija, Denu Sjaopinu atbrīvoja no visiem amatiem un nosūtīja uz traktoru rūpnīcu. 1973. gadā ar Džou Eņlaja gādību viņu reabilitēja un atkal iecēla vadošā amatā partijā. Pēc Džou Eņlaja nāves viņu atkal atbrīvoja no visiem amatiem, un atjaunoja tikai 1977. gadā pēc Mao Dzeduna nāves un "četru grupas" sagrāves.

Politiskā darbība
-----------------

Pēc diviem gadiem Dens Sjaopins kļuva par visietekmīgāko politisko darbinieku Ķīnā. Viņš izmantoja savu autoritāti, lai sāktu ekonomiskas reformas un paaugstinātu tautas dzīves līmeni. 1978. gada decembrī Ķīnas Komunistiskās partijas centrālkomitejas trešajā plēnumā pēc viņa iniciatīvas tika nosprausts kurss uz ekonomiskām reformām un sociālisma celtniecību "Ķīnas variantā". No tā laika sākās lauksaimniecības un rūpniecības uzplaukums, fabrikās sāka ražot tautas patēriņa preces, apģērbu, šujmašīnas, divriteņus un televizorus. Dens Sjaopins atbalstīja privātuzņēmēju darbību un atcēla līdz tam valdījušo stingro cenzūru televīzijā un radio. Viņš piedāvāja partijas biedriem izteikt nosodījumu kultūras revolūcijai un Mao Dzeduna kļūdām. 1980. gadu sākumā viņš izvirzīja ideju par Ķīnas un Taivānas mierīgu apvienošanu pēc principa "viena valsts — divas iekārtas". Reformas Ķīnā pilnīgi mainīja cilvēku dzīvi — izveidojās brīvās ekonomiskās zonas, kļuva ciešākas saimnieciskās saites ar citām valstīm.

Sjaopina statuja Ķīnā

Aiziešana no posteņa
--------------------

Izlēmis, ka viņš savu darbu ir paveicis, Dens Sjaopins 1987. gadā 84 gadu vecumā izstājās no Komunistiskās partijas centrālkomitejas sastāva, bet 1989. gada novembrī atkāpās no Komunistiskās partijas CK Centrālās kara padomes priekšsēdētāja amata, kurā bija atradies no 1981. gada jūnija, taču viņa ietekme uz Ķīnas politiku nemazinājās. Līdz pat viņa nāvei Denu Sjaopinu uzskatīja par vienu no nozīmīgākajiem cilvēkiem Ķīnas Tautas Republikā. Dzīves nogalē Dens Sjaopins cieta no Pārkinsona slimības. Viņš nomira no plaušu infekcijas komplikācijām 1997. gada 19. februārī, 92 gadu vecumā.

Atsauces
--------

1. ↑  Jeļena Staburova. *Ķīniešu valodas īpašvārdi un to atveide latviešu valodā*. Rīga : Jāņa Rozes apgāds, 2006. 43. lpp. ISBN 978-9984-232-23-2.
2. ↑  «1977: Deng Xiaoping back in power». BBC.
3. ↑  «Deng Xiaoping: A Political Wizard Who Put China on the Capitalist Road». The New York Times. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2019. gada 3. oktobrī. Skatīts: 2019. gada 20. jūlijā.
4. ↑  «Deng Xiaoping Is Dead at 92; Architect of Modern China». The New York Times.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Dens Sjaopins***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* *Brockhaus Enzyklopädie* raksts (vāciski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)
* *Encyclopædia Universalis* raksts (franciski)
* Enciklopēdijas *Krugosvet* raksts (krieviski)

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Gada cilvēks (*Time*) |
| --- |
|  |
| 
* Džimijs Kārters (1976)
* Anvars Sādāts (1977)
* Dens Sjaopins (1978)
* Rūhollāhs Mūsavī Homeinī (1979)
* Ronalds Reigans (1980)
* Lehs Valensa (1981)
* Personālais dators (1982)
* Ronalds Reigans / Jurijs Andropovs (1983)
* Pīters Jūberots (1984)
* Dens Sjaopins (1985)
* Korasona Akino (1986)
* Mihails Gorbačovs (1987)
* Planēta Zeme briesmās (1988)
* Mihails Gorbačovs (1989)
* Džordžs Herberts Volkers Bušs (1990)
* Teds Tērners (1991)
* Bills Klintons (1992)
* Miera uzturētāji: Jāsirs Arafāts / Frederiks Vilems de Klerks / Nelsons Mandela / Ichaks Rabins (1993)
* Jānis Pāvils II (1994)
* Ņūts Gingričs (1995)
* Deivids Ho (1996)
* Endrū Grovs (1997)
* Bills Klintons / Kenets Stārs (1998)
* Džefs Beizoss (1999)
* Džordžs V. Bušs (2000)

 |
|  |
| 
* Pilns saraksts
* 1927—1950
* 1951—1975
* 1976—2000
* 2001—pašlaik

 |

 |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 120735493
* LNB: 000174972
* LCCN: n81021998
* ISNI: 0000 0001 1456 2686
* GND: 118621297
* SELIBR: 48803
* SUDOC: 028041798
* BNF: cb12988100v (data)
* BIBSYS: 90149515
* NLA: 36730148
* NDL: 00317835
* NKC: jx20070904003
* SBN identifikators IEIV012009 nav derīgs.
* CiNii: DA00885994

 |

 |