***Saljut-1*** (krievu: *Салют-1*) jeb *DOS-1* bija PSRS *DOS* sērijas orbitālā stacija, pirmā kosmiskā stacija pasaulē. Tās paziņotais mērķis bija pārbaudīt orbitālās stacijas sistēmu elementus un veikt zinātniskus pētījumus un eksperimentus. Stacijā varēja uzturēties trīs cilvēku apkalpe.

Stacija orbītā tika palaista 1971. gada 19. aprīlī. To apmeklēja kosmosa kuģi *Sojuz-10* un *Sojuz-11*. Pirmajam kuģim neizdevās saslēgties ar *Saljut-1*. *Sojuz-11* veiksmīgi saslēdzāas, un tā apkalpe stacijā pavadīja 23 dienas, bet, atgriežoties uz zemes, nolaižamais aparāts priekšlaicīgi dehermetizējās un apkalpe gāja bojā. Stacija 1971. gada 11. oktobrī tika novadīta no orbītas, kosmosā pavadot 175 dienas.

Priekšvēsture
-------------

1960. gadu vidū Čelomeja konstruktoru birojs sāka izstrādāt militārās nozīmes staciju kā atbildi uz ASV plānoto militāro orbitālo staciju *Manned Orbiting Laboratory*. Darbs pie *Almaz* projekta tomēr ritēja lēni, radās aizkave ar dzīvības nodrošināšanas sistēmām un dzinējiekārtām.

Pēc tam, kad kļuva zināms, ka *NASA* strādā pie civilās orbitālās stacijas *Orbital Workshop* (vēlāk zināma kā *Skylab*), Konstantīns Feoktistovs, kas strādāja konstruktoru birojā *OKB-1*, ierosināja Čelomeja KB stacijai uzstādīt sistēmas un agregātus no kosmosa kuģa *Sojuz*, tādējādi PSRS pirmajai pasaulē izdotos izveidot orbitālo staciju. Ideju atbalstīja PSKP CK politbirojs, un vairāki nepabeigtie stacijas korpusi no Čelomeja KB tika nodoti *OKB-1*. Vladimirs Čelomejs vēlāk to nosauca kā "pirātu uzbrukumu viņa salai".

Civilās padomju kosmosa stacijas projekts tika saukts par *DOS* (no krievu: *Долговременная орбитальная станция*, "Ilglaicīgā orbitālā stacija").

Stacijai bija plānots piešķirt nosaukumu *Zarja* ("ausma"), taču neilgi pirms palaišanas vadība attapās, ka līdzīgs nosaukums jau ir Ķīnas mākslīgajam pavadonim (*Dong Fang Hong I* — "Austrumi sārtojas"). *TASS* ziņojumā stacija tika saukta par *Saljut* ("salūts"), lai gan lidoja ar uzrakstu *Zarja* uz korpusa. Turpmāk *Saljut* nosaukums tika izmantots arī nākamajām stacijām, to skaitā militārajām *Almaz*.

Izgatavošana un sagatavošanas startam
-------------------------------------

*Saljut* izgatavošana sākās 1970. gada sākumā. Stacija tika paredzēta vismaz divām pastāvīgām ekspedīcijām. Kosmonautu treniņi *Saljut* programmai sākās 1970. gada vasarā.

Pēc gandrīz gada stacija tika nosūtīta uz Baikonuras kosmodromu. Vēl bija jāveic atlikusī montāža, un tā tika pabeigta palaišanas centrā. *Saljut* programmu uzraudzīja *Sojuz* lidojumu valsts komisijas priekšsēdētājs Kerims Kerimovs.

Starts tika plānots 1971. gada 12. aprīlī, lai tas sakristu ar *Vostok-1* Jurija Gagarina lidojuma 10. gadadienu, bet tehniskas problēmas to aizkavēja līdz 19. aprīlim.

Lidojuma gaita
--------------

*Saljut* tika palaista 1971. gada 19. aprīlī 01:40:00 *UTC* ar nesējraķeti *Proton-K* no Baikonuras kosmodroma. Pēc atdalīšanās no raķetes stacija bija orbītā 177 × 211 km 51,6° slīpumā. Pēc *Saljut* dzinēju iedarbināšanas stacija sasniedza orbītu 200 × 210 km.

Pirmā ekspedīcija uz staciju ar kosmosa kuģi *Sojuz-10* startēja 22. aprīlī (apkalpe: Vladimirs Šatalovs, Aleksejs Jeļisejevs, Nikolajs Rukavišņikovs. 24. aprīlī kuģis saslēdzās ar staciju, bet neizdevās abu kosmisko aparātu cieša savienošana, tāpēc apkalpei nespēja iekļūt stacijā. Arī atvienoties kuģim ar pirmo reizi neizdevās. Pēc norādījumiem no zemes pēc 5,5 stundu kopēja lidojuma atvienošanās izdevās, un *Sojuz-10* veica nolaišanos.

Nākamā ekspedīcija uz staciju tika nokomplektēta no *Sojuz-10* rezerves apkalpes: Georgijs Dobrovoļskis, Vladislavs Volkovs, Viktors Pacajevs. Tā startēja 6. jūnijā ar kuģi *Sojuz-11* un 7. jūnijā veiksmīgi saslēdzās ar *Saljut*. Iekļūstot stacijā, apkalpe atklāja, ka gaiss ir stipri piedūmots; pēc ventilācijas sistēmas remonta kosmonauti nākamo diennakti pavadīja nolaižamajā aparātā, gaidot gaisa atjaunošanos. 22 dienas trīs apkalpes locekļi, neskatoties uz dažām ārkārtas situācijām (stacijā notika vismaz viens ugunsgrēks, ko kosmonauti likvidēja), veiksmīgi izpildīja lidojuma programmu. 29. jūnijā notika atvienošanās no stacijas, un *Sojuz* sāka nolaišanos. Lielā augstumā retinātā atmosfērā negaidīti notika nolaižamā aparāta dehermetizācija, un apkalpe gāja bojā nolaišanās posmā.

Pēc šīs katastrofas tika apturēti visi kosmiskie lidojumi, kamēr tika modificēts kosmosa kuģis *Soyuz*. Stacijai 1971. gada augustā beidzās resursi. *Saljut* ar saviem dzinējiem periodiski paaugstināja orbītas augstumu, bet 11. oktobrī stacija kontrolēti tika novadīta no orbītas un sadega Zemes atmosfērā. Nesadegušās daļas aptuveni 04:00 *UTC* nokrita Klusajā okeānā.

Uzbūve
------

Orbitālā stacija bija 20 m gara, ar 4 m maksimālo diametru un 99 m³ plašām iekštelpām, tās sausmasa orbītā bija 18 425 kg. Stacija bija sadalīta vairākos nodalījumos, no kuriem trīs bija hermētiski (kopā 100 m³), un divos varēja uzturēties apkalpe.

*Saljut-1* atmosfēras gāzes sastāvs bija tuvs Zemes atmosfērai, tika uzturēts normāls spiediens un temperatūra.
Oglekļa dioksīds, kas veidojās, kosmonautiem elpojot, tika absorbēts reģeneratīvajās patronās, kas ķīmiskā reakcijā izdalīja skābekli.

### Darba nodalījums

Stacijas vidusdaļā bija darba, galvenais nodalījums, kas sastāvēja no maza diametra cilindra (2,9 m diametrā un 3,5 m garumā) un liela diametra cilindra (4,15 m diametrā un 2,7 m garumā). Iekšienē bija rāmja konstrukcija, pie kuras bija piestiprinātas iekārtas un nosegtas ar paneļiem. Rāmja iekšējā daļā, kas šķērsgriezumā veidoja kvadrātu, varēja brīvi pārvietoties apkalpe. Stacijas iekšējie paneļi bija dažādās krāsās (gaiši un tumši pelēka, ābolu zaļa, gaiši dzeltena), lai kosmonautiem palīdzētu orientēties bezsvara stāvoklī.

Mazā diametra cilindrā bija izvietots centrālais stacijas vadības postenis, atpūtas zona, vietas pārtikas uzglabāšanai un pieņemšanai, guļvietas. Lielā diametra cilindrā bija izvietotas zinātniskās iekārtas, sporta trenažieri, dušas iekārta, atsevišķā izolētā nodalījumā — kosmiskā tualete.

Lielā diametra cilindra vidū bija konusa veida nehermētisks zinātniskās aparatūras nodalījums. Tajā bija saules teleskops *OST-1* (izstrādāts Krimas astrofizikas observatorijā), rentgena teleskops *RT-2*, infrasarkanais teleskops spektrometrs *ITS-K* (izstrādāts *FIAN*) un cita aparatūra.

### Pārejas nodalījums

Pārejas nodalījums bija mazā diametra cilindra galā. Tā diametrs bija 2 m, garums ar saslēgšanās mezglu bija 3 m. Starp pārejas un darba nodalījumu bija lūka ar hermētisku vāku. Pārejas nodalījuma priekšējā galā bija pasīvais saslēgšanās mezgls ar hermētisku vāku, lai varētu pāriet uz kosmosa kuģi *Sojuz*. Nodalījuma ārpusē bija uzstādīti divi negrozāmi *Sojuz* tipa saules bateriju paneļi, kas palaišanas laikā bija salocīti. Pārejas nodalījumā atradās arī zinātniskās ierīces.

Pārejas nodalījuma īpašā sfēriskā nišā bija uzstādīta *Orion-1* kosmiskā observatorija, kas nodrošināja UV spektrometriju ar Mersenna (*Mersenne*) sistēmas spoguļa teleskopu un *Wadsworth* sistēmas spektrogrāfu, izmantojot filmu, kas jutīga pret tālo ultravioleto spektru. Teleskopu izgatavoja Bjurakanas observatorijas Kosmisko pētījumu filiālē Grigora Gurzadjana vadībā.

### Agregātu nodalījums

Agregātu nodalījums bija piestiprināts pie lielā diametra cilindra aizmugurējā gala. Tajā nevarēja iekļūt apkalpe. Nodalījumā bija izvietota koriģējošā dzinējiekārta ar degvielas tvertnēm, orientācijas sistēmas dzinēji un to degvielas tvertnes. Agregātu nodalījuma sistēmas tika ņemtas no kosmosa kuģi *Sojuz*, divkārt palielinot degvielas tvertņu tilpumu. Arī šim nodalījumam ārpusē bija saules baterijas.

Atsauces
--------

1. ↑  Краткая история советских космических станций: от «Салюта-1» до «Мира» Глава из книги «Изобретено в СССР: История изобретательской мысли с 1917 по 1991 год» Тима Скоренко
2. ↑  David J. Shayler, Rex D. Hall. *Soyuz: A Universal Spacecraft*. Springer-Praxis Books in Astronomy and Space Sciences. Springer Science+Business Media, 2003. ISBN 1-85233-657-9.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Saljut-1***.
* The DOS Space Stations zarya.info
* Salyut 1, (2) / DOS 1, 2 Krebs, Gunter D
* Орбитальная станция "Салют-1" (ДОС, 17К) narod.ru
* ОРИОН-1: ОРБИТАЛЬНАЯ ОБСЕРВАТОРИЯ НА ПЕРВОЙ КОСМИЧЕСКОЙ СТАНЦИИ "САЛЮТ" Garni Kosmiskās astronomijas institūta muzejs
* Salyut-1, its origin, flights to it and radio tracking thereof Sven Grahn

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
**←** 1970.  ·  1971. gada orbitālie starti  ·  1972. **→** |
| --- |
|  |
| Kosmos-390 | Kosmos-391 | Meteor 1-07 | Kosmos-392 | OPS 7776 | Intelsat IV F-2 | Kosmos-393 | **Apollo 14** | NATO-2B | Kosmos-394 | Tansei 1 | OPS 5268 ·  Calsphere 3 ·  Calsphere 4 ·  Calsphere 5 | ~~KH-4B 1113~~ | Kosmos-395 | Kosmos-396 | Kosmos-397 | Kosmos-398 | Kosmos-399 | Shijian I | ~~DS-P1-Ju № 39~~ | ~~Zenit-2M~~ ·  ~~Nauka 2KS № 3~~ | Explorer 43 | Kosmos-400 | OPS 4788 | OPS 5300 | Kosmos-401 | ISIS 2 | Kosmos-402 | Kosmos-403 | Kosmos-404 | Kosmos-405 | Kosmos-406 | Tournesol | Meteor 1-08 | Saljut-1 | OPS 7899 | **Sojuz-10** | Kosmos-407 | San Marco 3 | Kosmos-408 | Kosmos-409 | OPS 3811 | Kosmos-410 | Kosmos-411 ·  Kosmos-412 ·  Kosmos-413 ·  Kosmos-414 ·  Kosmos-415 ·  Kosmos-416 ·  Kosmos-417 ·  Kosmos-418 | ~~Mariner 8~~ | Kosmos-419 | Kosmos-420 | Kosmos-421 | Mars-2 | Kosmos-422 | Kosmos-423 | Kosmos-424 | Mars-3 | Kosmos-424 | Mariner 9 | Kosmos-426 | **Sojuz-11** | SESP-1 | Kosmos-427 | OPS 8709 | Kosmos-428 | ~~Zenit-2M~~ | ~~Sojuz 7K-LOK makets~~ | Explorer 44 | Meteor 1-09 | OPS 8373 | Kosmos-429 | ~~Celina-OM~~ | Kosmos-430 | **Apollo 15** (PFS-1) | Molnija 1-18 | Kosmos-431 | ~~DS-P1-Ju № 33~~ | Kosmos-432 | OV1-20 (LOADS-2)  ·  OV1-21 (RTDS ·  LCS 4 ·  Gridsphere 1 ·  Gridsphere 2 ·  Gridsphere B ·  Rigidsphere) | Kosmos-433 | Kosmos-434 | OPS 8607 | Eole | ~~Zenit-4M~~ | Kosmos-435 | Luna-18 | Kosmos-436 | Kosmos-437 | OPS 5454 ·  OPS 7681 | Kosmos-438 | Kosmos-439 | Kosmos-440 | Shinsei | Kosmos-441 | Luna-19 | OSO 7 ·  TETR-4 | Kosmos-442 | Kosmos-443 ·  Kosmos-444 ·  Kosmos-445 ·  Kosmos-446 ·  Kosmos-447 ·  Kosmos-448 ·  Kosmos-449 ·  Kosmos-450 ·  Kosmos-451 | OPS 4311 | Kosmos-452 | ASTEX | Kosmos-453 | ITOS-B | OPS 7616 | Prospero | Kosmos-454 | OPS 3431 ·  OPS 9432 | ~~STV-4~~ | Explorer 45 | Kosmos-455 | Kosmos-456 | Kosmos-457 | Molnija 2-01 | Kosmos-458 | Kosmos-459 | Kosmos-460 | Interkosmos-5 | Kosmos-461 | Kosmos-462 | ~~Zenit-2M~~ ·  ~~Nauka 5KS № 2~~ | ~~Canyon~~ | Polaire | Kosmos-463 | Kosmos-464 | Ariel 4 | OPS 7898 PL-2 ·  OPS 7898 PL-1 ·  OPS 7898 PL-3 ·  OPS 7898 PL-4 | Kosmos-465 | Kosmos-466 | Kosmos-467 | Kosmos-468 | Molnija 1-19 | Intelsat IV F-3 | Kosmos-469 | Kosmos-470 | Oreol 1 | Meteor 1-10 |
|  |
| Derīgās kravas atdalītas ar aizzīmēm ( · ), starti ar vertikālā svītrām ( | ). Pilotējamie lidojumi izcelti **treknā tekstā**. Startu avārijas atzīmētas ~~nosvītrotas~~; nepareizā orbītā ievadīts vai citas kļūmes, kuru dēļ kosmisko aparātu nevar lietderīgi izmantot, apzīmēts *kursīvā*. Derīgās kravas, kas palaistas no citiem kosmiskajiem aparātiem, iekļautas (iekavās). |

 |