**Vilis Roberts Šūmanis** (1887—1948) bija latviešu diplomāts, kas kopš 1924. gada bija Latvijas sūtnis Romā, Parīzē, Helsinkos un Tallinā.

Dzīvesgājums
------------

Dzimis 1887. gada 24. aprīlī Džūkstes-Pienavas pagasta "Nukās" zemnieku ģimenē. Mācījās Džūkstes pagasta skolā, tad Maskavas ķeizariskās lauksaimniecības biedrības lauksaimniecības vidusskolā (1901-1905). Pēc skolas beigšanas atgriezās Džūkstē un piedalījās 1905. gada revolūcijā. 
Lai izvairītos no represijām, viņš devās bēgļu gaitās uz Sibīriju, 1907. gadā emigrēja uz Šveici, līdz 1911. gadam studēja Minhenes un Sanktgallenes tirdzniecības augstskolās, strādāja privātfirmās un Krievijas impērijas Marseļas ģenerālkonsulātā.

Pēc Pirmā pasaules kara sākuma 1914. gadā Šūmanis atgriezās dzimtenē un tika iesaukts Krievijas armijā, 1917. gada sākumā latviešu strēlnieku pulkos.
Pēc Februāra revolūcijas tika iecelts par Valmieras apriņķa priekšnieku, pēc Oktobra revolūcijas atgriezās dzimtajā Džūkstē.
Latvijas Pagaidu valdība 1918. gada beigās viņu iecēla par Jelgavas apriņķa priekšnieku.
Pēc Rīgas atbrīvošanas 1919. gada maijā V. Šūmanis brīvprātīgi iestājās Latvijas armijā, strādāja Dienvidlatvijas brigādes štāba kancelejā līdz tā paša gada jūlijam, kad viņu iecēla par Latvijas Ārlietu ministrijas kancelejas pārvaldnieku, 1921. gadā par administratīvo, vēlāk par politisko direktoru. 1922. gada rudenī V. Šūmanis Latvijas delegācijas sastāvā piedalījās Tautu Savienības 3. pilnsapulces darbā, 1924. gada februārī Baltijas valstu kārtējā konferencē Varšavā, bet 1925. gada septembrī Ženēvā 10. Baltijas valstu konferencē, kurā piedalījās Latvijas, Igaunijas, Polijas un Somijas pārstāvji.

1924. gada vasarā viņu iecēla par Latvijas ārkārtējo sūtni un pilnvaroto ministru Itālijā. 1926. gada 1. decembrī viņš iesniedza Francijas prezidentam Gastonam Dumbergam sūtņa M. Valtera atsaukšanas grāmatu un savas akreditācijas pilnvaras. Pēc tam bija Latvijas sūtnis Somijā un Igaunijā.
Miris 1948. gada 27. oktobrī Cīrihē, apbedīts Ženēvā.

Apbalvojumi
-----------

* II šķiras Triju Zvaigžņu ordenis Nr. 66 (1928. gada 14. novembrī)
* I šķiras Atzinības krusts Nr. 15 (1938.g. 16. novembrī)

Atmiņas
-------

"Vilis Sūmanis bija brīnumjauks cilvēks, ar spilgti izteiktām divām labam dabām. Kad viņš atgriezās no lepnajām viesībām pie Itālijas karaļa vai grezni uzpūsta rauta pie Benito Musolini, bija prieks skatīties, ar kadu baudu viņš aizsvieda kakla saiti, sastērķelēto kreklu un staigāja rīta kurpēs. Viņš prata uzvesties tik glauni, kā paredzēts karaļu nama, bet ar tikpat lielu baudu bija vienkāršs Džūkstes lauksaimnieks. Pēc piektā gada pa Sibīriju izdzīvojies, Šveicē izstudējies, visvisādas valodas samācījies, Vilis Sūmanis bija izstīdzējis tik garš no auguma, ka lieti iederēja respekta iedzīšanai pret jauno Latvijas valsti mazauguma itāliešu vidū. Reiz redzēju vinu blakus Musolini. Itālijas diktators bija pundurītis Viļa Sūmana priekšā. Itālijas karalis Viktors Emanuēls bija pundurītis pret Musolini. Nezinu, kā tas varēja ar Vili Sūmani satikties un runāties. Es personīgi jutos sūtņa Sūmaņa klātienē ka mājas uz laukiem, kaut arī man bija jāskatās uz augšu, lai saredzētu, ko viņš domā." Mariss Vētra

Atsauces
--------

1. ↑  *Latviešu konversācijas vārdnīca*. XXI. sējums. Rīga : Anša Gulbja izdevniecība. 41 923-41 924. sleja.
2. ↑  nekropole.info
3. ↑  «Valdības Vēstnesis Nr. 262 (17.11.1928), 2. lpp.». Arhivēts no oriģināla, laiks: 15.05.2019. Skatīts: 19.08.2020.
4. ↑  Ar Atzinības Krustu apbalvotie Latvijas vēstnesis Nr. 426/429 no 28.11.2000
5. ↑  Mariss Vētra. «Rīga toreiz. Atmiņas». *www.periodika.lv*. Karogs, Nr.7, 1990-07-01. Skatīts: 2023-12-14.

| Politiskie un sabiedriskie amati un pozīcijas |
| --- |
| Priekštecis: **Miķelis Valters**  |  **Latvijas sūtnis Itālijā** 1924—1926 | Pēctecis: **Pēteris Sēja**  |
| Priekštecis: **Miķelis Valters**  |  **Latvijas sūtnis Francijā, Spānijā un Portugālē** 1926—1933 | Pēctecis: **Fēlikss Cielēns**  |
| Priekštecis: **Antons Balodis**  |  **Latvijas sūtnis Somijā** 1933—1938 | Pēctecis: **Jānis Tepfers**  |
| Priekštecis: **Edgars Krieviņš**  |  **Latvijas sūtnis Igaunijā** 1938—1940 | Pēctecis: **Anna Žīgure**  |