recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Asterisk** ir telefonu centrāles projekts ar atvērto pirmkodu, ko izstrādājis Marks Spensers no kompānijas Digium. *Asterisk* ir realizētas visas klasiskās telefonu centrāles iespējas, tas uztur lielu skaitu VoIP protokolu un nodrošina tādas funkcijas, kā balss pasts, konferences, interaktīvā balss izvēlne (*IVR*), izsaukumu apstrādes centrs (zvanu likšana rindā un to sadale aģentiem, izmantojot dažādus algoritmus), *CDR* ieraksti un citas funkcijas. Lai izveidotu paša funkcionalitati, var izmantot īpašu *Asterisk* valodu zvanīšanas plāna sastādīšanā, uzrakstot moduli valodā C, vai arī izmantojot *AGI*, kas ir elastīgs un un universāls interfeiss integrācijām ar ārējām datu apstrades sistēmām. Veicamais caur *AGI* var tikt uzrakstīts jebkurā programmēšanas valodā.

*Asterisk* tiek izplatīts pēc divkāršas licences noteikumiem, pateicoties kurai, vienlaicīgi ar pamata kodu, kas tiek izplatīts pēc atvērtas licences GNU General Public License, iespējams izveidot aizvērtus moduļus, kas sevī ietver licencētu kodu. Piemēram modulis kodeka *G.729* uzturēšanai.

Pēdējo divu gadu laikā *Asterisk* izmanto vairāk nekā 1000 kompāniju, atbalsta un online-konsultāciju centru ASV un Eiropā. Daudzas kompānijas izmanto *Asterisk* savās sērijveida VoIP iekārtās, piemēram, Linksys, Nateks.

Ārējās saites
-------------

* Operāciju sistēmas, protokoli, aparātu daļa
* Funkcijas
* Arhitektūra
* Dokumentācija
* Digium Archived 2018. gada 20. septembrī, *Wayback Machine* vietnē.
* asterisk.org
* asterisk.lv
**Baltā sniedze** (*Plectrophenax hyperboreus*) ir Arktikas stērstu dzimtas (*Calcariidae*) putnu suga, kas pieder pie sniedžu ģints (*Plectrophenax*). Tā ligzdo divās Beringa jūras salās — Sentmetjū un Hola salā, bet ziemot dodas uz Aļaskas rietumu krastu. Baltās sniedzes tuvākā radiniece ir sniedze (*Plectrophenax nivalis*), ar kuru reizēm mēdz sakrustoties. Baltā sniedze ir viena no retākajām Ziemeļamerikas putnu sugām, tās kopējā populācija ir apmēram 5000 īpatņu.

Izskats
-------

Baltā sniedze ir ļoti līdzīga sniedzei, bet kopumā tā ir baltāka un nedaudz lielāka. Vairošanās sezonas laikā tēviņš kļūst gandrīz balts, melni saglabājas tikai spārnu un astes gali. Vasaras sezonā mātītei ir melni raibumota, brūna mugura. Īsie, masīvie knābji ir melni, kā arī kājas ir melnas. Ziemā sniedzēm ir arī dzeltenbrūni lāsumi uz vaigiem, pakauša un kakla. Baltās sniedzes ķermeņa garums ir apmēram 17—19 cm, spārnu plētums 36 cm, svars 38—62 g.

Uzvedība un barība
------------------

Baltā sniedze ligzdo gan zāļainā, gan akmeņainā tundrā, visbiežāk piekrastes klajumos un pludmalēs. Ziemā baltās sniedzes dodas uz kontinenta rietumu piekrastes purviem, pludmalēm un lauksaimniecības tīrumiem, kas bagāti ar sēklām. Līdzīgi kā sniedzes, arī baltās sniedzes barojas ar sēklām, augu asniem, jaunajām lapiņām, kukaiņiem un citiem bezmugurkaulniekiem.

Ligzdošana
----------

Baltās sniedzes ligzdo akmeņainās vietās, lai plēsējiem būtu grūti pamanīt ligzdu. Ligzda bieži tiek ievīta kādā padziļinājumā klintī, izskalotā kokā vai citā iedobē. Ligzdai ir sekla kausveida forma, vīta no zāles un izklāta ar smalkākām zālītēm. Dējumā vidēji 5 olas, inkubācijas periods ilgst 10—16 dienas un jaunie putni izlido 10—17 dienu vecumā. Par mazuļiem rūpējas abi vecāki. Sezonā parasti ir viens perējums, bet tā kā ir novēroti tēviņi vieni paši ar mazuļiem, iespējams, ka pārim ir divi perējumi. Tā kā vasara ir ļoti īsa, kamēr tēviņš rūpējas par pirmo perējumu, mātīte jau perē nākamo.

Atsauces
--------

1. ↑  «Putni Daba». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2017. gada 29. maijā. Skatīts: 2015. gada 3. jūlijā.
2. 1 2  IUCN: Plectrophenax hyperboreus
3. 1 2 3 4  Bird Fellow: McKays Bunting[novecojusi saite]
4. ↑  Oiseaux: McKay's Bunting
5. ↑  Sparrows and Buntings: A Guide to the Sparrows and Buntings of North America and the World by Clive Byers & Urban Olsson. Houghton Mifflin (1995). ISBN 978-0395738733.
6. ↑  «Planet of Birds: McKays Bunting (Plectrophenax hyperboreus)». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 15. martā. Skatīts: 2014. gada 24. aprīlī.

Ārējās saites
-------------

* Bird Fellow: McKays Bunting[novecojusi saite]
* McKay's Bunting
* Photo: McKay's Bunting
***Asterolepis estonica*** ir devona bruņuzivju suga, kas dzīvoja Austrumeiropas platformas ziemeļrietumu daļā eifela stāva narvas un arukilas svītās, un ir senākā zināmā asterolepju suga. Sugai nosaukumu 1940. gadā deva Valters Gross. Šīs sugas pārstāvji izmēru ziņā ir vismazākie no visiem zināmajiem asterolepjiem.

Apraksts
--------

Tās ir neliela izmēra zivis. Vidukļa bruņas dorsālās sienas garums nepārsniedz 10 cm. Priekšējais vidējais muguras kauls (AMD) ir diezgan augsts. Tergālais stūris ir labi saskatāms un atrodas tālu priekšā sānu stūriem. AMD priekšējā daļa ir garāka par aizmugurējo. Garuma attiecība starp aizmugurējo un priekšējo daļu ir robežās 60-100. Aizmugurējās slīpās bedrīšu līnijas vagas ir īsas. Uz AMD iekšējās virsmas, no kaula vidusdaļas slīpi atpakaļ atiet skaidri saskatāmas ribas, kas tālāk pāriet uz sānu jaukto kaulu (MxL). Reizēm ir attīstīti postlevatoru sabiezinājumi. Uz AMD šuvju virsmas, kas pārsedz priekšējo sānu-muguras kaulu (ADL), vienmēr ir atrodama slīpa vaga. Konusveida dzelksnis uz pakaļējā vidējā muguras kaula (PMD) iekšējās virsmas izceļas ļoti vāji. Leņķis starp locītavas padziļinājumu uz ADL un kaula virsmu ir 45°. Kaulu ornamentējumu veido lieli, konusveida vai apaļīgi, pamatnē zvaigžņveidīgi izciļņi.

Izplatība
---------

Suga *Asterolepis estonica* bija izplatīta vidusdevonā, Narvas un arukilas svītās, Baltijā (Igaunijā pie Virtsjarves ezera Tartu apkartnē, Latvijā urbumu serdēs pie Vidrižiem, Seces u.c.), Ļeņingradas apgabalā (atsegumā lejpus Bežanu ciema), Baltkrievijā (Starobinas urbumā), kā arī Kalugas apgabalā.

Atsauces
--------

1. ↑  Л.А. Лярская, Панцирные рыбы девона Прибалтики (Asterolepididae), Рига, "Зинатне", 1981. 73. lpp.
**Baltā tēja** ir minimāli oksidēta tēja, kas tiek iegūta no tējas koka galvenokārt Fudzjaņas provincē Ķīnā. Tēja tiek iegūta, novācot no tējas koka pumpurus un jaunas lapas, kuras vēl nav līdz galam nogatavojušās.

Apstrāde
--------

Baltās tējas vākšanas laikā īpaša uzmanība tiek pievērsta tējas lapu selekcijai. Parasti baltajai tējai tiek lasītas tikai pirmās ražas pašas jaunākās, vēl līdz galam neatvērušās tējas lapiņas, ko piesedz daļēji atvēries tējas pumpurs. Elitārajām baltajām tējām tiek noplūktas tikai pašas augšējās lapiņas (pumpurs), vai pumpurs un nākamā lapiņa. Baltā tēja sagatavošanas procesā tiek pakļauta minimālai apstrādei, kas sastāv tikai no diviem posmiem — tās tiek kaltētas maigos saules staros, un pēc tam vēlreiz žāvētas, tādējādi iegūstot minimālu fermentācijas pakāpi. Tējas lapas pēc apstrādes gandrīz nemaina krāsu, paliekot zaļas vai pelēkzaļas, to apakšejā daļā jābūt redzamiem maziem, baltiem tējas matiņiem. Baltās tējas sagatavošana ir sarežgīts process, jo jaunās tējas lapiņas prasa īpašu uzmanību un rūpību, un ir diezgan izvēlīgas pret apstrādes procesu, kas tiek veikts tikai un vienīgi ar rokām; mehanizēta baltās tējas sagatavošana un apstrāde nav iespējama. Pastāv dažādas baltās tējas šķirnes: Baltā peonija, Sudraba adatas, Zaļais sniegs un citas. Baltās tējas uzlējumam piemīt maigi dzeltena vai maigi zaļa nokrāsa, viegls ziedu aromāts un izteikti maiga garša. Baltā tēja ir bagāta ar vitamīniem, aminoskābēm un pektīniem, kas palīdz organismam atjaunoties. Tā kā tējā ir augsta ēterisko eļļu koncentrācija, tai nevajadzētu ievilkties ilgāk par 5 minūtēm, pagatavošanāi jāizmanto tikai mīksts, ne pārāk karsts ūdens (50-70 grādi), pārāk karsta ūdens lietošana tēju "sadedzinās", iznīcinot maigos aromātus un garšu.

Izplatība
---------

Baltā tēja tiek ražota Fudzjaņas, Aņhui un Dzjansji provincēs Ķīnā. Tā ir izplatīta tikai Ķīnā un tiek uzskatīta ar vienu no augstāk vērtētākajiem un arī dārgākajiem tējas veidiem. Pārējās pasaules daļās lielākoties ir pierasts pie citiem tējas veidiem, kaut gan nelielos apjomos baltā tēja tiek ievākta arī Indijā, Nepālā un Āfrikā. Tā kā baltā tēja tās cenas un kvalitātes dēļ nav pieejama parastiem cilvēki, Ķīnā pastāv pat skumji-ironisks teiciens: "Viņš dzer balto tēju" - kas nozīmē grūtu laiku iestāšanos, kad par "balto tēju" tiek saukts vienkārši vārīts ūdens.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Tēja (tējas koka dzēriens) |
| --- |
|  |
| **Tējas veidi** |
|  |
| Pēc apstrādes veida | 
* baltā tēja
* zaļā tēja
* uluns
* melnā tēja
* puers

 |
|  |
| Pēc novākto lapu lieluma | 
* veselo lapu tēja
* lauzto lapu tēja
* griezto lapu tēja
* sasmalcināto lapu tēja

 |

 |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* GND: 7721280-0

 |

 |
**Salomons Frencelis** no Frīdentāles (latīņu: *Salomo Frencelius Vratislaviensis*, vācu: *Salomon Frenzel von Friedenthal*; dzimis 1561. gadā (vai vēlāk), miris 1605. gadā) bija zinātnieks, humānists un dzejnieks, Rīgas Domskolas inspektors.

Viņa radinieks **Salomons Gotlobs Frencels** (Salomon Gottlob Frentzel, 1701-1768) bija Saksijas garīdznieks un hronists.

Dzīvesgājums
------------

Dzimis Breslavā 1561. gadā (pēc citiem datiem 1562. vai 1564. gadā). Kādu laiku viņš uzturējās Svētās Romas impērijas ķeizara galmā Prāgā. Šajā laikā nonāca saskarē ar Filipu Melanhtonu. Vēlāk Frencelis darbojās par ētikas un filozofijas profesoru Helmštetē. Tad pārcēlās uz Rīgu un 1599. gadā kļuva par Rīgas Domskolas inspektoru. Rīgā, Mollīna tipogrāfijā tika izdoti vairāki viņa darbi: 1599. gadā 3 izdevumi, 1600. gadā 2 izdevumi. 
Ievērības cienīga ir viņa 1599. gadā izdotā poēma "Par īsto dižciltību un zinātņu cieņu", kas bija veltīta Johanam Tīzenhauzenam un Rīgas humānistiem. Šajā darbā autors nosoda pārmērības ēšanā un apģērbu greznību, kā arī garīgo interešu trūkumu.

Salomons Frencelis miris Rīgā 1605. gada 18. jūnijā.

Darbi
-----

* 1585. — "*Elegia Salomonis Frentzelii Vratislaviensis, Poetae L. de officio cuiusque hominis Christiani, inprimis Ecclesiae Ministri.*"
* 1593. — "*De exvndationibvs Ivnio et Ivlio mensib. anno M.D.XCIII. factis. Vrania Salomonis Frencelii à Fridenthal poetae L. Caesarii.* "
* 1595. — "*D.LAVRENTII MARTYRIVM, Quod illustre est exemplum admirabilis, praesertim in juvene, ...*"
* 1596. — "*SALOMONIS FRENCELII DE IESV CHRISTO REDIVIVO, ET AETERNVM TRIVMPHANTE Oratio, Habita in incluta IVLIA.*"
* 1599. — "*Beatis manibus Elisabethae Schonbergiae. Helmaestadii, excudebat Jacobus Lucius, ...*"
* 1599. — "*Carmina gratulatoria clarissimorus virorum ad Sal. Frenceliusu, ...*"
* 1599. — "*Livonia, quae Commissariis regiis generalibus, munere demandato in Livonia naviter perfunctis, bene precatur.*"
* 1599. — "*De vera nobilitate et literarum dignitate.*"
* 1600. — "*Monomachia D.Georgii, Equitis capadocis, et draconis lybici, cum mythologia de victoria Jesu Christi, servatoris mundi.*"

u.c.

Viņa radinieks Salomons Gotlobs Frencels (*Salomon Gottlob Frentzel*, 1701-1768) bija Saksijas garīdznieks un hronists.
Šis raksts ir par dokumenta veidu. Par citām jēdziena **Baltā grāmata** nozīmēm skatīt nozīmju atdalīšanas lapu.
**Baltā grāmata** (angļu: *white paper*) ir oficiāls rakstisks dokuments, kas ir viens no sekojošajiem:

* varas iestāžu ziņojums, kas apraksta to politiku;
* skaidrojošais dokuments korporatīviem klientiem;
* oficiāla dokumentācija, kas satur risinājuma aprakstu;
* dokuments, kas apraksta jaunu tehnoloģiju vai algoritmu.

Pēdējās divās nozīmēs to mēdz dēvēt arī par **tehnisko dokumentu**.

Šādus dokumentus mēdz izmantot lēmumu pieņemšanai.

Dažkārt pirms baltās grāmatas tiek publicēta zaļā grāmata, kas uzskatāma par priekšlikumu vai konsultatīvu, nevis galīgu un saistošu, dokumentu.

Atsauces
--------

1. ↑  paper/EN «Latvijas Nacionālais terminoloģijas portāls - white paper». termini.gov.lv.
2. ↑  dokuments/LV «Latvijas Nacionālais terminoloģijas portāls - tehniskais dokuments». termini.gov.lv.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***White papers*** |
**Monotalamejas** (*Monothalamea*) ir foraminīferu klase, kas iekļauj sevī foraminīferas ar vienkameras aglutinētu vai organiska materiāla čaulu. Šajā grupā ieskaitītas visas ģintis, kas tradicionāli pārstāv Allogromiida un Astrorhizida kārtas, kā arī dziļūdens "gigantu" *Xenophyophorea*. Šajā klasē ir iekļautas saldūdens un jūras bezčaulu amēbveida sugas un ekoloģiskās kladas ar neizpētītu morfoloģiju. Par šīs grupas daudzveidību ģeoloģiskajā vēsturē ir grūti spriest, jo tās pārstāvji parasti neatstāj fosilizētas paliekas.

Šī grupa tiek uzskatīta par parafilētisku, un iekļauj sevī visu foraminīferu senčus, tajā skaitā gan monotalamejveidīgās, gan arī politalamejveidīgās grupas. Nākotnē ir nepieciešams veikt detalizētu filoģenētisko analīzi, lai šo grupu sadalītu vairākās neatkarīgās monotalameju līnijās.

Sistemātika
-----------

Monotalameju kārtas, kā arī *incertae sedis* taksoni::

* klase: **Monothalamea** Haeckel, 1862

* kārta: Allogromiida Loeblich & Tappan, 1961
* kārta: Astrorhizida Brady, 1881

* *Incertae sedis*

* ģints: Flexammina Voltski & Pawlowski, 2015
* ģints: Lagenidiopsis Golemansky, 1974
* ģints: Leannia Apothéloz-Perret-Gentil & Pawlowski, 2014
* ģints: Nellya Gooday, Anikeeva & Pawlowski, 2010

* dzimta: Lieberkuehniidae Siemensma, at all, 2020
* dzimta: Reticulomyxidae Page, 1987, emend. Huelsmann, 2014

* virsdzimta: Xenophyophoroidea Tendal, 1972

Atsauces
--------

1. ↑  World Register of Marine Species
map of Katsuyama, Okinawa. Kacujamas atrašanās vieta netālu no Nago, Okinavā
**1945. gada Kacujamas nogalināšanas incidents** notika pēc Okinavas kaujas neilgi pirms Otrā pasaules kara beigām Klusajā okeānā kad vietējie iedzīvotāji no Kacujamas ciemata netālu no Nago, Okinavas, nogalināja trīs afroamerikāņu jūrniekus. Daudzus gadus vēlāk daži ciema iedzīvotāji atzinās, ka katru nedēļas nogali trīs melnie ASV jūrnieki, iespējams, apmeklēja ciematu ap to laiku un katru reizi viņi vardarbīgi sagūstīja sievietes pakalnos un izvaroja viņas. Kad jūras kājnieki sāka pārliecinoši veikt savu iknedēļas rituālu neapbruņoti, ciema iedzīvotāji ziņoja, ka vietējie vīrieši vienu reizi aplenca un nogalināja visus trīs. Viņu ķermeņi tika paslēpti tuvējā alā, baidoties no atriebības pret ciemu, tas bija ciema noslēpums līdz 1997. gadam. Kopš slepkavībām vietējie iedzīvotāji ir dēvējuši alu par "Kuronbō Gama", kas tulkojumā nozīmē "Tumšādainu zēnu ala".

Uzbrukums
---------

Ciema iedzīvotāji ilgi pēc uzbrukuma atklāja, ka jūras kājnieki bija tik pārliecināti, ka ciema iedzīvotāji ir bezspēcīgi, ka viņi ieradās ciematā bez ieročiem. Izmantojot šo iespēju, ciema iedzīvotāji viņus sašāva ar divu bruņotu japāņu karavīru palīdzību, kuri slēpās tuvējos džungļos. Šhinsei Higa, kurai tajā laikā bija sešpadsmit, atceras, ka "es neredzēju faktisko nogalināšanu, jo es slēpos augšpusē esošajos kalnos, taču dzirdēju piecus vai sešus šāvienus un tad daudz pēdu un satraukumu. Vēlu pēcpusdienā mēs nokāpām no kalniem un tad visi zināja, kas notika."

Lai slēptu nāves gadījumus, ķermeņi tika nogremdēti vietējā alā, kurai bija 15 m liels padziļinājums netālu no ieejas.

Kad vīrieši neatgriezās Jūras korpusa posteņos, viņi 1945. gada vasarā tika uzskaitīti kā iespējamie dezertieri. Pēc gada bez pierādījumiem par notikušo viņi tika pasludināti par bezvēsts pazudušiem.

Skatīt arī
----------

* Izvarošana Japānas okupācijas laikā
* Seksuālie uzbrukumi ASV armijā
* 1955. gada Yumiko-chan gadījums
* 1995. gada Okinavas izvarošanas incidents
* 2002. gada Okinavas Maikla Brauna incidents

Bibliogrāfija
-------------

Piezīmes

1. 1 2 3  Sims 2000
2. ↑   Kuronbō is an ethnic slur combining two words referring to a "dark skinned" or "very tanned person" and the word "boy".
3. ↑  Cullen 2001
4. ↑  as an example Pvt Stokes is listed on the wall of the Missing with a death date of July 15, 1946

Atsauces
* Lisa Takeuchi Cullen. «Okinawa Nights». Time, 2001. gada 13. augusts. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2013. gada 4. februārī. Skatīts: 2010. gada 12. jūlijs.
* John W. Dower. *Embracing defeat: Japan in the wake of World War II* (2000 izd.). W. W. Norton & Company, 2000. ISBN 978-0-393-32027-5. - Kopā lappuses: 676
* Calvin Sims. «3 Dead Marines and a Secret of Wartime Okinawa». The New York Times. Skatīts: 2010. gada 12. jūlijs.
* Svoboda, Terese (May 23, 2009). "U.S. Courts-Martial in Occupation Japan: Rape, Race, and Censorship". *The Asia-Pacific Journal* 21-1-09. ISSN 1557-4660.
**Sanijata Ganačujeva** (krievu: *Саният Ганачуевна Ганачуева*; dzimusi 1977. gada 7. martā) ir bijusī Krievijas brīvā stila cīkstone, 1995. gada pasaules čempione, 1995. gada Krievijas čempione, cīnījās svara kategorijā līdz 50 kg.

Biogrāfija
----------

Sanijata Ganačujeva dzimusi Šinazas ciemā (Dagestāna) 1977. gada 7. martā. 1989. gadā viņa sāka nodarboties ar brīvo cīņu. 1994. gadā viņa pabeidza 39. skolu Mahačkalā. Viņa ir absolvējusi Dagestānas Valsts pedagoģiskās universitātes Fiziskās kultūras institūtu.

1995. gada pasaules cīņas čempionātā Maskavā krievu sieviešu brīvās cīņas komanda izcīnīja savu pirmo komandas uzvaru, un Sanijata Ganačujeva (svars līdz 50 kg) kļuva par pirmo pasaules čempioni no Krievijas. Finālā Sanijata Ganačujeva uzvarēja Ģulu Peresu (Venecuēla). Tajā laikā Sanijata bija 18 gadus veca, viņa kļuva par jaunāko pasaules čempioni brīvajā cīņā starp sievietēm. Līdz šai dienai šī ir vienīgā reize vēsturē, kad Krievijas sieviešu brīvās cīņas komanda Pasaules čempionātā ir uzvarējusi komandu vērtējumā.

Sanijatai ir māsa, Samira, kura arī nodarbojās ar brīvo cīņu un džudo. 1995. gada pasaules čempionātā Samira ieņēma 5. vietu.

Atsauces
--------

1. ↑  Рутулы («Дагестанская правда») (krieviski)
2. ↑  Sanijatas Ganačujevas profils Archived 2014. gada 19. februārī, *Wayback Machine* vietnē. (krieviski)
3. ↑  «ГАНАЧУЕВА Саният Ганачуевна» (krievu). infosport.ru. Skatīts: 2020-04-27.
4. 1 2 3 4  «Три поколения вольниц из Дагестана» (krievu). wrestrus.ru. 07 Jun 2017. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2021-01-25. Skatīts: 2020-04-27.
5. ↑  Women Battle For Respect, Gold Medals (angliski)

Ārējās saites
-------------

* FILA profils (angliski)
* Канаев, М. СПОРТИВНАЯ СЛАВА ДАГЕСТАНА. 1956—2009.- Махачкала, 2010.- 187 с. — 29. lpp. (krieviski)
**Oļegs Ostapenko** (*Олег Николаевич Остапенко*; dzimis 1957. gada 3. maijā) ir Krievijas raķešu inženieris, ģenerālpulkvedis. Bijis Krievijas Kosmiskā karaspēka virspavēlnieks, Aizsardzības ministra vietnieks, Krievijas Federālās kosmiskās aģentūras vadītājs.

Ostapenko 1979. gadā pabeidza Dzeržinska kara akadēmiju Maskavā. Pēc tam līdz 1989. gadam dienēja dažādās raķešu karaspēka daļās.

1992. gadā viņš pabeidza Dzeržinska kara akadēmijas komandieru fakultāti un sāka dienēt Titova Kosmisko līdzekļu izmēģinājumu un vadības galvenajā izmēģinājumu centrā. Sākotnēji Ostapenko bija vecākais inženieris izmēģinātājs. Vēlāk bija karaspēka daļas štāba priekšnieks, karaspēka daļas komandieris, izmēģinājumu centra štāba priekšnieks, izmēģinājumu centra komandieris.

2004. gadā Ostapenko kļuva par Kosmiskā karaspēka štāba priekšnieka pirmo vietnieku.
2007. gadā viņš pabeidza Krievijas Federācijas Bruņoto spēku Ģenerālštāba kara akadēmiju un kļuva par Pļeseckas kosmodroma priekšnieku.

2008. gada 30. jūnijā Oļegs Ostapenko kļuva par Kosmiskā karaspēka komandieri, nomainot Vladimirs Popovkinu.
2011. gada 8. novembrī viņš kļuva par jaunveidojamā Gaisa kosmiskās aizsardzības karaspēka komandieri.
2012. gada 9. novembrī Ostapenko iecelts par aizsardzības ministra vietnieku.

2013. gada 10. oktobrī Oļegs Ostapenko atbrīvots no aizsardzības ministra vietnieka amata, atvaļināts no militārā dienesta un iecelts par Krievijas Federālās kosmiskās aģentūras vadītāju, nomainot Vladimiru Popovkinu. Viņš arī tika iekļauts Krievijas Kara rūpnieciskajā komisijā. *Roskosmos* vadītāja amatu viņš pildīja līdz 2015. gada 21. janvārim, kad viņa vietā stājās Igors Komarovs. 3. februārī izslēgts no Kara rūpnieciskās komisijas.

Ārējās saites
-------------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Oļegs Ostapenko*** |

* Ostapenko biogrāfija Archived 2014. gada 1. februārī, *Wayback Machine* vietnē. Krievijas Federācijas Aizsardzības ministrijas vietnē

  


| Amati |
| --- |
| Priekštecis: **Vladimirs Popovkins**  |  **Krievijas Federālās kosmiskās aģentūras vadītājs** 2013. — 2015. | Pēctecis: **Igors Komarovs**  |
**Sangaste** (igauņu: *Sangaste*) ir stacija dzelzceļa līnijā Tartu—Valga Valgas apriņķa Tellistes pagasta Tsirgulīnā un atrodas 19,9 km attālumā no Valgas, 69,3 km attālumā no Tartu un 259,4 km attālumā no Tallinas. Sangastē pietur Valgas un Tartu (Tallinas) virzienā kursējošie dīzeļvilcieni.

Līdz ar Pleskavas-Rīgas dzelzceļa līnijas atzara Valka-Tērbata izbūvi 1889. gadā tika atklāta arī Sangastes dzelzceļa stacija (vācu: *Sagnitz*, krievu: *Загницъ*). Sangastes stacijas ēka būvēta pēc tipveida projekta 19. un 20. gs. mijā. Tā bija vienstāva koka ēka ar salīdzinoši bagātīgu fasāžu dekoratīvo apdari, kā arī divslīpes jumtu ar jumtgaļu nošļaupumiem. Pēc 1. pasaules kara Sangastes stacijas ēka tika pārbūvēta, sākotnēji greznās fasādes vienkāršojot. Pie stacijas kompleksa pieder arī 19. gs. beigās celtais ūdenstornis.

2011. gadā projekta „Reisiplatvormide viimine eurokõrgusele" ietvaros ar Eiropas Savienības Struktūrfondu līdzfinansējumu tika izbūvēta jauna, Eiropas standarta pasažieru platforma ar augstuma atzīmi 550 mm. Platformas garums - 100 m. Pirms 2008. gada pēdējais pieturs bija Meneku un nākamais pieturs bija Rāvitse.

Attēlu galerija
---------------

* 
* 
*

Atsauces
--------

1. ↑  AS EVR Infra raudteerajatistel võimaldatavad operatsioonid 2011/2012
2. ↑  Sangaste
3. ↑  «Eesti Raudtee - www.evr.ee». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2012. gada 20. aprīlī. Skatīts: 2012. gada 13. septembrī.
4. ↑  «Eesti Raudtee - www.evr.ee». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2009. gada 29. decembrī. Skatīts: 2012. gada 13. septembrī.

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Uz Tartu** |  | **Uz Valgu** |
|  Kēni |  **Sangaste** | Valga  |
|
Šis raksts ir par **1206. gada kauju pie Salaspils**. Par citām jēdziena **Kauja pie Salaspils** nozīmēm skatīt nozīmju atdalīšanas lapu.

**1206. gada kauja pie Salaspils** notika 1206. gada 4. jūnijā līvu mūra pilī uz Daugavas salas (*Holme*, vēlāk pazīstama kā "Mārtiņsala") pie tagadējās Salaspils. Apvienotais Salas un Turaidas novadu līvu karaspēks Ako vadībā kopā ar sabiedrotajiem lietuviešiem sapulcējās Salas pilī un, pēc krustnešu domām, plānoja uzbrukumu Rīgas pilsētai. Livonijas bīskapa Alberta uzdevumā aptuveni 150 Zobenbrāļu ordeņa bruņinieki, Rīgas pilsoņi, viņiem pakļautie Rīgas līvi un krustneši pa Daugavu devās uzbrukumā Salas pilij. Kaujā krustneši guva uzvaru un nogalināja Salas līvu novada vecāko Ako, kura galva kā uzvaras zīme Rīgā tika pasniegta bīskapam Albertam.

Ārējās saites
-------------

* Ako piemineklis Rīgā un aiz Salaspils (Rīgas-Daugavpils šosejas labajā pusē, atklāts 1994. gadā) Archived 2019. gada 8. janvārī, *Wayback Machine* vietnē.

Atsauces
--------

1. ↑  Indriķa Livonijas hronika X 8.-9.:

Skatīt arī
----------

* Livonijas krusta kari
**Rita Graminjani** (itāļu: *Rita Gramignani*; dzimusi 1943. gada 12. oktobrī Spēcijā) ir Itālijas šahiste, deviņkārtēja Itālijas sieviešu šaha čempionātu uzvarētāja (1973, 1975, 1976, 1980, 1983, 1987, 1989, 1991, 1992).

Biogrāfija
----------

No 1970. gadu sākuma līdz 1990. gadu sākumam bijusi viena no vadošajām Itālijas šahistēm. Deviņas reizes uzvarējusi Itālijas sieviešu šaha čempionātos: 1973. 1975. 1976. 1980. 1983. 1987. 1989. 1991. un 1992. gadā. No Itālijas šahistiem tikai Stefano Tatai ir vairāk reizes uzvarējis Itālijas šaha čempionātos - 12.

Septiņas reizes pārstāvējusi Itāliju sieviešu šaha olimpiādēs (1976, 1980, 1984, 1988, 1990, 1994, 1996). 
1976. gadā piedalījusies Pasaules sieviešu šaha čempiones nosaukuma cikla izcīņas starpzonu turnīrā Rozendālā, kurā ieņēmusi 14. vietu.

2000. gadā apbalvota ar Itālijas šaha meistaru asociācijas Džoakīno Greko balvu par mūža ieguldījumu šahā. 2016. gadā saņēmusi dzimtās Spēcijas pilsētas balvu par augstajiem sporta rezultātiem.

Atsauces
--------

1. ↑  «"Rita Gramignani è la nuova campionessa" - SoloScacchi». *soloscacchi.altervista.org*.
2. ↑  Wojciech Bartelski. «OlimpBase :: Women's Chess Olympiads :: Rita Gramignani». *www.olimpbase.org*.
3. ↑  «1976 Roosendaal Interzonal Tournament : World Chess Championship (women)». *www.mark-weeks.com*. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2019. gada 15. augustā. Skatīts: 2018. gada 1. oktobrī.
4. ↑  «La regina degli scacchi è spezzina: il Comune premia Rita Gramignani».

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
Kristīne Bakmane
**Kristīne Bakmane** (1897—1925) bija latviešu uzņēmēja, kompānijas "Kr. Bakmans" jeb *Christine Backman Company* īpašniece, Latvijas pirmā ārlietu ministra Zigfrīda Annas Meierovica sieva.

Dzīvesgājums
------------

Dzimusi 1897. gada 23. novembrī Smiltenes pagasta Jāņu muižas (*Johannishof*) muižkunga palīga ģimenē. Mācījās Rīgas Viļa Olava komercskolā, taču līdzekļu trūkuma dēļ to nepabeidza. Strādāja par kantoristi Orķina korķu fabrikas veikalā, pēc Latvijas brīvības cīņu beigām izveidoja savu *Christine Backman Company*, kas nodarbojās ar akmeņogļu importu.

1924. gada janvārī par *Christine Backman Company* direktoru kļuva Zigfrīds Anna Meierovics, kurš tā paša gada februārī izšķīrās no savas pirmās sievas un maijā apprecēja Kristīni Bakmani.
Pēc tam, kad 1925. gada 22. augustā Z. A. Meierovics gāja bojā autoavārijā, Kristīne Bakmane ieslīga dziļā depresijā un 1925. gada naktī no 2. uz 3. decembri izdarīja pašnāvību nošaujoties. Apglabāta Meža kapos 7. decembrī līdzās mirušajam vīram.

Atsauces
--------

1. ↑  Z.A. Meierovica sirdsdāma — Kristīne Bakmane Ingus Bērzons tvnet.lv 7.11.2010.
**Viktors Vincs** (angļu: *Victor Winz*; 1906. gada 31. augusts Berlīne — miršanas gads nezināms) bija Izraēlas šahists.

Biogrāfija
----------

Piedzimis Vācijā ebreju žurnālista un izdevēja Leo (Leiba) Vinca (1876—1952) ģimenē. 1930. gadu sākumā emigrējis uz Palestīnu.

Sākoties Otrajam pasaules karam atradies Buenosairesā, kur notikusi 8. šaha olimpiāde, kurā Vincs pārstāvējis Palestīnas komandu. Līdzīgi kā daudzi citi šahisti nolēmis neatgriezties kara pārņemtajā Eiropā un palicis Argentīnā.

1941. gadā bijis septītais Buenosairesas šaha turnīrā (uzvarējis Migels Naidorfs). Pēc kara atgriezies Palestīnā, vēlāk dzīvojis dažādās vietās Eiropā. Pēdējais šaha turnīrs, kurā Vincs spēlējis, ir bijis 1957. gada Berlīnes šaha čempionāts, kurā viņš ierindojies 7. vietā. Pēc tam pārtraucis aktīvā šahista karjeru. Mūža pēdējos gadus pavadījis Nicā. Miris 1970. gados, taču precīzs nāves datums nav zināms.

Atsauces
--------

1. ↑  OlimpBase :: Men's Chess Olympiads :: Victor Winz

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
**Snouhila** (angļu: *Snow Hill Island*) vai **Sjerronevado** (spāņu: *Isla Cerro Nevado*) ir neapdzīvota sala Antarktīdas pussalas ziemeļaustrumos Antarktikā, Vedela jūras ziemeļrietumos. No ziemeļrietumos esošās Džeimsa Rosa salas to atdala Admiralitātes šaurums, bet no austrumos esošās Sīmora salas — Piknika šaurums. 96% salas teritorijas klāj ledus kupols, kas augstākajā punktā sasniedz 396 m vjl.

Salas austrumu krastu atklāja britu Džeimsa Rosa ekspedīcija 1843. gada 6. janvārī un atzīmēja to kā Triniti pussalas daļu un nosauca aprakstoši par "Sniega pauguru". Šaurumu starp Snouhilas salu un ziemeļos esošo Džeimsa Rosa salu 1903. gadā atklāja Zviedrijas antarktiskā ekspedīcija Oto Nordenšelda vadībā. Salas ziemeļdaļā zviedru ekspedīcija ierīkoja bāzes nometni, kas bija nepārtraukti apdzīvota no 1902. gada 12. februāra līdz 1903. gada 11. novembrim. Ekspedīcijas ēkai piešķirts aizsargājama vēstures pieminekļa (Nr. 38) statuss. 1954. gadā netālu no zviedru ekspedīcijas būdas tika ierīkota argentīniešu patversme *Suecia*.

Atsauces
--------

1. ↑  SCAR Composite Gazetteer
2. ↑  Antarctic Treaty visitors site guide. Snow Hill

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Snouhila***.
* Die Schwedische Südpolar-Expedition und ihre geographische Tätigkeit

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 235651522
* LCCN: sh94006969
* GND: 4389366-1

 |

 |
**Baltā ābele** (lietuviešu: *Baltoji obelis*) ir lietuviešu gleznotāja Antana Samuoļa 1932. gadā radīta eļļas krāsas glezna.

Apraksts
--------

Attēls gleznots ar eļļas krāsu uz audekla un tā izmēri ir 89 x 71cm. Glezna glabājas Lietuvas mākslas muzejā Viļņā.

Analīze
-------

Glezna pirmoreiz tika demonstrēta publikai 1932. gadā un tai ir īpaša nozīme Lietuvas mākslā, kā daļai no labākajām Lietuvas ainavistu gleznām. Samuolis tobrīd bija jauns gleznotājs, bet savos darbos demonstrēja briedumu. Gleznas fokuss ir centrāla ābele, ko izceļ koka stumbra gaišā krāsa. Priekšplānā redzama pār mucu pārliekusies sieviete un melns suns, fonā redzamas arī vairākas ēkas, kam gleznā ir sekundāra nozīme. Izliektais koka stumbrs, saliekusies sieviete, nelīdzenā uzartā zeme ir ekspresionisma izpausmes. Ainā nojaušama vientulības un skumju noskaņa. Ainava ir autentiska un tiek pieņemts, ka ābele aug mākslinieka ģimenes dārzā. Attēlā saskatāms autobiogrāfisks aspekts, norādot uz mākslinieka smago dzīvi, ciešot no vājas veselības un nabadzības.

Atsauces
--------

1. ↑  ; pārbaudes datums: 4 maijs 2016.
2. 1 2  ; pārbaudes datums: 28 aprīlis 2016.
3. 1 2 3  Antanas Samuolis. (lietuviski)
4. 1 2 3  The White Apple Tree, Antanas Samuolis (angliski)
Šis raksts ir par franču valodas universitāti. Par nīderlandiešu valodas universitāti skatīt rakstu Briseles Brīvā universitāte (nīderlandiešu valoda).

**Briseles Brīvā universitāte** (franču: *Université libre de Bruxelles*) ir 1970. gadā dibināta universitāte Beļģijas galvaspilsētā Briselē ar mācībām franču valodā. Universitāte radās pēc valodas principa sadalot 1834. gadā dibināto Briseles Brīvo universitāti. Mācības organizētas 11 fakultātēs un centros.

Bijušo un esošo pasniedzēju un studentu vidū minami imunologs Žils Bordē (*Jules Bordet*), matemātiķis Pjērs Delinjs (*Pierre Deligne*), paleontologs Luijs Dollo (*Louis Dollo*), fiziķis Fransuā Anglērs (*François Englert*), jurists Anrī Lafontēns (*Henri La Fontaine*), literatūrkritiķis Pols de Mans (*Paul de Man*), ārsts Denī Mukvege (*Denis Mukwege*), rakstniece Amēlija Noromba (*Amélie Nothomb*), rakstnieks Pols Otlē (*Paul Otlet*), ķīmiķis Iļja Prigožins (*Ilya Prigogine*).

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Briseles Brīvā universitāte***.
* Oficiālā tīmekļa vietne

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 134409867
* ISNI: 0000 0001 2348 0746
* SUDOC: 034905812
* BNF: cb11868026j (data)

 |

 |
**Komandkapteinis** ir vecākā virsnieka militāra dienesta pakāpe daudzu valstu jūras spēkos. Tā ir ekvivalenta pulkvežleitnanta pakāpei sauszemes un gaisa spēkos. Šī dienesta pakāpe seko komandleitnanta pakāpei, un pēc tās ir jūras kapteinis.
Saskaņā ar NATO Standartizācijas līgumu (*STANAG 2116*), šai pakāpei ir NATO OF-4 kods. 

Citās valstīs komandkapteiņa pakāpes nosaukumi ir: komanders, komandors, komandorkapteinis, fregates kapteinis, komandants. Krievijas, PSRS analogs ir 2. ranga kapteinis (*капитан 2-го ранга*),

Latvijas Jūras spēkos komandkapteiņa dienesta pakāpi piešķir komandleitnantam ar augstāko izglītību pēc piecu gadu nodienēšanas komandleitnanta pakāpē, ja viņš ir beidzis vecākā štāba virsnieka kursu.

* Komandkapteiņa uzplecis Latvijas Jūras spēkosKomandkapteiņa uzplecis Latvijas Jūras spēkos
* Komandkapteiņa Commander uzplecis Karaliskajā karaflotē (Royal Navy)Komandkapteiņa *Commander* uzplecis Karaliskajā karaflotē (*Royal Navy*)
* Fregates kapteiņa Fregattenkapitän uzplecis Vācijas karaflotēFregates kapteiņa *Fregattenkapitän* uzplecis Vācijas karaflotē
* 2. ranga kapteņa uzplecis Padomju karaflotē2. ranga kapteņa uzplecis Padomju karaflotē

Atsauces
--------

1. ↑  Pakāpju piešķiršana Archived 2010. gada 15. janvārī, *Wayback Machine* vietnē. NBS mājaslapā
**Amerikas brieži** (*Odocoileus*) ir viena no briežu dzimtas (*Cervidae*) ģintīm, kas pieder pārnadžu kārtai. Amerikas briežu ģintī ir 2 sugas, un abas savvaļā sastopamas Amerikā. Turklāt abas sugas izplatītas Ziemeļamerikā, bet Dienvidamerikā mājo tikai baltastes briedis (*Odocoileus virginianus*).

Evolūcija
---------

Amerikas briežiem raksturīgi lieli, žuburoti ragi, attēlā melnastes briedis (*Odocoileus hemionus*)
Amerikas briežu ģints evolūcijas gaitā ir viena no vecākajām briežu dzimtā. Tā atdalījās no kopīgā priekšteča pirms apmēram miljons gadiem. Ģints veidojusies Ziemeļamerikas rietumos un miljons gadu laikā izplatījusies austrumu un dienvidu virzienā.

Kopīgās īpašības
----------------

Amerikas briežiem ir raksturīgs pelēkbrūns vai brūns kažoks un lielas ausis, kuras melnastes briedim ir īpaši lielas. Tie ir vidēji lieli brieži ar slaidām un garām kājām. To ragi ir lieli un žuburaini, salīdzinoši vieni no lielākajiem stirnu apakšdzimtai (*Capreolinae*) piederošo sugu ragiem. Bet salīdzinot abas sugas, žuburaināki un iespaidīgāki tie ir melnastes briedim (*Odocoileus hemionus*).

Mazuļus mātes ar pienu zīda apmēram 2 mēnešus. Dzimumbriedumu jaunie brieži parasti sasniedz 18 mēnešu vecumā. Dzīves ilgums abām sugām savvaļā ir apmēram 8—10 gadi, bet nebrīvē var sasniegt 20 gadus.

Sistemātika
-----------

* **Amerikas briežu ģints** (*Odocoileus*)
	+ Baltastes briedis (*Odocoileus virginianus*)
	+ Melnastes briedis (*Odocoileus hemionus*)

Atsauces
--------

1. ↑  Mammal Species of the World: Odocoileus
2. ↑  IUCN: Odocoileus virginianus
3. 1 2 3 4  Odocoileus (The American Deer)

Ārējās saites
-------------

* Mule deer and white-tailed deer pictures and facts
**Komercizpēte** (angļu: *business intelligence*) ir informācijas piegāde komerclēmumu pieņemšanai. Komercizpētes sistēmas sniedz iespēju uzņēmuma darbiniekiem iegūt nepieciešamo informāciju (t.i. standarta atskaites, standarta atskaites jaunos griezumos vai jaunas iepriekš nedefinētas atskaites), neiesaistot IT personālu.
Par termina autoru uzskatāms Hauards Dresners, kurš 1989. gadā pirmo reizi minēja šo terminu saistībā ar metodēm un risinājumiem lēmumu atbalstam.

Komercizpētes sistēmas
----------------------

Komercizpētees sistēmas var aplūkot kā datu apstrādes un atskaišu veidošanas rīku kopumu, šos rīkus var nosacīti iedalīt trīs grupās atbilstoši to lietojumam komercdatu kontekstā:

Komercizpētes risinājums
* Datu apkopošana
* Datu analīze
* Informācijas atspoguļošana un piegāde lietotājiem

### Datu apkopošana

Datu apkopošanas jeb pārneses (*Extract Tranform Load - ETL*) rīki tiek lietoti, lai no dažādiem datu avotiem (visbiežāk SQL datubāzēm, lokāliem failiem, piemēram, XLS, XML, vai tīmekļa pakalpojumiem u.c.) datus atlasītu, pārveidotu, apkopotu un ielādētu datu noliktavā vai datu bāzē, kura tiek izmantota datu analīzei. Parasti datu ielādes uzdevumi tiek realizēti, izmantojot periodiski izpildāmas datu ielādes procedūras. Periodisku datu ielādi var realizēt kā pilnīgu datu atjaunošanu vai datu papildināšanu noteiktos laika intervālos.

### Datu analīze

Datu analīzes rīki nodrošina datu pārvēršanu biznesa informācijā. Izmantojot datu analīzes rīkus, izstrādā un vēlāk lieto datu analīzes risinājumus (piemēram, OLAP kubi, datizraces risinājumi, datu analīzes lauki (*ad-hoc data analysis*) utml.). Izstrādājot datu analīzes risinājumu, sistēmā tiek nodefinēti analizējamie datu objekti, datu sasaistes loģika, ierobežojumi, kalkulācijas un cita informācijas izgūšanai nepieciešamā specifiskā tehniskā informācija. Datu analīzes risinājuma lietotājam, veicot datu analīzi, nav nepieciešamas tehniskas zināšanas datu atlasei un apstrādei.

### Informācijas atspoguļošana un piegāde lietotājiem

Informācijas atspoguļošanai parasti tiek izmantoti portāli, kas nodrošina iespēju izvietot gatavas atskaites, pieejamas noteiktiem lietotājiem vai lietotāju grupām, kā arī veidot jaunas atskaites, izmantojot datu analīzes risinājumus. Informācijas piegāde tiek veikta kā periodiska atskaišu datu atjaunošana vai jaunu atskaišu automatizēta izveide un nosūtīšana, vai izvietošana noteiktiem lietotājiem vai lietotāju grupām pieejamā vietā.
**Snorri Sturlusons** (islandiešu: *Snorri Sturluson*, dzimis 1179. gadā, miris 1241. gada 23. septembrī) bija islandiešu skalds, vēsturnieks un politiķis. Sarakstījis pamācību skaldiem — "Jaunāko jeb Snorra Edu" (sauktu arī par Prozas Edu) un norvēģu ķēniņu hroniku "Heimskringla" ("Pasaules aplis"), kurā ietverta Inglingu sāga (*Ynglinga saga*). Tika nogalināts pēc iesaistīšanās Norvēģijas karaļnama cīņas par varu.

Dzīvesgājums
------------

Snorri dzimis Sturla Tordarsona (*Sturla Þórðarson*) un Gudni Bedvarsdotiras (*Gudny Bödvarsdóttir*) ģimenē Īslandes rietumu daļā. Viņā dzimta (Sturlungari) tajā laikā vēlējās palielināt savu ietekmi un Snorri tika nodots audzināšanā Odi salas skolā pie Jona Lofta dēla (*Jón Loftsson*), kas bija ietekmīgs tā laika valstsvīrs. Tur Snorri mācījās latīņu valodu, teoloģiju, ģeogrāfiju un tiesības.

Pēc apprecēšanās ar bagāta saimnieka meitu viņš 1206. gadā apmetās Reiholtā (*Reykholt*), kur pavadīja visu mūžu. Savā mājā viņš iekārtoja karsto baseinu, kas saglabājies līdz mūsdienām.

Kā viņa svarīgākais darbs tiek uzskatīta mācību grāmata skaldiem, kas tiek saukta viņa vārdā par "Snorra Edu" jeb "Prozas Edu", lai atšķirtu no dzejā rakstītās "Poētiskās Edas".

Ar vislielāko varbūtību viņš sacerējis arī "Heimskringlu" — norvēģu ķēniņu hroniku, iespējams, ka arī tai stilistiski līdzīgo "Egīla sāgu".

Snorri Sturlusons divreiz tika ievēlēts par Īslandes parlamenta (Altinga) spīkeru. 1218. gadā viņš devās uz Norvēģiju, kur viesojās pie jarla Skūles Bordsona (*Skule Bårdsson*). Otro reizi viņš pie jarla Skūles devās 1237. gadā, kad tas sacēlās pret Norvēģijas ķēniņu Hakonu IV. Snorri aizbēga uz Īslandi, kur viņu kopā ar dēliem 1241. gada 23. septembrī nonāvēja ķēniņa uzsūtīti slepkavas.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Snorri Sturlusons***.
* *Encyclopædia Britannica* ieraksts (angliski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 89085541
* LNB: 000015112
* LCCN: n50000553
* ISNI: 0000 0001 2142 9488
* GND: 118797816
* SELIBR: 198267
* SUDOC: 027142302
* BNF: cb11925055r (data)
* BIBSYS: 90118998
* NLA: 35509097
* NDL: 01145248
* NKC: jn19990008053
* BNE: XX998943
* CiNii: DA01932761

 |

 |
Ukrainas grieķu katoļu baznīcas katedrāle Ļvivā
**Kristietība Ukrainā** ir visizplatītākā reliģija Ukrainā. Baznīca Ukrainā pastāv jau kopš agrākajiem laikiem — kopš kņaza Volodimira veiktās Krievzemes kristīšanas 988. gadā. Arī Melnās jūras sengrieķu kolonijās jau ilgi pirms Krievzemes kristīšanas pastāvēja baznīcas kopienas. Lielākā daļa no visām reliģiskajām organizācijām ir kristiešu. 

Saskaņā ar statistikas datiem 67,9 % Ukrainas iedzīvotāju uzskata sevi par ticīgiem. Lielākā daļa Ukrainas iedzīvotāju ir pareizticīgie (≈ 62,3 %). Šis skaits pastāvīgi samazinās. Vēl 2014. gadā bija 70,2 % pareizticīgo. Lielākā daļa pareizticīgo uzskata sevi par piederīgiem Ukrainas Pareizticīgajai baznīcai.

Otra populārākā konfesija ir katolicisms (≈ 9,4 %). Katoļticīgo skaits Ukrainā tiek lēsts ap 4-5 miljoniem cilvēku. Gan rietumu, gan austrumu ritu katolicisms ir vairāk izplatīts valsts rietumos, lai gan katoļu draudžu tīkls aptver visu Ukrainas teritoriju. Ukrainas grieķu katoļi veido lielāko daļu iedzīvotāju Galīcijā (Ļvivas, Ternopiļas un Ivanofrankivskas apgabalos) un Aizkarpatu apgabalā.

Protestantisms Ukrainā ir trešā lielākā kristiešu grupa pēc ticīgo skaita. Saskaņā ar dažādiem pētījumiem protestanti Ukrainā veido no 1,3 % līdz 3 % iedzīvotāju. Protestantisms Ukrainā ir sadalīts daudzās denominācijās. Tomēr pastāv vairākas organizācijas, kas koordinē protestantu baznīcas: Ukrainas evaņģēlisko protestantu baznīcu padome, Ukrainas evaņģēliskā alianse, protestanti darbojas arī Visukrainas Baznīcu un reliģisko organizāciju padomē un Ukrainas Bībeles biedrībā.

Atsauces
--------

1. ↑  «Wayback Machine». *web.archive.org*. 2021-02-13. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2021-02-13. Skatīts: 2023-05-02.
2. ↑  «Statistics by Country, by Catholic Population [Catholic-Hierarchy]». *www.catholic-hierarchy.org*. Skatīts: 2023-05-02.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Kristietība Ukrainā***.
**Bristoles tēma** ir tēma šaha kompozīcijā, līnijas atbrīvošanas tēmas variants, kurā viena tālšāvēja figūra, virzoties pa līniju, atbrīvo vietu otrai tālšāvējai figūrai, kas virziesies tajā pašā virzienā kā līniju atbrīvojošā figūra. Parasti tālākā spēlē līniju atbrīvojošā figūra vairs nepiedalās. Uzdevumu pakete, kurā bija angļu problēmista Franka Hili uzdevums ar šo tēmu, ieguva 1. godalgu 1861. gadā konkursā Bristolē. No šī konkursa radās tēmas nosaukums.

Piemērs
-------

**№ 1. Herberts Grazemans**  
 *Deutsche Schachhefte (41)*, 1950**Mats 3 gājienos**
**Risinājums:**

**1. Dg8!** (dāma atbrīvo ceļu laidnim, tagad draud 2. Lf7+ Kb1 3. Lxg6#)
**1. ... Lf5 2. Le6+ Kb1 3. Lxf5#**
**1. ... Le4 2. Ld5+ Kb1 3. Lxe4#**
**1. ... Ld3 2. Lc4+ Kb1 3. Lxd3#**
1. ... Lc2 2. Lb1+ Kxb1 3. Da2#

Atsauces
--------

1. ↑  *Шахматы: Энциклопедический словарь / Гл. ред. А.Е. Карпов*. Москва : Советская энциклопедия. 1990. 46. lpp. ISBN 5-85 270-005-3. (krieviski)

Ārējās saites
-------------

* Bristol Theme vietnē *chessexpo* (angliski)
* Line Openings vietnē *chess-problems-gr* (angliski)
**Kombinācija** kombinatorikā ir galīgas kopas apakškopa, kas var būt arī pati kopa. Elementi apakškopā drīkst atkārtoties (tomēr biežāk apskata gadījumu, kad elementi neatkārtojas), bet atšķirībā no variācijām to secībai nav nozīmes (kopas pieraksti ar atšķirīgu vienu un to pašu elementu novietojumu apraksta vienu un to pašu kopu).

Bieži runā arī par *k-kombinācijām* vai *k-apakškopām* — tās ir apakškopas ar k elementiem.

Kombināciju skaits
------------------

Ja ir dota kopa ar n elementiem, tad tās k-kombināciju (k-apakškopu) skaitu, sauktu par kombinācijām no *n* pa *k*, var aprēķināt pēc formulas:

{n \choose k}=C\_{n}^{k}={\frac {n!}{k!\cdot (n-k)!}},

kur n! ir n faktoriāls un {\tbinom {n}{k}} ir binomiālkoeficienti.

### Pierādījums

Dota kopa ar n elementiem. Cik veidos no šīs kopas var izvēlēties *sakārtotas* k elementu virknes?

Apskatām divus variantus, kā nonākt līdz atbildei.

**1)**

Pēc kombināciju skaita definīcijas — no dotās kopas var izvēlēties {n \choose k} dažādas (nesakārtotas) apakškopas.
Cik dažādos veidos var sakārtot k elementus (k elementu kopu)?
Par pirmo elementu varam izvēlēties vienu no k elementiem, par otro — vienu no k-1, pat trešo — vienu no k-2 utt. Līdz par pēdējo — k — elementu varam izvēlēties vienu palikušo elementu.
Pēc kombinatorikas reizināšanas likuma k elementu sakārtoto virkņu skaits tātad ir: k\cdot (k-1)\cdot (k-2)\cdot \ldots \cdot 1.
Līdz ar to no sākotnēji dotās kopas var paņemt sakārtotas k elementu virknes {n \choose k}\cdot k\cdot (k-1)\cdot (k-2)\cdot \ldots \cdot 1 veidos.
**2)**

Par pirmo elementu varam izvēlēties vienu no n elementiem, par otro — vienu no n-1, pat trešo — vienu no n-2 utt. Līdz par pēdējo — k — elementu varam izvēlēties vienu no palikušajiem n-k+1 elementiem.
Pēc kombinatorikas reizināšanas likuma sakārtoto virkņu skaitu tātad var aprēķināt šādi: n\cdot (n-1)\cdot (n-2)\cdot \ldots \cdot (n-k+1).
Abu atbilžu vērtībām ir jābūt vienādām: {n \choose k}\cdot k\cdot (k-1)\cdot (k-2)\cdot \ldots \cdot 1=n\cdot (n-1)\cdot (n-2)\cdot \ldots \cdot (n-k+1)

Tātad {n \choose k}={\frac {n\cdot (n-1)\cdot (n-2)\cdot \ldots \cdot (n-k+1)}{k\cdot (k-1)\cdot (k-2)\cdot \ldots \cdot 1}}=

={\frac {n\cdot (n-1)\cdot (n-2)\cdot \ldots \cdot (n-k+1)}{k!}}={\frac {n!}{(n-k)!}}\cdot {\frac {1}{k!}}

Skatīt arī
----------

* Permutācija
* Binomiālais koeficients
**Saistību apkalpošanas koeficients (DSCR)** ir rādītājs, kas sniedz informāciju par uzņēmuma spēju segt saistību maksājumus konkrētajā periodā. Tā ir bieži izmantota mēraukla, kas rāda, vai uzņēmums spēj nopelnīt pietiekami daudz naudas, lai spētu segt savas saistības. Jo augstāks ir šis rādītājs, jo lielākas izredzes saņemt aizdevumu.

Pielietošana
------------

DSCR izmanto, lai izvērtētu uzņēmuma spēju izpildīt savas saistības. Ja šis rādītājs ir lielāks par 1, tad var uzskatīt, ka uzņēmuma maksātspēja ir pietekama, bet, ja tas ir zem 1, tas norāda uz potenciālām problēmām. Lai uzņēmums darbotos ar rezervi, pieņemts, ka DSCR rādītājam jābūt 1,2 - 1,3. Pieaugot DSCR, samazinās saistību neizpildes gadījuma iestāšanās, ka arī zaudējumu rašanās iespēja.

Aprēķināšana
------------

DSCR aprēķināšanai nepieciešams zināt uzņēmuma EBITDA rādītāju.

DSCR = EBITDA / saistību maksājumi pārskata periodā (procenti + pamatsummas).

Interpretācija
--------------

Ja DSCR ir mazāk par 1, tas nozīmē, ka uzņēmuma naudas plūsma ir negatīva, un uzņēmums nespēs veikt parāda atmaksu, nepiesaistot papildus līdzekļus no citiem avotiem. Piemēram, DSCR 0.95 nozīmē, ka uzņēmums būs spējīgs izpildīt tikai 95% no savām saistībām. Ja DSCR ir lielāks par 1, tad uzņēmums ir spējīgs pildīt esošās saistības, tomēr, ja tas ir tuvu 1, piemēram, 1.1, pietiks ar mazu naudas plūsmas samazinājumu, lai uzņēmuma spēja izpildīt saistības tiktu negatīvi ietekmēta.

Atsauces
--------

1. ↑
2. ↑  Frank J Fabozzi. Advances in fixed income valuation modeling and risk management. New Hope, PA : Frank J. Fabozzi Associates, 1997. 114.lpp.
3. ↑  «Understanding the Debt-Service Coverage Ratio (DSCR)». *Investopedia*.
**Tik dzintars vien** ir Raimonda Paula otrais dziesmu albums, kas izdots 1970. gadā. 

Albumā iekļauta 1970. gada "Mikrofona aptaujas" uzvarētāja dziesma "Baltā saule", aptaujas laureātes "Kam ziedi, mežābele" (2. vieta) un "Cik klusa nakts" (3. vieta), kā arī citas kompozīcijas, kuras dzied galvenokārt Ojārs Grinbergs, Margarita Vilcāne un Nora Bumbiere. Albums ierakstīts Rīgas skaņu ierakstu studijā. Dziesmas, kuras Rīgas estrādes orķestra koncertos izpildīja Zdzislavs Romanovskis, skaņuplatē ieskaņojuši citi dziedātāji — "Balādi manam vectēvam" iedziedājis aktieris Voldermārs Zenbergs, bet "Liepājai" izpilda populārais tenors Jānis Zābers.

Dziesmas "Tik dzintars vien" krievu versija "Должен быть талант" M. Vilcānes izpildījumā iekļauta Aloiza Brenča kinofilmā "Lielais dzintars" (1972), kur dziedāšanu imitē aktrise, savukārt dziesmas igauņu versiju ierakstījis igauņu dziedātājs Voldemārs Kuslaps. Dziesma "Zib mūža rats" lietuviešu valodā iekļauta Lietuvas ansambļa "Oktāva" 1972. gadā izdotajā skaņuplatē.

2002. gadā albums izdots CD formātā ar nosaukumu "Tik dzintars vien". Albuma vāku veidojis mākslinieks Gunārs Kirke.

Dziesmas
--------

1. Tik dzintars vien (Alfrēda Krūkļa teksts) — Ojārs Grinbergs
2. Baltā saule (Ziedoņa Purva teksts) — Margarita Vilcāne
3. Kam ziedi, mežābele (A. Krūkļa teksts) — O. Grinbergs
4. Balāde manam vectēvam (Arnolda Auziņa teksts) — Voldemārs Zenbergs
5. Lietus lāses (vokalīze) — Nora Bumbiere
6. Zib mūža rats (A. Krūkļa teksts) — N. Bumbiere
7. Hallo, Rostoka! (Grigorija Beilina teksts) — O. Grinbergs
8. Cik klusa nakts (A. Krūkļa teksts) — N. Bumbiere un O. Grinbergs
9. Ceļā (Z. Purva teksts) — O. Grinbergs
10. Gaujai (Z. Purva teksts) — O. Grinbergs
11. Cepļu saiešanā (Z. Purva teksts) — sieviešu vokālais ansamblis
12. Latgalei (Z. Purva teksts) — M. Vilcāne un N. Bumbiere
13. Liepājai (Z. Purva teksts) — Jānis Zābers

Atsauces
--------

1. ↑  R.Pauls, M.Vilcāne - Должен быть талант ( Tik Dzintars Vien, 1971). YouTube.com.
2. ↑  Tik Dzintars Vien - Voldemar Kuslap. YouTube.com.
3. ↑  Oktava - Oktava. Discogs.com.
4. ↑