recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Hutu** ir etniskā vai sociālā grupa Āfrikas centrālajā daļā, Ruandas un Burundijas lielākā iedzīvotāju grupa. Saskaņā ar ASV Centrālās izlūkošanas pārvaldes datiem 84 % Ruandas iedzīvotāju un 85 % Burundijas iedzīvotāju ir hutu.

Vēsturiski hutu galvenā nodarbošanās bija lauksaimniecība, viņi runā galvenokārt bantu valodās, dominējošā reliģija ir katolicisms.

Konflikti ar tutsi
------------------

Ruandas genocīda laikā dalījums starp hutu un tutsi bija vairāk sociāls, starp etniskajām grupām vairs nepastāvēja lingvistiskas un kultūras atšķirības, un fiziskās atšķirības lielā mērā izdzēsa etnisko grupu savstarpējās laulības, lai gan joprojām valdīja uzskats, ka hutu ir zemāki un tumšākas ādas krāsas. Kopš Beļģijas koloniālās valdības laikiem tautība tika rakstīta Ruandas iedzīvotāja identifikācijas kartē, un bērna tautības ieraksts atbilda viņa tēva tautības ierakstam. Tas nozīmēja, ka, ja tēvs bija ierakstīts kā hutu, tad visi viņa bērni tika uzskatīti par hutu, pat ja viņu māte bija tutsi.

Pēc Burundijas neatkarības iegūšanas 1962. gadā hutu ieguva pārsvaru Ruandas valdībā, un turpmākajās desmitgadēs notika divi genocīdi. 1972. gadā notika hutu masveida slepkavības, ko veica tutsi armija (kopējais upuru skaits tiek lēsts no 15 000 saskaņā ar oficiālajiem datiem līdz simtiem tūkstošu pēc hutu un pētnieku domām), 1994. gadā notika hutu masveida slepkavības pret tutsi. Tika nogalināti 800 000 cilvēku, kopā aptuveni viens miljons (14 % no Ruandas iedzīvotāju skaita).

Konfliktu starp hutu un tutsi dēļ situācija Āfrikas Lielo ezeru reģionā joprojām ir saspīlēta.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Hutu***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)
* *Encyclopædia Universalis* raksts (franciski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* LCCN: sh85011016
* SUDOC: 02820400X
* BNF: cb12008668n (data)
* NKC: ph285155

 |

 |
**Oksimorons** ir mākslinieciskās izteiksmes līdzeklis, kas veidojas pretrunīgā vārdu sasaistījumā, piemēram latīņu spārnotajā teicienā *festina lente*— ‘steidzies lēnām’.

Pirmo reizi minēts gramatiķa Maura Servija Honorāta 4. gadsimta beigu - 5. gadsimta sākuma traktātos, kas rakstīti latīņu valodā. Mūsdienu teorijā ir loģiski nesavienojamu īpašību savienojums, kas rada krasu kontrastu kādas parādības, priekšmeta vai personas raksturojumā. Pēc būtības — kaut kas pretrunīgs.

Piemēri
-------

* Plastmasas glāze — jo glāzei jābūt no stikla,
* Ak mīlošais naids — no Romeo un Džuljetas.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Oksimorons***.
* Latvijas Nacionālās enciklopēdijas šķirklis
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* LCCN: sh85096347
* GND: 4173035-5
* BNF: cb12222107c (data)
* NKC: ph696644

 |

 |
"**Off The Grid**" ir amerikāņu repera Kanjes Vesta dziesma no viņa desmitā studijas albuma *Donda* (2021). Dziesmā skan amerikāņu reperu *Playboi Carti* un *Fivio Foreign* vokāli. Tā tika izdota ASV radiostacijām kā albuma ceturtais singls 2021. gada 30. novembrī.

Fons un ierakstīšana
--------------------

2020. gada 18. jūlijā Vests savā *Twitter* kontā paziņoja par *Donda* un ievietoja dziesmu sarakstu, kurā bija "Off The Grid". Decembrī atklājās, ka Vests ieraksta un producē *Playboi Carti* albumu *Whole Lotta Red*, kas tika izdots 25. decembrī. Šo sesiju laikā *Playboi Carti* ierakstīja savu pantu dziesmai "Off The Grid". *Playboi Carti* daļas fragments noplūda pēc tam, kad Vests decembrī atskaņoja dziesmu savos skaļruņos, uzturoties viesnīcā Beļģijā. Sadarbība ar *Fivio Foreign* izveidojās pēc tam, kad Vests lūdza *Fivio Foreign* ierasties *Mercedes Benz* stadionā naktī pirms 5. augusta noklausīšanās ballītes. 

Dziesma pirmo reizi tika oficiāli noskatīta 5. augusta klausīšanās ballītē *Mercedes Benz* stadionā. Tā tika vēlreiz priekšskatīta *Soldier Field* 26. augustā ar pievienotu pantu no Vesta beigās.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
*Playboi Carti* |
| --- |
|  |
| Diskogrāfija |
|  |
| Studijas albumi | 
* *Die Lit* (2018)
* *Whole Lotta Red* (2020)

 |
|  |
| Miksteipi | 
* *Playboi Carti* (2017)

 |
|  |
| Singli | 
* *wokeuplikethis\**
* *Magnolia*
* *@ Meh*
* *Miss The Rage*

 |
|  |
| Kā viesmākslinieks | 
* *RAF*
* *Summer Bummer*
* *Off The Grid*

 |
|  |
| Citas dziesmas | 
* *Shoota*
* *Almeda*
* *Pissy Pamper*
* *Baguettes In The Face*
* *Pain 1993*
* *Go2DaMoon*

 |

 |
**Muroma** (krievu: *Му́ром*, varjagu: *Móramar*) ir sena pilsēta Krievijas Federācijas Vladimiras apgabala austrumu daļā pie Okas upes. Tā atrodas 290 km uz austrumiem no Maskavas un 137 km no apgabala galvaspilsētas Vladimiras. Viens no starptautiskā tūrisma centriem Krievijā.

Vēsture
-------

Arheoloģiskie izrakumi liecina, ka jau pirms 9. gadsimta šeit atradies muromiešu pilskalns. Iespējams, ka muromiešu nosaukums cēlies no senāka baltu valodu vārda (lietuviešu: *murmėti*, latviešu: *murmināt*).
Slāvu cilšu ienācēji šo zemi sauca par Zaļesji ("aizmežu zemi"). Muroma pirmo reizi pieminēta Nestora hronikā:

>  Nestora hronikas vēstījums par 862. gada notikumiem:
> 
> 
> 
> > 
> > Un izvēlējās trīs brāļus ar viņu dzimtām, un ņēma sev līdzi visus rūsus, un atnāca un vecākais, Ruriks, apmetās Novgorodā, bet otrs, Siņeuss Beloozerā, bet trešais, Truvors, Izborskā. Un no tiem varjagiem sākās Krievzeme. Novgorodieši ir varjagu cilmes ļaudis, bet pirms tam bija slāvi. Pēc diviem gadiem nomira Siņeuss un viņa brālis Truvors. Un visu varu saņēma Ruriks, un sāka izdalīt saviem vīriem pilsētas - tam Polocku, šim Rostovu, citam Beloozeru. Tajās pilsētās varjagi ir ienācēji, bet pamatiedzīvotāji Novgorodā ir slāvi, Polockā kriviči, Rostovā merieši, Beloozerā vesi, Muromā muromieši, un par tiem visiem valdīja Ruriks.
> > 
> > 
> > 
> 
> 
> 
>   
> 
> 
> 
> 

No 1010. gada tā bija Muromas dalienas kņazistes galvaspilsēta, kas pakļāvās Čerņihivas kņaziem, vēlāk Rjazaņas kņaziem. 1239. gadā Muromu pakļāva mongoļi un hans Batu iekļāva to Zelta ordas lielvalsts sastāvā. 1393. gadā hanu vietvaldis Maskavas lielkņazs Vasilijs I pakļāva Muromu Maskavijas varai. 1552. gadā no Muromas Krievijas caristes karaspēks uzbruka Kazaņas hanistei.

Atsauces
--------

1. ↑  Откупщиков Ю. В. Древняя гидронимия в бассейне Оки // Балто-славянские исследования. XVI : сб. — М.: Индрик, 2004. — С. 102.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Muroma***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)
* Austrumeiropas enciklopēdijas raksts (vāciski)

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Vladimiras apgabala pilsētas |
| --- |
|  |
| Vladimiras apgabala ģerbonis | 
* Aleksandrova
* Gorohoveca
* Gusjhrustaļnija
* Jurjeva-Poļska
* Kameškova
* Karabanova
* Kiržača
* Koļčugina
* Kosterjova
* Kovrova
* Kurlova
* Lakinska
* Meļenki
* Muroma
* Petuški
* Pokrova
* Radužnija
* Sobinka
* Struņina
* Sudogda
* Suzdaļa
* Vjazņiki
* **Vladimira**

 | Vladimiras apgabala karogs |

 |


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 236890658
* GND: 4237396-7
* NKC: ge525205

 |

 |
**Kārlis Johans Felsko** (vācu: *Carl Johann Felsko*; 1844—1918) bija vācbaltu arhitekts, kas strādāja eklektisma stilā, vēlāk jūgendstilā.

Dzīvesgājums
------------

Dzimis 1844. gada 18. maijā Rīgā pilsētas arhitekta Johana Daniela Felsko un viņa sievas Georgīnes Vilhelmīnes, dzimušas Grosas, piecu dēlu un divu meitu ģimenē. Viņa jaunākais brālis bija vēlākais gleznotājs Oskars Eduards Felsko (1848—1921).
Mācījās Rīgas Luterāņu kongregācijas skolā un līdztekus bija tēva māceklis, tad Zīgenes arhitektūras skolā un Berlīnes Būvniecības akadēmijā (*Bauakademie*, 1863—1865), studijas turpināja Pēterburgas Ķeizariskā Mākslas akadēmijā (1866—1867) un ieguva brīvmākslinieka tiesības. Strādāja par Rīgas pilsētas būvinspektoru un Rīgas Amatniecības skolas skolotāju, vēlāk par Rīgas Politehniskās augstskolas profesoru Johanesa Koha un Gustava Hilbiga asistentu (1875—1887).

1889.-1891. gadā pēc viņa projekta uzcēla Švābes namu blakus Malgalvju namam, pēc tam vairāk nekā 115 īres namu Vecrīgā un Rīgas priekšpilsētās. 1901. gadā pēc viņa projekta uzcēla Rīgas pilsētas gāzes tvertni (*Gasometer*) Matīsa ielā.

Miris neskaidros apstākļos Rīgā 1918. vai 1919. gadā.

Pazīstamākie projekti
---------------------

* Zeļļu iela 8, Bāriņu nams (1888)
* tirgotāja E. Šmita nams Rātslaukumā, ko viņš izīrēja Švābem ("Švābes nams", *Schwabehaus*, 1889—1891)
* Jura Alunāna ielas 3, 4, 6, 9 īres nami (celti 1897. 1897. 1879. un 1885. gadā),
* Elizabetes iela 4, 12, īres nami (1883, 1897),
* Kalpaka bulvāris 10 (1884),
* Riharda Vāgnera iela 15 (1886),
* Smilšu iela 7, 12 (1890, 1897),
* Grēcinieku iela 28 (1896),
* Vaļņu iela 7, 21 (1894, 1893),
* Šķūņu iela 13 (1894),
* Kaļķu iela 18 (augšējie divi stāvi 1884),
* Rātslaukums, Jakša tirdziecības nams (1900—1901)
* Blaumaņa iela 28 (1903)
* Valmieras iela 28

* Blaumaņa iela 28 (1903)Blaumaņa iela 28 (1903)
* Elizabetes iela 59bElizabetes iela 59b
* Švābes nams (vidū) un Melngalvju nams (pa labi)Švābes nams (vidū) un Melngalvju nams (pa labi)
* Jakša nams (vidū)Jakša nams (vidū)
* Gāzes tvertne Vagonu ielā 20 (1901)Gāzes tvertne Vagonu ielā 20 (1901)
* Īres nams Eksporta ielā 5, Rīgā (1913)Īres nams Eksporta ielā 5, Rīgā (1913)

Literatūra
----------

* Jānis Krastiņš. Rīgas arhitektūras meistari 1850—1940, Jumava, 2002

Atsauces
--------

1. ↑  deutsche-biographie.de

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 80405036
* LNB: 000204226
* ISNI: 0000 0000 5768 3413
* GND: 135982669

 |

 |
**Masveida izmiršana** — globālas katastrofas Zemes vēsturē, kad īsā ģeoloģiskā laikā izmira liela daļa sugu no daudziem augstākiem taksoniem. Pašlaik pieņemto koncepciju 1980. gados izstrādāja amerikāņu paleontologi D. Sepkoskis un D. Raups.

Fanerozojā (pēdējo 540 miljonu gadu laikā) bija pieci lieli masveida izmiršanas gadījumi un aptuveni 20 mazāki. Pēdējā masveida izmiršana notika pirms aptuveni 65 miljoniem gadu, un tā nebija visnozīmīgākā, bet vislabāk ir pazīstama ar dinozauru izmiršanu. Lielākā masveida izmiršana pirms 250 miljoniem gadu iznīcināja 90 % no tolaik pastāvošās bioloģiskās daudzveidības.

Par masveida izmiršanas cēloņiem norisinās aktīvas diskusijas.

Skatīt arī
----------

* Izmiršana
* Krīta-terciāra masveida izmiršana
* Perma-triasa izmiršana

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Masveida izmiršana***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* *Encyclopædia Universalis* raksts (franciski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* LCCN: sh2009010754
* GND: 4255950-9

 |

 |
Austrumslāvu ciltis 8. un 9. gadsimtā
**Austrumslāvi** ir austrumslāvu valodās runājošu slāvu kopa, kas valodas un kultūras ziņā ir atšķirīga no rietumslāviem un dienvidslāviem. Mūsdienās pie austrumslāvu tautām pieskaita baltkrievus, krievus un ukraiņus, reizēm arī rusīnus.

Vēsture
-------

Lielās tautu staigāšanas laikā ap 300.—700. gadu m.ē. slāvi ziemeļaustrumu virzienā iespiedās Dņepras baltu apdzīvotajā Valdaja augstienē un tās apkārtnē. Pa Lovates un Volhova ūdensceļiem slāvi nokļuva līdz Lādogas ezeram, izspiežot somugrus mūsdienu Pleskavas un Novgorodas apkaimē, bet 9. gadsimtā nokļuva Baltijas jūras vikingu pakļautībā.

Pirmo reizi rūsi (*Ruzzi*) pieminēti pēc 850. gada kāda Bavārijas ģeogrāfa aprakstā par tautām, kas dzīvoja uz ziemeļiem no Donavas (latīņu: *Descriptio civitatum et regionum ad septentrionalem plagam Danubii*). Nestora hronikā par 864. gadu pieminēti Ilmeņa slovēņi un kriviči Daugava augštecē, bet par 885. gada notikumiem arī severjani, poļani, drevļani, radimiči Ukrainā, par 907. gada notikumiem horvāti, duļebi un vjatiči, bet 10. gadsimta notikumu aprakstos minēti arī dregoviči un volīnieši.
1230. gadu beigās Batuhans iebruka Kijivas Krievzemē, izpostīdams gandrīz visas galvenās pilsētas, izņemot Smoļensku, Novgorodu un Pleskavu. 1307. gadā dižkunigaitis Vītenis pakļāva Polockas kņazisti. 1345.—1377. gadā dižkunigaitis Aļģirds pakļāva Smoļenskas kņazisti, Volīnijas kņazisti, Podoliju, Čerņihivas kņazisti un Kijivu, kas izraisīja konfliktu ar Zelta Ordas pakļautībā esošo Maskavas lielkņazisti.
Lietuvas lielkņazistē izveidojās rutēnu valoda, kas kļuva par ukraiņu un baltkrievu valodas priekšteci, bet Zelta Ordas daļā attīstījās krievu valoda.

Pēc Kuļikovas kaujas starp Maskavas un Lietuvas lielkņazistēm sākās ilgstoši lietuviešu-krievu kari, kas ilga līdz Krievijas Impērijas izveidei un Polijas-Lietuvas kopvalsts sagrāvei 18. gadsimtā.

Atsauces
--------

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Austrumslāvi***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
Iedzīvotāju skaita samazināšanās. Sarkanā krāsā atzīmētas valstis, kurās pašlaik samazinās iedzīvotāju skaits, rozā krāsā — valstis, kurās tuvākajā nākotnē gaidāma iedzīvotāju skaita samazināšanās.
**Depopulācija** ir iedzīvotāju skaita samazināšanās apdzīvotā vietā, reģionā vai valstī, ko izraisa demogrāfiskā pāreja, kuras beigu fāzē dzimstība kļūst zemāka par aizvietošanas līmeni (2,1 dzimstība uz vienu sievieti), un iedzīvotāju novecošanās un līdz ar to pakāpeniski pieaugošās mirstības dēļ dzimstība samazinās zem mirstības līmeņa.

Emigrācijai un imigrācijai ir būtiska ietekme uz depopulācijas rašanos vai izzušanu. Valstu līmenī labvēlīgas ekonomiskās situācijas un imigrācijai pievilcīgas vides, tostarp liberālākas imigrācijas politikas, apstākļos valstis var ne tikai apturēt depopulāciju, bet arī aktīvi atjaunot savu iedzīvotāju skaitu, nedaudz palielinot kopējo dzimstības koeficientu uz imigrantu pirmās paaudzes rēķina un krasi paātrinot valsts iedzīvotāju skaita pieaugumu. Šādu ceļu ir izvēlējušās daudzas attīstītās pasaules valstis: attīstītās Eiropas valstis, Kanāda, Austrālija, ASV, Jaunzēlande u.c. Īrija, Norvēģija, Nīderlande, Šveice, Francija, Lielbritānija un daudzas citas attīstītās un imigrantiem pievilcīgākās pasaules valstis ir spilgti piemēri, kur ar imigrācijas politikas palīdzību uz labo pusi mainījās demogrāfiskā situācija, palielinājās dzimstības līmenis (tomēr joprojām ir ne vairāk par 2,1 dzimušo uz sievieti).

Valstīs, kurās ir mazāk labvēlīga ekonomiskā situācija vai mazāk pievilcīga vide imigrācijai, tostarp stingrāka imigrācijas politika, parasti ir vecāki iedzīvotāji un vājāks vai negatīvs iedzīvotāju skaita pieaugums. Šo valstu piemēri ir lielākā daļa Eiropas postkomunistisko valstu, Japāna, Kuba, Dienvidkoreja, Urugvaja, Grieķija, Ķīna u.c.

Skatīt vēl
----------

* Latvijas demogrāfija

Ārējās saites
-------------



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* GND: 4194892-0

 |

 |
**Krimas gotu valoda** (*Gotishe-Tavrishe sprotch*) ir 18. gadsimta beigās izzudis Krimas pussalā lietots gotu valodas dialekts.

Neminētas ģermāņu valodas dialekta pastāvēšanu Krimā apstiprina avoti no 9. līdz 18. gadsimtam. Tikai viens avots min un apraksta pašu valodu — austriešu diplomāta Ogjē Gislēna de Busbeka 1562. gada vēstule (pirmo reizi publicēta 1589. gadā), kurā iekļauts 96 vārdu un frāžu saraksts, kā arī dziesma gotu valodā, ko diplomāts dzirdējis no Krimas iedzīvotājiem Konstantinopolē. Busbeka sniegtā informācija nav precīza. Pirmkārt, abi ziņu sniedzēji valodu brīvi nepārvaldīja — viens no viņiem bija grieķis, kurš Krimas gotu valodu bija apguvis kā svešvalodu, bet otrs bija gots, kura dzimtā valoda bija grieķu. Otrkārt, iespējams, ka Busbeka dzimtā flāmu valoda ietekmēja viņa pierakstīto vārdu transkripciju. Treškārt, tekstā neapšaubāmi bija pārrakstīšanās kļūdas.

Ārējās saites
-------------



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* GND: 4131619-8

 |

 |
**Aleksejs Suetins** (krievu: *Алексей Степанович Суэтин*; dzimis 1926. gada 16. novembrī, miris 2001. gada 10. septembrī) bija starptautiskais lielmeistars šahā (1961).

Šahista karjera
---------------

Aleksejs Suetins ir septiņas reizes piedalījies PSRS šaha čempionātā finālos. Labākie sasniegumi bija dalītas 4. vietas 1963. un 1965. gadā.

Alekseja Suetina pirmais nozīmīgākais starptautiskais panākums bija uzvara Pasaules studentu komandu čempionātā šahā. Laika posmā no 1960. līdz 1970. gadam viņš ir uzvarējis vairākos starptautiskos turnīros, tajā skaitā Sarajevo 1965. gadā, Kopenhāgena 1965. gadā, Hastingsa 1967. gadā, Havana 1969. gadā.

1996. gadā Suetins uzvarēja arī Pasaules senioru čempionātā šahā.. Tāpat Aleksejs Suetins ir spēlējis šaha turnīros Latvijā: 1946. gadā viņš piedalījās I kategorijas turnīrā Rīgā, bet 1962. gadā, spēlējot ārpus konkursa, tika dalīta 2.-3. vieta Latvijas šaha čempionātā.

Treneris un literāts
--------------------

Aleksejs Suetins bija pazīstams kā daudzu šaha grāmatu autors gan par atklātņu teoriju, gan par spēles taktiku un stratēģiju. Kā trenerim viņam izveidojās abpusēji auglīga sadarbība ar Tigranu Petrosjanu: Petrosjans 1963. gadā kļuva par Pasaules čempionu šahā, bet Suetins - par spēcīgu lielmeistaru. Vēlākajos gados Suetins strādāja arī ar citiem šahistiem. Tā 1980. gados viņš sekmēja Andreja Sokolova strauju izaugsmi par vienu no spēcīgākajiem tā laika šahistiem.

Atsauces
--------

1. ↑  XXXI Championship of URS Leningrad 1963
2. ↑  33 Championship of USSR Tallinn 21.11-24.12.1965
3. ↑  2nd World Student Team Chess Championship: Lyon 1955
4. ↑  Sarajevo 1965
5. ↑  Copenhagen1965
6. ↑  Hastings 1967
7. ↑  Havana 1969
8. ↑  «Senioren - Weltmeisterschaft in Bad Liebenzell 1996». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2014. gada 19. martā. Skatīts: 2013. gada 8. maijā.
9. ↑  «Tournament of 1 category - Riga 5-30.6.1946». Arhivēts no oriģināla, laiks: 18.01.2014. Skatīts: 08.05.2013.

Ārējās saites
-------------

* Aleksejs Suetins šahista profils vietnē chessgames.com
* Aleksejs Suetins šahista profils vietnē 365chess.com
* Aleksejs Suetins šahista profils vietnē chesstempo.com
* Aleksejs Suetins šahista profils vietnē olimpbase.org

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 9956749
* LCCN: n80108984
* ISNI: 0000 0001 0869 1289
* GND: 1062919289
* BNF: cb12523250j (data)
* NKC: mzk2006348834
* SBN identifikators BVEV033493 nav derīgs.
* BNE: XX1146111

 |

 |
**Ignats Muižnieks** (1909-1983) bija latviešu žurnālists.

Dzīvesgājums
------------

Dzimis 1909. gada 13. aprīlī Līvānu pagasta Šlosbergos (tagad Jersikas pagasts) zemnieka ģimenē. Mācījās Līvānu pamatskolā un Rēzeknes vakara ģimnāzijā, tad Rīgas Tautas augstskolā, 1932. gadā žurnāls "Domas" iespieda viņa dzejoli "Mēs – nesaudzīgi". Strādāja dažādus darbus uz dzelzceļa.

Pēc Latvijas okupācijas Otrā pasaules kara laikā 1941. gadā vadīja VAPP Zinātniski tehnisko rakstu apgādu, pēc Vācijas iebrukuma bija Sarkanās armijas kara korespondents.

Pēc kara bija „Latvijas PSR Augstākās Padomes Ziņotāja" un žurnāla „Karogs" redaktors (1946-1948). Latvijas Padomju rakstnieku savienības valdes sekretārs (1949-1950), laikraksta „Cīņa" korespondents (1950-1953), „Literatūras un Mākslas" redaktors (1958-1963), redaktora vietnieks (1963-1966). 
Miris 1983. gada 15. aprīlī, apbedīts Raiņa kapos.

Bija precējies ar rakstnieci Mirdzu Kļavu, laulībā ar kuru dzimusi meita Baiba (1947).

Atsauces
--------

1. ↑  timenote.info

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 305085797
* ISNI: 0000 0004 1698 5318

 |

 |
**Stebnika** (ukraiņu: *Стебник*) ir rajona nozīmes pilsēta Ukrainas rietumos, Ļvivas apgabala Drohobičas pilsētas pašvaldībā.

Apkaimē kālija sāļu iegulas, kas tiek ekspluatētas no 1922. gada. Mūsdienās kālija sāļu ieguvi nodarbojas uzņēmums "Polimineral" (ukraiņu: *Стебницьке ДГХП Полімінерал*). Pilsētā ir sarežģīta ekoloģiskā situācija.

Vēsture
-------

Pilsēta rakstos pirmoreiz minēta 1440. gadā kā **Izdebnika** (ukraiņu: *Іздебник*) Polija karalistes sastāvā. Pilsēta attīstījās kā sāls ieguves centrs. Pēc Polijas pirmās dalīšanas 1772. gadā pilsēta iekļāvās Austrijas impērijā. 1834. gadā pie pilsētas tika atklātas kālija sāļu iegulas.

Pēc Pirmā pasaules kara Stebnika neilgu laiku Rietumukrainas Tautas Republikā, tomēr vēlāk tika iekļauta jaunizveidotajā Polijas valstī. 1922. gadā sākās kālija sāļu iegulu ekspluatācija.

Sākoties Otrajam pasaules karam, pamatojoties uz Molotova-Ribentropa paktu, pilsētu ieņēma PSRS karaspēks, un tā tika iekļauta Ukrainas PSR. Pēc Vācijas uzbrukuma PSRS Stebnikā iegāja Vācijas karaspēks. Pilsēta tika iekļauta Ģenerālgubernatūras sastāvā.

Pēc kara līdz 1991. gadam — Ukrainas PSR sastāvā. 1983. gada 14. septembrī lietus pārrāva atliku glabātuves dambi, un Stebnikā notika ekoloģiska katastrofa — 5 miljoni tonnas kālija sāļu ieguves blakusproduktu iekļuva upē, piesārņojot Dņestru, piesārņojumam nokļūstot arī Melnajā jūrā.

Ārējās saites
-------------

Atsauces
--------

1. ↑  Q115154676.

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Ļvivas apgabala pilsētas  |
| --- |
|  |
| 
* Belza
* Bibrka
* Borislava
* Brodi
* Buska
* Červonohrada
* Dobromiļa
* Drohobiča
* Dubļani
* Hiriva
* Hliņani
* Hodoriva
* Horodoka
* Javoriva
* Kamjanka-Buzka
* Komarno
* **Ļviva**
* Mikolajiva
* Mostiska
* Moršina
* Novijkaliņiva
* Novijrozdila
* Novojavorivska
* Peremišļani
* Pustomiti
* Radehiva
* Rava-Ruska
* Rudki
* Sambira
* Skole
* Sokaļa
* Sosņivka
* Starijsambira
* Stebnika
* Strija
* Sudova Višņa
* Truskaveca
* Turka
* Uhņiva
* Veliki Mosti
* Vinniki
* Zoločiva
* Židačiva
* Žovkva

 |

 |


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 136037713
* LCCN: n80042015
* GND: 4118795-7

 |

 |
**Truskaveca** (ukraiņu: *Трускавець*) ir apgabala nozīmes kūrortpilsēta Ukrainas rietumos, Ļvivas apgabalā, Karpatu piekalnēs, netālu no Drohobičas. Minerālūdens atradnes. Pie pilsētas speciālā ekonomiskā zona.

Vēsture
-------

Rakstos pirmoreiz minēta 1469. gadā. Ietilpa Žečpospolitā. Pēc Polijas pirmās dalīšanas 1772. gadā pilsēta iekļāvās Austrijas impērijā. Kā kūrortpilsēta sāka attīstīties no 1827. gada.

Pēc Pirmā pasaules kara Truskaveca neilgu laiku bija Rietumukrainas Tautas republikas sastāvā, vēlāk tika iekļauta jaunizveidotajā Polijas valstī. Polijas laikā bija populārs kūrorts. 1931. gada 29. augustā Truskavecā ukraiņu nacionālisti no UNO nogalināja mēreno poļu politiķi Tadeušu Holuvko (*Tadeusz Hołówko*). Tā bija viena no pirmajām ukraiņu nacionālistu veiktajām politiskajām slepkavībām reģionā.

Sākoties Otrajam pasaules karam, pamatojoties uz Molotova-Ribentropa paktu, Truskavecu ieņēma PSRS karaspēks. Pēc Vācijas uzbrukuma PSRS Truskavecu ieņēma vācieši. Pilsēta tika iekļauta Ģenerālgubernatūras sastāvā.

Pēc Otrā pasaules kara lielākā daļa atlikušo poļu iedzīvotāju pārcēlās vai tika padzīti uz dzīvi Polijā, sevišķi uz tās rietumu apgabaliem, no kuriem savukārt tika padzīti vācieši. Pēc kara līdz 1991. gadam Truskaveca bija Ukrainas PSR sastāvā.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Truskaveca***.

Atsauces
--------

1. ↑  Q115154676.

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Ļvivas apgabala pilsētas  |
| --- |
|  |
| 
* Belza
* Bibrka
* Borislava
* Brodi
* Buska
* Červonohrada
* Dobromiļa
* Drohobiča
* Dubļani
* Hiriva
* Hliņani
* Hodoriva
* Horodoka
* Javoriva
* Kamjanka-Buzka
* Komarno
* **Ļviva**
* Mikolajiva
* Mostiska
* Moršina
* Novijkaliņiva
* Novijrozdila
* Novojavorivska
* Peremišļani
* Pustomiti
* Radehiva
* Rava-Ruska
* Rudki
* Sambira
* Skole
* Sokaļa
* Sosņivka
* Starijsambira
* Stebnika
* Strija
* Sudova Višņa
* Truskaveca
* Turka
* Uhņiva
* Veliki Mosti
* Vinniki
* Zoločiva
* Židačiva
* Žovkva

 |

 |


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 124445452
* LCCN: n88217008
* GND: 4812310-9
* SUDOC: 144150441
* NKC: ge627459

 |

 |
**Kopičinci** (ukraiņu: *Копичинці*) ir pilsēta Ukrainas rietumos, Ternopiļas apgabala Husjatinas rajonā.

Vēsture
-------

Rakstos pirmoreiz minēta 1340. gadā. Attīstījās kā Polijas-Lietuvas pilsēta. No 1672. līdz 1699. gadam — Osmaņu impērijas sastāvā. Pēc 1772. gada Polijas Pirmās dalīšanas — Austrijas impērijā (vēlāk Austroungārijā) līdz pat Pirmā pasaules kara beigām, izņemot laiku starp 1807. un 1815. gadu, kad pilsēta ietilpa Krievijā.

Pēc Pirmā pasaules kara, pamatojoties uz 1921. gada Rīgas miera līgumu, Kopičinci iekļāvās jaunizveidotajā Polijas valstī. 1939. gadā, pēc PSRS iebrukuma Polijā, iekļauta Ukrainas PSR, pamatojoties uz Molotova-Ribentropa paktu. No 1941. gada līdz 1944. gadam atradās vācu okupācijā. Vācu okupācijas laikā pilsētas ebreji tika iznīcināti. Pēc kara pilsētas poļu iedzīvotāji tika pārcelti uz Poliju. No 1991. gada — neatkarīgās Ukrainas sastāvā.

Cilvēki
-------

Kopičinci ir šahista Vasiļa Ivančuka (*Василь Іванчук*, 1969) un ebreju politiķa Pinhasa Lavona (1904—1976) dzimtā pilsēta.

Atsauces
--------

1. ↑  .

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Kopičinci***.

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Ternopiļas apgabala pilsētas  |
| --- |
|  |
| 
* Berežani
* Borščiva
* Bučača
* Čortkiva
* Horostkiva
* Kopičinci
* Kremeneca
* Laņivci
* Monastiriska
* Pidhajci
* Počajiva
* Skalata
* Šumska
* Terebovļa
* **Ternopiļa**
* Zaļiščiki
* Zbaraža
* Zboriva

 |

 |


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 127839805
* LCCN: n80075498
* GND: 4729821-2
* SUDOC: 176165037
* NKC: ge1064312

 |

 |
Vilksa Zemes triecienkrāteris Antarktīdas kartē (iezīmēts ar sarkanu krāsu).
**Vilksa Zemes meteorīta krāteris** ir ģeoloģisks veidojums, kurš atrodas zem Antarktīdas ledus vairoga Vilksa Zemes rajonā. Krātera diametrs apmēram 500 km. Tiek uzskatīts, ka tas ir gigantisks meteorīta krāteris.

Pieņēmums par to, ka šajā vietā atrodas gigantisks triecienkrāteris, tika izteikts vēl 1962. gadā, tomēr līdz GRACE pētījumiem pietiekošu pierādījumu nebija.

2006. gadā zinātnieku grupa Ralfa fon Frezes (Ralph von Frese) un Leremija Potta (Laramie Potts) vadībā pēc pavadoņa GRACE Zemes gravitācijas lauka mērījumu datiem konstatēja masas koncentrātu ap 300 km diametrā, ap kuru pēc radiolokācijas datiem atrodas liela gredzenveida struktūra. Šāda kombinācija ir raksturīga triecienkrāteriem. Jaunākie 2009. gada pētījumi arī rāda, ka šajā vietā atrodas tieši triecienkrāteris.

Tā kā struktūra atrodas zem Antarktiskā ledus kupola, tad tieši novērojumi pagaidām nav iespējami. Ir arī alternatīvi šī masas koncentrāta skaidrojumi, tādi kā mantijas plumi (angl. *Mantle plume*) vai citi liela mēroga vulkāniskās aktivitātes veidi. Ja šis veidojums tiešām ir triecienkrāteris, tad to izveidojušais meteorīts ir bijis sešas reizes lielāks par meteorītu, kas izveidoja Čikšulubas krāteri, kurš, kā uzskata, izsauca masveida izmiršanu krīta perioda beigās uz mezozoja un kainozoja robežas. Ir hipotēze, ka šis notikums varētu izsaukt perma-triasa izmiršanu pirms apmēram 250 mlj. gadiem.
**Jānis Frīde** (1906. gada 25. decembris, Rīga - 1987. gada 4. februāris, Rīga, apbedīts Meža kapos) bija Latvijas žurnālists, literatūrzinātnieks un šahists.

Biogrāfija
----------

Dzimis strādnieku ģimenē. 1928. gadā beidzis Rīgas 2. pilsētas ģimnāziju, pēc tam trīs gadus studējis Rīgas komercinstitūtā (1929-31). No 1933. gada bijis VEF ierēdnis. Otrā Pasaules kara laikā cīnījies Latviešu strēlnieku divīzijā, ievainojuma dēļ demobilizēts. Pēc kara no 1943. līdz 1947. gadam studējis Maskavas Biblioteku institūtā (1943-47). Pēc atgriešanās Rīgā bijis Valsts bibliotēkas direktora vietnieks (1947. - 1949.) un Latvijas Valsts universitātes Bibliotēku zinātniskās katedras vadītājs un docētājs (1949.-1959.), Latvijas Valsts izdevniecības Daiļliteratūras redakcijas vecākais redaktors (1959.-1964.). 1950. un 1960. gados publicējis literatūrzinātniskus rakstus (arī kā izdoto grāmatu priekšvārdus) par latviešu un cittautu rakstniekiem: Antonu Austriņu, Doku Ati, Aleksandru Dimā, Voltu Vitmenu, Žoržu Sandu, Džordžu Gordonu Baironu. Pseidonīmi - Jānis Valdājs, Defrijs.

Šahists
-------

Jānis Frīde bijis pazīstams arī kā šahists un šaha žurnālists. No 1938. gada līdz 1940. gadam bijis žurnāla «Šaha māksla» redaktors. No 1972. gada līdz 1975. gadam strādājis žurnālā «Šahs». Piecas reizes piedalījies Latvijas šaha čempionātu finālos, strādājis kā šaha treneris. 
Spēlējis arī korespondencšahu - Latvijas PSR VII komandu čempionātā (1976. - 1977.) izcīnījis 3. vietu Rīgas medicīnas darbinieku komandas sastāvā.

Vietas Latvijas šaha čempionātos
--------------------------------

* 1930. gads - 7.-8. vieta 1. virsturnīrā.
* 1934. gads - 15. vieta.
* 1937. gads - 3. vieta 2. virsturnīrā.
* 1938. gads - 11.-12. vieta 1. grupā.
* 1944. gads - 7. vieta.

Atsauces
--------

1. ↑  «LATVIJAS KORESPONDENCŠAHA KOMANDU ČEMPIONĀTI». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 4. martā. Skatīts: 2013. gada 10. jūnijā.

Literatūra
----------

* Latviešu rakstniecība biogrāfijās, LZA Literatūras, folkloras un mākslas institūts, Rīga, Latvijas enciklopēdija, 1992, ISBN 5-89960-034-9

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 305077382
* LNB: 000105102

 |

 |
**Tjurku valstu organizācija** ir starptautiska organizācija, kas apvieno mūsdienu valstis ar mērķi panākt visaptverošu sadarbību starp tjurku tautām.

Vēsture
-------

Kopš pagājušā gadsimta 90. gadiem daudz tiek runāts par starptautiskas politiskas organizācijas izveidi, kas apvienotu neatkarīgās tjurku valstis.

2009. gada 3. oktobrī pilsētā Nahčivanā Azerbaidžānas, Kazahstānas, Kirgizstānas un Turcijas prezidenti parakstīja Nahčivanas vienošanos, saskaņā ar kuru oficiāli tika nodibināta **Tjurku padome**. 2021. gada 12. novembrī Stambulā notikušajā valstu sadarbības padomes samitā Tjurku padome tika pārdēvēta par **Tjurku valstu organizāciju**.

Turkmenistāna atteicās no līdzdalības, pamatojot to ar savu neitrālo statusu, ko atzinusi ANO. Uzbekistāna ignorējusi šo organizāciju, jo tās attiecības ar Turciju kopš 90. gadu vidus bija ļoti ''aukstas''.

Tjurku padomes karogs tika pieņemts 2012. gadā.

2018. gada 30. aprīlī tika paziņots, ka Uzbekistāna pievienosies Tjurku padomei un piedalīsies samitā Biškekā. Pieteikums dalībai oficiāli tika iesniegts 2019. gada 12. septembrī. Kopš 2018. gada beigām Ungārija ir šīs organizācijas novērotāja.

Struktūra
---------

* Sekretariāts (Stambula)
* Prezidentu padome
* Ārlietu ministru padome
* Vecāko amatpersonu padome
* Tjurku valodā runājošo valstu vecāko padome
* Tjurku valodā runājošo valstu ģenerālprokuroru padome
* Parlamentārā asambleja (TURKPA) (Baku)
* Starptautiskā tjurku akadēmija (Astana)
* Starptautiskā tjurku kultūras organizācija (Ankara)
* Konstitucionālo tiesu padome

Atsauces
--------

1. ↑  «Эрдоган: Организация тюркских государств не должна никого беспокоить». *www.aa.com.tr*. Skatīts: 2023-04-14.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Tjurku valstu organizācija***.
Šis raksts ir par vēsturisku personu. Par pilsētu Izraēlā skatīt rakstu Ako (pilsēta).

**Ako** (*Acco*) bija Salaspils līvu valdnieks (firsts) un vecākais (latīņu: *Ako princeps ac senior Lyvonum Holmensium*), kas ieņēma izcilu stāvokli Daugavas Līvzemē. 1203. gadā organizēja Daugavas un Turaidas līvu sacelšanos pret Zobenbrāļu ordeni, palīgā aicinot arī lietuviešus un Polockas kņazu Vladimiru. Kritis Salas kaujā pret krustnešiem, viņa galva tika atvesta uz Rīgu un pasniegta bīskapam Albertam kā uzvaras zīme pār līvu valdnieku.

Vārda cilme
-----------

Personvārds Ako acīmredzot (Stoebke 1964) aizgūts no vikingiem (zviedru: *Ake*, *Åke*, dāņu: *Aage*, vācu: *Ago*). Dāņu vikinga vārds *Aki* sastopams Egila sāgas tekstā, minēts arī 12. gadsimta sacerētajā Dānijas vēstures hronikā *Gesta Danorum*.

"Ako galva"
-----------

1852. gadā Tērbatas laikrakstā "*Das Inland*" ziņoja, ka 1851. gada rudenī kādā tīrumā netālu no Salaspils atrasta ar biezu sūnu kārtu apaugusi akmens galva, kas bija 93 cm augsta un svērusi ap 780 kg. Akmeņkalis Pauls Ādolfs Hāke (*Haache*, 1817–1867) to nopircis no vietējā zemnieka ar nolūku izmantot kā pamatni kapa piemineklim. Nokaļot nost akmens augšdaļu un attīrot pārējo daļu, viņš ieraudzījis, ka tā ir mākslīgi veidota akmens galva ar izteiksmīgiem vaibstiem, iekaltām acīm, uzacīm, degunu, muti ar uz leju pavērstiem lūpu kaktiņiem. 1852. gadā akmeņkalis tēlu uzdāvinājis muzejam.

1926. gadā žurnālā "Latvijas Saule" parādījās fotoattēls ar piezīmi, ka galva, iespējams, aprakta Doma pagalmā, kur 2000. gada rudenī to izraka un novietoja Doma baznīcas Krusta ejā.
2004. gadā Rīgā Līvu laukumā uzstādīja mākslinieka Ģirta Burvja izveidotu akmens galvas kopiju.

Ako piemineklis Salaspilī
-------------------------

1994. gadā Salaspils lauku teritorijā (tagad Salaspils pagasts), Daugavas krastā Rīgas HES ūdenskrātuves dambja galā netālu no šosejas Rīga — Daugavpils tika atklāts Ako piemineklis.

| Politiskie un sabiedriskie amati un pozīcijas |
| --- |
| Priekštecis: **nezināms**  |  **Salaspils līvu vecākais** pirms 1203. gada - 1206. gads | Pēctecis: **Ase**  |



1. ↑  Vai zini, kas ir Līvu laukumā Rīgā izstādītā akmens galva? lsm.lv 2024. gada 11. janvārī
***Dulce de leche*** (izrunā: [dulθe ðe ˈletʃe]; no spāņu valodas — ‘piena saldums’) ir Latīņamerikā populārs salds konditorejas izstrādājums, ko iegūst vairākas stundas karsējot piena un cukura maisījumu, līdz tas iegūst krēmīgu struktūru. Līdzīgu produktu var iegūt, karsējot iebiezināto pienu. Šāds krēms ir ziežams un tas gūst savu bagāto garšu un krāsu no karamelizācijas un Maijāra reakcijas. To parasti izmanto kā pildījumu citiem saldumiem.

Pieticīgākajai receptei pietiek ar piena un cukura sutināšanu, visu laiku maisot, līdz maisījums kļūst koncentrētāks un iegūst zeltaini brūnu krāsu. Garšai iebiezinātajam pienam var pievienot, piemēram, vaniļu.

Galerija
--------

* Iebiezinātā piena iepakojumsIebiezinātā piena iepakojums
* MafiniMafini
* PudiņšPudiņš
* Pīrāgs ar iebiezināto pienuPīrāgs ar iebiezināto pienu
* Cepumi no kukurūzas cietes, medus un iebiezinātā pienaCepumi no kukurūzas cietes, medus un iebiezinātā piena
* Saldējums ar iebiezinātā piena garšuSaldējums ar iebiezinātā piena garšu
* RuleteRulete
* BezēBezē
* PankūkaPankūka
* Riekstiņi ar iebiezināto pienuRiekstiņi ar iebiezināto pienu
**Toluvalase Emanuels Arokodare** (angļu: *Toluwalase Emmanuel Arokodare*), zināms kā **Tolu** (dzimis 2000. gada 23. novembrī, Festačas ciemā, Lagosas štatā, Nigērijā) ir Nigērijas futbolists. Kopš 2023. gada Arokodare pārstāv Beļģijas Pro līgas komandu *Genk*.

Bērnība
-------

Tolu dzimis sportiskā ģimenē — tēvs bijis nacionāla līmeņa atlēts astoņdesmitajos gados un brāļi spēlējuši neprofesionālo futbolu, kas mudinājis vairāk pievērsties sportiskām aktivitātēm. Tēva mudināts apguvis sportiska novirziena izglītību Nigērijas Starptautiskajā sporta akadēmijā *Wasimi Orile*.

Jauniešu futbols
----------------

Bijis Nigērijas U17 izlases 2017. gada izlaidumā, kas pazīstama kā "Zelta ērgļi".

2017. gadā Nigērijas Profesionālo futbolistu izlasē pārstāvot futbola klubu *Gombe United* piedalījies jauno zvaigžņu turnīrā Dienvidāfrikā, kur guva 6 vārtus.

Pieaugušo futbols
-----------------

2019. gadā Arokodare devās uz Eiropu pārbaudīties Vācijas un Francijas klubos, taču galā nonāca Latvijas Valmiera FC komandā. 2020. gada septembrī Arokodare uz īres tiesībām pievienojās *1. FC Köln*, bet kopš 2021. gada tiek īrēts Francijas klubam *Amiens SC*. Tika lēsts, ka spēlētāja izpirkuma maksa pēc īres beigām varētu sasniegt 3 miljonus eiro.

Atsauces
--------

1. ↑  «FC verpflichtet Tolu Arokodare». *fc.de*.
2. ↑  «AROKODARE: Meet the new Victor Osimhen - The Nation Nigeria». *Latest Nigeria News, Nigerian Newspapers, Politics*. 2020. gada 7. marts. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2020. gada 8. Aprīlis. Skatīts: 2020. gada 13. Augustsss.
3. ↑  «Arhivēta kopija». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2021. gada 9. maijā. Skatīts: 2020. gada 13. augustā.
4. ↑
5. ↑  «NPFL All Stars arrive in South Africa for Gauteng Future Champions Tourney». 2017. gada 20. marts.
6. ↑  «Facebook». *www.facebook.com*.
7. ↑  Emils Ozerinskis | Sportacentrs. «Tolu nepaliek Ķelnē un pārceļas uz Francijas otro līgu».
Šis raksts ir par zivi. Par cilvēkiem ar šādu uzvārdu skatīt rakstu Ķīsis (uzvārds).

**Ķīsis** (*Gymnocephalus cernuus*) ir asaru dzimtas (*Percidae*) saldūdens zivis, kas izplatīta Eiropā un Āzijas ziemeļos. Latvijā ķīsis ir bieži sastopama zivs, kas zivsaimniecībai kaitīga un grūti izskaužama. Tas ir nopietns pārējo zivju barības konkurents.

Izskats un īpašības
-------------------

Ķīsim muguras spuras abas daļas ir savienotas
Ķīsis ir neliela zivs, kas lēni aug. Tā garums Latvijā ir līdz 20 cm, masa līdz 120 g. Neskatoties uz savu mazo augumu, ķīsis ir agresīva zivs. Ķīsis šķērsgriezumā ir samērā apaļš. Mugura brūngana, sāni brūnganzaļi vai pelēcīgi, ar melniem, nelieliem plankumiem. Raibumiņi ir arī uz muguras un astes spuras. Vēders dzeltenīgs vai balts. Ķīsi no maza zandarta var atšķirt pēc asās muguras spuras, kas ķīsim proporcionāli ir lielāka, toties stagaram tādas nav vispār - tikai atsevišķi dzeloņi. Un ķīsim nav sarkanu spuru kā asarim. Turklāt ķīša muguras spuras abas daļas (pirmā ar asajiem stariem, otrā ar mīkstiem) ir savienotas, kas citām asaru dzimtas zivīm visbiežāk ir atdalītas. Mute ar sīkiem zobiem, vērsta uz priekšu vai nedaudz uz leju. Žaunu vāki ar dzeloņiem.

Uzvedība
--------

Sastopams upēs un ezeros, arī jūrā upju grīvu rajonos. Dzīvo lielos baros. Pamatbarība ir zooplanktons un bentoss, labprāt ēd trīsuļodu kāpurus, nelielas dēles, vaboles un citu zivju ikrus. Aktīvi visu gadu. Dzimumgatavība iestājas 1—5 gadu vecumā, sasniedzot 3—12 cm. Nārsto zālainās vietās no apriļa līdz jūlijam, kad ūdens temperatūra 3—23°C. Nārsta dziļums 20 cm līdz 16 metri. Mātīte nērš 400—200 000 ikru. Ikri pielīp pie augiem, akmeņiem un cita substrāta, to attīstība ilgst 5—18 dienas.

Atsauces
--------

1. 1 2 3  Gymnocephalus cernua (L.)
2. ↑  Copes lietas: Ķīsis

Ārējās saites
-------------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Ķīsis*** |

* Gymnocephalus cernua (Linnaeus, 1758)
* Great Lakes: Gymnocephalus cernua (Linneaus 1758)
* Eurasian Ruffe Arhivēts 2012. gada 12. maijā, *Wayback Machine* vietnē.
***AS Infortar*** ir Igaunijas investīciju sabiedrība. Dibināta 1997. gadā. Galvenais birojs atrodas Tallinā.

*Infortar* grupai ir vairāk nekā 40 meitas uzņēmumu. Tai pieder 40 % kuģniecības uzņēmuma *Tallink* kapitāldaļu, 100 % enerģētikas uzņēmuma *Eesti Gaas* kapitāldaļu. Tā īpašumā ir viesnīcas un nekustamie īpašumi Tallinā un Rīgā. *Infortar* pārvalda taksometru biznesu (*Tallink Takso*), izdevniecību *Vaba Maa*, valūtas maiņas biznesu *H.T. Valuuta*, virtuves piederumu tirdzniecību *Gastrolink*.

Uzņēmuma īpašnieki ir Enns Pants, Kalevs Jervelills un Ains Hanšmits.

Vēsture
-------

Investīciju sabiedrību 1997. gadā dibināja privāti investori, lai ieguldītu līdzekļus kuģniecībā *Tallink*, kas tajā laikā piedzīvoja lielas grūtības. Sākotnēji *Infortar* koncentrējās uz investīcijām *Tallink*, bet kopš 2004. gada tā iesaistījās nekustamo īpašumu un transporta biznesā.

2016. gadā *Infortar*, *Eesti Gaas* padomes loceklis Ārne Sārs, *Latvijas Gāze* padomes priekšsēdētāja vietnieks Juris Savickis un tranzīta uzņēmējs Viktors Golinskis dibināja uzņēmumu *OÜ Trilini Energy* ar mērķi pirkt *Eesti Gaas*. 
23. februārī paziņots, ka *Trilini Energy* no *Fortum Heat and Gas Oy* pērk tam piederošo vairākumu *Eesti Gaas* kapitāldaļu (51,38 %). Darījums pēc Igaunijas Konkurences padomes atļaujas saņemšanas pabeigts 31. martā. 
*Trilini Energy* bija arī izteicis pirkšanas piedāvājumu citiem *Eesti Gaas* akcionāriem *Gazprom* un *Itera Latvija*.
13. maijā *Trilini Energy* noslēdza līgumu ar *Gazprom* par tam piederošo *Eesti Gaas* 37,03 % kapitāldaļu pirkšanu. Augustā *Trilini Energy* no *SIA Itera Latvija* nopirka 10,02 % *Eesti Gaas* akciju. Līdz ar to *Trilini Energy* bija ieguvis 98,43 % *Eesti Gaas* kapitāldaļu. Septembrī *Infortar* daudzajiem mazajiem akcionāriem izteica akciju izpirkšanas piedāvājumu. Decembrī *Trilini* kļuva par vienīgo *Eesti Gaas* īpašnieku.
2017. gadā *Eesti Gaas* akcijas tika sadalītas *Trilini Energy* akcionāriem: *Infortar* (67 %), *IGLATS OÜ* (12,5 %), *SKVL Vara OÜ* (10,5 %), *GVA SISTEMS OÜ* (10 %), bet 2018. gadā *Infortar* no pārējiem akcionāriem nopirka visas *Eesti Gaas* kapitāldaļas.

Atsauces
--------

1. ↑  Infortar acquired Fortum´s shareholding in AS Eesti Gaas Arhivēts 2016. gada 3. septembrī, *Wayback Machine* vietnē. Eesti Gaas, 31.03.2016
2. 1 2  AS Infortar aquires majority sharehold in AS Eesti Gaas Eesti Gaas, 23.02.2016
3. ↑  Gazprom sells its share in Eesti Gaas Eesti Gaas, 13.05.2016
4. ↑  The purchase of the B-shares of AS Eesti Gaas by AS Infortar Eesti Gaas, 02.09.2016
5. ↑  Trilini becomes full owner of Eesti Gaas news.err.ee, 13.12.2016 1

Ārējās saites
-------------

* *Infortar* vietne
**Maurīcijas bulbuls** (*Hypsipetes olivaceus*) ir zvirbuļveidīgo kārtas bulbulu dzimtas putns, kas endēms Maurīcijai.

Sākotnēji bija sistematizēta kā Reinjonas bulbula (*Hypsipetes borbonicus*) pasuga *H. borbonicus olivaceus*. Kā atsevišķu sugu izdalīja 1993. gadā.

Izskats
-------

Maurīcijas bulbuls; 1876—1878. gada zīmējums
Ķermeņa garums ap 24 cm. Tēviņi un mātītes ārēji līdzīgi, bet tēviņi ir nedaudz lielāki. 

Apspalvojums variē dažādās olīvzaļās un pelēkās nokrāsās, vēderam tonis dzeltenīgs. Galva olīvi pelēcīga; to rotā neliels, gandrīz pilnīgi melns cekuls. Knābis oranžs vai dzeltens, kājas iesārtas. Jaunuļu apspalvojums gaiši brūns, knābis — melngans.

Dzīvesveids
-----------

Sastopams gandrīz visa veida mežos, kaut arī dod priekšroku mūžzaļiem platlapju mežiem. Meklē barību arī gar meža nomalēm, krūmainās vietās un plantācijās. Dzīvo pāros vai nelielos bariņos. 

Ligzdošanas laikā pāris aizstāv savu nelielo teritoriju. Mātīte veido paviršu ligzdu kokā vai nelielā krūmā divu līdz deviņu metru augstumam. Perējumā parasti trīs olas, inkubācijas periods 15—16 dienas. Putnēnus baro abi vecāki.

Barība
------

Kā citi dzimtas pārstāvji, pārtiek galvenokārt no dažādiem augiem. Ēdienkarti papildina kokos dzīvojoši circeņi, tauriņi, kāpuri, zarkukaiņi, kā arī gekoni.

Apdraudējums
------------

Galveno apdraudējumu rada mežu izciršana, lai ierīkotu tējas plantācijas, kā arī savulaik salā introducētie krabjēdājmakaki (*Macaca fascicularis*), kas izposta ligzdas.

1970. gados bija atlikuši 200 Maurīcijas bulbulu pāru. 1993. gadā populāciju veidoja ap 280 pāru. Mūsdienās suga joprojām ir reta, tomēr populācija - stabila.

Atsauces
--------

1. 1 2 3  «Wildscreen Arkive». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2015. gada 23. janvārī. Skatīts: 2015. gada 27. martā.
2. 1 2  «BirdLife International». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 5. martā. Skatīts: 2015. gada 27. martā.
3. 1 2  Hypsipetes olivaceus Arhivēts 2014. gada 12. martā, *Wayback Machine* vietnē. Sarkanā grāmata
**Kaspars Tīmanis** (dzimis 1972. gada 26. maijā Jūrmalā) ir latviešu mūziķis.

Dzīvesgājums
------------

Dziedāt sāka 3 gadu vecumā bērnu ansamblī "Knīpas un Knauķi". Jūrmalas Mūzikas skolā (1979—1987) apguva klavierspēli un trombona spēli. Sekoja mācības Jāzepa Mediņa Mūzikas vidusskolā (1987—1991) un Latvijas Mūzikas Akadēmijā (1991—1997), kur viņš ieguva mākslas maģistra grādu trombona specialitātē. Līdztekus 1992. gadā viņš sāka muzicēt grupā Labvēlīgais Tips, bet sākot ar 1996. gadu kopā ar Normundu Jakušonoku spēlēt un dziedāt duetā "Karakums", kopš 1998. gada ir mūzikas festivāla Dziesma manai paaudzei skatuves menedžeris un dalībnieku koordinators. 2000. gadā kopā ar grupu Labvēlīgais Tips spēlēja Dailes teātra izrādē "Šveika jaunās dēkas". 2001. gadā grupas "Labvēlīgais Tips" sastāvā piedalījās Eirovīzijas dziesmu konkursa nacionālās atlases finālā.
2007. gadā kopā ar muzikālo apvienību "Bonaparti.lv" uzvarēja Eirovīzijas dziesmu konkursa Latvijas nacionālajā atlasē un pārstāvēja Latviju Eirovīzijas dziesmu konkursā Somijā.

Kā trombonists ir sadarbojies ar tādām grupām un māksliniekiem kā Prāta Vētra, Autobuss Debesīs, Līvi, *Republic*, Dakota, Linga, Roja, Los Amigos, *Two old babys*, Viktors Lapčenoks, Ēriks Loks, Žoržs Siksna, Ufo, Ingus Pētersons, Raimonds Pauls, Daiga Petkeviča, Arnis Mednis, Gunārs Rozenbergs, Roberts Gobziņš un citiem.
TV raidījumu "Dziesmu duelis" un "Brīnumzemes šovs" muzikāli pavadošo grupu dalībnieks.

Kaspars Tīmanis kandidēja 2017. gada Latvijas pašvaldību vēlēšanās no partiju apvienības "Tev Jūrmalai" un JKP.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Labvēlīgais Tips |
| --- |
|  |
| 
* **Andris Freidenfelds**
* **Normunds Jakušonoks**
* **Ģirts Lūsis**
* **Kaspars Tīmanis**
* **Artūrs Kutepovs**
* **Ainis Zavackis**
* **Pēteris Liepiņš**
* **Oskars Ozoliņš**
* *Andris Ābelīte*

 |
|  |
| Studijas albumi | 
* *Alumīnija cūka*
* *Pilots Antons Šmits*
* *Pumpa*
* *Tā, lūk, man iet*
* *Atkārtot!*
* *Eiropa mūs nesapratīs*
* *Mūzika iereibušiem cilvēkiem*
* *Naukšēnu disko*
* *Svīres tango*
* *Kurvis*
* *Kaste*

 |
|  |
| Izlases un pārizdevumi | 
* *Tipa labākās dziesmas*
* *Tipa dejas*
* *Alumīnija cūka (10 gadu jubilejas izdevums)*

 |
|  |
| Populārākās dziesmas | 
* *Alumīnija cūka*
* *Džins ar toniku*
* *Aijai*
* *Omnibuss*
* *Mans brālis Čikāgā*
* *Desmitais tramvajs*
* *Koka klucis Konstantīns*
* *Pīrādziņ, nāc ārā*
* *Laptops*
* *Paraparita*

 |
|  |
| Saistītie raksti | 
* Dziesma manai paaudzei

 |

 |
Austrumvācijas ampelmaņi
**Austrumvācijas ampelmaņi** (vācu: *Ampelmännchen*) ir Vācijas gājēju luksoforos redzamās cilvēka figūras.

Pirms Vācijas atkalapvienošanās 1990. gadā abām Vācijas daļām bija dažādas ampeļmaņu formas: Rietumvācijā bija vispārīga vīrišķa cilvēka figūra, bet austrumos — parasti "vīriešu" figūra ar cepuri. Pēc Vācijas apvienošanās bija plāni unificēt visas gājēju pāreju zīmes visā Vācijā, bet iedzīvotāju iebildumu dēļ tas nenotika. 2005. gada janvārī pieņēma lēmumu ieviest šīs figūras arī Rietumberlīnes gājēju luksoforos.

1961. gadā VDR mākslinieks Karls Peglavs (*Karl Peglau*) radīja ampelmaņa Austrumvācijas versiju. Māksliniekam bija bažas, ka komunistu valdība šos attēlus neapstiprinās, jo tie liksies pārāk buržuāziski (cepures dēļ).

Ampelmanis ir iemīļots nostalģijas simbols bijušajā Austrumvācijā, kas "izbauda priviliģēto statusu, jo tā ir viena no retajām Austrumvācijas iezīmēm, kas ir pārdzīvojusi dzelzs priekškara beigas, saglabājot savu popularitāti." Pēc Berlīnes mūra krišanas ampelmanis ieguva kulta statusu un kļuva par populāru suvenīru priekšmetu tūrisma biznesā.

Galerija
--------

* Austrumvācijas ampelmaņiAustrumvācijas ampelmaņi
* Ampelmaņa sieviešu formaAmpelmaņa sieviešu forma
* Austrumvācijas ampelmaņi kā suvenīriAustrumvācijas ampelmaņi kā suvenīri

Atsauces
--------

1. 1 2  «East German Loses Copyright Battle over Beloved Traffic Symbol». Deutsche Welle. 2006. gada 17. jūnijs. Skatīts: 2008. gada 6. decembris.
2. ↑  «Ampelmännchen is Still Going Places». Deutsche Welle. 2005. gada 16. jūnijs. Skatīts: 2008. gada 6. decembris.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Austrumvācijas ampelmaņi***.