recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***Sarsius*** ir lofogastrīdu kārtas un *Lophogastridae* dzimtas augstāko vēžu ģints. Sākotnējais nosaukums tai bija **Ceratolepis** Sars, 1883. Taču tā kā ar šādu nosaukumu senāk tika aprakstīta kukaiņu ģints *Ceratolepis* Chapuis 1869, tad 2016. gadā lofogastrīdu ģintij tika dots jauns nosaukums "Sarsius", par godu tās izveidotājam G. O. Sarsam. *Sarsius* ir monotipiska ģints (viena suga *Sarsius hamata*), kas pārstāv sīkus pelaģiskus vēzīšus, kuri dzīvo Klusajā okeānā uz austrumiem no Austrālijas.

Apraksts
--------

Karapakss ir blīvs un ļoti liels, sedz visus krūšu segmentus, aizmugurē nobeidzas krasi, neveidojot izvirzītus sānu stūrus. Karapaksa priekšpusē, līdzīgi kā *Lophogaster* ģintij, ir tridentāla pieres plātne. Antenas ir līdzīgas kā *Lophogaster* ģintij. Taču antenas eksopodītam ir īpatnēja forma. Tā ir šaura, savdabīgi izlocītas formas plātnīte, kuras malas ir gludas bez jebkādiem sariņiem. Krūšu kājas ir vājāk attīstītas, nekā Lophogaster. Pirmais pāris ir attīstījies par gnatopodiem. Pēdējais pāris (mātītēm) ir bez eksopodīta. Vēdera segmenti ir salīdzinoši īsi un šauri, ar nelieliem epimēriem. Pēdējais segments nav pārdalīts ar šķērsenisku šuvi. Telsons galā ir V-veidīgi šķelts divās daļās bez izteiktiem dzelkšņiem. Uropodi ir ļoti mazi, lancetveidīgi, no abām pusēm bārkstaini. To eksopodīti ir viendaļīgi.

Atsauces
--------

1. ↑  Zootaxa 4097l
2. ↑  Sars, G.O. (1883) Preliminary notices on the Schizopoda of H.M.S. Challenger Expedition. Forhandlinger i Videnskabsselskabet i Kristiania, 7, 17. lpp.
Arheoloģiskie izrakumi Čatalhjujukā
**Čatalhjujuka** bija ciemats, kas atradās mūsdienu Turcijas teritorijā, dienvidaustrumu virzienā no šīs valsts galvaspilsētas Ankaras. Šis ciemats uzplauka 6.-5. gadu tūkstotī p.m.ē. pateicoties savai atrašanās vietai — svarīgu tirdzniecības ceļu krustojumā. Čatalhjujuka aizņēma apmēram 13 ha lielu platību. Māju būvniecībā izmantoja saulē izkaltētus dubļu ķieģeļus un tās bija sabūvētas ļoti cieši viena pie otras un pat viena uz otras. Ieiet un iziet šajās mājās varēja, galvenokārt caur jumtu. Ciemata malējo māju ārējās sienas bija īpaši nostiprinātas, jo tās kalpoja arī kā ciemata aizsargsienas.

Čatalhjujuka tomēr tā arī nekad nekļuva par īstu pilsētu. No tās iedzīvotāju vidus nebija vēl izvirzījušies līderi, augstmaņi, kuri monopolizētu tirdzniecības sakarus un koncentrētu savās rokās varu un ienākumus, lai pārdalot tos, sāktu organizēt darbus un veidot pilsētai nepieciešamo infrastruktūru. Šajā gadījumā arī izpaužas tēze par sabiedrības zināšanu un tehnoloģiskā līmeņa atbilstības nepieciešamību tās iekšējai organizācijai.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 246590941
* LCCN: sh87000077
* GND: 4209688-1
* NKC: ge403336

 |

 |
**Kārlis Lāceklis** (dzimis 1904. gada 27. septembris, miris 1970. gadā) bija latviešu baptistu mācītājs, bijis Latvijas Baptistu draudžu savienības bīskaps laika posmā no 1944. līdz 1946. gadam.

Biogrāfija
----------

20. gadsimta 30. gados Lāceklis devis lielu ieguldījumu, apvienojot Jēkabpils un Krustpils baptistu draudzes. Ir ziņas, ka vēl 1938. gadā viņš kristījis Jēkabpils draudzē. Vācu okupācijas laikā (no 1941. līdz 1944. gadam) viņš bijis Jelgavas un Valmieras baptistu draudžu mācītājs. Kad iepriekšējais Latvijas Baptistu Draudžu bīskaps Rūdolfs Vītols (1899—1951) devās trimdā, reliģijai ļoti smagā laikā, 1944. gadā, bīskapa amatu pārņēma Kārlis Lāceklis. 1944. gadā no 11. līdz 12. novembrim Kārlis Lāceklis noturēja ārkārtas konferenci Rīgā, kurā mācītāji sprieda par draudžu darbu sakarā ar varas maiņu. Tika dibināta LBDS (Latvijas Baptistu Draudžu Savienības) Pagaidu padome, kuras priekšsēdētāja amatā līdz apcietināšanai 1946. gadā atradās Kārlis Lāceklis. Viens no formālajiem ieganstiem viņa apcietināšanai bijis tas, ka viņš neparakstīja LBDS nama atsavināšanas aktu (nams atradās Rīgā, Lāčplēša ielā 37, tajā padomju okupācijas gados darbojās Valsts Jaunatnes teātra krievu trupa). Pēc Lācekļa apcietināšanas par LBDS bīskapu ievēlēja mācītāju Andreju Rēdlihu (1894—1969).

Dokumenti liecina, ka Kārlis Lāceklis ieslodzījumā atradies no 1946. gada 29. marta līdz 1954. gada 29. martam, *Sevželdorlag* (Ziemeļu dzelzceļa nometnē), Komi APSR, Pečorā. Viņš atbrīvots 1956. gadā 22. oktobrī (Lieta Nr. 1920,P-10758,K).

Kad Kārlis Lāceklis atgriezās no izsūtījuma, viņš atsāka mācītāja darbu Kuldīgas baptistu draudzē. Jau 1958. gada novembrī Kuldīgas VDK nodaļas pilnvarotais Lācekli izsauca uz pārrunām. Kuldīgā viņš darbu turpināja līdz 1959. gada jūlijam, kad viņam tiek atņemtas tiesības būt draudzes mācītājam. Draudze skuma pēc mācītāja Lācekļa, tādēļ četrus gadus vēlāk lūdza Kuldīgas Izpildu komitejas priekšsēdētāju P. Liepu atjaunot Lācekli mācītāja amatā.

Pēdējā draudze, kurā sludināja Kārlis Lāceklis, bija Pitraga baptistu draudze Kurzemes jūrmalā. Netālu no Pitraga, Sīkraga Jaunklāvos, bija viņa pēdējā dzīvesvieta. 1970. gadā Pitraga draudzes svētku laikā Kārlis Lāceklis pēkšņi nomira. Pēc Kārļa Lācekļa nāves garīgo darbu Pitraga draudzē turpināja Andrejs Šterns (1943—2010), kurš LBDS bīskapa amatu pildījis no 1996. līdz 2002. gadam.

Kārļa Lācekļa dzīvesbiedre Veronika Lācekle (1904—2001) bija reliģiskas dzejas autore. Abi apbedīti Sīkraga kapos.

Ārējās saites
-------------

* LBDS bīskapi un ievērojami darbinieki LBDS
* Kārlis Lāceklis Nekropole
**Marija Albuleca** (rumāņu: *Maria Albuleț*; 1932. gada 16. maijs Breila — 2005. gada 17. decembris Ploješti) bija Rumānijas starptautiskā lielmeistare šahā (1985). Šaha turnīros piedalījusies arī ar vīra uzvārdu: *Marija Pogoreviči* vai *Marija Albuleca-Pogoreviči*.

Biogrāfija
----------

1950. gados bijusi viena no Rumānijas spēcīgākajām šahistēm. Rumānijas sieviešu šaha čempionātos 3 reizes (1951, 1955, 1956) izcīnījusi zelta medaļas, kā arī ieguvusi 2 sudraba (1953, 1972) un bronzas (1958) medaļas.

1957. gadā pārstāvējusi Rumānijas izlasi Pasaules šaha olimpiādē un komandu vērtējumā izcīnījusi sudraba medaļu.

1959. gadā Plovdivā piedalījusies Pasaules šaha čempiones izcīņas cikla pretendentu turnīrā, kurā dalījusi 12.-13. vietu.

Par panākumiem turnīros FIDE 1957. gadā Albulecai piešķīrusi starptautiskās meistares (WIM), bet 1985. gadā — starptautiskās lielmeistares (WGM) goda nosaukumu.

Pazīstama arī kā korespondencšahiste. Rumānijas izlases sastāvā piedalījusies 1. sieviešu korespondencšaha olimpiādē (1974–1979), kurā kopā ar komandu ieņēmusi 6. vietu.

Albulecas meita Marina Makropulu (dzimusi 1960. gadā kā Marina Pogoreviči) arī ir šaha lielmeistare (kopš 1981. gada), kas pārstāv Grieķiju.

Atsauces
--------

1. ↑  «Federaţia Română de Şah: Prezentare». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2018. gada 17. martā. Skatīts: 2016. gada 3. augustā.
2. ↑  OlimpBase :: Women's Chess Olympiads :: Maria Pogorevici
3. ↑  1959 Candidates Tournament
4. ↑  «1st Ladies Correspondence Chess Olympiad». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2015. gada 24. septembrī. Skatīts: 2016. gada 3. augustā.

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
**Sebacīnskābe** (dekāndiskābe, 1,8-oktāndikarbonskābe, HOOC−(CH2)8−COOH) pieder pie piesātinātajām divvērtīgajām karbonskābēm. Sebacīnskābes sāļus un esterus sauc par **sebacātiem** (no latīņu: *sebum* — 'speķis, tauki', *sebaceus* — 'tauku svece'). Sebacīnskābe ir kristāliska viela (bezkrāsaini plāksnīšveida kristāli), kas pavisam nedaudz šķīst ūdenī.

Iegūšana
--------

Iegūst rīcineļļas pārziepošanas produktu sausajā destilācijā.

Izmantošana
-----------

Lieto polimēru iegūšanai, hidraulisko šķidrumu, sveču ražošanā, kosmētikā. Sebacīnskābes esterus lieto kā polimēru plastifikatorus un smērvielas. Di-(2-etilheksil)sebacātu (DEHS) aerosola veidā lieto kā maztoksisku vielu augsti efektīvo (HEPA) gaisa filtru veseluma pārbaudei.

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Svarīgākās piesātinātās divvērtīgās karbonskābes |
| --- |
|  |
|  | 
* Skābeņskābe
* Malonskābe
* Dzintarskābe
* Glutārskābe
* Adipīnskābe
* Pimelīnskābe
* Korķskābe
* Azelaīnskābe
* Sebacīnskābe

 |

 |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* GND: 4792327-1

 |

 |
***Danske Bank Oyj*** (agrāk ***Sampo Pankki Oyj***) ir Somijas banku sfēras uzņēmums, kas pieder Dānijas *Danske Bank*. Līdz 2007. gadam tas piederēja *Sampo Oyj*. Galvenais birojs atrodas Helsinkos.

Vēsture
-------

1999. gada 13. oktobrī Somijas valdība ar tai piederošo banku uzņēmumu *Leonia Oyj* (agrāko *Postipankki Oyj* un *Suomen Vientiluotto Oyj*) un Somijas vadošais apdrošināšanas uzņēmums *Vakuutusyhtiö Sampo Oyj* (dibināts 1909. gadā) nolēma apvienoties. Apvienošanās stājās spēkā 2000. gada 31. decembrī, izveidojot uzņēmumu ar nosaukumu *Sampo-Leonia Oyj* (no 2001. gada *Sampo Oyj*).

Bankas logotips no 2007. līdz 2012. gadam
2001. gada februārī *Leonia* banka pārdēvēta par *Sampo Pankki*. 2001. gada februārī *Sampo Grupa* iegādājās banku *Mandatum Pankki*; turpmāk *Sampo Pankki* nodarbojās ar finanšu pakalpojumiem individuālajiem klientiem, bet *Mandatum* specializējās investīcijās un noguldījumos.

Līdz 2006. gadam *Sampo Pankki* bija iegādājies bankas visās Baltijas valstīs.

2007. gadā *Sampo Pankki* tika pārdots Dānijas Danske Bank.

Zīmols *Sampo Pankki* bankas mazumtirdzniecības operācijām Somijā tika izmantots līdz 2012. gada 15. novembrim, kad to pilnībā nomainīja *Danske Bank*.

Organizācija
------------

Banka ir organizēta trīs biznesa vienībās:

* personālā banku darbība (Somijā bankai ir gandrīz 1 miljons personālo klientu);
* biznesa banku darbība;
* korporatīvā un institucionālā banku darbība.

Bez tam *Danske Bank* paspārnē darbojas:

* *Danske Capital*, aktīvu pārvaldnieks;
* *Kiinteistömaailma*, nekustamo īpašumu frančīzes ķēde.

*Danske Bank* Latvijā
---------------------

2004. gadā *Sampo* Latvijā iegādājās 1996. gadā dibināto banku *Akciju sabiedrība Māras Banka*. 2005. gadā tā pārdēvēta par *Akciju sabiedrība Sampo Banka* un palielināts tās pamatkapitāls. 2008. gadā reorganizēta par *Danske Bank AS* filiāli Latvijā ar zīmola nosaukumu *Danske Banka*.

Atsauces
--------

1. ↑  Sampo Group, Annual Report 2000[novecojusi saite]
2. ↑  «Sampo Milestones». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2012. gada 27. augustā. Skatīts: 2012. gada 13. augustā.
3. ↑  Nimi muuttuu vuoden loppuun mennessä: Sampo Pankista tulee Danske Bank[novecojusi saite] (somiski)
4. ↑  Sampo Bank is now Danske Bank Archived 2016. gada 5. martā, *Wayback Machine* vietnē. Danske Bank, November 15, 2012
5. ↑  Sampo Banka, Akciju sabiedrība Archived 2012. gada 29. oktobrī, *Wayback Machine* vietnē. Lursoft
6. ↑  Danske Bank A/S filiāle Latvijā  Archived 2012. gada 29. oktobrī, *Wayback Machine* vietnē. Lursoft
7. ↑  Danske Bankas vēsture

Ārējās saites
-------------

* *Danske Bank* vietne
**Sebastiāns Lukāšs Kostolanskis** (slovāku: *Sebastián Lukáš Kostolanský*; dzimis 2006. gadā) ir Slovākijas FIDE meistars šahā (2018).

Biogrāfija
----------

Divus gadus pēc kārtas uzvarējis Slovākijas jauniešu šaha čempionātā U12 vecuma grupā (2017, 2018).

Pārstāvējis Slovākiju Eiropas un pasaules jauniešu šaha čempionātos dažādās vecuma grupās. 2018. gadā uzvarējis Eiropas Savienības jauniešu ātrā šaha čempionātā U12 vecuma grupā, bet šaha ātrspēlē šajā pašā vecuma grupā bijis otrais. 2019. gadā Bratislavā uzvarējis Eiropas jauniešu šaha čempionātā O14 vecuma grupā. 2019. gadā dalījis pirmo vietu Bratislavas apgabala šaha čempionātā vīriešiem.

Atsauces
--------

1. ↑  MSR 2018 deti a mladeze CH12
2. ↑  MSR 2017 deti a mladeze kategoria CH12
3. ↑  European Union Youth Rapid Championship 2018 U12
4. ↑  European Union Youth Blitz Championship 2018 U12
5. ↑  European Youth Chess Championships 2019 Open U14
6. ↑  Majstrovstvá Bratislavského kraja v šachu 2019 - 100-ročnica MBA

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
**Kārlis Kristaps fon Līvens** (vācu: *Carl Christoph von Lieven*, 1767—1844) bija Krievijas impērijas armijas infantērijas ģenerālis un izglītības darbinieks. Tērbatas mācību apgabala kurators (1817—1828), Krievijas impērijas Tautas izglītības ministrs (1828—1833).
Cēlies no senas vācbaltiešu dzimtas Līveniem.

Dzīvesgājums
------------

Dzimis 1767. gada 1. februārī (pēc VS) Kijevas komendanta Krievijas impērijas armijas ģenerālmajora Otto Andreasa Heinriha fon Līvena (1726-1781) un viņa sievas Šarlotes Margaretas (1742-1828) ģimenē. Pēc tēva nāves 1783. gadā Katrīna II viņa māti pieņēma Pēterburgas galmā par viņas mazbērnu audzinātāju. 
Kārlis Kristaps Līvens jau bērnībā uzsāka karadienestu Krievijas armijā, piedalījās krievu-zviedru karā (1788—1790) un 1791. gadā bija kņaza Potjomkina štāba adjutants Krievu—turku kara (1787—1792) laikā. 1794. gadā komandēja Tulas musketieru pulku kaujās pret Koscjuško sacelšanās dalībniekiem Polijā. 
1797. gadā viņu paaugstināja par ģenerālmajoru un viņš apprecēja Zantes muižas īpašnieci Vilhelmīni Ostenzakenu (1778-1818). 
1799. gadā Līvenu iecēla par Preobraženskas gvardes pulka komandieri, vēlāk par Arhangeļskas kara gubernatoru (1799–1800) un paaugstināja par ģenerālleitnantu. 1799. gadā viņa mātei un brāļiem piešķīra grāfa titulu.

Pēc ķeizara Pāvila I gāšanas no troņa ģenerāli Līvenu atvaļināja no armijas un viņš 1801. gadā apmetās uz dzīvi Zantes muižā.
Šajā laikā viņš pievērsās piētisma kustībai un dibināja Bībeles biedrību.
1817. gadā grāfu Kārli Līvenu iecēla par Tērbatas mācību apgabala kuratoru, viņš panāca lielāku valsts finansējumu Tērbatas Universitātes attīstībai. Pēc dzimtbūšanas atcelšanas Baltijas guberņu zemnieku skolu sistēmu pakļāva luterāņu baznīcas konsistorijām. 

Pēc Dekabristu sacelšanās apspiešanas viņu 1826. gadā iecēla par Augstākās krimināltiesas locekli apsūdzību izskatīšanai, 1826. gadā ķeizars Nikolajs I viņa mātei un visiem viņas pēcnācējiem piešķīra kņazu titulu. 1827. gadā Līvenu paaugstināja par infantērijas ģenerāli.
1828. gadā viņš sāka pildīt Krievijas impērijas Tautas izglītības ministra pienākumus (1828—1833).

1833. gadā viņš atgriezās Kurzemes guberņā, kur uzcēla Balgales muižas (*Balgalln*) kungu māju. 

Miris 1844. gada 31. decembrī Balgales muižā.

Literatūra
----------

* Friedrich Busch. Der Fürst Karl Lieven und die Kaiserliche Universität Dorpat unter seiner Oberleitung. Karow, Dorpat/Leipzig 1846, (Digitalisat)
* Genealogisches Handbuch der fürstlichen Häuser 5, Band 19 der Gesamtreihe, C. A. Starke Verlag, Limburg (Lahn) 1959, S. 467
* Alexander Liven: *Urkunden und Nachrichten zu einer Familiengeschichte der Barone, Freiherren, Grafen und Fürsten Lieven*, Band 2, Mitau 1911, S. 443

Atsauces
--------

1. ↑  Baltische Historische Kommission
2. ↑  Lieven, Christoph Heinrich v. Baltische Historische Kommission (BHK), 2019

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 22907616
* GND: 117000795
* SUDOC: 262367416

 |

 |
**Aleksandra I sala** (krievu: *остров Александра I*, angļu: *Alexander I Island*, spāņu: *isla Alejandro I*) ir sala Antarktīdā, Belinshauzena jūras dienvidaustrumu piekrastē, Antarktīdas lielākā sala un 28. lielākā Pasaulē. No kontinenta to atdala Margeritas līcis ziemeļaustrumos un ar šelfa ledāju pildītais Džordža VI šaurums austrumos un dienvidos. Sala izstiepta ziemeļu—dienvidu virzienā. Krasta līnija stipri izrobota, rietumu krastā vairāki līči, ko pilda šelfa ledāji: dienvidrietumos Baha šelfa ledājs, bet rietumos starp Aleksandra I salu un netālajām Rotšilda, Šarko un Latadija salām — Vilkinsa šelfa ledājs. Salas lielākā daļa klāta ar ledu; ziemeļdaļā paceļas Duglasa grēda ar augstāko virsotni Stīvensona kalnu (2987 m).

Salas ziemeļrietumu piekrasti 1821. gada 28. janvārī atklāja Krievijas polārā ekspedīcija Fabiāna fon Belinshauzena un Mihaila Lazareva vadībā un nosauca par godu tajā laikā valdošajam Krievijas imperatoram Aleksandram I par **Aleksandra I Zemi** (*Земля Александра I*). 1936./1937. gadā tika atklāts Džordža VI šaurums, kas salu atdala no kontinenta un zeme tika pārdēvēta par salu.

Kopš 1961. gada salas austrumu krastā darbojas Lielbritānijas vasaras polārstacija Fosilblafa.

Atsauces
--------

1. ↑  ASV Ģeoloģijas dienesta Ģeogrāfisko nosaukumu informācijas sistēma *(USGS GNIS)*: Aleksandra I sala

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 246936203
* LCCN: sh2006003313
* GND: 4343137-9

 |

 |
**Stanislavs Sitenfelds** (franču: *Stanislaus Sittenfeld*, poļu: *Stanisław Sittenfeld*; 1865. gada 11. jūlijs Pjotrkova Tribunalska — 1902. gada 15. jūnijs Davosa) bija poļu izcelsmes Francijas šahists.

Biogrāfija
----------

Piedzimis tagadējā Polijā. 1884. gadā pārcēlies uz dzīvi Parīzē. Piedalījies šaha kafejnīcas *Café de la Régence* un divas reizes (1890, 1892) izcīnījis 3. vietu (abas reizes uzvarējis Alfonss Gecs). Nospēlējis vairākus mačus ar tā laika vadošajiem Parīzes šahistiem. 1891. gadā cīnījies neizšķirti ar Žanu Taubenhausu un uzvarējis Davidu Janovski. 1892. gadā zaudējis Davidam Janovskim, bet 1893. gadā viņu savstarpējais mačs beidzies neizšķirti. 1901. gadā Parīzē četru šahistu turnīrā dalījis 1.—2. vietu ar Ādolfu Albinu.

No 1898. līdz 1899. gadam dzīvojis Riodežaneiro un piedalījies Brazīlijas šaha attīstībā. Bijis viens no Riodežaneiro šaha kluba dibinātājiem.

Atsauces
--------

1. ↑  Heritage des echecs Francais: Stanislaus Sittenfeld

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
**Dunguaņa** (ķīniešu: 东莞, piņjiņs: *Dōngguǎn*) ir prefektūras līmeņa pilsēta Guandunas provincē Ķīnas dienvidos, viena no Pērļu upes deltas aglomerācijas pilsētām. Izvietojusies provinces vidusdaļā, dienvidos robežojas ar Šeņdžeņu, austrumos ar Huidžou, bet ziemeļos ar provinces galvaspilsētu Guandžou. Nozīmīgs rūpniecības centrs un dzelceļa transporta mezgls.

Dunguaņa kā apriņķa līmeņa pilsēta tika izveidota 1985. gadā, bet jau 1988. gadā reorganizēta par prefektūras līmeņa pilsētu. Vēlākajos gados notika strauja ekonomikas pārorientēšana no lauksaimniecības uz rūpniecību. Iedzīvotāju skaits Dunduaņā izaudzis no 92 tūkstošiem 1950. gadā un 552 tūkstošiem 1990. gadā līdz vairāk kā 8 miljoniem 2010. gadā. Trīs ceturtdaļas no pilsētas iedzīvotājiem ir iebraucēji no citām Ķīnas daļām.

Galvenās rūpniecības nozares ir elektronika un sakaru līdzekļi. Pilsētā atrodas *DuPont*, *Samsung Electronics*, *Nokia*, *Coca-Cola*, *Nestlé* un *Maersk* ražotnes. Dunguaņa ir ceturtais lielākais Ķīnas eksporta reģions pēc Šanhajas, Šeņdžeņas un Sudžou.

Pilsēta ierindota 13. vietā *Forbes* Ķīnas inovatīvāko pilsētu sarakstā, kā arī 18. vietā *Foreign Policy* pasaules dinamiskāko pilsētu sarakstā.

Dunguaņa bija viena no 2019. gada FIBA Pasaules kausa norises pilsētām.

Pilsēta atrodas mitrā subtropiskā klimata zonā. Rietumu daļa atrodas līdzenumā, austrumu daļa kalnaina. Gada vidējā temperatūra ir 22,7 °C un vidējais nokrišņu daudzums 1787 mm.

Atsauces
--------

1. ↑  ; Ķīnas Tautas Republikas Septītā nacionālā tautskaite.
2. ↑  Cara Parks. «The Most Dynamic Cities of 2025». *Foreign Policy* (en-US). Arhivēts no oriģināla, laiks: 2019-06-12. Skatīts: 2019-06-13.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Dunguaņa***.

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Guandunas prefektūras līmeņa municipalitātes |
| --- |
|  |
| 
* Cjinjuaņa
* Čaodžou
* Dunguaņa
* Dzjanmeņa
* Dzjejana
* Džaņdzjana
* Džaocjina
* Džuhai
* Džunšaņa
* Fošaņa
* **Guandžou**
* Hejuaņa
* Huidžou
* Jandzjana
* Juņfu
* Maomina
* Meidžou
* Šaņtou
* Šaņvei
* Šaoguaņa
* Šeņdžeņa

 |

 |


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 130929690
* GND: 4249642-1

 |

 |
**Joda skaitlis** jeb **jodskaitlis** rāda, cik gramu joda iespējams pievienot 100 g nepiesātināta organiskā savienojuma, kas satur dubultsaites (piemēram, tauku). Jodu taukos var pievienot tie karbonskābju ogļūdeņražu atlikumi, kuros ir divkāršā saite. Jo vairāk divkāršo saišu ir karbonskābju ogļūdeņraža atlikumā, jo vairāk joda tas var pievienot. Nepiesātinātākiem savienojumiem jodskaitlis ir augstāks. Aromātisko ogļūdeņražu benzola gredzens ar jodu nereaģē, tādēļ ar jodskaitli var novērtēt nepiesātināto ogļūdeņražu piemaisījumus aromātiskajos ogļūdeņražos. Visbiežāk jodskaitli lieto tauku un taukskābju analīzēs.

Lai noteiktu joda skaitli, analizējamos taukus vai eļļu izšķīdina tetrahlorogleklī vai hloroformā un pievieno zināmu daudzumu titrēta ICl vai IBr šķīduma ledus etiķskābē. Ļauj reaģēt 1—2 stundas. Pēc tam pievieno 10% KI šķīdumu un attitrē ar nātrija tiosulfātu brīvo jodu, kas izdalījies no neizreaģējušā ICl vai IBr.[1]

Atsauces
--------

1. ↑  Вейганд-Хильгетаг. *Методы эксперимента в органической химии*. Химия, 1968, 102. lpp.
**Oldržihs Durass** (čehu: *Oldřich Duras*; 1882. gada 30. oktobris, Kladno — 1957. gada 5. janvāris, Prāga) bija čehu izcelsmes Austroungārijas un Čehoslovākijas starptautiskais lielmeistars šahā (1950).

Biogrāfija
----------

No 1903. gada līdz 1914. gadam bijis viens no spēcīgākajiem šahistiem Eiropā. 1908. gadā dalījis pirmo vietu ar Akibu Rubinšteinu Barmenas šaha turnīrā. 1908. gadā kopā ar Kārli Šlehteru un Gēzu Maroci dalījis pirmo vietu Vīnes starptautiskajā šaha turnīrā. Šajā pašā gadā ar Šlehteru dalījis arī pirmo vietu Prāgas turnīrā. 1912. gadā Breslavā dalījis pirmo vietu ar Akibu Rubinšteinu 18. Vācijas šaha savienības kongresā. Vēlākajos gados daudz nodarbojies ar šaha kompozīciju. Pirmo etīdi publicējis 1900. gadā, pēc tam sacerējis aptuveni 50 etīdes. Tiek uzskatīts par tā sauktās "čehu skolas" pamatlicēju šaha kompozīcijā. Strādājis arī par šaha nodaļas redaktoru avīzē *Česke slovo* (1922—1931).

FIDE Durasam 1950. gadā kā pirmajam no čehu šahistiem piešķīra starptautiskā lielmeistara (GM) goda nosaukumu par viņa vēsturiskajiem sasniegumiem šaha turnīros 20. gadsimta pirmajā pusē.

Atsauces
--------

1. ↑  Barmen 1905
2. ↑  Vienna (1908)
3. ↑  Prague (1908)
4. ↑  18th DSB Kongress (1912)

Ārējās saites
-------------

* Oldržihs Durass šahista profils vietnē chessgames.com
* Oldržihs Durass šahista profils vietnē 365chess.com
* Oldržihs Durass šahista kompozīcijas vietnē "Chess Problem Database Server"

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 53756313
* LCCN: no97048177
* ISNI: 0000 0000 5567 0440
* GND: 1015331009
* NKC: jk01023332

 |

 |
Konrāda fon Fītinghofa laikā Tallinā kaltais artigs.
**Konrāds no Fītinghofas** jeb **Konrāds Fitinghofs** (latīņu: *Conradus de Vytinghove*, vācu: *Conrad von Vytinghove,* miris 1413. gada 14. februārī) bija Livonijas ordeņa mestrs no 1401. gada 21. oktobra līdz savai nāvei 1413. gadā.

Konrāds fon Fītinghofs ieradās Livonijā no Vestfālenes un no 1387. līdz 1393. gadam bija Aizkraukles komturs, no 1396. līdz 1401. gadam Vīlandes komturs. 1401. gadā tika ievēlēts par Livonijas ordeņa mestru. 1409. gadā viņš noslēdza separātu miera līgumu ar Lietuvas dižkunigaiti Vītautu Dižo, tāpēc viņa vadītie Livonijas ordeņa spēki nepiedalījās Tanenbergas kaujā, kurā tika sagrauta Vācu ordeņa varenība.

Dokumenti
---------

>  Rusova hronika par mestru Konrādu:  
> 
> 
> 
> 
> 
> > "Konrāds Fitinghofs, 30. Vācu ordeņa mestris. Mestŗa amatu Konrāds Fitinghofs sāka pildīt 1402. gadā. Viņš veda lielu karu ar Pliskavas krieviem, un lielā kaujā pie Modas upes nokāva 7000 krievu un ļoti daudz noslīcināja upē. Pēc tādas uzvaras mestris gribēja dzīties ienaidniekiem pakaļ, bet tā kā Polijas ķēniņš Jagailis un Lietavas lielfirsts Vitolds ļoti apdraudēja Prūsiju, tad viņš devās atpakaļ, lai palīdzētu Prūsijai.
> > 
> 
> 
> 
> > 
> > Šī mestra laikā, 1407.gadā, iesāka celt sv. Brigitas klosteri Marientālā, vienu jūdzi no Rēveles. Trīs bagāti Rēveles tirgoņi, Heinrihs Švalbergs, Heinrihs Huksers un Gerlahs Krūse, kuri šim nolūkam bija atdevuši visu savu mantu, skaitāmi par klostera dibinātājiem. Viņi tapa arī par klostera brāļiem. Heinrihs Švalbergs bija klostera celtnieks un strādāja pie klostera 29 gadus, šinī klosterī dzīvoja mūki un mūķenes, bet bija šķirti vieni no otriem ar mūra sienu".
> > 
> > 
> > 
> 
> 
>

Skatīt arī
----------

* Livonijas ordeņa mestri

| Politiskie un sabiedriskie amati un pozīcijas |
| --- |
| Priekštecis: **Vennemars fon Brigenejs**  |  **Livonijas Ordeņa mestrs** 1401. gads - 1413. gads | Pēctecis: **Dītrihs Torks**  |
**Austrumu kiangs** (*Equus kiang holdereri*) ir kianga (*Equus kiang*) pasuga, kas ir vislielākais no visām kianga pasugām. Augums skaustā ir apmēram 1,42 m.

Austrumu kiangi nosacīti tiek uzskatīti par grupu, kurai ir visdrošākās izdzīvošanas iespējas, jo pasaules zoodārzos mitinās tieši austrumu kiangi. Ir zināms, ka pasaules zoodārzos mīt apmēram 74 austrumu kiangi. Domājams, ka Ķīnas zoodārzā mīt vēl 4 kiangi, bet dati nav pārbaudāmi, toties Indijas zoodārzos nav neviena kianga. Rīgas zoodārzā ir viena no lielākājām austrumu kiangu saimēm pasaulē. Par austrumu kiangu populāciju savvaļā ir ļoti ierobežota informācija, jo austrumu kiangs savvaļā dzīvo tikai Ķīnas teritorijā. To skaits varētu būt apmēram 10 000—30 000 kiangu, kas mitinās Arjin Kalnu dabas rezervātā. Ķīnā

Atsauces
--------

1. ↑
2. ↑  Patricia D.Moehlman "Equids:Zebras, Asses and Horses"
3. ↑  The Tribune, Chandigarh, India - Jammu & Kashmir
4. ↑  «Arhivēta kopija». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2008. gada 19. maijā. Skatīts: 2009. gada 10. janvārī.

Ārējās saites
-------------

* Video: Austrumu kiangs
**Naratoloģija** (no franču: *narrative*, kas savukārt no latīņu: *narrare* — 'stāstīt, vēstīt') ir zinātne, kas pēta stāstījumu jeb naratīvu, tā struktūru un veidus, kā tie ietekmē mūsu uztveri. Vārds var attiekties uz jebkuru sistemātisku pētījumu par stāstījumu vai tā struktūru, praksē šī termina izmantošana ir daudz ierobežotāka.[*nepieciešama atsauce*] Tas ir angliskojums franču vārdam *narratologie*, ko pirmais izmantoja Cvetans Todorovs (*Grammaire du Décaméron*, 1969). Terminu izmanto arī runājot par darbiem, kas ir veidoti pirms šī termina izveides. Teorētiskā izcelsme ir izsekojama līdz Aristotelim (*Poētika*), bet moderna naratoloģija ir sākusies ar krievu formālistiem: Vladimiru Propu (*Tautu pasaku morfoloģija*, 1928) un Mihailu Bahtinu (teorijas par heteroglosiju, dialogismu, un hronotopiju grāmatā *Dialogiskā iztēle,* 1975).

Vēsture
-------

Naratoloģijas izcelsme ir spēcīgi saistīta ar strukturālistu mērķi ieviest formālu sistēmu, kā aprakstīt jebkādu stāstījuma saturu.

1966. gadā īpašs žurnāla *Communications* izdevums izrādījās ļoti ietekmīgs, tiekot uzskatīts par programmu pētniecībai šajā jomā un pat manifests. Tajā iekļauti raksti, ko rakstījuši autori: Rolāns Barts, Klods Bremonds,
Žerārs Ženette, Aļģirds Greims, Cvetans Todorovs un citi, kuri savukārt bieži atsaucās uz Vladimira Propa darbiem (1895—1970).

Džonatans Kullers (2001) apraksta naratoloģiju kā vairāku daļu kopumu: 

> 
> ir pieņemts, ka naratīva teorijā ir nepieciešama atšķirība starp "stāstu" jeb darbību secību, kas aprakstīta neatkarīgi no tā, kādas domas šis stāsts izraisa, un "diskurss" jeb tās domas un atziņas, ko šis stāstījums izraisa.'
> 
> 
>

Izmantošana
-----------

Apzīmēt darbu, kā naratoloģisku ir zināmā mērā atkarīgs vairāk no akadēmiskās disciplīnas, kurā darbs ir, nekā teorētiskus variantus, kurā tas varētu būt. Metodi var izmantot jebkuram stāstījumam, un naratoloģijas sākumā bieži tika izmantoti neliterāri darbi. Tomēr terminu "naratoloģija" visbiežāk izmanto literatūras teorijā un literatūras kritikā, kā arī filmu teorijā un (mazākā mērā) filmu kritikā. Naratoloģisku metodiku izmanto arī netipiskos gadījumos, piemēram, sociolingvistiskos pētījumos par mutvārdu stāstiem (Viljams Labovs) un sarunu analīzē, vai diskursa analīzē, kas nodarbojas ar stāstiem, kas rodas spontāni verbālu sarunu laikā. Tas ietver arī pētījums par videospēlēm, grafiskiem romāniem, "bezgalīgo audeklu" jeb interneta komiksiem, un stāstījuma skulptūrās, kas saistīti ar topoloģiju un grafu teorijā.
Tomēr komponentu analīzes veidā, kurā nareme jeb stāstījuma struktūras pamatvienība arī tiek uzskatīta par pamata vienību, vēstījuma struktūra varētu ietilpt tādās jomās, kā valodniecība, semiotika, vai literatūras teorija.
**Artūrs Bērziņš** (dzimis 1983. gada 20. aprīlī Rīgā) ir latviešu multimākslinieks. Darbojas glezniecības, datorgrafikas, mūzikas un audiovizuālās mākslas jomās.

Biogrāfija
----------

Artūrs Bērziņš dzimis 1983. gada 20. aprīlī, Rīgā. No 2000. līdz 2005. gadam mācījies J. Rozentāla Rīgas Mākslas vidusskolā. Pēc tam uzsācis studijas Latvijas Mākslas akadēmijas Vizuālās Mediju mākslas nodaļā, kur 2009. gadā iegūts bakalaura un 2012. gadā arī maģistra grāds.

Mākslas laukā aktīvi sācis darboties 1990. gadu beigās ilustrējot mūzikas disku vākus. Izstādēs regulāri piedalās kopš 2001. gada. Latvijas Mākslinieku savienības biedrs kopš 2011. gada.
Kopš 2009. gada Rīgā bijušas piecas personālizstādes. Veidojis reklāmas dažādiem uzņēmumiem un valsts iestādēm. 1998. gadā izveidojis gotiskā roka grupu Diadema, kurai režisējis vairākus videoklipus. 2004. gadā izveidojis eksperimentālās elektronikas projektu *Lenoras Sapņi/Koronar*. Režisējis arī vairākas animācijas filmas un 2009. gadā arī īsfilmu *Strupceļš*. Bijis arī vairāku filmu mūzikas autors.
Ieguvis plašāku atpazīstamību Eiropā 2015. gadā, kad veidoja diska vāciņa noformējumu britu smagā metāla grupai *Cradle of Filth*.

Daiļrades raksturojums
----------------------

Artūrs Bērziņš par savas darbības galveno jomu uzskata glezniecību. Strādā gan ar audeklu un otām, gan arī kombinējot to ar digitālo fotomākslu. Daudzi darbi ar savu provokatīvo raksturu sabiedrībā guvuši neviennozīmīgu reakciju. Darbu galvenā tematika — sievietes/vīrieša attiecības, cilvēka iekšējo pretrunu jautājumi, mēģinājumi izdzīvot sociālo prakšu tīklojumos, — autora darbos tiek risināta ar izsmalcinātu fantasmagoriju palīdzību. Vairāki darbi veltīti dažādām sociālām un politiskām problēmām.

Atsauces
--------

1. ↑  «Arhivēta kopija». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2015. gada 1. aprīlī. Skatīts: 2015. gada 11. maijā.
2. ↑  «Arhivēta kopija». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 5. martā. Skatīts: 2015. gada 11. maijā.
3. ↑  «Pasauli satraucis latviešu mākslinieka darbs». Delfi. 2014. gada 13. janvāris. Skatīts: 2015. gada 11. maijā.

Ārējās saites
-------------

* Oficiālā tīmekļa vietne
**Marianna Šaština** (ungāru: *Sastin Marianna*; dzimusi 1983. gada 10. jūlijā) ir ungāru brīvā stila cīkstone, 2013. gada Pasaules un 2015. gada Eiropas spēļu čempione, vairāku pasaules un Eiropas čempionātu medaļniece.

Biogrāfija
----------

Marianna Šaština dzimusi 1983. gadā Mošonmaģarovārā. Ar brīvo cīņu sāka nodarboties 1992. gadā. Viņas starptautiskā karjera sākās ar dalību 1999. gada Eiropas junioru meistarsacīkstēs Budapeštā. 2005. gadā viņa ieguva Pasaules čempionāta sudraba medaļu. 2006. gadā viņa kļuva par pasaules čempionāta bronzas medaļnieci, bet 2007. gadā - par Eiropas čempionāta sudraba medaļnieci. 2008. gadā viņa izcīnīja Eiropas čempionāta bronzas medaļu, bet Pekinas olimpiskajās spēlēs viņai bija tikai 15. vietā. 2009. gadā viņa kļuva par Pasaules čempionāta bronzas medaļnieci. 2010. gadā viņa izcīnīja Eiropas čempionāta bronzas medaļu. 2011. gadā viņa kļuva par Pasaules čempionāta sudraba medaļnieci. 2012. gadā viņa piedalījās olimpiskajās spēlēs Londonā, bet astotdaļfinālā zaudēja ukraiņu cīkstonei Jūlijai Ostapčukai un ieguva tikai 11. vietu. 2013. gadā viņa uzvarēja pasaules čempionātā, finālā pieveicot Bulgārijas pārstāvi Taibi Juseinu. 2015. gadā Šaština bija Eiropas spēļu dalībniece svara kategorijā 60 kg. Pēc trīs uzvarām viņa finālā pārspēja arī krievieti Svetlanu Ļipatovu un kļuva par spēļu čempioni. 2019. gadā kļuva par Eiropas čempionāta bronzas medaļniece.

Atsauces
--------

1. ↑  «Шаштин Марианна» (krievu). news.sportbox.ru. Skatīts: 2020-04-21.

Ārējās saites
-------------

* *Olympedia* profils (angliski)
* FILA profils (angliski)
**Jērans Alberts Kazimirs Ērnrūts** (*Göran Albert Casimir Ehrnrooth*, dzimis 1931. gada 6. aprīlī, miris 2015. gada 8. jūlijā) bija Somijas uzņēmējs. Bijis uzņēmuma *Kymmene* izpilddirektors, *Nokia* padomes priekšsēdētājs.

Biogrāfija
----------

Kazimirs Ērnrūts dzimis vēlākā bankas *Pohjoismaiden Yhdyspankki* izpilddirektora Jērana Ērnrūta ģimenē kā vecākais dēls. Jurista diplomu ieguva Helsinku universitātē.

1958. gadā Kazimirs Ērnrūts sāka strādāt ģimenes kontrolētā akmeņogļu un naftas tirdzniecības uzņēmumā *Petko Ab Oy* par izpilddirektoru. Ērnrūtam nobrieda konflikts ar valsts kontrolēto naftas pārstrādes uzņēmuma *Neste* izpilddirektoru Uolevi Rādi, līdz 1960. gadā viņš pārdeva pusi *Petko* kapitāldaļu *British Petroleum*. Uzņēmums pārdēvēts par *BP-Petko Oy*, un 1965. gadā pilnībā pārdots BP.

1962. gadā Ērnrūts sāka darboties kokapstrādes uzņēmumā *Kaukas Oy Ab* par menedžeru, un 1967. gadā kļuva par tā izpilddirektoru. 1986. gadā *Kaukas* apvienojās ar *Kymi–Strömberg*, un Ērnrūts kļuva par jaunā uzņēmuma *Kymmene* izpilddirektoru.

Kazimirs Ērnrūts darbojās arī citu uzņēmumu padomēs: *Suomen Yhdyspankki*, *Nokia* (no 1992. līdz 1999. gadam bija *Nokia* padomes priekšsēdētājs), *Finvest*, *EQ Online*, *Cargotec*. No 2003. līdz 2009. gadam Ērnrūts bija sprāgstvielu ražotāja *Forcit Oy* padomes priekšsēdētājs.

Ārējās saites
-------------

* Vuorineuvos Casimir Ehrnrooth kansallisbiografia.fi
* Casimir Ehrnrooth[novecojusi saite] genealogics.org

  



| Uzņēmējdarbība |
| --- |
| Priekštecis: **Mika Tīvola**  |  ***Nokia* padomes priekšsēdētājs** 1992—1999 | Pēctecis: **Jorma Ollila**  |
***Fornarīna*** (itāļu: *La fornarina*; zināma arī kā ***Jaunas sievietes portrets***) ir itāļu augstākās renesanses gleznotāja Rafaēla glezna, kas tapusi starp 1518. un 1519. gadu. Tā atrodas Nacionālās antīkās mākslas galerijas kolekcijā Barberīni pilī Romā.

Ir iespējams, ka glezna bija mākslinieka studijā viņa nāves brīdī 1520. gadā un, ka to izmainīja un pēc tam pārdeva viņa asistents Džulio Romano. 16. gadsimtā glezna atradās Santafioras grāfienes, romiešu augstmanes, mājā, un pēc tam kļuva par hercoga Bonkompanji īpašumu, līdz nonāca Nacionālās antīkās mākslas galerijā, kur atrodas arī šobrīd.

Sieviete tradicionāli tiek atpazīta kā *fornarina* (cepēja) Margarita Luti, Rafaēla Romas mīļākā, lai arī tas ir ticis apšaubīts. Sieviete ir attēlota ar austrumnieciska stila cepuri un kailām krūtīm. Viņa veic kustību, lai nosegtu kreiso krūti ar kreiso roku; viņu izgaismo spēcīga gaisma no ārpuses. Viņas kreisajai rokai ir apsieta šaura lente ar mākslinieka parakstu, RAPHAEL URBINAS. Izteikts minējums, ka labā roka uz kreisās krūts norāda uz krūts vēzi; tas attēlots klasiskā mīlas pozā. Cits minējums ir tāds, ka viņa aizskar savu kreiso krūti, lai atgādinātu sev, ar kuru krūti viņa pēdējoreiz baroja bērnu; bērns ir no renesanses gleznotāja Rafaēla.

Rentgena analīze norāda, ka gleznas fonā sākotnēji bijusi Leonardo stila ainava vietā, kur aug mirtes krūms, kas bija svēts augs Venerai, mīlas un kaisles dievietei.

*La velata*, cits Rafaēla portrets, kur attēlota tā pati sieviete

Atsauces
--------

1. ↑  Galleria Borghese Archived 2012. gada 19. maijā, *Wayback Machine* vietnē..
2. ↑  Karloss Igo Espinels. «The portrait of breast cancer and Raphael's La Fornarina», 2002. gada 21. decembrī. Skatīts: 2017. gada 18. oktobrī.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Fornarīna***.
* Oficiālā tīmekļa vietne (itāliski) (angliski)
* Apraksta lapa artonline.it (itāliski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 182379281
* GND: 4630533-6
* SUDOC: 061731943
* BNF: cb145266332 (data)

 |

 |
***Verona*** ir igauņu dziedātāju Koita Tomes un Lauras Peldveres izpildīta dziesma. Dziesma pārstāvēja Igauniju 2017. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Kijevā. *Verona* sarakstīja Svens Lehmuss. Dziesma tika izdota ciparu lejupielādei 2017. gada 30. janvārī. Vēlāk dziesma tika izdota itāļu valodā, jo Verona ir pilsēta Itālijā, kurā norsinājās Viljama Šekspīra darba "Romeo un Džuljeta" sižets. Lugas varoņu mīlas stāsts un pati pilsēta dziesmā tiek pieminēta vairākas reizes.

*Eesti Laul* 2017
-----------------

2016. gada 8. novembrī tika paziņots, ka Koits un Laura piedalīsies *Eesti Laul 2017* — Igaunijas nacionālajā atlasē 2017. gada Eirovīzijas dziesmu konkursam. Duets piedalījās otrajā pusfinālā 2017. gada 18. februārī, gūstot 2. vietu kopvērtējumā — 1. vietā pēc skatītāju vērtējuma un 5. pēc žūrijas balsojuma. 4. martā notikušajā finālā viņi tika tālāk uz superfinālu ar 2. vietu — 1. vietā pēc skatītāju vērtējuma un 6. pēc žūrijas balsojuma. Superfinālā viņi uzvarēja televīzijas balsojumā un ieguva tiesības izpildīt *Verona* 2017. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā.

2017. gada Eirovīzijas dziesmu konkurss
---------------------------------------

2017. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā galvenajiem vokālistiem Koitam un Laurai pievienojās trīs fona vokālisti. Igaunija savu dziesmu izpildīja otrā pusfināla otrajā pusē ar 17. kārtas numuru. Dziesmas izpildījuma laikā notika problēma ar Lauras mikrofonu, tāpēc dziesmas pirmā rindiņa nebija dzirdama klausītājiem. Pēc 85 punktu iegūšanas un nokļūšanas 14. vietā no 18 dziesma nekvalificējās finālam. Skatītāju balsojumā dziesma guva 6. vietu, kas ir 8 vietas augstāk nekā žūriju novērtējums (14. vieta).

Panākumi singlu topos
---------------------

| Tops (2017) | Augstākāpozīcija |
| --- | --- |
|  Igaunija (*Radiomonitor*) | 2 |
|

Izdevumu vēsture
----------------

| Reģions | Datums | Formāts | Ierakstu kompānija |
| --- | --- | --- | --- |
| Visa pasaule | 2017. gada 30. janvāris | Ciparu lejupielāde | *Moonwalk* |
|

Atsauces
--------

1. 1 2  Victor M. Escudero. «Koit Toome and Laura to bring Verona to Kyiv!». *eurovision.tv*. Eurovision, 2017. gada 4. marts.
2. ↑  Robyn Gallagher. «ESTONIA: ELINA BORN, KERLI REVEALED AMONGST EESTI LAUL 2017 SEMI FINALISTS». *wiwibloggs.com*. Wiwibloggs, 2016. gada 8. novembris.
3. 1 2  Jessica Weaver. «Estonia: Eesti Laul 2017 voting breakdown released». *ESCToday*, 2017. gada 5. marts. Skatīts: 2017. gada 11. marts.
4. ↑  «Selgusid Eesti Laul 2017 viimased finalistid». *eestilaul.postimees.ee* (Estonian). Postimees. 2017. gada 18. februāris. Skatīts: 2017. gada 26. februāris.
5. ↑  Paul Jordan. «Kyiv to host Eurovision 2017!». *eurovision.tv*. European Broadcasting Union, 2016. gada 9. septembris. Skatīts: 2016. gada 11. septembris.
6. ↑  Paul Jordan. «Semi-Final Allocation Draw on Monday, pots revealed». *eurovision.tv*. European Broadcasting Union, 2016. gada 21. janvāris. Skatīts: 2016. gada 25. janvāris.
7. ↑  «Estonian Airplay Chart». Radio Monitor. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2017. gada 20. marts.
**Klikšķu ēsma** jeb **klikšķēsma**[1] (angļu: *clickbait*) ir nievājošs apzīmējums tīmekļa vietnēm, kuru mērķis pārsvarā ir ar klikšķu palīdzību piesaistīt tiešsaistes reklāmu atlīdzību. Tas tiek panākts ar maldinošiem vai pārspīlētiem virsrakstiem un piesaistošiem sīktēliem.[2][3] Tās mērķis ir arī panākt pēc iespējas lielāku popularitāti sociālajos tīklos, iegūstot jaunus klikšķus. Klikšķu ēsmām raksturīgs virsraksts parasti sola lasītājam atklāt svarīgu informāciju, kas virsrakstā ir slēpta, tipiskas klikšķu ēsmas pazīmēs ietilpst arī divdaļīgs virsraksts vai mēģinājums radīt emocionālu solījumu.[4] Galvenais klikšķu ēsmas uzdevums ir lasītājos radīt ziņkāri, bet līdz galam to neapmierināt, kamēr netiek atvērts saturs.

Klikšķu ēsmas autoru izmantotos paņēmienus var uzskatīt par dzeltenās preses atvasinājumu, kas arī pasniedz ļoti minimālu vai gandrīz nekādu labi izpētītu informāciju, bet izmanto piesaistošus virsrakstus, kuros ietilpst ziņu notikumu pārspīlējumi, skandālu un sensāciju veidošana.

Reakcija
--------

2014. gadā klikšķu ēsmas milzīgās izplatības dēļ tās lietošana sabiedrībā sāka izraisīt negatīvu reakciju.[2] 2014. gada augustā *Facebook* paziņoja, ka veiks nepieciešamās darbības klikšķu ēsmas izplatības mazināšanai sociālajā tīklā.[5] Pēdējā laikā klikšķu ēsmas modeli vispārēji negatīvi ietekmējuši arī reklāmu bloķētāji un kopējs kritums reklāmu klikšķos, kā arī mājaslapu solis tuvāk sponsorētām reklāmām.

Atsauces
--------

1. ↑  «Akadēmiskā terminu datubāze - clickbait». *termini.lza.lv*. Skatīts: 2018-10-15.
2. 1 2  «Saving Us From Ourselves: The Anti-Clickbait Movement» (angliski). The Daily Beast. Skatīts: 2017. gada 25. maijā.
3. ↑  «Bezatbildības burbulis. LV portāla diskusija par mediju satura veidošanu un viltus ziņām» (latviski). Latvijas Vēstnesis. Skatīts: 2017. gada 25. maijā.
4. ↑  «Why Are Upworthy Headlines Suddenly Everywhere?» (angliski). The Atlantic. Skatīts: 2017. gada 25. maijā.
5. ↑
**Alekss Taks** (angļu: *Alex Tuch*, dzimis 1996. gada 10. maijā) ir ASV hokejists, spēlē uzbrucēja pozīcijā. Pašlaik (2022) Taks pārstāv NHL komandu Bufalo "Sabres".

Karjera
-------

Hokejista karjeru uzsācis 2012. gadā ASV hokeja līgas nacionālās attīstības komandā, gūstot 42 punktus (17 vārti un 25 piespēles) 64 spēlēs divu sezonu laikā. Nākamās divas sezonas pēc 2014. gada NHL drafta aizvadījis, spēlējot *H-East* līgas Bostonas koledžas komandā, tur gūstot 32 vārtus un atdodot 30 rezultatīvas piespēles 77 spēlēs. 2016.—17. gada sezonā hokejists savu karjeru turpināja AHL komandā Aiovas "Wild", tajā izceļoties ar 18 vārtiem un 19 piespēlēm 57 regulārā turnīra spēlēs. Šajā pat sezonā debitēja NHL vienībā Minesotas "Wild", tur aizvadot sešas spēles. 2017. gada jūnijā tika aizmainīts uz Vegasas "Golden Knights" sastāvā, tās sastāvā nākamajā sezonā nostiprinoties NHL un iekrājot 37 punktus 78 spēlēs.

Ārējās saites
-------------

* *Eliteprospects* profils (angliski)
* *Internet Hockey Database* profils (angliski)
* *Hockey-Reference* profils (angliski)

Atsauces
--------
**Mariama Danelija** (gruzīnu: მარიამ დანელია; dzimusi 1994. gada 24. janvārī) ir Gruzijas starptautiskā meistare šahā (2008).

Biogrāfija
----------

Šahu iemācījusies spēlēt piecu gadu vecumā. Vairākkārt pārstāvējusi Gruziju Eiropas un pasaules jauniešu šaha čempionātos. 2006. gadā uzvarējusi Pasaules jauniešu šaha čempionātā U10 vecuma grupā, bet Eiropas jauniešu šaha čempionātā šajā vecuma grupā bijusi trešā. 2010. gadā Batumi uzvarējusi Eiropas jauniešu šaha čempionātā U16 vecuma grupā. 2009. gadā uzvarējusi Gruzijas jauniešu šaha čempionātā U16 vecuma grupā, bet pēc gada šajā vecuma grupā ieņēmusi otro vietu.

Kopš 2013. gada mācās Teksasas universitātē Dalasā un piedalās šaha turnīros ASV.

Par panākumiem turnīros FIDE 2008. gadā Danelijai piešķīra starptautiskās meistares (WIM) nosaukumu.

Atsauces
--------

1. ↑  World Youth Chess Championship 2006 Girls U12
2. ↑  European Youth Chess Championship 2006 - Girls U12
3. ↑  European Youth Chess Championship Batumi 2010 - Girls Under 16
4. ↑  Georgian Championship U16G 2009
5. ↑  Georgian Championship U16G 2010
6. ↑  WIM Mariam Danelia Simul, 04/15/2016

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
**Gribas izteikums** pieder pie tiesiska darījuma būtības. Ja divpusējā gribas izteikumā faktiski nav abu pušu gribas, darījums nenotiek. Nenopietni domātam gribas izteikumam, vai tādam, kas izteikts tikai izskata pēc, nav tiesisku seku.
Gribas izteikums iespējams trijos veidos: 1) mutiski; 2) rakstiski; 3) ar konkludentām darbībām, piemēram, klusējot. Pirms gribas izteikuma jāpārliecinās, vai likums pieprasa noteiktu formu (piemēram, tikai rakstisku) vai nē. Rakstiskā gribas izteikumā svarīgi to precīzi formulēt. Gribas izteikums jāizsaka pirms attiecīgās darbības veikšanas, lai gan atsevišķos gadījumos iespējams to izteikt pēc kādas darbības veikšanas. Atpakaļejošs apstiprinājums nenotiek, ja: 1) darījumam nav juridiska spēka; 2) darījums ir pretlikumīgs; 3) iestājušās darījuma sekas. Ja konstatēts gribas defekts, tad darījums uzskatāms par fiktīvu.

Literatūra
----------

* Latvijas Republikas Civillikuma komentāri: Ceturtā daļa. Saistību tiesības. Zin. red. K. Torgāns. — Rīga: Mans Īpašums, 2000. ISBN 9984-574-12-1 — 37.-44. lpp.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* GND: 4133576-4

 |

 |
Cincinati vergu atbrīvošanas deklarācija
**Vergu atbrīvošanas deklarācija** ir dokuments, kas sastāv no diviem Abrahama Linkolna dekrētiem, kas izdoti Amerikas pilsoņu kara laikā. Pirmais dekrēts, kas izdots 1862. gada 22. septembrī, atzina, ka visi vergi ir brīvi jebkurā ASV pavalstī, pat ja tās līdz 1863. gada 1. janvārim neatgriezās ASV. Otrais dekrēts, kas izdots 1863. gada 1. janvārī, nosauca 10 atsevišķus štatus, uz kuriem attiecās verdzības atcelšana. Linkolnam bija tiesības izdot tādus dekrētus kā Amerikas Savienoto Valstu armijas un jūras kara flotes komandierim (saskaņā ar ASV Konstitūcijas II panta 2. daļu).

Vergu atbrīvošana tika kritizēta, jo tā atbrīvoja vergus tikai teritorijās, kurās ASV nebija varas. Tomēr, stājoties spēkā, tā deva brīvību tūkstošiem vergu dienā deviņos no desmit štatiem, uz kuriem tā attiecās (vienīgais izņēmums bija Teksasa).

ASV Konstitūcijas trīspadsmitais grozījums, kas atcēla verdzību visās Savienotajās valstīs, tika pieņemts īsi pirms Pilsoņu kara beigām 1865. gada 31. janvārī.

Piezīmes
--------

1. ↑  C Crowther, Edward R. «Emancipation Proclamation». in *Encyclopedia of the American Civil War.* Heidler, David S. and Heidler, Jeanne T. (2000), p. 651, ISBN 0-393-04758-X
2. ↑  Keith Poulter, «Slaves Immediately Freed by the Emancipation Proclamation» North & South vol. 5 no. 1 (December 2001), p. 48
3. ↑  William C. Harris, «After the Emancipation Proclamation: Lincoln’s Role in the Ending of Slavery», North & South vol. 5 no. 1 (December 2001), map on p. 49

Ārējas saites
-------------

* Emancipācijas proklamēšana