recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Agfa-Gevaert N.V.**  ir Beļģijā bāzēts globāls uzņēmums, kas ražo iekārtas un komponentus attēlu izgatavošanai un apstrādei, kā arī IT sistēmas. 20. gadsimta otrajā pusē *Agfa* bija viens no pazīstamākajiem masveida foto preču zīmoliem, tomēr 2004. gadā gala patērētājiem paredzēto produktu ražošanu atdalīja no *Agfa-Gevaert*, izveidojot *AgfaPhoto*, kas pēc gada bankrotēja. Mūsdienās *Agfa-Gevaert* nodarbojas tikai ar B2B produktu ražošanu. Tā ir ražotnes 10 valstīs, struktūrvienības 40 valstīs un pārstāvji 120 valstīs. Bizness iedalās trīs lielās grupās — grafika, medicīna un speciālās sistēmas. Uzņēmuma akcijas tirgo *Euronext* fondu biržā.

Uzņēmumu kā ***A**ktien**g**esellschaft **f**ür **A**nilinfabrikation* Berlīnē dibināja komponista Fēliksa Mendelszona dēls Pauls Mendelszons-Bartoldi. Savukārt 1894. gadā Antverpenē tika nodibināts uzņēmums *L. Gevaert & Cie*. 1925. gadā *Agfa* iekļāvās *IG Farben* sastāvā. Pēc Otrā pasaules kara Sabiedrotie *IG Farben* sadalīja sastāvdaļās. 1945. gadā *Agfa* rūpnīca, kas atradās VDR teritorijā, kļuva par uzņēmumu ORWO. 1952. gadā atkal tika nodibināta *Agfa* kā uzņemuma *Bayer* struktūrvienība. 1964. gadā apvienojās *Agfa AG* un *Gevaert Photo-Producten N.V.*.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Agfa-Gevaert***.
* Oficiālā tīmekļa vietne
**Augusts Rumpēters** (1899—1978) bija latviešu jurists, Senāta loceklis. Latvijas evaņģēliski luteriskās baznīcas valdes loceklis Latvijā un trimdā (1941—1964). Viens no 1944. gada 17. marta Latvijas Centrālās padomes memoranda parakstītājiem.

Dzīvesgājums
------------

Dzimis 1899. gada 13. martā Turaidas pagastā tirgotāja ģimenē.
Līdz 1918. gadam mācījās Rīgas pilsētas ģimnāzijā, kura Pirmā pasaules kara dēļ tika pārcelta uz Tērbatu. Uzsāka studijas Tērbatas universitātē, Latvijas brīvības cīņu laikā 1919. gadā iestājās 1. latviešu atsevišķais bataljona studentu rotā (1919—1920). Pēc kara beigām turpināja tieslietu studijas Latvijas Universitātē (1920—1928), iestājās studentu korporācijā *Lettonia*. Bija Daugavpils apgabaltiesas miertiesniesis (1928) un Daugavpils apgabaltiesas loceklis (1928—1934). Tiesu palātas Civildepartamenta loceklis (1934—1938), Senāta Civilkasācijas departamenta senators (1938—1944).

Otra pasaules kara beigās 1944. gadā devās bēgļu gaitās uz Vāciju, 1950. gadā pārcēlās uz ASV, kur bija konsultants komitejā "Latvijas brīvībai" un Latviešu zemnieku savienības trimdā padomes loceklis (1950—1978).

Miris 1978. gada 17. decembrī Glenridžā, ASV.

Latvijas Senāts 1938. gada novembrī. Pirmajā rindā (no kreisās): senatori R. Alksnis, J. Balodis, Dr. K. Puriņš, Civillietu kasācijas departamenta priekšsēdētājs senators O. Ozoliņš, Apvienotās sapulces un Kriminālās kasācijas departamenta priekšsēdētājs senators A. Gubens, Administratīvā departamenta priekšsēdētājs senators J. Kalacs, virsprokurors F. Zilbers, senatori F. Konradi, K. Ducmanis. Otrajā rindā no kreisās: senators A. Rumpēters, prokurors E. Bite, senatori P. Stērste, J. Grots, M. Čakste, J. Skudre, P. Leitāns, J. Ankravs, T. Bergtāls, prokurors T. Ūdris.

Atsauces
--------

1. ↑  «nekropole.info». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2014. gada 18. jūlijā. Skatīts: 2014. gada 6. aprīlī.
**Taurs** (turku: *Toros Dağları*) ir kalnu sistēma Turcijas dienvidos un dienvidaustrumos. Izvietojusies Mazāzijas kalnienes un Armēnijas kalnienes dienvidu malā un stiepjas 1000 km garumā sākotnēji gar Turcijas Vidusjūras piekrasti un tālāk uz austrumiem līdz Vanas ezeram. Augstākais kalns ir Demirkaziks (3756 m vjl). Taurs tiek iedalīts trijās daļās: Rietumtaurs ap Antaljas līci, Centrālais Taurs ziemeļos no Mersinas un Adanas un Armēnijas Taurs vai Austrumtaurs.

Veidots galvenokārt no kaļķakmens, vidējā un austrumu daļā arī metamorfie un dziļuma ieži. Naftas, alumīnija un polimetāla rūdu atradnes. Ziemeļu nogāzēs subtropu stepes, dienvidu — mūžzaļie subtropu meži un krūmāji, 2200—2400 m augstumā — skujkoku meži, augstāk — alpīnās pļavas.

Atsauces
--------

1. ↑  «Taurs». *Ģeogrāfijas vārdnīca Pasaules zemes un tautas*. Rīga : Galvenā enciklopēdiju redakcija. 1978. 693. lpp.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Taurs (kalni)***.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 315127904
* BNF: cb12438228m (data)
* NKC: ge371037

 |

 |
Mācības notika Rīgas Kinostudijā
**Tautas kinoaktieru studija** bija mācību studija, kas atradās Rīgas Kinostudijā, kurā mācekļi varēja iegūt profesionālas aktiera prasmes, kā arī mācekļus sagatavoja tālākai apmācībai tehnikumos un augstākajās mācību iestādēs.

Vēsture
-------

Tautas kinoaktieru studija dibināta Rīgas Kinostudijā 1965. gadā, tā pastāvēja līdz deviņdesmito gadu sākumam. Mācību ilgums bija trīs gadi. Apmācības notika vakaros, mācekļi tika atlasīti radošajos konkursos. Pārsvarā tie bija skolēni, studenti un strādnieki. Apmācību laikā viņi apguva profesionālās kinoaktiera prasmes, iepazinās ar citām specialitātēm, kas nepieciešamas kino veidošanā: režisora, operatora, montāžas, skaņu tehniķa un citām.

Pirmā studijas vadītāja bija Līvija Akuratere (1965—1968), vēlāk viņu nomainīja Aina Matīsa (1968—1993). Par pedagogiem strādāja Ērika Ferda, Arnolds Liniņš, Akvelīna Līvmane, Pēteris Krilovs, Aloizs Brenčs un citi. Kinostudijas režisoriem bija tiesības uzaicināt studijas mācekļus uz savām filmām. Režisoru Vadima Masa un Jana Ebnera komēdijā "Pēdējais blēdis" praktiski visos masu skatos piedalījās studijas mācekļi.

Studijas mācekļi un studiju beidzēji dažādos gados bija slaveni latviešu aktieri un režisori: Regīna Razuma, Ivars Kalniņš, Lilita Ozoliņa, Alvis Hermanis, Mirdza Martinsone, Jānis Paukštello, Esmeralda Ermale, Pēteris Gaudiņš, Gundars Āboliņš, Rihards Belte, Harijs Spanovskis un citi.

Literatūra
----------

* Pēteris Jērāns (redaktors). *Rīga: enciklopēdija*. Rīga : Galvenā enciklopēdiju redakcija, 1988.
Klavieres, izplatīts taustiņinstruments
**Taustiņinstrumenti** ir mūzikas instrumentu grupa, kurā apvienoti instrumenti, ko spēlē ar klaviatūru. Visizplatītākais taustiņinstruments ir klavieres. Citi bieži lietoti taustiņinstrumenti ir ērģeles, kā arī citi mehāniski, elektromehāniski vai elektriski instrumenti. Par taustiņinstrumentiem mēdz saukt dažādus sintezatorus.

Par senāko taustiņinstrumentu uzskata ērģeles, par kurām pirmās liecības atrastas 3. gadsimtā pirms mūsu ēras, tomēr tā laika ērģelēm (hidrauliskās ērģeles) nebija taustiņu. 14. gadsimtā tika izgudrots klavesīns un klavikords. Līdz klavieru izgudrošanai 18. gadsimtā tie bija populāri mūzikas instrumenti, tomēr klavieres tos izkonkurēja. Klavieru pilnais itāliskais nosaukums ir "gravicèmbalo con piano e forte", kas nozīmē "klavesīns ar kluso un skaļo".

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* LCCN: sh85072117
* GND: 4059103-7
* BNF: cb11932125k (data)
* NDL: 001105457

 |

 |
Plakanā pēda
Plakanās pēdas rentgena uzņēmums
**Plakanā pēda** ir patoloģisks pēdas saplacinājums, kad pazūd tās dabiskais izliekums, radot pēdas amortizācijas traucējumus, sāpīgas izmaiņas mugurkaulā un skeletā kopumā. Pēdas deformācija tiek iedalīta gareniskajā un šķērsvelves plakanajā pēdā, bet sastopamai arī gadījumi, kad abi veidi konstatēti vienlaikus.

Viena pati plakanā pēda ir sastopama reti, parasti tā ir kopā ar citām pēdu deformācijām. Pie tam gareniskā plakanā pēda ar citām deformācijām sastāda 55,23%, bet šķērsvelves plakanā pēda kopā ar citām pēdu problēmām — 29,3%.

Simptomi
--------

Plakanās pēdas simptomi:

* Pēdu, ceļgalu, gurnu un muguras sāpes;
* Nedabiska smaga gaita un stāja;
* Cilvēkam ir vieglāk saliekties nekā pietupties ceļos;
* Jebkādas pēdas deformācijas — plakana pēda, kājas pirkstu neproporcionāls garums, kājas lielā pirksta kaula deformācija, podagra, ļoti plata pēda;
* Ceļgalu locītavu deformācija, kā arī kājas muskuļu neproporcionāla attīstība.

Konstatēšana
------------

Plakano pēdu parasti konstatē pārbaudot pēdas izliekumu. To dara, pēdu noziešot ar krāsu vai taukainu krēmu un ar abām kājām nostājoties uz papīra, turklāt kājām jābūt 10—15 cm attālumā vienai no otras. Tad jānovelk taisna līnija starp pēdas iekšējās puses izvirzītajām daļām, pēc tam jāatrod šai līnijai vidusdaļa un jānovelk līnija perpendikulāri pēdas pretējai malai, sadalot iegūto līniju trīs vienādās daļās. Veselas pēdas nospiedumam vajadzētu aizņemt vienu trešdaļu no līnijas, bet ne vairāk kā pusi. Ja pirkstu nospiedums pārsniedz šīs vērtības, jāsazinās ar ārstu, kurš veiks precīzāku diagnozi.

Atsauces
--------

1. ↑  «Plakanā pēda. Turpināt to ignorēt?». *dynasty.lv* (latviešu). Skatīts: 2020-02-04.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Plakanā pēda***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)
Piemiņas plāksne Humbolta universitātē Berlīnē 
**Planka konstante**, ko apzīmē ar *h*, ir fizikas konstante, ko izmanto, lai aprakstītu kvantu īpašības. Tai ir būtiska nozīme kvantu mehānikas teorijā, un tā ir šādi nosaukta par godu ievērojamajam zinātniekam Maksam Plankam, kurš to atklāja 1900. gadā.

Planka konstante pirmo reizi tika aprakstīta kā proporcionalitātes koeficients starp fotona enerģiju *E* un tā saistīto elektromagnētiskā viļņa frekvenci *ν*. Šī sakarība starp enerģiju un frekvenci tiek saukta par **Planka sakarību** vai **Planka–Einšteina vienādojumu**:

{\displaystyle E=h\nu .\,}

Vērtība
-------

Šīs konstantes aptuvenā vērtība ir

{\displaystyle h=6,62606876(52)\times 10^{-34}\ {\mbox{J}}\cdot {\mbox{s}}}.
Ar savu teoriju Planks pieļāva gaismas duālo dabu - ka tā var būt gan vilnis, gan daļiņa. Gandrīz gadsimtu gaisma bija uzskatīta tikai par vilni.

Skatīt arī
----------

* Gaisma
* Fotons

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* GND: 4174790-2

 |

 |
**Taupo ezers** (angļu: *Lake Taupo*, maoru: *Taupō-nui-a-Tia*) ir lielākais ezers Jaunzēlandē un lielākais saldūdens ezers Okeānijā. Ezera perimetrs ir ap 193 kilometri. Ļoti populārs tūrisma objekts, ainavisko ezeru apskata vairāk nekā 1,2 miljoni tūristu gadā. Ezera nosaukums cēlies no maoru ranatiras (pirmieceļotāja) Ziemeļsalā Tia, kam ezera austrumu krasta klintis atgādināja lietus apmetni un ezeru nosauca par *Taupō-nui-a-Tia* — ‘Tias lielais lietus apmetnis’, kas vēlāk tika saīsināts uz *Taupō*.

Ģeoloģiskā vēsture
------------------

Petroglifi Taupo ezera klintīs, slepeni izkalti 1979. gadā
Ezers aizņem vulkāna kalderu. Taupo krāteris ir radies vulkānu izvirdumu virknē pēdējo 27 000 gadu laikā. Šajā laikā Taupo vulkāns ir izvirdis 28 reizes. Lielākajā izvirdumā — Oruanui izvirdumā — vulkāns izmeta gaisā 1170 km3 iežu. Rezultātā zem vulkāna iebruka zeme un izveidojās ezers. Saskaņā ar maoru teiku izvirdumā radās tik daudz pelnu, ka uz visas Zemes divas nedēļas valdīja tumsa.

Pēdējais izvirdums notika 181. gadā un šī izvirduma laikā gaisā tika izmesti ap 100 km3 pelnu. No tiem ap 30 km3 dažu minūšu laikā tika izšauti kosmiskajā telpā. Šis ir viens no trim lielākajiem izvirdumiem, kādi pieredzēti civilizācijas laikā. Nav ziņu, ka šajā laikā Jaunzēlandē būtu dzīvojuši cilvēki, taču izvirduma sekas tika novērotas Ķīnā un Romas impērijā. Vairāki hronisti norādījuši uz to, ka šajā laikā debesis bijušas neparasti sarkanas. Izvirduma rezultātā ezera platība palielinājās. Pastāv iespēja, ka izvirdumi var atkārtoties.

Atsauces
--------

1. ↑  «Great Lake Taupō. History and Culture». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2011. gada 13. oktobrī. Skatīts: 2011. gada 12. oktobrī.
2. ↑  «Taupo-nui-a-Tia. Welcome». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2011. gada 25. novembrī. Skatīts: 2011. gada 12. oktobrī.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Taupo ezers***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* Destination Lake Taupo - tūrisma ceļvedis (angliski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 315530197
* LCCN: sh93002630
* GND: 4449010-0

 |

 |
Šis raksts ir par 1985. gadā dzimušu F1 pilotu. Par citām jēdziena **Nakadžima** nozīmēm skatīt nozīmju atdalīšanas lapu.

**Kadzuki Nakadžima** (japāņu: 中嶋一貴; dzimis 1985. gada 11. janvārī, Aiči, Japānā) ir Japānas autosportists, Formula 1 pilots. Viņa tēvs Satoru arī savulaik ir piedalījies F1. 2007. gadā Kadzuki piedalījās GP2 sacīkstēs. Tur viņš izcīnīja piekto vietu kopvērtējumā.

Aleksandrs Vurcs no Williams komandas beidza savu karjeru, lai varētu pavadīt vairāk laika ar savu pirms divām nedēļām dzimušo dēlu, tāpēc Nakadžimam pavērās iespēja braukt F1 jau 2007. gadā, kuru viņš izmantoja. 2007. gada 7. novembrī tika paziņots, ka viņš paliks Williams arī 2008. gadā. Pirmajā sezonas sacīkstē japānis finišēja 7. vietā un palīdzēja komandai izvirzīties 2. vietā konstruktoru kausā. Kopš tā laika Williams ir noslīdējuši kopvērtējumā uz leju, tomēr Nakadžima ik pa laikam izcīna punktus.

Ārējās saites
-------------

* Oficiālā mājaslapa (angliski), (japāniski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 253089987
* NDL: 01192049

 |

 |
***Sieviete ar mākslinieku*** (lietuviešu: *Moteris pas dailininką*) ir lietuviešu gleznotāja Vītauta Kasjuļa 1948. gadā gleznota eļļas krāsas glezna.

Apraksts
--------

Gleznota ar eļļas krāsu uz audekla ar izmēriem 100 x 96 centimetri.

Glezna atrodas Lietuvas mākslas muzejā Viļņā.

Analīze
-------

Vītauts Kasjulis ir viens no lietuviešu māksliniekiem ar starptautisku reputāciju. 1944. gadā viņš pārcēlās no Austrijas uz Vāciju. Tur viņš mācīja Freiburgas Mākslas un amatniecības skolā. 1948. gadā viņš apmetās Francijā, kur izkopa savu stilu un kopš 1949. gada izstādīja savus darbus prestižās galerijās. Gleznā "Sieviete ar mākslinieku" viņš prasmīgi pielieto ēnojumu, izsmalcinātu krāsu harmoniju un relaksējošu atmosfēru telpā. Darbs izgaismo dekoratīvu izskatu, dzīvotspējas trūkumu, vienmērīgas objektu kontūras un spilgtu, siltu krāsu lietošanu. Viņa darbi attēlo ikdienas dzīvi, kas ir līdzsvarota starp fantāziju un realitāti. Sieviete ir viena no smalkākajām tēmām, kas atspoguļojas visos viņa darbos.

Atsauces
--------

1. 1 2 3  «Woman with the Artist — Vytautas Kasiulis». Europeana. Skatīts: 2017. gada 2. oktobrī.
2. ↑  «Moteris pas dailininką». *www.limis.lt*. Skatīts: 2016-06-01.
Šis raksts ir par autosportistu. Par citām jēdziena **Modena** nozīmēm skatīt nozīmju atdalīšanas lapu.

**Stefāno Modēna** (dzimis 1963. gada 12. maijā Modēnā, Itālijā) ir bijušais Itālijas sacīkšu braucējs, zināms kā Formula 1 pilots. 

Modēna pirmoreiz sev pievērsa uzmanību 1986. gadā, kad ieguva 4. vietu Itālijas F3 čempionāta kopvērtējumā. Nākamajā sezonā viņš piedalījās Formula 3000 (kur izcīnīja čempiona titulu), kā arī Formula 1 sezonas pēdējā sacīkstē.

Viņš ir piedalījies 81 Formula 1 sacīkstē laika posmā no 1987. līdz 1992. gadam, kurās guvis 17 punktus un divreiz kāpis uz goda pjedestāla. Stefāno Modēna ne reizi nav izcīnījis pirmo starta vietu, uzvarējis sacīksti vai uzstādījis ātrāko apli. Modēnas labākais sniegums ir 10 punkti un 8. vieta 1991. gadā. Tosezon viņa komandas biedrs Tyrrell komandas sastāvā bija Satoru Nakadžima, kas ieguva dalītu 15. vietu ar 2 gūtiem punktiem. Bez Tyrrell Modena ir pārstāvējis arī braucis arī Brabham, EuroBrun un Jordan komandā.

No 1993. līdz 2000. gadam Modēna piedalījās dažādos salonautomobiļu čempionātos.

Atsauces
--------

1. ↑  Richard Jenkins. «The World Championship drivers - Where are they now?». OldRacingCars.com. Skatīts: 2007-07-29.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Stefāno Modēna***.
***Raduga-1M №1*** (*Радуга-1М №1*) zināms arī kā ***Globus-1M 11L*** (*Глобус-1М 11Л*) ir Krievijas militārais sakaru pavadonis, pirmais no *Raduga-1M* sērijas. Pavadonis palaists 2007. gada decembrī, un to apkalpo Krievijas Kosmiskais karaspēks.

Oficiāli ziņas par kosmiskā aparāta parametriem netiek sniegtas, bet zināms, ka tas darbojas frekvenču joslās L, C, X un Ka. Pavadoni izgatavojis uzņēmums *ISS Rešetnjova*.

*Raduga-1M №1* tika palaists 2007. gada 9. decembrī 00:16 UTC ar nesējraķeti Proton-M/Briz-M no Baikonuras kosmodroma 81. laukuma 24. palaišanas iekārtas. 09:17 UTC pavadonis atdalījās no dzinējbloka *Briz-M* un ievadīts ģeostacionārajā pārejas orbītā.
Nākamajā dienā Aizsardzības ministrijas oficiālajā publikācijā pavadonis tika identificēts kā ***Kosmos-2434***, minot, ka tas ir jaunas paaudzes sakaru pavadonis bruņotajiem spēkiem un citām valdības institūcijām. Trīs dienas pēc starta *NPO PM* konstruktoru birojs izplatīja publikāciju, kurā minēts, ka 9. decembrī palaistais pavadonis izgatavots viņu organizācijā un identificēts kā ***Raduga-1M***.

Ģeostacionārajā orbītā *Raduga-1M №1* tika izvietots punktā 70° austrumu garuma.

2013. gada maijā parādījās neoficiālas ziņas, ka *Raduga-1M* ir sabojājies. 2013. gada 18. jūnijā rietumvalstu pavadoņu sekošanas dienesti pamanīja, ka *Raduga-1M* ir sācis orbītas paaugstināšanas manevrus. Mēneša beigās pavadonis jau bija 140 km virs ģeostacionārās orbītas, kur sākas apbedīšanas orbīta.

Atsauces
--------

1. 1 2  Raduga-1M russianspaceweb.com, Anatoly Zak (angliski)

Ārējās saites
-------------

* Raduga-1M (Globus-M) Gunter Dirk Krebs (angliski)
* Raduga-1M russianspaceweb.com, Anatoly Zak (angliski)
**Maranī Meiere** (angļu: *Marany Meyer*; dzimusi 1984. gada 5. aprīlī) ir Dienvidāfrikas un Jaunzēlandes (kopš 2009. gada) starptautiskā meistare šahā.

Biogrāfija
----------

2000. gadā uzvarējusi Dienvidāfrikas jauniešu šaha čempionātā meitenēm. Pārstāvējusi Dienvidāfriku Pasaules jauniešu šaha čempionātā dažādās vecuma grupās. Piedalījusies 2000. gada Pasaules šaha čempionātā sievietēm pēc izslēgšanas sistēmas Ņūdelī, kurā 1. kārtā sensacionāli uzvarējusi Nino Gurieli, bet 2. kārtā zaudējusi Almīrai Skripčenko. Vēlāk pārcēlusies uz dzīvi Jaunzēlandi un kopš 2009. gada šaha turnīros pārstāv šo valsti.

Pārstāvējusi Dienvidāfrikas un Jaunzēlandes komandu Pasaules šaha olimpiādēs:

* 2000. gadā pie otrā galdiņa 34. sieviešu šaha olimpiādē Stambulā (+4, =2, -5),
* 2012. gadā pie rezerves galdiņa 40. sieviešu šaha olimpiādē Stambulā (+4, =2, -3),
* 2014. gadā pie otrā galdiņa 41. sieviešu šaha olimpiādē Trumsē (+4, =2, -3).

Atsauces
--------

1. ↑  2000 FIDE Knockout Matches
2. ↑  OlimpBase :: Women's Chess Olympiads :: Marany Meyer

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
* Korespondecšahista profils ICCF mājaslapā (angliski)
Afīfs el Bizrī
**Afīfs el Bizrī** (dzimis 1914. gadā Sidonā, miris 1994. gada 28. janvārī Damaskā) bija Sīrijas Republikas armijas virsnieks, ģenerālleitnants, ģenerālštāba vadītājs.

Franču Sīrijas un Libānas mandātteritorijas pastāvēšanas gados mācījies Damaskas Militārajā akadēmijā; 1940. gadā nosūtīts mācīties uz Franciju, kur iepazinies ar komunisma un marksisma ideoloģiju. 1941. gadā viņš iesaistījās Rašida Ali Kajlani militārajā dumpī Irākā pret britu varu. 1945. gadā el Bizrī tika arestēts par pretošanos franču pārvaldei Sīrijā un izsūtīts uz Libānu, taču jau pēc pāris nedēļām viņš izbēga no ieslodzījuma un atgriezās Sīrijas armijā.

Pēc Sīrijas pilnīgas neatkarības iegūšanas 1946. gada aprīlī el Bizrī kļuva par topogrāfijas pasniedzēju Homsas Militārajā Akadēmijā. Sākoties Izraēlas neatkarības karam, el Bizrī brīvprātīgi piesacījās doties karot un šajā laikā izveidoja labas attiecības ar Husni al-Zaimu, kurš 1949. gada 29. martā īstenoja pirmo valsts apvērsumu Sīrijā. el Bizrī tika iekļauts komisijā, kas 1949. gada jūlijā noslēdza pamieru ar Izraēlu. Dažus mēnešus vēlāk, pēc al-Zaima gāšanas, el Bizrī tika nosūtīts uz Franciju, kur viņš mācījās ģeogrāfiju. 1953. gadā atgriezās Sīrijā un iesaistījās pagrīdes sazvērestībā pret Adiba Šišakli diktatūru.

Pēc demokrātijas atjaunošanas, 20. gadsimta 50. gadu vidū el Bizrī aizstāvēja sociālisma ieviešanu Sīrijā un kļuva par dedzīgu Ēģiptes prezidenta Nāsera atbalstītāju. 1957. gada augustā prezidents Šukri al-Kuvatli iecēla el Bizrī par Sīrijas armijas ģenerālštāba priekšnieku.

Šajā laikā Sīrija veidoja aizvien ciešākas attiecības ar Ēģipti un iegādājās ieročus no PSRS. el Bizrī izmantoja savu amatu, lai Sīrijas armijā palielinātu Nāsera atbalstītāju skaitu un veiktu savu pretinieku *tīrīšanas*. 1957. gadā el Bizrī izveidoja un vadīja armijas tribunālu kas tiesāja ne tikai virsniekus, bet arī vairākus parlamenta deputātus, kas tika apvainoti nelikumīgā līdzekļu saņemšanā no Jordānijas, Irākas un Libānas, lai gāztu Damaskas valdību. Bizrī pieaugošā ietekme armijā un valdībā izraisīja Sīrijas krīzi, kas gandrīz izraisīja reģionālu bruņoto konfliktu.

1957. gada beigās un 1958. gada sākumā aizvien aktīvāk notika Sīrijas politiķu sarunas ar Nāseru par Sīrijas un Ēģiptes apvienošanos. 1958. gada janvārī el Bizrī kopā ar vairākiem virsniekiem, neinformējot Sīrijas valdību, devās uz Kairu, lai lūgtu Nāseru īstenot abu valstu apvienošanos.

1958. gada 1. februārī prezidenti Nāsers un al-Kuvatli parakstīja vienošanos par Apvienotās Arābu Republikas izveidošanu. el Bizrī cerēja ieņemt augstus amatus jaunās valsts pārvaldē, taču Nāsers viņu atlaida no armijas. el Bizrī atkal bēga uz Libānu, no kurienes izplatīja aicinājumus virsniekiem gāzt esošo AAR un izveidot jaunu federāciju, kurā Sīrijai būtu līdzvērtīgas tiesības ar Ēģipti.

el Bizrī atbalstīja Abd al-Karima al-Nahlavi 1961. gada 28. septembrī īstenoto apvērsumu, kas atjaunoja Sīrijas neatkarību. Ņemot vērā el Bizrī iepriekšējo gadu uzvedību, viņš gan netika uzaicināts atgriezties valdībā vai armijā. Pēc 1963. gada 8. marta apvērsuma el Bizrī atkal bēga no Sīrijas un atgriezās 1965. gadā, atlikušo dzīvi neiesaistoties politikā.
**AS *Mapon*** ir Latvijas uzņēmums, kas izstrādā un pārvalda GPS izsekošanas un autoparka pārvaldības platformu.
Uzņēmums darbību sāka 2006. gadā. *Mapon* lielākie kapitāldaļu turētāji ir AS *Draugiem Group* (49 %) un AS Pirmdiena (49 %). un patiesais labuma guvējs ir Agris Tamanis. *Mapon* ir otrs lielākais *Draugiem Group* grupas uzņēmums (pēc *Printful*).

Uzņēmums izstrādā dažādus telemātikas risinājumus loģistikas un kravu pārvadājumu, būvniecības, lauksaimniecības, kurjerpakalpojumu, pasažieru pārvadājumu u.c. komerctransporta nozaru uzņēmumu vajadzībām. Globāli *Mapon* izseko vairāk nekā 165 000 transporta vienību. *Mapon* biroji atrodas Rīgā, Tallinā, Helsinkos, Barselonā un Orhūsā (Dānijā), un tā pakalpojumi ir pieejami vairāk nekā 50 valstīs.

Vēsture
-------

Uzņēmums tika dibināts 2006. gada 6. februārī ar nosaukumu SIA "Labo ideju darbnīca".
2009. gada 6. jūlijā tas tika pārdēvēts par SIA "Izseko".

2011. gada 28. novembrī uzņēmums ieguva nosaukumu **SIA *Mapon***.
2017. gadā *Mapon* atvēra filiāli Barselonā, Spānijā.
2018. gada 14. novembrī Igaunijā tika dibināts meitas uzņēmums *Mapon Estonia OÜ*.
2019. gada februārī SIA *Mapon* iegādājās Somijas uzņēmumu *Mapon Finland Oy*, kas Somijas tirgū darbojās ar *Mapon* zīmolu.

2020. gada 18. septembrī uzņēmuma dalībnieki nolēma sabiedrību ar ierobežotu atbildību pārveidot par akciju sabiedrību. 2021. gada 12. aprīlī tas tika pārreģistrēts par ***AS Mapon***.
2022. gada 12. septembrī tika paziņots, ka *Mapon* par 500 tūkstošiem eiro ir iegādājies Dānijas uzņēmumu *Danfleet*, kas Dānijas tirgū piedāvāja *Mapon* pakalpojumus.

Izstrādātie risinājumi
----------------------

* GPS izsekošana
* Braukšanas analīze
* Maršrutu plānošana
* Temperatūras uzraudzība
* Degvielas lietojuma kontrole
* Transportlīdzekļu pārbaudes
* Autoparka uzturēšana
* Attālināta tahogrāfa failu lejupielāde
* Transportlīdzekļu koplietošana
* Video monitorings ar tiešraides, notikumu un arhīva funkciju

Atzinības
---------

2019. gadā *Mapon* ieguva trešo vietu Latvijas Investīciju un attīstības aģentūras rīkotajā konkursā "Eksporta un inovācijas balva 2019" mazo komercsabiedrību kategorijā.

Atsauces
--------

1. 1 2 3 4  Mapon, SIA Lursoft
2. 1 2  Draugiem Group uzņēmums Mapon paplašina darbību Ziemeļvalstīs Lelde Petrāne, Dienas Bizness, 2019-02-11
3. ↑  «Labs of Latvia». *labsoflatvia.com* (latviešu). Skatīts: 2021-02-11.
4. ↑  Jānis Bagātais. «Pašmāju 'Mapon' uzpasē 73 600 auto; prognozē izrāvienu Latīņamerikas tirgū». *delfi.lv*, 2019. gada 3. okt..
5. ↑  «Izsekot jebko, kas kustas – kā pārvaldīt autoparkus visā pasaulē». *LA.LV*.
6. ↑  "Mapon" pārveidos par akciju sabiedrību Klientu portfelis, 2020-09-28
7. ↑  Mapon par pusmiljonu eiro iegādājies Dānijas uzņēmumu Danfleet Db.lv, 12.09.2022
8. ↑  «Arhivēta kopija». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2020. gada 7. aprīlī. Skatīts: 2020. gada 2. jūnijā.
9. ↑  «Laureāti 2019». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2020. gada 4. augustā. Skatīts: 2020. gada 2. jūnijā.

Ārējās saites
-------------

* Mapon
Poniji mazā laidarā
**Laidars** ir mājlopiem domāts aploks tieši pie kūts. Reizēm ar šo vārdu apzīmē arī jebkādu aploku (*lauka laidars*), dažos apvidos arī lielu kūti. Laidara izmēri var būt ļoti dažādi atkarībā no saimniecības rakstura un lopu skaita. Vasarās laidaros slauca govis un ēdināja lopus. Ja lopus pastāvīgi tur laidaros, nelaižot ganībās, tad to sauc par laidaru sistēmu. Vidzemē laidara iežogojums parasti tika novietots kūts priekšā, Kurzemē un Zemgalē šādam mērķim izmantoja leņķveidā būvētas kūts iekšpagalmu, Latgalē to izvietoja starp kūti un dzīvojamo ēku, reizēm pārklājot ar kūts jumta spārnu.

Kultūrā
-------

Romantiska Dž.H.Darija (G.H.Durrie) glezna "Laidars ziemā", 1858. ASV.
### Idiomas

Bieži sastopams teiciens "Mute kā laidara vārti" par cilvēku, kas pārāk rupji vai nekaunīgi, bravūrīgi izrunājas.

### Tautasdziesmās

Laidars tiek pieminēts dažās tautasdziesmās, piemēram,

Plūcat, meitas, baltābolu,
Metat govu laidarā:
Cik ābolu saujiņā,
Tik gosniņu laidarā.

Skatīt arī
----------

* Ferma
* Lauksaimniecība
* Lauku sēta
* Mājlopi

Atsauces
--------

1. ↑  Oxford Dictionaries[novecojusi saite]
2. ↑  «"Latviešu literārās valodas vārdnīca": Laidars». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2017. gada 29. novembrī. Skatīts: 2017. gada 22. novembrī.
3. ↑  "Latvijas Padomju Enciklopēdija", 5-1. sējums, 1984. 689. lpp.
4. ↑  Terminu un Svešvārdu vārdnīca: laidars
5. ↑  Tautasdziesmas.lv/tag/laidars
|  |  |
| --- | --- |
|  |  |
|

**Laidnis** ir figūra šaha spēlē. Uzsākot partiju, katram spēlētājam ir divi laidņi, kas atrodas aiz bandiniekiem divus lauciņus no šaha galdiņa stūra. Laidni un zirdziņu sauc par vieglajām figūrām.

Nosaukums "laidnis" ieviests XIX gadsimta beigās, to atvasinot no vārda "laisties" (ātri pārvietoties) un iedvesmojoties no vācu valodas nosaukuma "*Läufer*" (lai būtu vieglāk atpazīstams notācijas burts L), liecina etimoloģijas pētījumi. Savulaik tikuši lietoti arī citi laidņa nosaukumi – "laidis", "līdzinieks", "adjutants", "bīskaps", "narrs", "zilonis".

Laidņa gājieni
--------------

Laidnis pārvietojas (un ņem pretinieka figūras) pa diagonālēm (t. i. pa slīpām līnijām) uz visām pusēm jebkurā tam pieejamā attālumā. Protams, ja ceļā atrodas savas vai pretinieka figūras, tad tās ierobežo laidņa tāldarbību.

 Laidņu pozīcijas partijas sākumstāvoklī 

 Laidņu gājieni

Laidņa vērtība
--------------

Parasti pieņem, ka laidņa vērtība ir vienāda ar zirdziņa vai trīs bandinieku vērtību. Divi laidņi un zirdziņš ir līdzvērtīgi diviem torņiem vai dāmai. Bez materiālās vērtības, figūru vērtību nosaka arī pozīcija. Tā slēgtās pozīcijās laidņa vērtība samazinās, kamēr zirdziņam pieaug. Un otrādi — atklātās pozīcijās pozīcijās laidnim ir priekšrocības pret zirdziņu.

Laidņu raksturojums
-------------------

* Uzsākot spēli, abi spēlētāja laidņi atrodas uz dažādas krāsas lauciņiem. Tos attiecīgi arī sauc — *melnlauciņu laidnis* un *baltlauciņu laidnis*. Būtiski ir sekot, kāds laidnis pēc nomaiņām paliek pretiniekam — ja pretinieka laidņi ir *dažādkrāsu*, tad partijas galotnē pieaug neizšķirta rezultāta varbūtība.
* Jāatceras, ka divi laidņi viegli spēj nomatot pretinieka karali, ja uz galdiņa palikuši tikai karalis un divi laidņi pret karali. Matu liek arī laidnis un zirdziņš, bet viena laidņa gadījumā uzreiz tiek fiksēts neizšķirts.

 Mats ar diviem laidņiem

Notācija
--------

Algebriskajā šaha notācijā laidni apzīmē ar lielo L burtu.

  


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Šaha figūras |
| --- |
|  |
| 
* Karalis
* Dāma
* Tornis
* Laidnis
* Zirdziņš
* Bandinieks

 |

 |
**Kamerūnas Tautas Demokrātiskā Kustība (KTDK)** (franču: *Rassemblement démocratique du Peuple Camerounais, RDPC*) ir valdošā partija Kamerūnā.

Vēsture
-------

Partijas senākais nosaukums bija Kamerūnas nacionālā savienība. Pārdēvēšana notikās 1985. gadā. Partijai ir bijusi dominējošā loma valstī kopš valsts neatkarības iegūšanas 1960. gadā. KTDK līderis ir Pols Bija. Viņš ir arī Kamerūnas prezidents. 1992. gada parlamneta vēlēšanās partija ieguva 80 vietas valsts parlamentā un kopā ar 6 citas partijas balsīm spēja iegūt vairākumu parlamentā. Tajā pašā gadā Pols Bija ar 40% balsu uzvarēja prezidenta vēlēšanās. Viņa tuvākais sekotājs no Sociāldemokrātu frontes vēlēšanās ieguva 36% balsstiesīgo kamerūniešu balsis. Nākamajās parlamenta vēlēšanās 1997. gadā KTDK ieguva 116 no 180 vietām valsts parlamentā, bet prezidenta vēlēšanās, kas notika tā paša gada oktobrī, Bija ieguva 92,6% vēlētāju atbalstu, tomēr lielais atbalsts ir izskaidrojams ar to, ka opozīcija šajā gadā boikotēja prezidenta vēlēšanas. Vēlēšanās 2002. gada 30. jūnijā Kamerūnas Tautas Demokrātiskā Kustība ieguva 149 vietas kongresā. Prezidenta vēlēšanās atkal uzvarēja Bija ar 70,9% balsu.

Pēdējās parlamenta vēlēšanās 2007. gada jūlijā partija ieguva 140 vieta kongresā. Trīspadsmit papildus vietas tika iegūtas pārvēlēšanas kārtībā tā paša gada septembrī.

Partijas pirmais kongress notikās 1990. gada 28. jūnijā. Tobrīd valstī notikās politiskās reformas, jo Bija bija nolēmis atļaut valstī arī citu politisko partiju darbību. Pirmais ārkārtas kongress notikās 1995. gada oktobrī, bet Otrais partijas kongress tika sasaukts 1996. gada decembrī. Partijas kongresi tiek rīkoti Jaundē. Bija katrās partijas līdera vēlēšanās tiek ievēlēts no jauna uz nākamo termiņu.

Ārējās saites
-------------

* Kamerūnas Tautas Demokrātiskās Kustības mājaslapa (franciski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 129827996
* ISNI: 0000 0000 8914 5628
* GND: 6019706-7
* SUDOC: 028663357
* BNF: cb12045244n (data)

 |

 |
**Aina Muze** (dzimusi **Plūcēja** 1943. gada 16. jūlijā Liepājā, mirusi 2017. gada 18. jūnijā Rīgā) bija latviešu tekstilmāksliniece un pedagoģe. Vīrs Roberts Muzis — gleznotājs, meitas Elīna Lūsis-Grīnberga un Agata Muze — mākslinieces.

Biogrāfija
----------

### Izglītība un mākslinieciskā darbība

A. Muze absolvējusi Liepājas lietišķās mākslas vidusskolu (1962), kā arī Latvijas Mākslas akadēmijas Tekstilmākslas nodaļu Rūdolfa Heimrāta vadībā (1967). Strādājusi par stundu pasniedzēju LMA Tekstilmākslas katedrā (1995—2010), Kopš 1967. gada viņa piedalās izstādēs. Ir sarīkojusi personālizstādes, piedalījusies nozaru un mākslinieku grupu izstādēs, kā arī starptautiskajās žūrētajās skatēs. Darbi eksponēti gan Latvijā, gan ārzemēs — ASV, Krievijā, Kanādā, Francijā, Zviedrijā, Vācijā, Polijā, Japānā, Dānijā u.c. Strādājusi dažādās tekstilmākslas tehnikās (gk. gobelēna un jauktajās tehnikās), no 20. gs. 90. gadiem pievērsusies arī tekstilmozaīkai. Ir radījusi gan abstraktas dekoratīvas, gan figurālas kompozīcijas par vēstures, sakrālo, tautas mākslas mantojuma, u.c. tēmām. Biedrības "Latvijas tekstilmozaīka" dibinātāja un prezidente (2010—2017). Ir radījusi darbus sabiedriskajiem interjeriem Latvijā un Krievijā (kafejnīca "Lielais Kristaps", 1983; restorāns "Rīga", 1986, u.c.). 1972. gadā kļuvusi par Latvijas Mākslinieku savienības locekli.

### Apbalvojumi

Apbalvota ar LMS medaļu par gada labāko gobelēnu ("Ars Longa", 1979 un "Lielais Kristaps", 1983). Ieguvusi LMS balvas "Gada labākā personālizstāde" (2003) un "Gada labākais mākslinieks" (2002) Ieguvusi Medaļu "Izstādes labākais darbs" un 2.pakāpes diplomu 2. starptautiskajā Lietišķās mākslas festivālā Maskavā, Krievijā (2010), Balvu par mūža ieguldījumu laikmetīgā gobelēna attīstībā 2. Starptautiskā Viskrievijas Triennālē (2015), apbalvota ar atzinību 5. starptautiskajā mākslas konkursizstādē Čhondžu, Korejā (2007). Darbi atrodas muzeju kolekcijās Latvijā, Krievijā, ASV un sakrālajos interjeros Dānijā, Zviedrijā.

Bibliogrāfija
-------------

* Māksla un arhitektūra biogrāfijās. Izd. Latvijas enciklopēdija, Rīga 1995.
* Katalogs "5.Rīgas starptautiskā tekstilmākslas un šķiedras mākslas triennāle DAUDZVEIDĪBA VIENOTĪBĀ/ DIVERSITY&UNITY", izd. LNMM Rīga, 2015.
* Katalogs "4.Rīgas starptautiskā tekstilmākslas un šķiedras mākslas triennāle GLOBĀLĀ INTRIGA II/ GLOBAL INTRIGUE II", izd. LNMM Rīga 2010.

Atsauces
--------

1. ↑  «Aina Muze | www.makslinieki.lv | (LRSP) Radošo savienību profesionālo mākslinieku reģistrs». *www.makslinieki.lv*. Skatīts: 2018-03-07.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 173387831
* ISNI: 0000 0001 2352 6230
* GND: 1013331494

 |

 |
**Patriks Ceslaks** (poļu: *Patryk Cieślak*; dzimis 2010. gada 3. maijā) ir Polijas šahists.

Biogrāfija
----------

2020. gadā bijis trešais Polijas jauniešu šaha ātrspēles čempionātā U10 vecuma grupā. 2022. gadā izcīnījis 2. vietu Polijas jauniešu šaha čempionātā U12 vecuma grupā klasiskajā šahā un šaha ātrspēlē, kā arī uzvarējis ātrā šaha čempionātā šajā vecuma grupā. Šajā pašā gadā pārstāvējis Polijas komandu Eiropas jauniešu šaha komandu čempionātā U12 vecuma grupā, kurā izcīnījis 2 sudraba medaļas komandu un individuālajā vērtējumā.

2022. gadā izcīnījis 3. vietu Eiropas jauniešu šaha ātrspēles čempionātā U12 vecuma grupā.

2022. gada novembrī Antaljā uzvarējis Eiropas jauniešu šaha čempionātā O12 vecuma grupā.

Atsauces
--------

1. ↑  Patryk Cieślak - Szachy w Polsce
2. ↑  21st European Youth Blitz Chess Championship 2022\_U12
3. ↑  European Youth Chess Championship 2022 - Open 12

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
**Kira Zvorikina** (krievu: *Кира Алексеевна Зворыкина*; 1919. gada 29. septembris, Mikolajiva, Ukraina - 2014. gada 6. septembris, Maskava, Krievija) bija Krievijas starptautiskā lielmeistare šahā (WGM, 1977).

Dzīvesgājums
------------

Piedzimusi Ukrainā daudzbērnu ģimenē. 1927. gadā ģimene pārcēlās uz dzīvi Ļeņingradā. Sākusi nodarboties ar šahu vietējā Pionieru pilī, kur pulciņu vadījis pazīstamais treneris Pjotrs Romanovskis. 17 gadu vecumā kļuvusi par Ļeņingradas skolēnu čempioni. Vēlāk daudz laika aizņēmušas studijas Kinematogrāfijas institūtā, un tikai 1946. gadā izcīnījusi savu nākamo panākumu, ieņemot 2. vietu Ļeņingradas sieviešu šaha čempionātā.

1950. gados trīs reizes uzvarējusi PSRS sieviešu šaha čempionātos (1951, 1953, 1956). 1957. un 1963. gadā PSRS izlases sastāvā uzvarējusi Pasaules šaha olimpiādēs, izcīnot arī zelta medaļu pie sava galdiņa (1957). No 1952. līdz 1964. gadam sekmīgi piedalījusies Pasaules čempiones nosaukuma ciklos. Vislielākais panākums tika izcīnīts 1959. gadā Plovdivā, kad Zvorikina uzvarēja pretendentu turnīrā un izcīnīja tiesības spēlēt maču par Pasaules čempiones nosaukumu.. Tomēr šajā mačā bija jāatzīst toreizējās Pasaules čempiones Jeļizavetas Bikovas pārākums - 4½:8½ (+2 -6 =5).

Bijusi precējusies ar lielmeistaru Alekseju Suetinu. No 1950. līdz 1990. gadiem dzīvojusi Minskā un pārstāvējusi Baltkrieviju PSRS komandu sacensībās.

1957. gadā par panākumiem šahā apbalvota ar ordeni «Goda Zīme». 1977. gadā FIDE piešķīrusi Zvorikinai starptautiskās lielmeistares un šaha tiesneses goda nosaukumus.

Ilgi saglabājusi sportisko formu, vēl 2007. gada nogalē piedaloties Krievijas šaha veterānu oficiālajos turnīros.

Atsauces
--------

1. ↑  1959 Candidates Tournament
2. ↑  World Chess Championship (Women) 1959 Bikova - Zvorikina Title Match

Ārējās saites
-------------

* Kira Zvorikina šahista profils vietnē chessgames.com
* Kira Zvorikina šahista profils vietnē 365chess.com
* Kira Zvorikina šahista profils vietnē chesstempo.com
* Kira Zvorikina šahista profils vietnē olimpbase.org (Pasaules šaha olimpiādes)
* Kira Zvorikina šahista profils vietnē olimpbase.org (PSRS komandu čempionāti)
* Kira Zvorikina šahista profils vietnē olimpbase.org (PSRS komandu kausi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 19275455
* LCCN: no96049216
* ISNI: 0000 0000 5252 3875

 |

 |
**Nikolajs Ņekrasovs** (krievu: *Николай Владимирович Некрасов*; dzimis 1900. gada 18. decembrī, miris 1938. gada 4. oktobrī) bija krievu esperantists un tulkotājs uz esperanto valodu, rakstnieks, dzejnieks, žurnālists un literatūras kritiķis.

Biogrāfija
----------

Nikolajs Ņekrasovs piedzima 1900. gadā Maskavā. Viņš bija žurnālists, strādāja izdevniecībā.

15 gadu vecumā Ņekrasovs iemācījās esperanto valodu. Bija redaktors paša izdotajam žurnālam *Juna Mondo* (1918—1919). 1922. gadā bija viens no recenziju žurnāla *La Nova Epoko* dibinātājiem, kā arī tā redaktors līdz 1930. gadam. 1933. gadā bija rakstu krājuma *Новые проблемы языкознания* redaktors.

Ņekrasovs tulkojis vairākus krievu klasiķu darbus uz esperanto valodu, tai skaitā Aleksandra Puškina darbus *Kupra rajdanto* ("Vara jātnieks") un *Eŭgeno Onegin* ("Jevgēņijs Oņegins"). Ņekrasovs sarakstījis darbus esperanto valodā gan prozas, gan poēzijas žanrā, kā arī darbojies kā esperanto literatūras kritiķis. 1930. gadu sākumā piedalījās materiālu sagatavošanā par literatūru "Esperanto enciklopēdijai". Publicējis daudzas no esperanto valodas radītāja Ludvika Zāmenhofa vēstulēm.

1931. gadā Ņekrasovs bija viens no Starptautiskās revolucionāro esperanto rakstnieku asociācijas IAREV (*International Association of Revolutionary Esperanto Writers*) dibinātājiem. Viņš rediģēja asociācijas pirmo laikrakstu *La Nova Etapo* (angļu: *The New Stage*).

Represijas un nāve
------------------

Padomju Savienībā organizētā Lielā terora laikā, 1938. gadā, Ņekrasovu arestēja, apsūdzot par piedalīšanos "fašistisko spiegu un teroristu esperantistu organizācijas" dibināšanā un vadīšanā. 1938. gada 4. novembrī Ņekrasovu sodīja ar nāvi nošaujot. 1957. gada 26. novembrī viņš tika pēc nāves reabilitēts.

Atsauces
--------

1. ↑  «*Nekrasov: Datreveno de talenta poeto*». historio.ru *Esperanto en Rusio*.

Ārējās saites
-------------

* *NEKRASOV* *SAT Kulturo* (esperanto)
* Poēmas (esperanto)
* no darba *Sennacieca Revuo*, 1924 (esperanto)
* historio.ru *Nikolaj Nekrasov SONETO PRI ESPERANTO* *Esperanto en Rusio* (esperanto)
**SNP tilts** (slovāku: *Most SNP* no slovāku: *Most Slovenského národného povstania* — 'Slovāku nacionālās sacelšanās tilts'), bieži tiek dēvēts arī kā **Jaunais tilts** (slovāku: *Nový most*), ir tilts pāri Donavai Bratislavā, Slovākijas galvaspilsētā. Šis ir pasaulē garākais vanšu tilts, kam ir tikai viens pilons.

Šis ir asimetrisks vanšu tilts, kur attālums starp abiem balstiem ir 303 metri. Tā tērauda konstrukciju notur tērauda vantis, kas piestiprinātās pie krastā esošā divu pīlāru balsta. Tilta kopējais garums ir 430,8 metri, platums 21 metrs un tas sver 537 tonnas.

Vēl šo tiltu īpašu padara pilona galā, 84,6 metru augstumā, izbūvētais restorāns, kam ir lidojošā šķīvīša forma, no kura paveras brīnišķīga Bratislavas panorāma. Sākotnēji tā nosaukums bija *Bystrica*, bet 2005. gadā pārdēvēts par *UFO*. Lai nokļūtu restorānā ir jāizmanto austrumu pīlārā iebūvētais lifts. Rietumu pīlārā ir iebūvētas evakuācijas kāpnes ar 430 pakāpieniem. SNP tiltam ir četras autotransporta joslas augšējā līmenī un gājēju un riteņbraucēju ceļi apakšējā līmenī.

Nosaukums
---------

Kopš tilta celtniecības 1972. gadā to dēvē par SNP tiltu (*Most SNP*), kaut arī vietējie to sauca par Jauno tiltu. 1993. gadā, Bratislavas pilsētas dome pārdēvēja tiltu par Jauno tiltu (*Nový Most*), lai apvienotu tilta nosaukumu ar to kā to sauc tauta. 2012. gadā Bratislavas pilsētas dome pēc Bratislavas vecpilsētas mēra Taņas Rosovas iniciatīvas nomainīja tilta nosaukumu uz sākotnējo.

Celtniecība
-----------

Tilts tika būvēts no 1967. līdz 1972. gadam pēc A. Tesara, J. Lacko un I. Slameņa projekta. Oficiāli to atklāja 1972. gada 26. augustā, un tas bija otrs tilts pāri Donavai Bratislavā. Liela daļa vecpilsētas pie Bratislavas pils, tajā skaitā arī ebreju kvartāls, tika nojaukti, lai izbūvētu tilta braucamās daļas, kas raisīja diskusijas. Tomēr tilts atviegloja satiksmi un paātrināja ļaužu nokļūšanu pilsētas otrā krastā. Tilta celtniecības procesā tika atsegtas vēsturiskas mūru daļas.

Atsauces
--------

1. ↑  Lucia Tkáčiková, Michal Durdovanský. «Bratislava will again have a 'SNP Bridge'». *SME*, 2012. gada 29. marts. Skatīts: 2013-09-19.
2. ↑  «Bratislava UFO classed one of the craziest places - Slovakia.travel». *slovakia.travel*.
3. ↑  Petit Press a.s. «The changing face of Bratislava». *spectator.sme.sk*, 2014. gada 21. marts.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***SNP tilts***.
* UFO Restaurant Archived 2017. gada 7. jūnijā, *Wayback Machine* vietnē. (angliski)
* New Bridge *Structurae* vietnē
* Panoramic view of Novy Most bridge & River Danube
Nikolajs Žukovskis
**Nikolajs Žukovskis** (krievu: *Николай Жуковский*; 1847. gada 17. janvārī [v.s. 5. janvārī] — 1921. gada 17. martā) bija krievu zinātnieks, modernās aerodinamikas un hidrodinamikas pamatlicējs.

Biogrāfija
----------

Dzimis Vladimirā dzelzceļnieka ģimenē. Pēc ģimnāzijas pabeigšanas Nikolajs iestājās Maskavas Universitātes Fizikas un matemātikas fakultātē, kuru pabeidza 1868. gadā, iegūstot lietišķās matemātikas speciālista diplomu.

Kādu laiku pēc Maskavas Universitātes pabeigšanas Žukovskis strādāja par pedagogu sieviešu ģimnāzijā, bet no 1874. gada sākās darbs Maskavas Augstākajā tehniskajā skolā. Šeit viņš bija analītiskās mehāniskās katedras docents. Jaunais zinātnieks izstrādāja maģistra disertāciju par tēmu "Šķidra ķermeņa kinemātika" (1876). Par pētījumiem kustības teorijā viņš ieguva lietišķās matemātikas doktora grādu (1882).

1885. gadā Žukovskis uzsāka darbu arī Maskavas Universitātē, kur pasniedza teorētiskās mehānikas kursu. No 1886. gada viņš bija šīs universitātes profesors. Abās Maskavas augstskolās viņš strādāja līdz mūža beigām. 1894. gadā Žukovski ievēlēja par Pēterburgas Zinātņu Akadēmijas korespondētājlocekli, taču no vēlāk piedāvātā ZA īstenā locekļa amata atsacījās, jo negribēja atstāt Maskavu un iesāktos pētījumus.

1902. gadā viņa vadībā Maskavas Universitātē tika uzbūvēta Eiropā viena no pirmajām aerodinamiskajām caurulēm, kas bija nepieciešama pētījumiem lidošanas teorijā. Ierosmi atklājumiem zinātnieks ņēma no dabas. Jau 1891. gadā tapa pētījums *Par putnu lidojumu*. Tika izpētīts mehānisms, kādā veidā var uzņemt augstumu.

Nikolajs Žukovskis formulēja teorēmu (1904),pēc kuras nosaka lidmašīnas spārna cēlējspēku. Viņš pierādīja, ka lidmašīnas spārns nedrīkst būt plakans. Tam jābūt kā putna spārnam: virspusē izliektam, apakšpusē- ieliektam, priekšpusē- biezākam, aizmugurē jābeidzas ar asu malu. Tika izstrādāta lidmašīnas propellera teorija. 19. gadsimta beigās zinātnieks izstrādāja teorētiskos pamatus augstākās pilotāžas elementiem, arī nāves cilpai (Ņesterova cilpai).

Pirmā pasaules kara laikā Žukovskis pētīja aviācijas bumbu mešanas teoriju un tālšāvēja artilērijas lādiņu kustību. Viņš bija daudzu pētījumu autors cietvielu fizikā, astronomijā, hidrodinamikā, hidraulikā un lietišķajā mehānikā. Viņa pētījumiem raksturīga dziļa teorijas izpratne un tās cieša saite ar inženiertehnisko risinājumu. Nikolajs Žukovskis ir vairāku teorētiskās mehānikas mācību grāmatu autors.

* 
* 
* 
*

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Nikolajs Žukovskis***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* *Brockhaus Enzyklopädie* raksts (vāciski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)
* Enciklopēdijas *Krugosvet* raksts (krieviski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 71788879
* LNB: 000160089
* LCCN: n84069851
* ISNI: 0000 0001 0986 1649
* GND: 102621411
* SUDOC: 06783034X
* BNF: cb166607006 (data)
* BIBSYS: 6065390
* MGP: 102058
* NKC: skuk0006078

 |

 |
**Sahāras gepards** (*Acinonyx jubatus hecki*) ir viena no gepardu (*Acinonyx jubatus*) pasugām. To sauc arī par **Ziemeļrietumāfrikas gepardu**.

Sahāras gepards ir reta un apdraudēta pasuga, pastāv uzskats, ka mūsdienās Sahāras gepardu populācija nepārsniedz 250 īpatņus. Tas ir sastopams Ziemeļāfrikas teritorijās: Alžīrijā, Togo, Nigērā, Mali, Beninā un Burkinafaso. Visvairāk Sahāras gepardu dzīvo Alžīrijā Ahagara kalnos, lai gan šis pieņēmums balstās uz 2009. gada 4 gepardu novērojumiem.

Izskats un uzvedība
-------------------

Sahāras gepards ir vientuļnieks un daļējs nomadnieks. Ļoti reti tēviņi izveido gepardu sugai raksturīgās koalīcijas. Mātītes parasti ieņem teritorijas, kurās ir visbagātākie barības resursi, bet tēviņi seko mātītēm.

Lai arī Sahāras gepards ir Āfrikas gepards, tas ārēji ir ļoti atšķirīgs. To kažoki ir ar īsāku apspalvojumu. Krāsa gaiša, gandrīz balta. Melnie pleķīši bieži virzienā no muguras pa sāniem uz leju kļūst arvien gaišāki, rūsgani brūni, līdz uz kājiem tie kļūst pavisam izbalējuši. Gepardiem ierastās melnās svītras no acu iekšējā kaktiņa līdz mutes kaktiņam bieži nav vispār. Seja var būt ar dažiem melnajiem pleķīšiem vai bez tiem. Augumā Sahāras gepardi ir sīkāki un kaulaināki. To ķermeņa garums ir 1,70 m, svars 40 - 45 kg. Tā kā Sahāras gepardi dzīvo tuksnesī, tie spēj iztikt ilgstoši bez ūdens, padzeroties no upuru asinīm. Dienas laikā Sahāras gepardi slēpjas ēnā, un saviem mazuļiem mātītes iekārto slēptuves alās vai zem klinšu pārkarēm.

Barība
------

Sahāras geparda galvenais medījums ir Sahāras zobenragantilopes, Dorkas gazeles un Dama gazeles. Gepards neatteiksies arī no mazāka medījuma kā, piemēram, zaķa.

Atsauces
--------

1. ↑  «New evidence of critically-endangered cat - News - Conservation - ZSL». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2009. gada 28. februārī. Skatīts: 2009. gada 6. oktobrī.
2. ↑  Acinonyx jubatus ssp. hecki (Northwest African Cheetah, Saharan Cheetah)
3. 1 2  All Those Spotted Cats Look Alike
4. 1 2  Cheetah - SCF - Sahara Conservation Fund[novecojusi saite]

Ārējās saites
-------------

* Sahāras geparda foto
**Marks Žozefs Marions di Frens** (franču: *Marc-Joseph Marion du Fresne*; dzimis 1724. gada 22. maijā Senmalo, Francijā, miris 1772. gada 12. jūnijā Bejofailendsā, Jaunzēlandē) bija bretoņu izcelsmes franču jūrasbraucējs un kartogrāfs, veicis vairākus nozīmīgus ģeogrāfiskos atklājumus Indijas okeānā, Tasmanijā un Jaunzēlandē.

Dzimis bagātā Senmalo ģimenē, tēvs Žiljens (1681-1739) bijis kuģu īpašnieks, kaperis un tirgotājs. Marks Žozefs sācis kuģot 17 gadu vecumā, 21 gada vecumā ieguvis kapteiņa sertifikātu. Kalpojis flotē karā par Austrijas mantojumu un Septiņgadu karā, kuru laikā piedalījies vairākās kaujas operācijās, kā arī nodarbojies ar kaperismu. Vēlāk kalpojis uz Franču Austrumindijas kompānijas kuģiem.

Pēc Franču Austrumindijas kompānijas izjukšanas 1769. gadā di Frens pierunāja Maurīcijas intendantu Pjēru Puavru piešķirt viņam divus kuģus Dienvidu okeāna izpētei un dienvidu kontinenta meklēšanai. Ekspedīcijai tika piešķirti kuģi *Mascarin* un *Marquis de Castries*. Tās laikā tika atklātas Prinča Edvarda salas un Krozē salas Indijas okeāna dienvidos, kā arī pētīta Tasmanijas sala. Di Frens bija pirmais, kas kontaktējās ar Tasmanijas aborigēniem.

Pēc Tasmanijas di Frena kuģi devās uz Jaunzēlandi, kur apsekoja tās piekrasti. Francūži noenkurojās Ziemeļsalas ziemeļos, Bejofailendsa līcī, jo daļa ekipāžas saslima ar cingu un kuģiem bija nepieciešams remonts. Konflikta laikā ar maoriem 26 franču jūrnieki, tajā skaitā di Frens, tika nogalināti un apēsti.

Di Frena vārdā nosaukta Mariona sala Prinča Edvarda salās, Mariona līcis Tasmanijas piekrastē, Mariona Difrena kalns Krozē salās, kā arī Francijas Dienvidjūru un Antarktikas Zemju apgādes kuģis *Marion Dufresne II*.

Atsauces
--------

1. ↑  Marion Dufresne, Marc-Joseph (1724–1772) by Edward Duyker

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Marks Žozefs Marions di Frens***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 47660485
* LCCN: n86104297
* ISNI: 0000 0000 2320 1789
* GND: 123093198
* SUDOC: 14761841X
* BNF: cb12079490z (data)
* NLA: 49861043

 |

 |