recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Frīģijas dzelzene** (*Centaurea phrygia*) ir augu suga kurvjziežu dzimtas dzelzeņu ģintī. Savvaļā tā ir sastopama centrālajā, austrumu un ziemeļu Eiropā, tostarp Latvijā, kā arī dažviet Āzijā. Ir nodalītas vairākas pasugas.
Atsevišķi eksemplāri un nelielas grupas ir sastopami sausās pļavās, atmatās, mežmalās un ceļu malās.

Morfoloģija
-----------

Frīģijas dzelzene ir daudzgadīgs, 15—75 cm garš lakstaugs, ar stāvu, raupju, masīvu, četršķautņainu, stublāju, kurš augšdaļā zaro. Stublājs ir blīvi aplapots līdz pat ziedkopai. Lapas ir veselas, plati eliptiskas, aptuveni 4—12 cm garas un 1,5—4 cm platas, apmatotas, lapas mala ir attāli zobaina.

Ziedi ir purpursārti un tie ir izvietoti 1,5—2 cm garos un 1,2—1,6 cm platos kurvīšos. Ārējie piltuvziedi gandrīz divlūpaini, acīm redzami garāki nekā iekšējie.
Pamatojoties galvenokārt uz vīkala lapu izskatu, Baltijas reģionā nodala 2 pasugas — Frīģijas pasugu (*ssp. phrygia*), kurai raksturīgs plūksnains, īsas, platas un stāvas vīkallapas, un Pseidofrīģijas pasugu (*ssp. pseudophrygia*), kurai raksturīgas garākas un bieži vien noliekušās ārējās vīkallapas ar plēvjainiem un plūksnainiem galiem.

Auglis ir brūnpelēks sēklenis ar īsu kausmatiņu pušķi. Ziedēšanas sezona ir no jūlija līdz septembrim.

Atsauces
--------

1. ↑  «Frīģijas dzelzene - Centaurea phrygia L. - Augi - Latvijas daba». *www.latvijasdaba.lv*. Skatīts: 2022-02-05.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Frīģijas dzelzene***.
* *Encyclopædia of Life* raksts (angliski)
Šis raksts ir par kalnu velosipēda izgudrotāju. Par citām jēdziena **Fišers** nozīmēm skatīt nozīmju atdalīšanas lapu.
**Gērijs Kristofers Fišers** (angļu: *Gary Christopher Fisher*, dzimis 1950. gadā) tiek uzskatīts par vienu no kalnu velosipēda izgudrotājiem. Fišers sāka piedalīties velosacīkstēs 12 gadu vecumā. Taču viņam tika atņemtas tiesības piedalīties sacensībās 1968. gadā, jo organizētāji uzskatīja, ka viņa mati ir par garu un atsaucās uz sacensību noteikumiem. 1972. gadā šie noteikumi tika atcelti un Fišera velo karjera atsākās. Vēlāk Gērijs uzvarēja sarežģītās *TransAlp* sacensības Eiropā un *Masters XC* sacensības ASV.

Iespējams, iespaidojoties no velosipēda, ko bija uzbūvējis Rass Mahons, Fišers 1975. gadā uzsāka darbu pie 1930. gadu ēras *Schwinn Excelsior X* velosipēda. Viņš ieviesta šādus uzlabojumus: cilindra bremzes, motocikla bremžu sviras, kabeļus (lai uzlabotu bremžu efektivitāti kalnos), pārslēdzējus (lai atvieglotu kāpumus) un trīs ātrumu priekšējo zobratu. Visas detaļas tika atrastas vietējos velosipēdu veikalos.

Nākamajā gadā Fišers kopā ar istabas biedru Čārliju Kelliju uzsāka *Repack* sacensības, kas nosauktas pēc līkumota nobrauciena netālu no Fērfaksas, Kalifornijā, ziemeļos no Sanfrancisko. Nobrauciena laikā bremzes tika lietotas tik intensīvi, ka tās dūmoja un bija no jauna jāieeļļo.

Kellijs izgudroja terminu "kalnu velosipēds" 1979. gadā, pēc tam, kad no mehāniķa dzirdēja lietojam šo frāzi. Tajā pašā gadā Fišers un Kellijs nodibināja *MountainBikes* — pirmo uzņēmumu, kas specializējās šī tipa velosipēdu ražošanā. Velosipēdu rāmjus izgatavoja Toms Ričijs, kas nodibināja pats savu kompāniju. Pirmais modelis maksāja 1300 dolārus un tika saražoti 160 eksemplāri.

1980. gadā *MountainBikes* produktos ieviesa *Shimano* komponentes. Tāpat notika arī mēģinājums reģistrēt preču zīmi „Mountain Bike". Kompānija beidza pastāvēt 1983. gadā un vienlaicīgi Fišers nodibināja savu labāk zināmo kompāniju *Fisher MountainBikes*. 1993. gadā kompāniju iegādājās velosipēdu ražotājs Trek. Fišers joprojām piedalās dizaina izstrādā un mārketingā, kā arī atbalsta sponsorētos sportistus. Pazīstamākā no tām ir divkārtējā olimpiskā čempione 1996. gada un 2000. gada olimpiskajās spēlēs Paola Pezzo.

Fišers 1988. gadā tika uzņemts kalnu velosipēdu slavas zālē. Žurnāls „Outside" nosauca viņu to 50 cilvēku starpā par nopelniem sportā 2000. gadā, un žurnāls „Smithsonian" 1994. gadā nosauca viņu par kalnu velosipēdu tēvu. 1998. gadā Gērijs Fišers ieguva „Popular Mechanics" atzinību par jaunievedumiem sportā.

Atsauces
--------

1. ↑  «Arhivēta kopija». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2010. gada 28. aprīlī. Skatīts: 2010. gada 26. aprīlī.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Gērijs Fišers***.
* Fisher Bikes mājaslapa
* Čārlija Kellija mājaslapa
* *Twitter* profils
***Tealliocaris*** ir *Pygocephalomorpha* kārtas un *Tealliocarididae* dzimtas izmirušu augstāko vēžu ģints. Tās ir sīku vēžveidīgo formas, kas dzīvoja paleozojā. Ģintī ir zināmas 7 sugas no Skotijas un Beļģijas karbona nogulumiem. Tipveida suga ir *Tealliocaris woodwardi*.

Apraksts
--------

Ķermeņa forma ir cilindriska līdz nedaudz saplacinātai. Karapakss aizņem pusi no ķermeņa garuma. Uz tā ir priekšējie sānu dzelkšņi un V veidīga kakla vaga, kas priekšpusē savienota ar rostrālo vagu, bet aizmugurē to pāršķeļ mediālais valnītis. Vēl karapaksam ir postorbitālie pāru dzelkšņi. Karapaksa žaunu apgabalu (aiz kakla vagas) šķērso gareniski valnīši vai ķīļi. Krūšu kājas nav specializētas tveršanai. Tām ir vicveidīgi ekzopodīti (priekš airēšanās) un plātņveida epipodīti, kas balsta vēžveidīgo žaunas.

Pirmā pleomēra (vēdera segmenta) priekšējā daļā ir trīs ķīļi. Trešā pleomēra tergīts ir paplašināts un nosedz ceturtā pleomēra lielu virsmas daļu. Otrā pleomēra tergīts laterāli nedaudz pagarināts. Telsons sašaurinās distālā virzienā un tam abās pusēs ir sānu daivas, kas ir vērstas uz aizmuguri un telsona gala daiva.

Sistemātika
-----------

Ģintī ir zināmas 7 sugas.

* †Tealliocaris Peach, 1908

* †*Tealliocaris etheridgii* (Peach , 1882)
* †*Tealliocaris formosa* (Peach, 1882)
* †*Tealliocaris loudonensis* Peach, 1908
* †*Tealliocaris robusta* Peach , 1908
* †*Tealliocaris tarrasiana* Peach, 1908
* †*Tealliocaris walloniensis* Gueriau et al. 2014
* †*Tealliocaris woodwardi* (Etheridge , 1877)

(†) — izmirušu organismu grupa.

Atsauces
--------

1. ↑  Neil D.L.Clark, Tealliocaris: a decapod crustacean from the Carboniferous
of Scotland / Palaeodiversity 6: 107—133; Stuttgart, 30 December 2013.
Koordinātas: 49°6′45″N 13°8′9″E﻿ / ﻿49.11250°N 13.13583°E﻿ / 49.11250; 13.13583

**Groserarbers** (vācu: *Großer Arber*) ir kalns Vācijā, Šumavas kalnu grēdas augstākais punkts. Izvietojies valsts dienvidaustrumos, Bavārijā, Bavārijas Meža grēdā. 1939. gadā kalnam piešķirts aizsargājamas teritorijas statuss. Atrodas netālu no Čehijas robežas, un kalna virsotnē Aukstā kara laikā uzbūvētas divas radiolokācijas stacijas, kas ierobežotos apjomos darbojas joprojām. Kalns ir viens no populārākajiem Vācijas kalnu slēpošanas kūrortiem, kopš 1973. gada tajā tiek rīkoti Eiropas kausa, bet kopš 1981. gada — Pasaules kausa izcīņas posmi.

Atsauces
--------

1. ↑  «Der Große Arber - der König des bayerischen Waldes». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2015. gada 6. februārī. Skatīts: 2014. gada 21. decembrī.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Groserarbers***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* Arber. Bayerischer Wald (vāciski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 246273539
* GND: 4475115-1
* NKC: ge413729

 |

 |
***AquAdvantage* lasis** ir ģenētiski pārveidots Atlantijas lasis, kuru izveidoja uzņēmums *AquaBounty Technologies*. Tas ir ātri augošs lasis, kas pārsniedz savvaļas Atlantijas laša lielumu, un sasniedz tirgus lielumu 16—18 mēnešos (savvaļas Atlantijas lasis šo lielumu sasniedz 3 gadu laikā). Ģenētiskā pārveidošana ir sniegusi *AquAdvantage* lasim spēju augt visa gada garumā, nevis tikai pavasarī un vasarā. Lašu akvakultūras ir ekonomiski nozīmīga nozare, kas turpina attīstīties. *AquAdvantage* lasi audzē komerciālajās akvakultūrās dažādās vietās pasaulē, piemēram, ASV, Norvēģijā un Panamā.

Ģenētiskā pārveidošana
----------------------

Pirmo *AquAdvantage* lašu līniju izveidoja 1989. gadā, Atlantijas laša ikros injicējot opAFP-GHc2 gēna konstrukciju, kas saturēja promoteru un terminējošo rajonu no okeāna mencas (*Zoarces americanus*) antifrīza gēna (*antifreeze gene*) un augšanas hormona gēnu no karaliskā laša (*Oncorhynchus tshawytscha*). 99% *AquAdvantage* lašu ir triploīdi, kas samazina to krustošanās iespēju ar savvaļas tipa lašiem.

Atsauces
--------

1. 1 2  Anastasia, Bodnar (Oktobris 2010). "Risk Assessment and Mitigation of AquAdvantage Salmon". *ISB News report*.
2. ↑  «Aquabounty». Skatīts: 01.06.2017..
3. ↑  «AquAdvantage Salmon Fact Sheet». Arhivēts no oriģināla, laiks: 06.05.2017. Skatīts: 01.06.2017.
Apūles pilskalns
**Apūle**, arī **Apole** (lietuviešu: *Apuolė*, latīņu: *Apulia*) atrodas mūsdienu Lietuvas ziemeļrietumos Žemaitijas novadā (agrāk — Ceklis), netālu no Skodas pilsētas. Apūle ir senākā Lietuvas apdzīvotā vieta, kas pirmo reizi, līdz ar citu kuršu pili — Ezerpili (tagadējā Grobiņa), minēta 854. gadā.

Vēsture
-------

Apūles atrašanās vieta Kursas kartē (Ceklis)
Hamburgas un Brēmenes bīskaps Rimberts ap 875. gadu ir sarakstījis darbu "Svētā Ansgara dzīve" (*Vita st. Anskarii*) par sava priekšgājēja Romas pāvesta legāta Ansgara (801-865) piedzīvoto un par vēsturiskajiem notikumiem Ziemeļeiropā šajā laikā. Tajā vēstīts par zviedru vikingu kēniņa Olava (*sveakungen Olof*) uzbrukdamu kuršu "karaļvalsts pilsētai" (latīniski: *urbs regni*) Ezerpilij (*Seeburg*), ko aizstāvējuši 7000 karavīru un **Apūlei** (*Apulia*), ko aizstāvējuši 15 000 karavīru. Pēc sakāves kurši apņēmās, tāpat kā agrāk, turpmāk maksāt kunga tiesu (*censum*) zviedru kēniņam un atzīt sevi par tā pavalstniekiem.

Arheoloģiskie izrakumi
----------------------

1931.gada vasarā zviedru un lietuviešu arheologi Birgera Nermana (*Birger Nerman*) vadībā veica izrakumus Apūles pilskalnā. Tas bijis apdzīvots no m.ē. 3. gadsimta, pirmā koka pils celta ap 600. gadu.

Viduslaiku festivāls
--------------------

Kopš 2004. gada Apūlē notiek viduslaiku festivāls Apūle 854 (*Apuolė 854*).

* 1931. gada arheoloģisko izrakumu laikā1931. gada arheoloģisko izrakumu laikā
* Viduslaiku festivāls "Apūle 854"Viduslaiku festivāls "Apūle 854"
* Kuršu un zviedru vikingu kaujas imitācija viduslaiku festivālā "Apūle 854"Kuršu un zviedru vikingu kaujas imitācija viduslaiku festivālā "Apūle 854"

Literatūra
----------

* Nerman, Birger, *Sveriges rikes uppkomst*. Stockholm 1941, 189 un 199 lpp.
* Nerman, Birger, *Sveriges första storhetstid*. Stockholm 1942, 67-72 lpp.
* Raulinaitis, Zigmas. *Apuolės užpuolimas*. Brooklyn, 1972

Skatīt arī
----------

* Kurzemes senvēsture

Ārējās saites
-------------

* Lietuviešu vēsturiskie komiksi par Apūles pili Archived 2012. gada 4. augustā, *Wayback Machine* vietnē.
***Aquaphor International OÜ*** ir Igaunijas *POU (point-of-use)* un *POE (point-of-entry)* ūdens filtrēšanas sistēmu ražotājs.

Komerciālie filtri tiek plaši izmantoti rūpniecībā, lauksaimniecībā un medicīnā. Pētniecības un attīstības, ražošanas un mārketinga iekārtas atrodas Eiropā, Izraēlā, Ķīnā un ASV.

*Aquaphor International OÜ* tika dibināts 2006. gadā kā uzņēmums, kura mērķis ir risināt dzeramā ūdens problēmas jaunattīstības valstīs. Pilnībā aprīkotas ražotnes kopumā ir 53 000 m2, no kurām 51 000 m2 darbojas Igaunijā un 2000 m2 Izraēlā.

Produkti
--------

Produktu klāsts ietver filtru krūzes, jaucējkrānu filtrus, zem izlietnes filtrēšanas sistēmas, priekšfiltrus, visas mājas attīrītājus, ūdens mīkstinātājus, RO (reversās osmozes) sistēmas un UF (ultrafiltrācijas) sistēmas dzīvojamai un komerciālai lietošanai.

Atsauces
--------

1. ↑  «Līderis Austrumeiropas ūdens filtru tirgū Aquaphor atver jaunu rūpnīcu Igaunijā». spoki.lv. 2014. gada 20. decembris.
2. ↑  «Igaunijā atklāj lielāko un modernāko sadzīves ūdens filtru rūpnīcu Eiropā». Dienas Bizness. 2014. gada 19. decembris.
3. ↑  «Igaunijā atver lielāko sadzīves ūdens filtra rūpnīcu Eiropā». bizness.lv. 2014. gada 19. decembris.
4. ↑  «€200 million water purification filter plant to be built in Narva». err news. 2021. gada 23. aprīlis.

Ārējās saites
-------------

* AQUAPHOR opens new factory" Warsaw business journal, 19. jūlijā 2022
* The 8 best water filter jugs tried and tested" BBC goodfood, 15. februāris 2022
**Hamburgas iela** ir iela Mežaparka apkaimē Rīgā. Tā sākas krustojumā ar Kokneses prospektu un Sudrabu Edžus ielu un beidzas krustojumā ar Ezermalas ielu. Visā garumā iela klāta ar asfalta segumu, tās kopējais garums ir 1086 metri.

Ielas raksturojums
------------------

Hamburgas iela ir 1,086 km gara vietējas nozīmes iela Mežaparka apkaimes dienvidaustrumos. Tā sākas krustojumā ar Kokneses prospektu un Sudrabu Edžus ielu un virzās austrumu virzienā kā asfaltēts ceļš. Iela krustojas ar Lībekas ielu, Annas Sakses ielu, Pēterupes ielu, Velmes ielu un beidzas krustojumā ar Ezermalas ielu

Ielu savienojumi
----------------

Hamburgas iela ir savienota ar šādām ielām:

* Kokneses prospekts
* Sudrabu Edžus iela
* Lībekas iela
* Annas Sakses iela
* Pēterupes iela
* Velmes iela
* Ezermalas iela

Skatīt arī
----------

* Ziemeļu rajons
* Mežaparks

Atsauces
--------

1. 1 2  «Rīgas ielu pamatlielumi» (XLS). *Atvērtie dati*. Rīgas dome. 2016. gada 1. janvārī. Skatīts: 2016. gada 14. augustā.

|  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Rīgas ielas, kuru nosaukumi sākas ar burtu H |
| --- |
|  |
| 
* 0—9
* A
* B
* C
* D
* E
* F
* G
* H
* I
* J
* K
* L
* M
* N
* O
* P
* R
* S
* T
* U
* V
* Z

 |
|  |
| H | 
* Hāmaņa
* Hamburgas
* Hanzas
* Hāpsalas
* Herdera laukums
* Hermaņa
* Hipokrāta
* Hospitāļu
* Hugo Celmiņa

 |

 |
**Kriss Meisons** (angļu: *Chris Mason*; dzimis 1976. gada 20. aprīlī) ir bijušais kanādiešu hokejists, vārtsargs, Kanādas hokeja izlases dalībnieks. Karjeras laikā aizvadījis 11 sezonas Nacionālās hokeja līgas klubos Našvilas "Predators", Sentluisas "Blues", Atlantas "Thrashers" un Vinipegas "Jets", Kanādas izlases rindās kļuvis par 2007. gada Pasaules čempionu.

Spēlētāja karjera
-----------------

Pēc ilgstošas Rietumu hokeja līgā aizvadītas juniora spēlētāja karjeras, profesionālā spēlētāja karjeru Meisons uzsāka 1997.—98. gada sezonā, kuru aizvadīja AHL kluba Sinsinati "Mighty Ducks" sastāvā. 1998.—99. gada sezonā Meisons debitēja NHL, aizvadot trīs spēles Našvilas "Predators" rindās. Vairākas nākamās sezonas Meisons aizvadīja dažādos AHL un IHL klubos, vien 2000.—01. gada sezonā "Predators" sastāvā aizvadot vēl vienu sezonu.

2003.—04. gada sezonā Kriss kļuva par "Predators" vienības otro vārtsargu, kluba sastāvā aizvadot 17 spēles. 2004.—05. gada NHL sezonas lokauta laikā Meisons spēlēja Norvēģijas hokeja līgas kluba Vålerenga sastāvā, taču tad atgriezās Našvilā. 2006.—07. gada sezonā Meisons spēles laiku dalīja uz pusēm ar Tomāšu Vokounu, taču nākamajā sezonā jau bija kluba pamatvārtsargs.

2008. gada vasarā Meisons pievienojās Sentluisas "Blues" sastāvam, kluba rindās kā pamatvārtsargs aizvadot nākamās divas sezonas, taču tad noslēdza divu gadu līgumu ar Atlantas "Thrashers", pēc gada franšīzei pārtopot par Vinipegas "Jets". Abas sezonas Meisons bija komandas otrais vārtsargs aiz Ondržeja Paveleca. 2012. gadā hokejists pievienojās Našvilas "Predators" rindām, tās rindās darbojoties kā otrais vārtsargs aiz Pekas Rinnes.

2013. gada vasarā pārcēlās uz Eiropu, kur nākamo sezonu aizvadīja Itālijas hokeja līgas klubā Ritten/Renon, kopā ar komandu izcīnot Itālijas čempiona titulu. 2014. gada maijā noslēdza viena gada līgumu ar Augsburgas "Panther". 2015. gada rudenī paziņoja par karjeras beigšanu.

Kanādas izlases rindās spēlējis četros Pasaules čempionātos, 2007. gadā kopā ar izlasi izcīnot zelta medaļas, bet 2009. gadā — sudrabu.

Ārējās saites
-------------

* *Eliteprospects* profils (angliski)
* *Internet Hockey Database* profils (angliski)
**Hameleoni** ir Latvijas popmūzikas grupa, izveidojusies 1998. gadā. Grupas dalībnieki Ēriks Budēvics (vokāls) un Andris Veinbergs (taustiņinstrumenti, piebalsis).

Biogrāfija
----------

Grupa uzsāka savu darbību deviņdesmito gadu beigās 1998. gada augustā. Šī dueta autors un radošais tēvs ir komponists, producents un aranžētājs Gaitis Lazdāns. Strauju popularitāti grupa ieguva jau ar savu pirmo singlu "Atsaucies!". Grupa nonāk radiostaciju apritē, kas paplašināja grupas fanu loku visā Latvijā. 1998. gada rudenī grupa laida klajā savu debijas albumu "Tu Mana Sirds". Albums "Tu Mana Sirds" kļuva par vienu no Latvijas vispārdotākajiem albumiem tolaik. Straujajai interesei klausītāju vidū par grupu augot, notika vairākas koncertu tūres no 1998. līdz 2001. gadam. 1999. gadā tika izdots otrais grupas albums "Nakts". Vēl gadu vēlāk tiek izdots trešais grupas albums "Pērles un Dimanti". Svinot grupas trīs gadu jubileju, 2001. gadā nāk klajā ceturtais grupas albums "3 Gadu Jubilejas Albums", kurā tika apkopotas labākās dziesmas trīs gadu laikā.

Laikā no 2001. līdz 2011. gadam grupa pārtrauca darbību. Pēc ilgā pārtraukuma grupa izlaida savu piekto albumu "Vēlreiz...". 2011. gada vasarā grupa uzsāka albuma prezentācijas tūri "Hameleonu Vasara 2011" koncertēja tādās Latvijas pilsētās kā Saulkrasti, Jelgava, Tukums, Kuldīga, Talsi, Jēkabpils, Liepāja, Bauska un Valmiera.

Diskogrāfija
------------

* *"Tu Mana Sirds" (1998)*
* *"Nakts" (1999)*
* *"Pērles un Dimanti" (2000)*
* *"3 Gadu Jubilejas Albums" (2001)*
* *"Vēlreiz..." (2011)*

Singli
------

* *"Atsaucies!" (1998)*
* *"Nakts" (1999)*
* *"Pērles & Dimanti" (2000)*

* *"Vēlreiz..." (2011)*
Kristadelfiešu lūgšanu nams, Bātā, Lielbritānijā
**Kristadelfieši** (grieķu: *Αδελφοί εν Χριστώ*: Brāļi Kristū) ir Trīsvienību neatzīstoša kristiešu konfesija, kuru 19. gadsimtā ASV nodibināja Džons Tomass. Tagad kristadelfiešu draudzes, kuras viņi sauc par eklēsijām, ir atrodamas 120 pasaules valstīs.

Ticība
------

Kristadelfiešu ticības pamattēzes:

* Bībele ir Dieva iedvests vārds.
* Jēzus Kristus ir Dieva Dēls, bet ne Dievs un pirms dzimšanas Viņš neeksistēja.
* Kristus atgriezīsies un nodibinās Dieva Valstību uz zemes.
* Nāve ir bezsamaņa — viņi noliedz dvēseles nemirstību un tic nosacītai nemirstībai.
* Elle ir vienkārši kaps.
* Kristības ir pieauguša cilvēka pilnīga iegremdēšanās ūdenī.
* Svētais Gars nav persona, bet Dieva spēks.
* Sātans nav dzīvs radījums, bet gan cilvēka ļaunuma apzīmējums.

Viņu ticība par Sātanu ir tā, kas dara tos unikālus citu kristiešu grupu vidū. Viņu populārākais ticības izklāsts ir atrodams grāmatā "Bībeles pamati", kas ir publicēta vairāk nekā 50 tautu valodās .

Dievkalpojums
-------------

Kristadelfieši regulāri tiekas, lai pieminētu Kristus nāvi maizes laušanas ceremonijā. Viņi satiekas mājās vai nelielās tikšanās vietās. Viņu dievkalpojums ir vienkāršs un mēģina atdarināt pirmā gadsimta kristiešu rituālu. Viņiem nav centrālā pārvaldes orgāna un katra draudze ir autonoma.

Cita informācija
----------------

Kristadelfiešiem ir gara atteikšanās no kalpošanas karadienestā vēsture. Viņiem ir viena Bībeles koledža, Aleteijas koledža. Kristadelfiešiem ir bagāts literatūras klāsts, kuras pilnīgs saraksts satur ap 1 000 publikācijām. Neatkarīgi veiktie vērtējumi uzrāda ap 50 000 kristadelfiešu visā pasaulē .

Uzziņas
-------

1. ↑  «BBC - Religions - Christianity: Christadelphians». *www.bbc.co.uk*.
2. ↑  Par kristadelfiešu ticību par Sātanu skat
3. ↑  «Bible Basics Internet Edition». *www.biblebasicsonline.com*.
4. ↑   Skat
5. ↑  «Aletheia Biblical Information College». *www.aletheiacollege.net*.
6. ↑  Pilnīgu kristadelfiešu literatūras sarakstu skat  un
7. ↑  «Christadelphians». 2021. gada 8. apr. – caur Wikipedia.
Augstie gubumākoņi
**Augstie gubumākoņi** *Altocumulus* (Ac) ir tipiski siltās sezonas mākoņi. Tie izskatās kā mazas kaudzītes augstu debesīs. Tie pēc izmēra ir mazāki par parastajiem gubumākoņiem. Dažreiz šie mākoņi sasniedz lielu gubumākoņu stadiju. Tie atrodas 2400—6100 m augstumā. Augstie gubumākoņi parasti veidojas silto gaisa masu pacelšanās dēļ, kā arī ja tuvojas aukstā fronte, kura paceļ silto gaisu uz augšu. Tāpēc augsto gubumākoņu esamība vasaras rītā bieži vien vēsta par to, ka drīz būs pērkona negaiss, lietusgāze vai arī kādas citas laikapstākļu izmaiņas.

Attēli
------

* 
* 
* Altocumulus virgaAltocumulus virga
* 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Mākoņu veidi |
| --- |
|  |
| Ļoti augstie | 
* Perlamutra mākoņi (PSCs)
* Sudrabainie mākoņi

 |
|  |
| Augstie | 
* Spalvmākoņi (Ci)
* Spalvu gubumākoņi (Cc)
* Spalvu slāņmākoņi (Cs)

 |
|  |
| Vidējie | 
* Augstie gubumākoņi (Ac)
* Augstie slāņmākoņi (As)

 |
|  |
| Zemie | 
* Migla
* Slāņmākoņi (St)
* Gubumākoņi (Cu)
* Plakanie gubumākoņi (Cu hum)
* Slāņu gubumākoņi (Sc)
* Lietus slāņmākoņi (Ns)

 |
|  |
| Vertikālās attīstības | 
* Gubumākoņi (Cu)
* Gubu lietusmākoņi (Cb)
* Izvirduma vai ugunsgrēka mākoņi

 |

 |
***Advent International Corporation*** ir ASV privātā kapitāla uzņēmums. Dibināts 1984. gadā. Galvenais birojs atrodas Bostonā, Masačūsetsā.

*Advent Internationa* galvenā darbības sfēra ir uzņēmumu izpirkšanas darījumi visā pasaulē. Tā biroji izvietoti 16 valstīs.

Vēsture
-------

Dibināts 1984. gadā, atdaloties no investīciju uzņēmuma *TA Associates*.
1987. gadā izveidots pirmais institucionālais privātā kapitāla fonds *International Network Fund*.
1989. gadā izveidots pirmais fonds Eiropā *European Special Situations Fund* un atvērts birojs Londonā.

1994. gadā *Advent* apvienojās ar Apvienotās Karalites *Trinity Capital Partners* .
1996. gadā izveidots pirmais fonds Latīņamerikā *Latin American private equity fund* un atvērts birojs Meksikā.
1990. gados atvērti biroji Frankfurtē, Parīzē, Sanpaulu, Varšavā.

2000. gados atvērti biroji Bukarestē, Madridē, Kijevā, Prāgā, Mumbajā, Ņujorkā.
2011. gadā atvērts birojs Bogotā.

Ārējās saites
-------------

* *Advent International* vietne
**Augstais grīslis** (latīņu: *Carex elata*) ir mainīga izskata grīšļu dzimtas suga. Savvaļā tā ir sastopama Eiropā un Āzijā. Latvijā diezgan bieži sastopama visā teritorijā, pārmitrās vietās pļavās, purvos, ūdenstilpju krastos un gar applūstošām ieplakām mežos un krūmājos.

Šīs sugas ietvaros nodala pasugas *Carex elata ssp. elata* un *Carex elata ssp. omskiana.* Abas Latvijā dažreiz aplūko kā patstāvīgas sugas.

Apraksts
--------

Augstais grīslis ir daudzgadīgs, 40-120 cm garš lakstaugs, kurš pieder dažādvārpu grīšļu grupai, jo sugai sievišķie ziedi ir ar 2 drīksnām.

Augs veido blīvu ceru, pazemes dzinumu nav. Stublājs ir trīsšķautņains un pelēkzaļš. Lapas ir 0,4-0,6 cm platas, kopumā garas, tomēr īsākas nekā stublājs. Lapas ir pelēkzaļas, bet lapu makstis ir dzeltenbrūnas. Stublāja galotnē ir 1-2 vīrišķo ziedu vārpiņas, zem tām ir 2-4 stāvas sievišķo ziedu vārpiņas. Augšējo sievišķo vārpiņu galā ir arī vīrišķie ziedi. Apakšējās sievišķās vārpiņas seglapa garāka nekā vārpiņa. Augļa pūslītis ir blāvi zaļš, 0,35-0,45 cm garš, ieapaļš, ar 5-7 dzīslām. Knābītis ir īss, gandrīz vesels. Segplēksne ir tumšbrūna, smaila, ar gaišu joslu vidū, īsāka un šaurāka nekā pūslītis. Zied maijā, jūnijā.

Atsauces
--------

1. 1 2  «augstais grīslis - Carex elata All. - Augi - Latvijas daba». *www.latvijasdaba.lv*. Skatīts: 2022-04-11.
**Ians Endrū Roberts Stjuarts** (angļu: *Ian Andrew Robert Stewart*; 1938. gada 18. jūlijs — 1985. gada 12. decembris), pazīstams arī kā **Ians Stjuarts**, bija skotu mūziķis, taustiņinstrumentālists un viens no grupas *The Rolling Stones* dibinātājiem. 1989. gadā Stjuarts tika uzņemts Rokenrola slavas zālē. Grupas *The Rolling Stones* sastāvā mūziķis uzstājās līdz 1963. gadam, kad grupas menedžeris izteica vēlmi, lai Stjuarts vairs nekāpj uz skatuves, ko pamatoja ar to, ka 6 cilvēki grupā esot par daudz, tāpat tam par iemeslu tiek minēta mūziķa neatbilstība grupas dumpīgajam tēlam — viņš bija vecāks par pārējiem grupas dalībniekiem un disciplinētāks. Par spīti tam, Stjuarts turpināja grupā aktīvi darboties, piedalīdamies ierakstos un organizēdams pārbraucienus koncertturneju laikā, līdz 1985. gada nogalē piedzīvoja nāvējošu sirdstrieku.

Savā autobiogrāfijā *Life* Kīts Ričardss par Stjuarta ieguldījumu grupā izteicies: „Ians Stjuarts. Es joprojām strādāju pie viņa. Man *The Rolling Stones* nozīmē viņa grupu. Bez viņa zināšanām un organizēšanas... mēs nebūtu nekas."

Atsauces
--------

1. ↑   Archived 2017. gada 3. februārī, *Wayback Machine* vietnē. Rollingstones.com, 02.08.2015.
2. ↑  Litton, Dave Remembering Ian ‘Stu’ Stewart: The Forgotten Rolling Stone, 01.08.2015.
3. ↑  Richards, Keith (2010) *Life* 96. lpp. ISBN 978-0-297-85439-5

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 88081086
* LCCN: no2001074297
* ISNI: 0000 0001 1827 7401
* GND: 134531019
* BNF: cb14230073w (data)

 |

 |
Dagestānas karogs
**Dagestānas karogs** ir Krievijas Federācijas Dagestānas Republikas valsts simbols.

Simbolika
---------

Zaļā krāsa simbolizē dzīvību un Dagestānas zemes pārpilnību, kā arī ir tradicionālā islāma krāsa (lielākā daļa ticīgo Dagestānā ir musulmaņi sunnīti). Zilā krāsa ir jūra (republikas austrumu daļu apskalo Kaspijas jūra), kas simbolizē Dagestānas tautas skaistumu un diženumu. Sarkanā krāsa nozīmē demokrātiju, cilvēka prāta apgaismojošo spēku, kā arī Dagestānas iedzīvotāju drosmi.

Citi karogi
-----------

* Ziemeļkaukāza Imamāta karogsZiemeļkaukāza Imamāta karogs
* Ziemeļkaukāza emirāta karogs (1919-1920)Ziemeļkaukāza emirāta karogs (1919-1920)
* Dagestānas APSR karogs (1925)Dagestānas APSR karogs (1925)
* Dagestānas APSR karogs (1927)Dagestānas APSR karogs (1927)
* Dagestānas APSR karogs (1954-1991)Dagestānas APSR karogs (1954-1991)
* Dagestānas Republikas karogs (1994-2003)Dagestānas Republikas karogs (1994-2003)
* Dagestānas opozīcijas karogsDagestānas opozīcijas karogs

Atsauces
--------

1. ↑  «Символы национальной гордости». *Dagpravda.ru*. 2011-12-17. Skatīts: 2023-04-10.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Dagestānas karogs***.
**Dagne Čukšīte** (lietuviešu: *Dagnė Čiukšytė*, angļu: *Dagne Ciuksyte*; dzimusi 1977. gada 1. janvārī Panevēžā) ir Lietuvas starptautiskā lielmeistare šahā (1997), kas kopš 2007. gada pārstāv Lielbritāniju.

Biogrāfija
----------

No 1992. līdz 1997. gadam piecas reizes pārstāvējusi Lietuvu Pasaules un Eiropas junioru šaha čempionātos, kurā labāko rezultātu sasniegusi 1997. gadā Pasaules junioru šaha čempionātā U20 meiteņu vecuma grupā, kad ieņēmusi 8. vietu. Trīs reizes uzvarējusi Lietuvas sieviešu šaha čempionātos (1994, 1996, 2003). 1995. gadā Kišiņevā piedalījusies Pasaules čempionāta šahā sievietēm starpzonu turnīrā, kurā ieņēmusi 35. vietu. 2001. gadā Maskavā piedalījusies Pasaules šaha čempionātā sievietēm pēc izslēgšanas sistēmas, kurā uzvarot Sjui Juaņjuaņu un Ketevanu Arahamiju tikusi līdz 3. kārtai, kurā piekāpusies Maijai Čiburdanidzei.

Daudzu starptautisko šaha turnīru laureāte, tajā skaitā uzvarējusi Frīdekmīstekā (1996) un Londonas *London Chess Classic*.

Pārstāvējusi Lietuvas un Anglijas komandas lielākajos komandu šaha turnīros:

* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījusies 6 reizes (1994-1998, 2004-2008);
* Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījusies 8 reizes (1997, 2003-2007, 2011-2017). Individuālajā vērtējumā izcīnījusi zelta (2005) medaļu.

Par panākumiem turnīros FIDE 1995. gadā viņai piešķīrusi starptautiskās meistares (WIM), bet 1997. gadā - starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu. 2006. gadā saņēmusi arī vīriešu starptautiskā meistara (IM) nosaukumu.

Atsauces
--------

1. ↑  1995 Kishinev Interzonal Tournament
2. ↑  2001-02 FIDE Knockout Matches
3. ↑  «Women's Invitational, London 2011». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2018. gada 26. martā. Skatīts: 2018. gada 5. novembrī.
4. ↑  OlimpBase :: Women's Chess Olympiads :: Dagne Ciuksyte
5. ↑  OlimpBase :: European Women's Team Chess Championship :: Dagne Ciuksyte

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
***Portal*** ir puzļu platformas videospēle, kuru izstrādājušas un publicējušas kompānijas Valve Corporation un Source Games. Tā tika izlaista 2007. gadā kā daļa no spēļu pakas ar nosaukumu *The Orange Box* operētājsistēmai Windows, Xbox 360 un PlayStation 3. Kopš tā laika spēle tika pārnesta arī uz citām sistēmām, ieskaitot Mac OS X un Linux.

Apraksts
--------

*Portal* sastāv galvenokārt no mīklu sērijām, kuras jāatrisina, teleportējot spēlētāju un vienkāršus objektus, izmantojot "*Aperture Science* portatīvo portālu ierīci" - ierīci, kas var radīt portālus starp divām plaknēm. Spēlētāja varoni Šella izaicina un pievilina mākslīgais intelekts ar nosaukumu *GLadOS* (Ģenētiskā dzīvības forma un diska operētājsistēma), *GLadOS* solīja Šellai balvu, kad visas mīklas būs atminētas. Spēles unikālā fizika ļauj saglabāt kinētisko enerģiju caur portāliem, liekot radoši izmantot portālus, lai manevrētu caur testa kamerām. Šis spēles elements ir balstīts uz līdzīgu koncepciju no spēles *Narbacular Drop*; vispār daudzus no *DigiPen* Tehnoloģiju institūta komandas locekļiem, kuri strādāja pie *Narbacular Drop*, *Valve* nolēma piesaistīt pie *Portal* izveides komandas.

*Portal* ir viena no *Valve Corporation* oriģinālajām spēlēm.
**Virtuālais asistents** (parastais saīsinājums — **VA**) ir persona, kuras galvenais uzdevums ir uzņēmumam, organizācijai vai privātpersonai attālināti sniegt dažādus atbalsta pakalpojumus. VA darba pienākumi atšķiras no pasūtījuma specifikas, taču galvenokārt tie ir saistīti ar sociālo mediju pārvaldību, foto/video/audio vai tekstu rediģēšanu, tulkošanu, dienas plāna un pasākumu organizēšanu, komunikāciju ar klientu, datu ievadi un daudz ko citu. VA profesija kļuvusi par jaunāko tendenci visā pasaulē un tā ir viena no visstraujāk augošajām karjeras izaugsmes jomām. Saskaņā ar *FlexJobs* datiem, 2017. gadā darbavietu skaits, pateicoties VA profesijai, pieauga par 20%.

Parasti ar VA tiek noslēgts pakalpojuma līgums par īslaicīgo vai ilglaicīgo pakalpojumu saņemšanu. Tā kā darbs notiek attālināti (no mājām vai jebkurā citā vietā pasaulē) un VA vēlamajā laikā, šis amats dod iespēju apvienot vairākus darbus, kā arī turpināt mācības vai nodarboties ar vaļaspriekiem un sportu. VA profesiju var uzskatīt par labu alternatīvu personām ar īpašām vajadzībām un vecākiem, kas atrodas bērnu kopšanas atvaļinājumā.

Atsauces
--------

1. 1 2  «Arhivēta kopija». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2019. gada 2. jūnijā. Skatīts: 2019. gada 3. jūnijā.
2. ↑
**Pornofilma** jeb **pornogrāfiskā filma**, bieži vienkārši **porno**, ir filma, kurās atspoguļots atklāts seksuāls saturs, lai uzbudinātu vai apmierinātu skatītāju. Pornogrāfiskajās filmās atspoguļo seksuālas fantāzijas un parasti ietver erotiski stimulējošas ainas, piemēram, kailumu (*softcore*) un dzimumaktus (*hardcore*). Dažkārt nošķir "erotiskās" un "pornogrāfiskās" filmas, pamatojoties uz to, ka pēdējā kategorija satur vairāk izteiktu seksualitāti un vairāk koncentrējas uz uzbudinājumu, nevis stāstu, bet šī atšķirība ir ļoti subjektīva.

Pornofilmas ražo un izplata dažādos plašsaziņas līdzekļos atkarībā no pieprasījuma un pieejamām tehnoloģijām, tostarp mājas video, DVD, mobilajās ierīcēs, interneta lejupielādē, kabeļtelevīzijā, kā arī citos medijos. Pornogrāfiju bieži pārdod vai iznomāta DVD formātā, rāda, izmantojot interneta straumēšanu, speciālos kanālos par samaksu tos var skatīties kabeļtelevīzijā un satelīttelevīzijā, kā arī tā skatāma strauji izzūdošajos pieaugušo kinoteātros. Bieži vien apraides vai drukas cenzūras komisija, vispārējā sabiedriskā doma, sabiedriskās pieklājības likumi vai reliģiskā spiediena grupas ir iemesls, kādēļ pārlieku seksualizētu saturu nav atļauts rādīt galvenajos plašsaziņas līdzekļos vai bezmaksas televīzijā.

Filmas ar šādu saturu ražo jau kopš kinofilmu izgudrošanas 1880. gados. Šādu filmu ražošana bija rentabla, un vairāki producenti sāka specializēties to ražošanā. Dažādas sabiedrības grupas šādus attēlojumus uzskatīja par amorāliem, apzīmēja tos kā "pornogrāfiskus" un mēģināja tos apspiest saskaņā ar citiem neķītrības likumiem, ar atšķirīgu panākumu pakāpi. Šādas filmas turpināja ražot, un tās varēja izplatīt tikai pa nelegālā veidā. Tā kā šādu filmu skatīšanās bija saistīta ar sociālo stigmu, tās demonstrēja bordeļos, pieaugušo kinoteātros, vecpuišu ballītēs, mājās, privātos klubos un nakts kinoteātros.

1970. gados, pornogrāfijas zelta laikmetā, pornofilmas bija daļēji leģitimētas, līdz 1980. gadiem pornogrāfija mājas video tika izplatīta plašāk. Interneta uzplaukums 1990. gadu beigās un 2000. gadu sākumā mainīja pornofilmu izplatīšanas veidu, sarežģījot cenzūras uzlikšanu visā pasaulē un kriminālvajāšanu par "neķītrībām".

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Pornofilma***.
**Kārlis Augusts Līventāls** (1844-1900) bija Rīgas Politehniskās augstskolas tautsaimniecības profesors (no 1878) un direktors (1885—1891). Rīgas domes loceklis (1882-1890).

Dzīvesgājums
------------

Dzimis 1844. gada 23. novembrī Biržos latviešu dzejnieka Anša Līventāla un viņa sievas Juliānes, dzimušas Jākobsones, ģimenē. Viņam bija divi brāļi - Emīls Līventāls (kļuva par aptiekāru) un Jūlijs Līventāls (kļuva par luterāņu mācītāju).

Mācījās Vidzemes guberņas ģimnāzijā Rīgā. Studēja medicīnu, vēsturi un politisko ekonomiju Tērbatas universitātē (1864-1866), strādāja par mājskolotāju Kurzemes guberņā (1866-1868), pēc tam turpināja politekonomijas studijas Leipcijas un Berlīnes universitātēs (1869-1871), bet pabeidza Tērbatas universitāti ar *cand. oec. pol.* grādu (1873). Strādāja Jelgavā par mājskolotāju (1872-1873), par arhivāru (1873-1874) un par ierēdni Kurzemes guberņas pārvaldē (1874-1875).

1875. gadā pārcēlās uz dzīvi Rīgā, kur bija Rīgas politehniskās augstskolas docents (1875-1878), profesors (1878-1896), tautsaimniecības adjunktprofesors (1896-1900), vienlaikus pildīja tirdzniecības nodaļas dekāna pienākumus (1877-1886, 1888-1900), augstskolas vicedirektora (1884-1886) un direktora pienākumus (1886-1891).

Miris 1900. gada 18. maijā Rīgā. Apglabāts Rīgas Lielajos kapos.

Darbi
-----

* A. Lieventhal. Zur Kritik der Grundsteuerrepartition in Kurland. Baltische Monatsschrift, 1873 - S. 225-250
* Lieventhal A. Ein Blick auf die Agrargesetzgebung und den Bauerland -Verkauf in Kurland bis zum Jahre 1872. Baltische Monatsschrift. № 22. 1873

Atsauces
--------

1. ↑  
*Baltiešu biogrāfiskais leksikons digitāli*.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Priekštecis: **Gustavs Kīzerickis**  |  **Rīgas Politehniskās augstskolas direktors** 1886. gads — 1891. gads | Pēctecis: **Teodors Grēnbergs**  |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 41145424501386830042
* LNB: 000222839
* GND: 1193662516

 |

 |
**Tenis Ulmanis** (dzimis 1869. gada 13. aprīlī, miris 1955. gada 17. jūnijā) bija latviešu skolotājs, grāmattirgotājs un izdevējs. Tautas padomes loceklis.

Dzimis 1869. gada 13. aprīlī Vidzemē, Valmieras apriņķa Burtnieku pagasta Rūtes muižas «Kumpju» mājās. Mācījies Rencēnu pagasta Lutera skoliņā, vēlāk no 1886. līdz 1890. g. Baltijas skolotāju seminārā Kuldīgā. 1890.-1892. g. strādājis par skolotāju Ēveles draudzes skolā, Matīšu draudzes skolā (1892—1893), Ēveles pagasta Pāvulēnu skolā (1893—1896), tad Valmierā: vietējā luterāņu baznīcas un Valmieras pilsētas pirmmācības skolās (1896—1908). Darbojies Valmieras Latviešu biedrībā. Bija Vidzemes Pagaidu zemes padomes loceklis (1917), Latviešu strēlnieku bataljonu organizācijas komitejā, Latvijas Tautas padomē. Sarakstījis un izdevis ābeces «Atslēga» un «Vieglā ābece». 1944. gadā emigrējis uz Vāciju, 1949. gadā izceļojis uz Kanādu, kur 1955. gadā 86 gadu vecumā miris.

Atsauces
--------

1. ↑  «Ingrīda Zīriņa. Tipogrāfiju un grāmatizdevēju stāsti.II. Valmieras muzejs». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2021. gada 18. oktobrī. Skatīts: 2020. gada 2. septembrī.
2. ↑  «Daugavas Vanagi. 1955. Nr.4». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2020. gada 16. septembrī. Skatīts: 2020. gada 2. septembrī.
***Simpsons Roasting on an Open Fire***, arī ***The Simpsons Christmas Special***, ir amerikāņu animācijas seriāla "Simpsoni" (*The Simpsons*) pirmās sezonas pirmā sērija. Pirmoreiz tā tika pārraidīta *Fox* televīzijas kanālā 1989. gada 17. decembrī. Šī ir pirmā pilna garuma sērija (iepriekš tika pārraidītas vairākas minisērijas). Šī ir vienīgā pilnā garuma sērija, kas pārraidīta 20. gadsimta 80. gados.

Šajā sērijā Homērs Simpsons atklāj, ka viņš nesaņems Ziemassvētku bonusu, tātad viņa ģimene nevarēs iegādāties Ziemassvētku dāvanas, jo visa nauda tika iztērēta, lai dēlam Bārtam tiktu noņemts tetovējums. Homērs nolemj saglabāt finanšu grūtības noslēpumā un piesakas Ziemassvētku vecīša darbam tirdzniecības veikalā, tomēr vēlāk atklāj, ka par šo darbu netiek maksāts. Cerēdami uz brīnumu, Homērs un Bārts dodas uz suņu skriešanās sacīkstēm, lai vinnētu naudu, tomēr beigās adoptē pamesto suni, ko nosauc par Ziemassvētku vecīša mazo palīgu.

Sērijas režisors bija Deivids Silvermans, Mimi Ponda sarakstīja sērijas scenāriju. Pirmo sērijas pārraidi kopumā noskatījās 13,4 miljoni skatītāju. Sērija tika nominēta *Emmy* balvai divās kategorijās. Kritiķu vērtējumi galvenokārt bijuši pozitīvi.

Atsauces
--------

1. 1 2 3  Simpsons Roasting on an Open Fire *BBC.co.uk*. Retrieved on March 2, 2007
2. ↑  "Simpsons Roasting on an Open Fire" *The Simpsons.com*. Retrieved on February 5, 2007
3. ↑  Bates, James W.; Gimple, Scott M.; McCann, Jesse L. Richmond, Ray; Seghers, Christine (redaktors). *Simpsons World The Ultimate Episode Guide: Seasons 1–20* (1. izd.). Harper Collins Publishers, 2010. 25. lpp. ISBN 978-0-00-738815-8.

Ārējās saites
-------------

* *The Simpsons* profils (angliski)
* TV profils Archived 2014. gada 7. decembrī, *Wayback Machine* vietnē. (angliski)
* *IMDb* profils (angliski)
**Menahems Orens** (ivritā: מנחם ארן; dzimis **Mečislavs (Mendelis) Hvojniks** (poļu: *Mieczysław (Mendel) Chwojnik*); 1902. gada 16. janvāris Sloņima — 1961. gada 1. decembris Telaviva) bija Polijas un Izraēlas šahists.

Biogrāfija
----------

1920. gados bijis viens no Krakovas spēcīgākajiem šahistiem. Trīs reizes uzvarējis pilsētas šaha čempionātos (1919, 1925, 1926). Piedalījies divu Polijas šaha čempionātu finālos. 1926. gadā Varšavā dalījis 8.—9. vietu, bet 1927. gadā Lodzā ieņēmis 5.—7. vietu. 1929. gadā Polijas komandu šaha čempionātā izcīnījis trešo vietu Krakovas pilsētas komandas sastāvā.

1930. gadu beigās pārcēlies no Krakovas uz Rovno. 1938. gadā uzvarējis pilsētas šaha čempionātā. Otrā pasaules kara laikā dzīvojis Padomju Savienībā, jo pēc Polijas sakāves 1939. gadā Rovno nonāca tās sastāvā. Pēc kara 1945. gadā atgriezies Polijā, taču jau 1949. gadā caur Čehoslovākiju un Austriju pārcēlies uz Izraēlu, kur mainījis savu vārdu un uzvārdu uz *Menahems Orens*. Arī šeit viņš aktīvi piedalījies šaha dzīvē. 1951. gadā uzvarējis Telavivas pilsētas un Izraēlas šaha čempionātos, bet gadu vēlāk kļuvis par divkārtējo Telavivas šaha čempionu.

Pārstāvējis Polijas un Izraēlas komandas Pasaules šaha olimpiādēs, kurās piedalījies 4 reizes (1928, 1952-1956). Komandu vērtējumā izcīnījis bronzas medaļu 1928. gadā Polijas izlases sastāvā.

Atsauces
--------

1. ↑  «I Szachowe Mistrzostwa Polski Warszawa 1926». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 8. martā. Skatīts: 2016. gada 9. jūnijā.
2. ↑  II Szachowe Mistrzostwa Polski Łódź 1927[novecojusi saite]
3. ↑  OlimpBase :: Polish Team Chess Championship :: Menachem Oren
4. ↑  OlimpBase :: Men's Chess Olympiads :: Menachem Oren

Ārējās saites
-------------

* Menahems Orens šahista profils vietnē chessgames.com
* Mečislavs Hvojniks šahista profils vietnē 365chess.com
* Menahems Orens šahista profils vietnē 365chess.com

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 281942499
* ISNI: 0000 0004 1608 6734

 |

 |
**Uhņiva** (ukraiņu: *Угнів*) ir rajona nozīmes pilsēta Ukrainas rietumos, Ļvivas apgabalā Sokaļas rajonā pie Polijas robežas. Pēc iedzīvotāju skaita Ukrainas vismazākā pilsēta.

Vēsture
-------

Rakstos pirmoreiz minēta 1360. gadā. Ietilpa Žečpospolitā. Pēc Polijas pirmās dalīšanas 1772. gadā pilsēta iekļāvās Austrijas impērijā.

Pēc Pirmā pasaules kara tika iekļauta jaunizveidotajā Polijas valstī. Sākoties Otrajam pasaules karam, pamatojoties uz Molotova-Ribentropa paktu, pilsētā ienāca padomju karaspēks. Pēc Vācijas uzbrukuma PSRS Uhņivu ieņēma vācieši. Pilsētas ebreju iedzīvotāji tika iznīcināti holokaustā.

Pēc Otrā pasaules kara Uhņiva iekļāvās Polijā, un pilsētas ukraiņu iedzīvotāji tika pārcelti uz Polijas iekšieni vai pārcēlās uz Ukrainu. Tomēr 1951. gadā, līguma rezultātā mainot robežas, Uhņiva līdz ar apkārtni tika iekļauta PSRS, un no pilsētas savukārt tika izvesti tās poļu iedzīvotāji. Uhņiva ietilpa PSRS līdz Ukrainas valsts neatkarības nodibināšanai 1991. gadā.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Uhņiva***.

Atsauces
--------

1. ↑  Q115154676.

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Ļvivas apgabala pilsētas  |
| --- |
|  |
| 
* Belza
* Bibrka
* Borislava
* Brodi
* Buska
* Červonohrada
* Dobromiļa
* Drohobiča
* Dubļani
* Hiriva
* Hliņani
* Hodoriva
* Horodoka
* Javoriva
* Kamjanka-Buzka
* Komarno
* **Ļviva**
* Mikolajiva
* Mostiska
* Moršina
* Novijkaliņiva
* Novijrozdila
* Novojavorivska
* Peremišļani
* Pustomiti
* Radehiva
* Rava-Ruska
* Rudki
* Sambira
* Skole
* Sokaļa
* Sosņivka
* Starijsambira
* Stebnika
* Strija
* Sudova Višņa
* Truskaveca
* Turka
* Uhņiva
* Veliki Mosti
* Vinniki
* Zoločiva
* Židačiva
* Žovkva

 |

 |
**Uiguri** ir tjurku tauta Centrālajā Āzijā. Runā uiguru valodā. Ķīnas Siņdzjanas Uiguru autonomā rajona pamatiedzīvotāji. To skaits Ķīnā ir aptuveni 9 miljoni cilvēku. Dzīvo arī Kazahstānā (229 tūkstoši, 2005. gadā), Kirgizstānā (37 tūkst.), Uzbekistānā (36 tūkst.), Krievijā (ap 3 tūkst. 2002. gadā). Dzīvo arī dažos rajonos Afganistānā, Pakistānā un Indijā.

Ticīgie ir musulmaņi (sunnīti). Līdz 14.—17. gs. uiguri piekopa šamanismu, kristietību un budismu.
Antropologiski uiguri pieder pie eiropeīdās rases ar nelielu mongoloīdo piejaukumu.

Vēsture
-------

Vārds "uigurs" nozīmē "solidaritāte", "vienotība".[*nepieciešama atsauce*]

Uiguri ir viena no senākajām tjurku tautām. To senči bija klejotāju ciltis Baikāla ezera apkaimē. Rakstītajos avotos uiguri pirmoreiz pieminēti m.ē. 3. gadsimtā. 5.—8. gs. uiguri ietilpa žužanu kaganātā, vēlāk — Austrumu Tjurku kaganātā.

646. gadā uiguru vadonis Tumidu pasludināja sevi par kaganu. Uiguriem apvienojoties ar kaimiņu ciltīm, kagana Guli Peilo vadībā 744. gadā viņi sagrāva Austrumu kaganātu, kas tajā laikā jau bija novājināts. 745. gadā tika izveidots Uiguru kaganāts. Galvaspilsēta tika dibināta Udeczjaņas kalnos, Orhonas upes augštecē (tagadējā Mongolijā). 840. bija neražas gads, kā dēļ valstī sākās nesaskaņas. To izmantoja Jeņisejas kirgīzi, kas iebruka Uiguru kaganātā ar 100 tūkstošu lielu karaspēku. Uiguru valsts beidza pastāvēt.

Pēc Uiguru kaganāta sagrāves uiguri pārcēlās uz rietumiem, pamazām pārejot no klejotāju dzīvesveida uz nometnieku dzīvesveidu. Daļa uiguru pārcēlās uz Austrumu Turkestānu un Gaņsu rietumu daļu, kur tika izveidotas divas neatkarīgas valstis — ar centriem Gaņsu un Turfanā. Pirmo iznīcināja tanguti, otrā 12. gs. kļuva par karakitaju vasali, bet 14. gs. tika pievienota Mongolistānai. 17.—18. gs. Austrumu Turkestānā bija uiguru valsts, kuru 1760. gadā iekaroja Ķīnas mandžūru valdnieki. 18.—20. gs. lielas uiguru grupas emigrēja uz Vidusāziju (galvenokārt Semirečji, Fergānu).

Ilgā iekarotāju kundzība, sadrumstalotība un citi iemesli noveda pie tā, ka etnonīms "uigurs" gandrīz vairs netika lietots. Uigurus dalīja grupās pēc dzīvesvietas (kašgarliki, jarkendliki, turfanliki, askuliki) vai nodarbošanās (taranči — zemkopji, kas 18. gs. apmetās Ili ielejā). Uiguri tomēr saglabāja etnisko pašapziņu un savu valodu. Kopīgs etnonīms — "uiguri" pieņemts uiguru pārstāvju kongresā Taškentā 1921. gadā. 1955. gadā tika izveidots Siņdzjanas Uiguru autonomais rajons Ķīnā.

Uiguru galvenā nodarbošanās — apūdeņojamā zemkopība, lopkopība, mājamatniecība; daļa uiguru nodarbināti rūpniecībā un tirdzniecībā.

Skatīt arī
----------

* Šindžana

Atsauces
--------

1. ↑  «Peoples Listing: Uyghur». Joshua Project. Skatīts: 2009-05-27.

Ārējās saites
-------------

* Uiguru dilemma — China — informatīva viedoreportāža par uiguriem Ķīnā (angļu val.), YouTube.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* LCCN: sh85139324
* GND: 4061491-8
* SUDOC: 029542758
* NDL: 00573970
* NKC: ph323744

 |

 |
**Rihards Kārlis brīvkungs fon Veiczekers** (vācu: *Richard Karl Freiherr von Weizsäcker*, dzimis 1920. gada 15. aprīlī, miris 2015. gada 31. janvārī) bija vācu politiķis no CDU. No 1984. gada līdz 1994. gadam fon Veiczekers bija Vācijas prezidents.

Dzimis Štutgartē ietekmīgā un dižciltīgā ģimenē. Riharda fon Veiczekera vectēvs Kārlis fon Veiczekers bija Virtenbergas karalistes premjerministrs, bet tēvs — Ernsts fon Veiczekers — diplomāts, Ārlietu ministrijas Valsts sekretārs no 1938. līdz 1943. gadam (ministra Joahima fon Ribentropa laikā) un Vācijas vēstnieks Vatikānā no 1943. līdz 1945. gadam. Viens Riharda fon Veiczekera brālis krita karā, bet otrs ir Kārlis Frīdrihs fon Veiczekers — ievērojams filozofs un fiziķis (strādāja kopā ar Verneru Heizenbergu).

Tā kā Riharda fon Veiczekera tēvs bija diplomāts dažādos amatos, viņš jaunību pavadīja Šveicē un Skandināvijas valstīs. 17 gadu vecumā sāka studijas Oksfordas, vēlāk Grenobles Universitātē. Otrajā pasaules karā dienēja armijā, 1945. gadā Austrumprūsijā tika ievainots.

Pēc kara darbojās vairāku lielu uzņēmumu padomēs. 1954. gadā iestājās CDU, un 1969. gadā tika ievēlēts Bundestāgā. No 1979. līdz 1981. gadam bija Bundestāga viceprezidents, bet no 1981. līdz 1984. gadam — Rietumberlīnes birģermeistars. 1984. gadā tika ievēlēts par Vācijas prezidentu. Rihards fon Veiczekers prezidenta pienākumus veica tik pārliecinoši, ka 1989. gadā tika bez konkurences ievēlēts uz otru termiņu. Otrā termiņa laikā viņš piedzīvoja Aukstā kara beigas un Vācijas atkalapvienošanos.

Atsauces
--------

1. ↑  «Alt-Bundespräsident Richard von Weizsäcker ist tot». Welt.de. Skatīts: 2015. gada 31. janvārī.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Rihards fon Veiczekers***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* *Brockhaus Enzyklopädie* raksts (vāciski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)
* *Encyclopædia Universalis* raksts (franciski)
* Biogrāfija (vāciski)

  


| Politiskie un sabiedriskie amati un pozīcijas |
| --- |
| Priekštecis: **Kārlis Karstenss**  |  **Vācijas prezidents** 1984—1994 | Pēctecis: **Romans Hercogs**  |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 7405153
* LNB: 000146875
* LCCN: n82210649
* ISNI: 0000 0000 8086 1417
* GND: 118766570
* SELIBR: 382664
* SUDOC: 028456378
* BNF: cb12028823n (data)
* BIBSYS: 90141871
* NLA: 35598717
* NDL: 00460544
* NKC: jn19990009038
* BNE: XX876499
* CiNii: DA01306662

 |

 |
**Ustiluha** (ukraiņu: *Устилуг*) ir rajona nozīmes pilsēta Ukrainas ziemeļrietumos, Volīnijas apgabala Volodimiras-Volinskas rajonā. 

Rakstos pirmoreiz minēta 1653. gadā. Pēc Polijas trešās dalīšanas 1795. gadā pilsēta iekļāvās Krievijas impērijā. Ustoluhā līdz 1914. gadam vasaras pavadīja komponists Igors Stravinskis, kuram šeit bija dzimtas īpašums.

Pēc Pirmā pasaules kara laikā atradās jaunizveidotajā Polijas valstī. Sākoties Otrajam pasaules karam, pamatojoties uz Molotova-Ribentropa paktu, 1939. gadā pilsētu ieņēma PSRS karaspēks. Pēc Vācijas uzbrukuma PSRS Ustoluhu ieņēma vācu karaspēks.

Pēc kara lielākā daļa poļu iedzīvotāji pārcēlās vai tika pārcelti uz dzīvi Polijā, sevišķi uz tās rietumu apgabaliem, no kuriem savukārt tika padzīti vācieši. Līdz 1991. gadam Ustiluha bija Ukrainas PSR sastāvā.

Ārējās saites
-------------

* 

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Ustiluha***.

Atsauces
--------

1. ↑  «Чисельність наявного населення Українина 1 січня 2022». *Q115154676*. Q7603543.

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Volīnijas apgabala pilsētas  |
| --- |
|  |
| 
* Berestečko
* Horohiva
* Kamiņa-Kaširska
* Kiverci
* Koveļa
* **Lucka**
* Ļubomļa
* Novovolinska
* Rožišče
* Ustiluha
* Volodimira

 |

 |