recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Spanish-language map
**Tenjente Eskivela** (spāņu: *Refugio Teniente Esquivel*) bija Argentīnas vasaras polārstacija (patvērums) Dienvidsendviču salās Subantarktikā. Izvietota Tules salas dienvidaustrumos Korvetas Urugvajas pussalas dienvidu krastā pie Fērgusona līča. Izveidota 1955. gada 26. janvārī ar sākotnējo nosaukumu **Tule** *(Refugio Thule)* un tā bija pirmā cilvēku apdzīvotā vieta Dienvidsendviču salās. Vēlāk patversme tika pārdēvēta par godu korvetes *Uruguay* meteoroloģijas virsniekam leitnantam Orasio Eskivelam *(Horacio Esquivel)*, kas piedalījās Šarko ekspedīcijas glābšanā, kā arī Orkadasas stacijas apgādē un personāla nomaiņā 1905. un 1908. gadā. Galvenais iemesls stacijas izveidei bija iezīmēt Argentīnas klātbūtni salās, uz kurām tā pretendēja. Pirmā ekspedīcija sastāvēja no 3 cilvēku komandas un galvenās pētījumu jomas bija meteoroloģija, glacioloģija, radiokomunikācijas, bioloģija un okeanogrāfija. Stacijas personāls tika evakuēts 1956. gada 15. janvārī pēc vulkāna izvirduma Bristola salā, kā rezultātā arī Tules salā tika reģistrētas zemes svārstības un indīgi izgarojumi.

Atsauces
--------

1. ↑  LA PRIMERA OCUPACION DE LAS ISLAS SANDWICH DEL SUR Y LA HISTORIA DEL "YETI DE THULE"
2. 1 2  El Correo en las Islas Sandwich del Sur
3. ↑  A CINCUENTA AÑOS DE LA PRIMERA OCUPACIÓN DEL REFUGIO THULE EN LAS ISLAS SANDWICH DEL SUR, ANTÁRTIDA ARGENTINA
4. ↑  A cincuenta años de la primera ocupación del refugio THULE en las Islas SANDWICH del SUR -Antártica Argentina

Ārējās saites
-------------

* Imágenes de Refugio Teniente Esquivel[novecojusi saite] (fotogrāfijas)

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Argentīnas polārstacijas Valsts karogs: Argentīna |
| --- |
|  |
| 
* Baljve
* *Belgrano I*
* Belgrano II
* *Belgrano III*
* Brauna
* Desepsjona
* *Elsvērta*
* Esperansa
* Kamara
* Karlīni
* *Korveta Urugvaja*
* *Livingstona*
* Marambio
* Matjenso
* Melhiora
* Orkadasa
* Petrela
* Primavera
* Sanmartina
* *Sovrala*
* *Tenjente Eskivela*

 |

 |
**Karaļa Boduēna šelfa ledājs** (angļu: *Roi Baudouin Shelf Ice*) ir plašs šelfa ledājs Princeses Ranhillas krastā Antarktīdā. Austrumu daļa saukta arī par **Staņukoviča šelfa ledāju** (krievu: *шельфовый ледник Станюковича*). Ledāja platība ap 30 000 km² un tas aizņem piekrastes lielāko daļu no Rīsera-Larsena pussalas līdz Breidvikas līcim Rīsera-Larsena jūras krastā. Atrodas ziemeļos no Sērrondanes un Belžikas kalnu grēdām, kas aiztur lielāko daļu no Polārā plato ledus masas, tādēļ šelfa ledājs ir relatīvi šaurs un plāns — Ruāboduēnas stacijas apvidū tā biezums ir ap 300 m. Ledāja garums ir ap 350 km, platums — 70-120 km. Ledājā noplūst vairākas ledus straumes, lielākā no kurām ir Ranhillas rietumu glečers. Rietumu daļā jūras pusē paceļas Dervāla ledus sala.

Ledāja rietumu daļā dažādos laikos darbojušās polārstacijas: Beļģijas Ruāboduēna un Pakistānas Džinna.

Atsauces
--------

1. ↑  Subglacial water layer and grounding line derived from backscattering coefficients of radio echo sounding in the Shirase Glacier and Roi Baudouin Ice Shelf, East Antarctica
2. ↑  «Glaciation of the central part of Sor Rondane, Antarctica». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2011. gada 16. jūlijā. Skatīts: 2010. gada 5. novembrī.
3. ↑  Atmospheric electricity at base .Koning Boudewijn"[novecojusi saite]
***Las Ketchup*** ir četru meiteņu grupa, kuras visas ir četras māsas. Viņu vārdi ir Lola, Pilara, Lūsija un Rosio Muņozas no Kordovas, Andalūzijā, Spānijā. Sākumā viņas bija trīs, bet tagad viņām pievienojās ceturtā māsa. Viņas populāras kļuva ar starptautisko hitu "The Ketchup Song" izdomātajā un spāņu valodā.

Las Ketchup karjera
-------------------

2002. gada vasarā viņas kļuva slavenas ar hitu "Aserejé" (realizētu kā "The Ketchup Song" Lielbritānijā un citās valstīs), kurš iekļuva daudzu valstu Top 40, ieskaitot Spāniju, AK, Itāliju, Grieķiju, Franciju, Somiju, Zviedriju, Norvēģiju, Beļģiju, Nīderlandi, Šveici, Vāciju, Rumāniju, Argentīnu, Meksiku, Baltiju un pat ASV un Puertoriko.

Grupas nosaukumu izdomāja viņu tēvs Huans Muņozs, pazīstams kā flamenko ģitārists, kura iesauka bija *El Tomate* (Tomāts). Tas izskaidro arī to, kāpēc albums saucās *Las hijas del tomate* (Tomātu meitas).

2006. gadā viņām pievienojās Rocio, ceturtā māsa, lai pārstāvētu Spāniju Eirovīzijā. Tajā palika tikai 21. vietā no 24 valstīm. Par spīti tam, dziesma, ar kuru viņas piedalījās, "Bloody Mary" iekļuva daudzos Eiropas topos.

Diskogrāfija
------------

### Albumi

* 2002 *La Hijas del Tomate* — #1 SP
* 2006 *Un Blodymary* (Realizēts 2006. gada maijā)

### Singli

* 2002 *Asereje (The Ketchup Song)* - #1 SP, #1 FR, #1 FI, #1 BE, #1 IT, #1 SW, #1 GR, #1 AU
* 2002 *Kusha Las Payas* - #2 SP
* 2006 *Un Blodymary* - #1 SP, #1 BLR, #1 ARM, #1 FİN, #1 SWD, #1 FR

Balvas
------

* 2002 **Ondas awards**

- Labākie jaunie izpildītāji

* 2003 **Billboard Latinos awards**

- Labākais jaunās paaudzes albums ("Las hijas del tomate")

- Tipiskākā salsa ("The Ketchup Song" (Aserejé))

* 2003 **Record fair MIDEM (Cannes)**

- Labākās izpildītājas

* 2003 **Amigo awards**

- Labākā jaunā grupa

- Labākās jaunās izpildītājas

* 2004 **Record fair MIDEM (Cannes)**

Ārējās Saites
-------------

* Las Ketchup's Official Site
* Las Ketchup fansite
* Las Ketchup at AskMen.com
* Las Ketchup at Answers.com
* Image Gallery of Las Ketchup rehearsing for the Eurovision Song Contest 2006

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 142144608
* LCCN: no2006094283
* ISNI: 0000 0001 2348 1319
* GND: 10331650-4
* SUDOC: 160120101
* BNF: cb14066680j (data)
* NKC: mzk2003205869

 |

 |
**Maksis Šēnfelds** (1861—1912) bija psihiatrs, Nervu klīnikas un sanatorijas direktors Atgāzenē.

Dzīvesgājums
------------

Dzimis kā Moze Šēnfelds 1861. gada 8. novembrī Jelgavā tirgotāja Levina Šēnfelda ģimenē. Mācījās Jelgavas ģimnāzijā, studēja Tērbatas Universitātē. Pēc ārsta diploma iegūšanas 1887. gadā sāka strādāt Teodora Tīlinga vadītajā Sarkankalna slimnīcā. 1893. gadā M. Šēnfelds Tērbatas Universitātē aizstāvēja medicīnas doktora disertāciju par inducētiem murgiem, pēc tam papildinājās Berlīnes Universitātē, no 1894. gada strādāja privātpraksē Rīgā.

No 1897. līdz 1899. gadam pēc Vilhelma Bokslafa projekta uzcēla piecus mūra korpusus savai privātklīnikai Atgāzenē.
1912. gada 2. oktobrī Rīgā viņu nošāva pacients Johans Heinrihs Bērenss fon Rautenfelds (1882—1929), ārstu apbedīja Vecajos ebreju kapos.

Atgāzenes psihiatrisko klīniku pēc Makša Šēnfelda nāves vadījs viņa jaunākais brālis Leopolds Šēnfelds, pēc tam Makša dēls Aleksandrs Šēnfelds. Pēc Latvijas okupācijas Šēnfelda klīniku nacionalizēja.

Atsauces
--------

1. ↑  Arnis Vīksna. Pacients nošauj ārstu Archived 2020. gada 31. janvārī, *Wayback Machine* vietnē. Paula Stradiņa Medicīnas vēstures muzejs 2015. gada 15. jūlijā
**Tamara "Tako" Gačečiladze** (gruzīnu: თამარა "თაკო" გაჩეჩილაძე, dzimusi 1983. gada 17. martā) ir gruzīnu dziedātāja, dziesmu autore un aktrise.

Tamara 2008. gadā piedalījās Gruzijas nacionālajā atlasē 2008. gada Eirovīzijas dziesmu konkursam ar dziesmu "Me and My Funky", kurā ieņēma 10. vietu. Tajā pašā gadā viņa piedalījās arī kā daļa no grupas *Stephane & 3G* ar dziesmu "I'm free" un ieņēma 4. vietu. Nākamajā gadā Tako atkal piedalījās nacionālajā atlasē ar to pašu grupu, izpildot dziesmu "We don't Wanna Put In", un bija gatava pārstāvēt Gruziju 2009. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Maskavā, bet dziesma tika diskvalificēta tās vārdu dēļ.

2017. gadā viņa atgiezās nacionālajā atlasē un izpildīja dziesmu "Keep the Faith". Viņa ieguva pirmo vietu, kas ļāva Tamarai pārstāvēt Gruziju 2017. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Kijevā. Savā pusfinālā viņa ieguva 11. vietu, kas neļāva viņas kvalificēties finālam.

Atsauces
--------

1. ↑  *EBU* lapa
2. ↑  *Wiwibloggs* lapa
3. ↑  «*Eurovoix* lapa». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2017. gada 3. augustā. Skatīts: 2017. gada 5. maijā.
**Maksis Grīnguts** (dzimis 1896. gada 3. janvārī, miris 1941. gadā) bija Latvijas armijas seržants, 1920. gadā apbalvots Lāčplēša ordeni par izlūku gājienu Latvijas brīvības cīņu laikā 1920. gada 9. jūnija naktī ienaidnieka aizmugurē pie Baltiņas un Sierinas ciemiem Latgalē.

Dzīvesgājums
------------

Dzimis 1896. gada 3. janvārī Jēkabpils ebreju amatnieka Mendeļa Grīnguta ģimenē. Strādāja par cepurnieku.
Pirmā pasaules kara laikā viņu iesauca Krievijas Impērijas armijā, dienēja 171. rezerves pulkā, pēc tam 246. Panevēžas kājnieku pulkā. Sasniedza vecākā apakšvirsnieka pakāpi, apbalvots ar Sv. Jura krustu. 1919. gada 3. aprīlī Maksis Grīnguts kļuva par Ziemeļlatvijas brigādes karavīru. Kā 2. (5.) Cēsu kājnieku pulka seržants viņš piedalījās kaujās pret Padomju Latvijas armiju, Cēsu kaujās pret Baltijas landesvēruem un Latgales atbrīvošanas cīņās pret lieliniekiem. Vēlāk dienēja Robežsargu divīzijas sakaru komandā, no 1920. gada decembra 4. rotā, vēlāk 8. rotā.

Pēc atvaļināšanās no armijas 1921. gada 18. novembrī dzīvoja Rīgā, bija tirgotājs.
Nodarbojās ar robežas kontrabandu pie Valkas, izceļoja uz Franciju, dzīvoja Parīzē (1923—1935). 1935. gada augustā viņu apcietināja par viltotas Čehoslovākijas ārzemju pases izmantošanu, atgriežoties Latvijā, jo parādu dēļ ar īsto pasi viņš nevarēja izbraukt no Francijas. Grīngutam piesprieda astoņus mēnešus ieslodzījuma, tādēļ Lāčplēša Kara ordeņa dome 1936. gadā viņam lika nodot pagaidām uzglabāšanā ordeni un apliecību, to juridiski neatņemot. Pēc soda izciešanas M. Grīnguts dzīvoja Rīgā un vēl 1938. gadā izmantoja savas ordeņa kavaliera tiesības ārstēties Ķemeru sanatorijā. 1938. gada 27. februārī "Žīdu tautības Latvijas atbrīvotāju biedrība" aizliedza viņam nēsāt biedrības nozīmes un piedalīties tās pasākumus.

Gājis bojā vācu okupācijas laikā 1941. gadā.

Atsauces
--------

1. 1 2  lkok.com
2. 1 2 3  Aizmirstie karavīri — ebreji Latvijas armijā 1918.-1940. gados Ēriks Jēkabsons, Rīgā: 2013. — 43 lpp.
**Ustka** (poļu: *Ustka*) ir pilsēta Polijas ziemeļos, Pomožes vojevodistē, uz ziemeļrietumiem no Slupskas, osta Baltijas jūras krastā. Tūrisma centrs.

Populāra tūrisma vieta, kā arī zvejas osta. Pilsētas pievārtē atrodas Polijas Gaisa spēku centrālais poligons (*Centralny Poligon Sił Powietrznych w Ustka*). Sociālistiskās Polijas laikā Ustkas apkaimē atradās meterioloģisko reķešu palaišanas poligons.

Līdz pat 1945. gadam Ustka atradās Vācijas sastāvā, un tās nosaukums bija Štolpminde (*Stolpmünde*). Nacistu valdīšanas sākumposmā Ustkas ostā tika sparīgi attīstīta, jo Štolminde bija izvēlēta kā galvenā osta jūras sakariem ar Austrumprūsiju, apejot Polijas teritoriju. Tomēr līdz ar Otrais pasaules kara sākumu celtniecība tika pārtraukta. Ostas trešais - nepabeigtais mols ir vairāku kara laika leģendu avots.

Ustkas populārākā - Austrumu pludmale, katru gadu rudens vētrās tiek pamatīgi noskalota, jo šeit Baltijas jūrā ir stāvkrasts, tāpēc katru gadu ievērojami līdzekļi tiek ieguldīti pludmales atjaunošanai.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Ustka*** |

Skatīt arī
----------

* Ustkas bāka

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 155670483
* LCCN: n85207885
* GND: 4106030-1

 |

 |

1. ↑  ; P2701: JSON; pārbaudes datums: 6 oktobris 2022.
**Zanda Gūtmane** (dzimusi 1969. gada 22. aprīlī Aizputē) ir latviešu literatūrzinātniece.

Biogrāfija
----------

Liepājas Pedagoģijas akadēmijā ieguvusi bakalaura (1992) un maģistra grādu (1999). Studējusi Latvijas Universitātes doktorantūrā, 2003. gadā ieguvusi filoloģijas doktora grādu par promocijas darbu "Varas tēmas interpretācija Raiņa nepabeigtajā traģēdijā "Kajs Grakhs" un Mārtiņa Zīverta nepabeigtajā lugā "lfigenija". Kopš 1992. gada Liepājas Universitātes mācībspēks, asociētā profesore (2007), kopš 2010. gada Humanitāro un mākslas zinātņu fakultātes dekāne. Izstrādājusi vairākas akadēmiskās bakalaura un maģistra studiju programmas.

No 2005. līdz 2009. gadam LU Literatūras, folkloras un mākslas institūta pētniece.

Pētījumi Baltijas rakstniecības vēsturē un mūsdienu literatūrā, salīdzinošajā literatūrzinātnē, traumas un atmiņas studijās. Publicē recenzijas par jaunākajām grāmatām. Ikgadējā rakstu krājuma "Aktuālas problēmas literatūras un kultūras pētniecībā" un žurnāla "Scriptus Manet" redakcijas kolēģijas locekle.

Bibliogrāfija
-------------

* "Modernie estētiskie meklējumi vācu prozā". Grām. *Vācu literatūra Latvijā*. Rīga: Zinātne, 2005, 158.-273. lpp.
* *Totalitārisma traumu izpausmes Baltijas prozā*. Rīga: LU LFMI, 2019.

Atsauces
--------

1. ↑  Literatūra — Personas — Zanda Gūtmane
**Normunds Pucis** (dzimis 1974. gada 17. maijā) ir latviešu mākslinieks, režisors un scenārists. Viņš ir dokumentālās spēlfilmas "Segvārds Vientulis" autors, Latvijas Televīzijas simtgades seriāla "Sarkanais mežs" idejas un scenārija autors, viens no režisoriem un mākslinieks, kā arī topošās spēlfilmas "Arāja prāva" idejas un scenārija autors.

1992. gadā beidzis Jaņa Rozentāla Rīgas mākslas vidusskolu, 1996. gadā Latvijas Mākslas akadēmijas (LMA) Grafikas nodaļu, 1998. gadā LMA Maģistrantūras nodaļu. No 1996. līdz 1997. gadam mācījies mākslinieka-animatora kursos studijā "Rija". Strādājis grāmatu grafikā un reklāmas dizainā, veidojis grafisko dizainu Latvijas un ārzemju uzņēmumiem, kā arī grāmatu dizainu vadošajām Latvijas izdevniecībām "Pētergailis", "Valters un Rapa", "Jumava", "Nordik", "Tapals". Darbojies Latvijas Mākslinieku savienības valdē un kā kurators, organizējis LMS rudens izstādes "Rudens08080" un "Laimīgās mākslas muzejs". Izstādēs piedalās kopš 1992. gada. Saņēmis vairākus apbalvojumus par grāmatu dizainu konkursā "Zelta ābele".

Atsauces
--------

1. ↑  Jauns.lv: Andrejs Ēķis rakstīs komēdijas "Svingeri" turpinājumu, 2018
2. ↑  Par Normunda Puča izstādi 'Nostaļģija' Delfi.lv
3. ↑  LVPortāls. Rudens 080808, es esmu gruzīns!
4. ↑  «Grāmatu mākslas konkurss "Zelta ābele 2007"». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2022. gada 6. jūlijā. Skatīts: 2022. gada 11. februārī.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 162910763
* ISNI: 0000 0003 7358 1873

 |

 |
**Bernhards Gregori** (vācu: *Bernhard Gregory*; 1879. gada 22. aprīlis Rēvele - 1939. gada 2. februāris Berlīne) bija Igaunijā dzimis vācbaltiešu meistars šahā, viens no 3. Baltijas Šaha savienības kongresa uzvarētājiem (1904).

Biogrāfija
----------

Piedzimis Rēveles advokāta ģimenē. No 1885. līdz 1893. gadam mācījies Rēveles Doma vācu skolā. 1898. gadā devies uz Vāciju, kur sākumā studējis ķīmiju un inženierzinātnes Minhenē. Vēlāk savas studijas turpinājis Berlīnes Universitātē. 1902. gadā apprecējis Idu Hempeli no Leipcigas. Pāris dzīvojis Berlīnē un viņiem bijušas divas meitas: Izelīna (dzimusi 1903. gadā) un Mauda Dollija (dzimusi 1905. gadā). Kopš 1914. gada laulātie dzīvojuši atsevišķi, un Ida ar meitām atgriezusies Leipcigā. Tikai 1931. gadā Bernhards oficiāli šķīries no savas sievas, un tajā pašā gadā apprecējies otrreiz ar Helēnu Valslēbenu. Otrajā laulībā viņam bērnu nav bijis. 1932. gadā pēc vairākiem mēģinājumiem kļuvis par Vācijas pavalstnieku.

Šahista karjera
---------------

Šahu sācis nopietni spēlēt studiju gados Vācijā. Tomēr Vācijas šaha turnīros Bernhards Gregori nav guvis lielus panākumus: 1902. gadā dalīta 16.-19. vieta 13. Vācijas šaha savienības kongresā Hanoverā, 1903/04. gadā dalīta 9.-10. vieta Berlīnē, 1904. gadā dalīta 7.-8. vieta 14. Vācijas šaha savienības kongresā Koburgā. Atgriešanās dzimtajā Rēvelē vainagojusies ar nozīmīgu panākumu - dalītu 1.-2. vietu 3. Baltijas Šaha savienības kongresā. Bernhards Gregori tiek uzskatīts arī par 1904. gada Igaunijas neoficiālā šaha čempionāta uzvarētāju. 1906. gadā bijis 5. vietā 15. Vācijas šaha savienības kongresā Nirnbergā. 1908. gada decembrī Berlīnē zaudējis maču ASV tolaiku spēcīgākajam šahistam Frenkam Māršalam ar 1:4. 1909. gadā izcīnījis 3. vietu Viskrievijas amatieru čempionātā Sanktpēterburgā par 1½ punktu atpaliekot no uzvarētāja, nākamā Pasaules čempiona šahā Aleksandra Aļehina. 1914. gadā turnīrā Sanktpēterburgā spējis uzvarēt Aļehinu savstarpējā partijā.
  

Pēc Pirmā pasaules kara turpinājis piedalīties galvenokārt Berlīnes turnīros, kuros parasti ieņēmis vietas tabulas vidusdaļā. 1921. gadā piedalījies 21. Vācijas šaha savienības kongresā Hamburgā, kur ieņēmis 12. vietu. Pārstāvējis Berlīnes pilsētas komandu mačos pret Vīni (1911), Prāgu (1913), mačā pa telegrāfu pret Holandi (1920).

Atsauces
--------

1. ↑  Coburg 1904
2. ↑  Alekhine, Alexander vs. Gregory, Bernhard St Petersburg 1914

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
**Bernhards Fleisigs** (vācu: *Bernhard Fleissig*; 1853. gads Ungārijas Karaliste — 1931. gada 7. marts Vīne) bija Austrijas šahists.

Biogrāfija
----------

19. gadsimta beigās bijis viens no Vīnes šaha meistariem. 1882. gada Vīnes šaha turnīrā ieņēmis 2. vietu aiz čehu šaha meistara Vincenca Hrubija. 1890. gadā Ignaca Koliša memoriālā dalījis 2.-3. vietu ar Johanu Baueru (uzvarējis Makss Veiss).

Devis ieguldījumu šaha atklātņu teorijā. Fleisiga vārdā ir nosaukts variants skotu atklātnē: 1. e4 e5 2. Zf3 Zc6 3. d4 exd4 4. Zxd4 Lc5 5. Le3 Df6 6. c3 Zge7 7. Zc2.

Bernharda Fleisiga vecākais brālis Makss Fleisigs arī bija šaha meistars.

Atsauces
--------

1. ↑  Kolisch Memorial (1890)
2. ↑  «Fleissig, Meitner Variation, Scotch (C45)». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 17. aprīlī. Skatīts: 2017. gada 13. janvārī.

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
Azurīts ar šim minerālam neraksturīgi lieliem kristāliem.
**Karbonātu minerāls** ir minerāls, kas satur karbonāta anjonu: CO32-. Zemes garozā vieni no izplatītākajiem minerāliem. Visbiežāk sastopamie minerāli ir kalcīts, dolomīts un aragonīts, kuri veido tādus izplatītus iežus kā kaļķakmeni, marmoru, dolomītu. Šie ieži veidojas marīnos apstākļos, jūru vai okeānu gultnēs izgulsnējoties un uzkrājoties planktona organismu atliekām. Aragonītam ir liela loma bioloģijā — tas veido daudzu dzīvo organismu ārējo čaulu.

Vairāki karbonāti kalpo par nozīmīgām rūdām: no siderīta iegūst dzelzi, rodohrozīts ir mangāna izejviela utt.

Karbonāta jonam ir raksturīga trigonālā singonija — šo jonu veido oglekļa atoms, kas novietots trīs skābekļa atomu veidota vienādmalu trijstūra centrā. Tāpēc arī daudziem karbonātu minerāliem piemīt trigonālā singonija.

Karbonāti parasti ir salīdzinoši mīksti, sālsskābē viegli šķīstoši. Pazīstami ap 80 karbonātu minerāli, no kuriem vairums ir reti.

Karbonātu klasē nereti iekļauj nitrātus, borātus un jodātus.

Karbonātu minerālu piemēri
--------------------------

### Anhidrītu karbonāti

* Kalcīta grupa: Trigonālā singonija
	+ Kalcīts CaCO3
	+ Gaspeīts (Ni,Mg,Fe2+)CO3
	+ Magnezīts MgCO3
	+ Otavīts CdCO3
	+ Rodohrozīts MnCO3 — mangāna rūda
	+ Siderīts FeCO3 — dzelzs rūda
	+ Smitsonīts ZnCO3 — cinka rūda
	+ Sferokobaltīts CoCO3
* Aragonīta grupa: Ortorombiskā singonija
	+ Aragonīts CaCO3
	+ Cerusīts PbCO3 — svina rūda
	+ Stroncianīts SrCO3 — stroncija rūda
	+ Vitrīts BaCO3 — bārija rūda
	+ Rezerfordīns UO2CO3
	+ Natrīts Na2CO3

### Anhidrītu karbonāti ar kompleksu sastāvu

* Dolomīta grupa: Trigonālā singonija
	+ Ankerīts CaFe(CO3)2
	+ Dolomīts (minerāls) CaMg(CO3)2
	+ Minrekordīts CaZn(CO3)2
	+ Baritokalcīts BaCa(CO3)2

### Karbonāti ar hidroksilgrupu vai halogēnu

* Karbonāti ar hidroksilgrupu: Monoklīnā singonija
	+ Azurīts Cu3(CO3)2(OH)2
	+ Hidrocerusīts Pb3(CO3)2(OH)2
	+ Malahīts Cu2CO3(OH)2
	+ Rozazīts (Cu,Zn)2CO3(OH)2
	+ Fosgenīts Pb2(CO3)Cl2
	+ Hidrocinkīts Zn5(CO3)2(OH)6
	+ Aurikalcīts (Zn,Cu)5(CO3)2(OH)6

### Hidratētie karbonāti

* Natrons Na2CO3·10(H2O)
* Lansfordīts MgCO3·5(H2O)
* Cellerīts Ca(UO2)(CO3)2·5(H2O)
**Zamuels Bodens** (angļu: *Samuel Standidge Boden*; 1826. gada 4. aprīlis, Kingstona pie Hallas — 1882. gada 13. janvāris, Londona) bija Lielbritānijas šahists.

Biogrāfija
----------

Bijis viens no 19. gadsimta spēcīgākajiem Anglijas šaha meistariem. Piedalījies vairākos šaha turnīros, bet 1858. gadā zaudējis maču ASV šahistam Polam Morfijam ar 2½:7½ (+1, =3, -6). 1853. gadā partijā pret R. Šulderu pieteicis oriģinālu matu ar diviem laidņiem, kas vēlāk ieguvis nosaukumu "Bodena mats". 1851. gadā anonīmi publicējis grāmatu *A Popular Introduction to the Study and Practice of Chess* ("Ievads šaha spēles izpētē un praksē"), kura bijusi populārā sava laika šahistu aprindās. Devis arī nozīmīgu ieguldījumu tādu atklātņu kā karaļa gambīts un Filidora aizsardzība teorijas attīstībā.

Atsauces
--------

1. ↑  London 1858
2. ↑  R Schulder vs Samuel Standidge Boden "Too Much Boden to Schulder" London, England (1853)

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* S. Bodena šaha kompozīcijas vietnē PDB

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 282667110
* ISNI: 0000 0003 8931 1827
* ULAN: 500093171

 |

 |
Karbonādo minerāla gabaliņš.
**Karbonādo** (**melnais dimants**) ir minerāla — dimanta variācija. Pastāv versija, ka tas veidojas kosmosā, starpzvaigžņu telpā. Karbonādo ir dabīgs polikristālisks dimants, kurs uz Zemes atrasts aluviālajos nogulumos.

Karbonādo ir melnā krāsā, porains. Atšķirībā no citiem polikristāliskajiem dimantiem, karbonādo nesatur mantijas ieslēgumus.  Karbonādo atšķirībā no parastā dimanta ir raksturīga spēcīga luminiscence (fotoluminiscence un katodluminiscence), ko izraisa slāpekļa piejaukums un kristāliskā režģa tukšumi. Pētījumi norāda, ka karbonādo veidošanās sākumposmā ir saturējis radioaktīvus piejaukumus, kuri ir sadalījušies.

Atradnes
--------

* Centrālāfrikas Republika, Ubangui
* Brazīlija, Matugrosu — vieta, kur karbonādo atklāts pirmoreiz 1840. gados. Šeit karbonādo satur daudz zelta un sudraba un citu metālu sakausējumus.
* Venecuēla
* Austrālija, Rietumaustrālija

Krievijā, Sahas Republikā atrasts radniecīgs dimanta paveids — jakutīts.

Izcelsme
--------

Karbonādo izcelsme agrāk izraisīja speciālistu diskusijas, taču nesenos pētījumos 2006. gadā tā izcelsme ir noskaidrota. Saskaņā ar *Case Western Reserve University* un Floridas Starptautiskās universitātes (abas universitātes atrodas ASV) speciālistu pētījumiem uz Zemes atrodamie karbonādo ir veidojušies ārpus Zemes, kosmiskajā telpā. Par to liecina slāpekļa un ūdeņraža piemaisījumi, kas savukārt liecina, ka karbonādo veidojies ar ūdeņradī bagātā starpzvaigžņu telpā — tātad ārpus Saules sistēmas, visdrīzāk netālu no oglekļa zvaigznēm. Uz Zemes tie nonākuši ar meteorītiem. Pastāv iespēja, ka karbonādo ir veidojies supernovu sprādzienos.

Agrāk bija izvirzītas vairākas hipotēzes:

1. Tieša organiskā oglekļa pārveidošanās ļoti augsta spiediena apstākļos (piem. Zemes dziļākajos slāņos)
2. Šoka metamorfisms, ko izraisījis meteorīta trieciens
3. Radiācijas ietekmēts dimanta veidošanās process, ko ietekmējusi urāna un torija radioaktīvā sadalīšanās.

Katrai no šīm hipotēzēm bija savas nepilnības. Pirmās hipotēzes gadījumā karbonādo būtu atrodams visā pasaulē. Meteorītu triecieni rada citu oglekļa minerālu — lonsdaleītu, kas kristalizējas heksagonālajā singonijā, savukārt karbonādo nepiemīt heksagonālā singonija. Savukārt radioaktīvajam sadalīšanās procesam ir pārāk maza enerģija, lai radītu karbonādo kristālus, kuru diametrs sasniedz 500 mikrometrus.

Karbonādo izmanto juvelierrūpniecībā kā dekoratīvu akmeni un ietvaru.

Atsauces
--------

1. ↑   Turnstone Geological Services Limited
2. ↑  «Infrared Absorption Investigations Confirm the Extraterrestrial Origin of Carbonado-Diamonds». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2007. gada 9. augustā. Skatīts: 2007. gada 30. jūlijā.
3. ↑  Garai et al. 2006 Astrophysical Journal Letters, vol 653, pp L153-L156
Traķu kunga Ķēstuta zīmogs (KYNSTVTTE DVX DE TRACKEN, 1379)
Mūsdienu Traķu rajona ģerbonis.
**Traķu kunigaitija** (lietuviešu: *Trakų kunigaikštystė*, latīņu: *ducatus Tracensis*) bija tā Lietuvas dižkunigaitijas daļa ar centru Traķos, kas bija pakļauta dižkunigaiša Ģedimina dēlam Ķēstutim un viņa pēcnācējiem. Pēc 1413. gada administratīvi teritoriālās reformas tās teritorijā izveidoja Traķu vaivadiju.

Vēsture
-------

Dižkunigaitis Ģedimins pēc senkrievu kņazistu iekarošanas arī Lietuvu sadalīja dalienas kņazistēs jeb kunigistēs. Agrākajā Dainavas zemē ar centru Seno Traķu (*Senieji Trakai*) pilī izveidojās Traķu kunigaitija, kas pirmo reizi rakstos pieminēta 1337. gada hronikā. Zināms, ka Traķu pilī mēdza uzturēties dižkunigaitis Ģedimins, kaut arī no 1323. gada viņa galvenā rezidence atradās Viļņas pilskalnā uzceltajā pilī.
No 1341. gada Traķu pilī valdīja Ģedimina dēls Ķēstutis. Kad 1345. gadā Lietuvas dižkunigaiša troni pārņēma viņa brālis Aļģirds, Ķēstutim tika uzticēta Traķu kunigaitija, Grodņas kņaziste un Žemaitija, bet Aļģirds valdīja pār Viļņu un Lietuvai pakļautajām krievu kņazistēm.

1350. gadā Ķēstutis sāka būvēt jaunu pili zemes šaurumā starp Galves un Lukas ezeriem, bet pēc viena no Vācu ordeņa uzbrukumiem līdz 1377. gadam sāka būvēt arī otru pili uz Galves ezera salas. 
Pēc Aļģirda nāves (1377) par dižkunigaiti kļuva viņa dēls Jagailis, kurš pēc 1385. gada Krēvas ūnijas kristījās un kļuva arī par Polijas karali (1386). Par Traķu kungu (latīņu: *dominus Tracensis*) viņš uz laiku iecēla savu jaunāko brāli Šķirgaili (1382-1392).

Lietuvas pilsoņu kara (1389–1392) rezultātā par Lietuvas dižkunigaiti un Traķi kunigaiti kļuva Ķēstuta dēls Vītauts, kas pabeidza Traķu ezerpils būvi. 1409. gadā Traķiem piešķīra pilsētas tiesības un tā kļuva par Lietuvas faktisko galvaspilsētu. Pēc uzvaras pār Vācu ordeni 1408. gadā Traķu kunigaitijai pievienoja arī Kauņas apkārtni un agrāko Upītes zemi.
Dižkunigaitis Vītauts 1413. gadā Hordolo (*Horodło*) parakstīja vienošanos ar savu brālēnu Jagaili, kas paredzēja Lietuvas dižkunigaitijas administratīvo reformu un vaivadiju izveidi.
Traķu kunigaitija kopā ar Grodņas kņazisti veidoja Traķu vaivadijas pamatteritoriju.

Traķu kunigaiši
---------------

* Ķēstutis (1341—1382), bija arī Žemaitijas kungs un Grodņas kņazs (līdz 1361)
* Šķirgailis (1382—1392), bija arī Lietuvas vietvaldis (1386—1392)
* Vītauts Dižais (1392—1413), līdztekus bija arī Lietuvas dižkunigaitis

Lietuvas vēsturiskās daļas
--------------------------

| Valstis vai to daļas mūsdienu Lietuvas teritorijā  |
| --- |
| Pirms: **Lietava, Deltuva, Nalsene, Alsene**  |  **Viļņas kunigaitija** 1337-1413 | Pēc: **Viļņas vaivadija**  |
| Pirms: **Dainava, Sudava, Nere, Upīte**  |  **Traķu kunigaitija** 1337-1413 | Pēc: **Traķu vaivadija**  |
| Pirms: **Ceklis, Megava, Gaižuva, Karšuva, Knituva, Medenike, Saulene**  |  **Žemaitijas fogteja** 1398-1411 | Pēc: **Žemaitijas kunigaitija**  |
**Ustjanas uluss** (krievu: *Усть-Янский улус*, jakutu: *Усуйаана улууһа*) ir Krievijas Sahas Republikas administratīvais rajons tās ziemeļu daļā Janas upes lejtecē. Administratīvais centrs ir Deputatskas pilsētciemats. Nosaukums cēlies no ulusa senākās apdzīvotās vietas Janas grīvā Ustjanskas (zināma kopš 1745. gada).

Ģeogrāfija
----------

Robežojas ar Allajihas un Abijas ulusiem austrumos, Momas rajonu dienvidaustrumos, Verhņekolimskas rajonu dienvidos un Bulunas ulusu rietumos. Ziemeļos ulusa teritoriju apskalo Ziemeļu Ledus okeāna Laptevu jūra.

Ulusa teritorija izvietojusies Janas, Oļeņokas un Čondonas upju lejtecē. Ziemeļu daļa izvietojusies Janas—Indigirkas zemienē, bet dienvidu daļā paceļas Kularas un Seleņņahas grēdas.

Iedzīvotāji
-----------

2020. gadā ulusā dzīvo 7008 iedzīvotāji, no kuriem 42% ulusa centrā Deputatskas pilsētciematā. Pēc nacionālā satāva 38% ir jakuti, 35% krievi, 11% evenki un 9% ukraiņi. Administratīvi uluss iedalās trijos pilsētciematos (Deputatska, Ņižņejanska un Ustjkuiga) un septiņos nacionālajos naslegos (pagastos).

Ulusa lielākā apdzīvotā vieta ir tā centrs Deputatska ar 2932 iedzīvotājiem. Citas lielākās apdzīvotās vietas ir Kazačje (1168), Sajilika (635), Ustjkuiga (634), Tumata (497), Hajira (389), Ustjanska (270) un Ņižņejanska (224).

Atsauces
--------

1. ↑  Муниципальный район "Усть-Янский улус (район)". Визитная карточка[novecojusi saite]
**Matemātiskā analīze**, ko reizēm sauc vienkārši par **analīzi**, ir matemātikas apakšnozare, kuras pamatā ir bezgalīgi maza lieluma rēķini, un tā ir daļa no "tīrās matemātikas". Matemātiskā analīze satur tādus jēdzienus kā atvasināšana un diferencēšana, integrēšana un mēra teorija, rindas un analītiskas funkcijas. Šos jēdzienus parasti apskata reāliem skaitļiem, kompleksiem skaitļiem un reālām un kompleksām funkcijām. Tie var tikt definēti un pētīti arī jebkurā citā matemātisku objektu telpā, kurā ir definēts *tuvums* (topoloģiska telpa) vai, specifiskāk, *attālums* (metriska telpa).

Vēsture
-------

Arhimēda "izsmelšanas metode" attīstīja robežas jēdzienu
Pirmie rezultāti analīzē bija tiešas sekas sengrieķu matemātikas pirmsākumiem. Piemēram, bezgalīgas ģeometriskas summas tieši seko no Zenona dalīšanas paradoksa. Vēlāk grieķu matemātiķi, kā, piemēram, Eidokss un Arhimēds, izveidoja daudz precīzāku, bet neformālu robežu un konverģences jēdzienu lietošanu, kad viņi izmantoja "izsmelšanas metodi", lai aprēķinātu laukumus un tilpumus apgabaliem un ķermeņiem. Indijā 12. gadsimta matemātiķis Bhāskara II deva piemērus atvasinājumam un lietoja to, kas tagad ir pazīstams kā Rolla teorēma.

14. gadsimtā Madhava izveidoja izvirzījumus bezgalīgās rindās, tāpat kā pakāpju rindas un Teilora rindu tādām funkcijām kā sinuss, kosinuss, tangenss un arktangenss. Līdzās viņa ieguldījumam trigonometrisku funkciju Teilora rindās, viņš arī novērtēja kārtu atlikuma locekļiem, ko iegūst, apraujot šīs rindas, un deva racionālu aproksimāciju bezgalīgām rindām. Viņa sekotāji no Kerala astronomijas un matemātikas skolas tālāk attīstīja viņa darbus līdz 16. gadsimtam.

Eiropā 17. gadsimta otrajā pusē Ņūtons un Leibnics neatkarīgi viens no otra izstrādāja bezgalīgi mazu lielumu rēķinus, kuri attīstījās ar praktisku darbu stimulu, kas turpinājās visā 18. gadsimtā, līdz tādiem analīzes jautājumiem kā, piemēram, variāciju rēķini, vienkārši un parciālie diferenciālvienādojumi, Furjē analīze un ģenerējošas funkcijas. Šajā laika periodā analīzes paņēmieni tika izmantoti, lai aproksimētu diskrētus uzdevumus ar nepārtrauktiem.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* LCCN: sh85082116
* GND: 4001865-9
* BNF: cb131626631 (data)
* NDL: 00564620
* NKC: ph115238
* BNE: XX525032

 |

 |
**Polārie vaļi** (*Balaena*) ir viena no divām polāro vaļu dzimtas (*Balaenidae*) ģintīm, kas apvieno vienu mūsdienās dzīvojošu sugu un vairākas aizvēsturiskas, izmirušas sugas. Senākās polāro vaļu fosilijas saglabājušās no miocēna beigām. Kopumā zināmas 9 aizvēsturiskās sugas, kuru fosilijas atrastas Eiropā, Ziemeļamerikā un Dienvidamerikā. Mūsdienās dzīvojošais polārais valis (*Balaena mysticetus*) mājo pašos ziemeļos: Ziemeļu Ledus, Atlantijas un Klusajā okeānā.

Sistemātikas izmaiņas
---------------------

Polāro vaļu sistemātika vēsturiski piedzīvojusi vairākkārtējas izmaiņas. Bija laiks, kad visi gludvaļi un polārais valis tika sistematizēti polāro vaļu ģintī gan kā viena suga, gan divas sugas, gan četras. 18. gadsimtā tie visi tika uzskatīti par vienu sugu — polāro vali (*Balaena mysticetus*), tomēr ar laiku zinātnieki saprata savu kļūdu un nodalīja no polārvaļa jaunu sugu — gludvali, visas mūsdienās zināmās gludvaļu sugas sistematizējot kā vienu sugu. Padziļinoties morfoloģiskajiem pētījumiem, tika atklātas atšķirības galvaskausa formā un tika nodalīts dienvidu gludvalis (Dienvidu puslodē dzīvojošais gludvalis) no ziemeļu gludvaļa (ziemeļu puslodē dzīvojošais gludvalis). Tomēr daļa sistemātiķu līdz pat 1998. gadam polārvaļu ģintī sistematizēja tikai divas sugas: polāro vali (*Balaena mysticetus*) un gludvali (*Balaena glacialis*).

Tikai 2000. gados veiktās DNS analīzes ieviesa skaidrību polāro vaļu ģints sistemātikā. 2007. gadā tika veikta sistemātikas revīzija un no polāro vaļu ģints tika nodalīta gludvaļu grupa, izveidojot jaunu ģinti — gludvaļi (*Eubalaena*), kurā tika sistematizētas trīs gludvaļu sugas.

Sistemātika
-----------

* **Polāro vaļu ģints** (*Balaena*)
	+ Polārais valis (*Balaena mysticetus*)
	+ † *Balaena affinis*
	+ † *Balaena montalionis*
	+ † *Balaena ricei*
* Diskutabla piederība ģintij:
	+ † *Balaena arcuata*
	+ † *Balaena forsythmajori*
	+ † *Balaena larteti*
	+ † *Balaena macrocephalus*
	+ † *Balaena pampaea*
	+ † *Balaena simpsoni*

Atsauces
--------

1. ↑  «Balaena Linnaeus 1758 (bowhead whale)». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 16. martā. Skatīts: 2016. gada 22. oktobrī.
2. ↑  Müller, J. (1954). "Observations of the orbital region of the skull of the Mystacoceti" Zoologische Mededelingen. 32: 239–90.
3. ↑  Rice, Dale W. (1998). Marine mammals of the world: systematics and distribution. Society of Marine Mammalogy, Special Publication No. 4. ISBN 1891276034.
4. ↑  Kenney, Robert D. (2008). "Right Whales (Eubalaena glacialis, E. japonica, and E. australis)" In Perrin, W. F.; Wursig, B.; Thewissen, J. G. M. Encyclopedia of Marine Mammals. Academic Press. pp. 962–69. ISBN 978-0-12-373553-9. Retrieved 20 May 2012.
**Traunsteinera dzegužpirkstīte** (*Dactylorhiza traunsteineri* (Saut.) Soó) vai **Rusova dzegužpirkstīte** (*Dactylorhiza russowii* (Klinge) Holub) ir orhideju dzimtas suga. Latvijā tā ir diezgan reta, ierakstīta Latvijas Sarkanajā grāmatā komerciāli apdraudēto sugu kategorijā. Sugas epitets - vācu aptiekāra Joseph Traunsteiner godināšanai. 

Ziedkopa

Apraksts
--------

Daudzgadīgs, neliels, aptuveni 15-30 cm augsts lakstaugs. Gums šķelts, saknes īsas. Stublājs stāvs, parasti kails un diezgan tievs. Lapas ļoti šauras, virspusē ar skrajiem plankumiem vai bez plankumiem. Pieziedlapas lancetiskas, tumšas, kā arī stublāja virsdala. Lieli ziedi (no 5 līdz 25), sakārtoti skrajā ziedkopā. Ziedi sarkāni vai purpurvioleti. Lūpa trīsdaivaina, vidējā daiva parasti mazliet garāka. Lūpas vidū gaišāka josla, visa lūpa klāta ar svītru un punktu zīmējumu. Auglis - stāva, iegarena pogaļa. Latvijā zied jūnijā un jūlijā.

Līdzīga Plankumainajai (*D. maculata*) dzegužpirkstītei.

Izplatība
---------

Aug Eiropā un Āzijā.

Biotopi
-------

Aug mitrās vai pārmitrās, kaļķainās pļavās un avotainos purvos, retāk krūmājos. Sugu apdraud meliorācija un augsnes rekultivēšana.

Atsauces
--------

1. ↑  Izplatība

* Werner Rothmaler: *Exkursionsflora von Deutschland. Gefäßpflanzen: Kritischer Band*. ISBN 3-8274-1496-2
* Zigmas Gudžinskas, Mindaugas Ryla. *Lietuvos gegužraibiniai (*Orchidaceae*)*. Vilnius 2006. ISBN 9986-662-28-1.
* Mindaugas Ryla: "Lietuvos gegūnių (Dactylorhiza) atpažinimo problemos" *Botanica Lithuanica Suppl.* 5: 47-61, 2003.

Ārējās saites
-------------

* Latvijasdaba.lv

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Traunsteinera dzegužpirkstīte*** |
**Mateo Riči** (itāļu: *Matteo Ricci*; dzimis 1552. gada 6. oktobrī, miris 1610. gada 11. maijā) bija itāļu jezuītu misionārs, viens no Jezuītu Ķīnas misiju dibinātājiem. Viņš bija arī matemātiķis, astronoms, kartogrāfs un tulks. Pēdējos 30 dzīves gadus pavadījis Ķīnā. Mateo Riči nopelni ir pastāvīgas saiknes iedibināšana starp Eiropas un Ķīnas kultūrām.

Biogrāfija
----------

Dzimis dižciltīgā ģimenē. 1568. gadā viņš ieradās Romā, studēja jurisprudenci, matemātiku un teoloģiju. 1571. gadā Mateo Riči iesniedza pieteikumu, lai viņu uzņemtu Jezuītu ordenī. 1578. gadā viņš turpināja studijas Koimbras Universitātē. Franciska Ksaverija piemēra iedvesmots, 1578. gadā viņš pameta Lisabonu ceļojumā uz Indiju, septembrī ieradās Goa, kur nodzīvoja divus gadus. 1582. gadā viņš tika nosūtīts uz Makao, lai palīdzētu Mikelem Rudžeri, kas tur strādāja kopš 1579. gada, studējot ķīniešu valodu un cenšoties atrast veidu, kā saņemt Ķīnas varas iestāžu atļauju jezuītiem strādāt iekšējā Ķīnā (ārpus Makao).

Mateo Riči kļuva par pirmo eiropieti, kas 1601. gadā iekļuvis Aizliegtajā pilsētā Pekinā, kad viņu uzaicināja imperators Vanli. Viņš pievērsa katoļticībai vairākas ievērojamas Ķīnas amatpersonas. Viņš arī iztulkoja vairākus nozīmīgus darbus no latīņu valodas uz ķīniešu un pretēji.

Miris 1610. gadā Minu impērijas galvaspilsētā Pekinā.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Mateo Riči***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* *Brockhaus Enzyklopädie* raksts (vāciski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)
* *Encyclopædia Universalis* raksts (franciski)
* Astronomu biogrāfiskās enciklopēdijas raksts (angliski)
* Katoļu enciklopēdijas raksts (angliski)

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 69722279
* LCCN: n81005150
* ISNI: 0000 0001 2138 3926
* GND: 118600222
* SELIBR: 271981
* SUDOC: 02709829X
* BNF: cb11921821p (data)
* BIBSYS: 90101722
* NLA: 35789859
* NDL: 00454094
* NKC: kup20030000082515
* BNE: XX1143200
* CiNii: DA00421789

 |

 |
**Pomori** ir mazskaitlīga Krievijas ziemeļrietumos dzīvojoša krievu etniska grupa. Runā krievu valodas pomoru dialektā. Kopskaits tiek lēsts ap 3—5 tūkstošiem. Apdzīvo Baltās jūras piekrasti un Mezeņas, Pečoras, Oņegas un Ziemeļu Dvinas lejteci. Pēc reliģiskās pārliecības lielākoties vecticībnieki, kā arī pareizticīgie.

Cēlušies no 12. gadsimta krievu ieceļotājiem no Novgorodas zemēm, kas sajaukušies ar vietējiem somugru iedzīvotājiem. Nodarbojās galvenokārt ar zvejniecību Baltajā jūrā un Kolas pussalas ziemeļu piekrastē. No citām reģiona iedzīvotāju grupām izceļas ar savdabīgu sadzīvi, reliģisko piederību vecticībniekiem, kā arī valodas dialektu, kurā daudz senkrievu valodas vārdu un aizguvumu no somugru valodām. Dažkārt tiek uzskatīti par atsevišķu mazskaitlīgo Ziemeļu tautu.

Atsauces
--------

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Pomori***.
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)
**Upes nēģi** (*Lampetra*) ir nēģu dzimtas (*Petromyzontidae*) bezžokļaiņu ģints. Ģinti 1788. gadā aprakstīja franču abats un naturālists Pjērs Žozefs Bonnaterre.

Morfoloģija
-----------

Augšžokļa plāksnīte ir plata, labi attīstīta, tās malās ir pa vienam zobam. Apakšžokļa plāksnīte ar 6—11 zobiem, no kuriem ārējie ir palielināti vai arī divdaļīgi. Lūpu zobi reizēm veido radiālas rindas. Tādā gadījumā zobi neveido vienlaidu tiltveida klājumu, bet ir izkaisīti. Iekšējie malējie lūpu zobi ir 3 vai 4 katrā pusē, kas vienmēr ir palielināti un parasti divdaļīgi vai trīsdaļīgi. Reizēm ir arī ārējie malējie lūpu zobi. Apakšlūpas zobi var būt un var nebūt. Priekšējā mēles plāksnīte ir bez vidējā padziļinājuma un tai ir 5—19 zobiņi, no kuriem vidējais ir palielināts. Ģints pārstāvjiem ir divas muguras spuras, un otrā spura pāriet astes spurā.

Sistemātika
-----------

Uz 2018. gada maiju upes nēģu ģintī ir iekļautas 12 sugas:

* Lampetra aepyptera (Abbott, 1860)
* Lampetra alavariensis Mateus, Alves, Quintella & Almeida, 2013
* Lampetra auremensis Mateus, Alves, Quintella & Almeida, 2013
* Lampetra ayresii (Günther, 1870)
* Lampetra fluviatilis (Linnaeus, 1758)
* Lampetra hubbsi (Vladykov & Kott, 1976)
* Lampetra lanceolata Kux & Steiner, 1972
* Lampetra lusitanica Mateus, Alves, Quintella & Almeida, 2013
* Lampetra pacifica Vladykov, 1973
* Lampetra planeri (Bloch, 1784)
* Lampetra richardsoni Vladykov & Follett, 1965
* Lampetra soljani Tutman, Freyhof, Duli, Glamuzina & Geiger, 2017

Austrumu strauta nēģis (*Lampetra lamottenii*), kas agrāk bija iekļauts šajā ģintī, ir sinonimizēts ar mazo upes nēģi (*Lethenteron appendix*).

Atsauces
--------

1. ↑  Synonyms of *Lethenteron appendix* (DeKay, 1842)(angliski).
**Mateuss Dāniels Pepelmanis** (*Matthäus Daniel Pöppelmann*; dzimis 1662. gada 3. maijā, miris 1736. gada 17. janvārī) bija vācu rokoko un baroka arhitekts.

Cvingers
Pepelmaņa galvenais projektētais un celtais objekts ir Drēzdenes Cvingers (1711-1722). Tolaik Saksijas kūrfirsts Frīdrihs Augusts bija iecerējis atjaunot savu ugunsgrēkā cietušo rezidenci Drēzdenē lai tā greznībā pārspētu visu Eiropu. Šo uzdevumu viņš uzticēja savam galma arhitektam Pepelmanim, kas pirms tam ilgāku laiku bija uzturējies Romā un iepazinies ar itāliešu baroka dižmeistara Bernīni projektētajām celtnēm. Jauno pils ansambli tika nolemts celt pie Drēzdenes nocietinājuma vaļņiem — cvingera (cietokšņa vaļņu ķīļveida izvirzījums) tuvumā.
Pepelmaņa celtā ansambļa centrā ir parādēm un svētku ceremonijām paredzēts pagalms, ko apņem pa pagalma garenasi un tā stūros izvietoti reprezentatīvās, greznās formās ieturēti divstāvu paviljoni, kurus savieno stiklotas vienstāva arku galerijas. Paviljonus rotā ažūri torņi, ko noslēdz sīpolveida kupoli. Paviljona ēkas savā konstruktīvajā uzbūvē ir vieglas un gaišas. Tās gan no ārpuses, gan iekšpuses klāj bagātīgs plastisks rotājums. Ārpusē no pirmā stāva pilastriem it kā izaug cilvēku torsi, tā paši pilastri pārvēršas par hermām (kolonveida balsti ar skulpturālu veidojumu virs tā) un kariatīdēm (sievietes statujas, kas veic balsta funkciju), kas balsta antablementu (klasiskā ordera augšējā, vainagojošā horizontālā daļa). Uz otrā stāva antablementa novietotas daudzas statujas.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Mateuss Dāniels Pepelmanis***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* *Brockhaus Enzyklopädie* raksts (vāciski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)
* *Encyclopædia Universalis* raksts (franciski)
* Enciklopēdijas *Krugosvet* raksts (krieviski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 62344067
* LNB: 000226623
* LCCN: n86081030
* ISNI: 0000 0000 6678 1605
* GND: 11874125X
* SUDOC: 029708257
* BNF: cb121274611 (data)
* ULAN: 500013581
* NKC: mzk2008430600

 |

 |
Francijas un Itālijas iekškontinentālā polārstacija Konkordija Antarktīdā
**Polārpētniecība** ir zinātniskās metodēs balstīta Zemes polāro apvidu — Arktikas un Antarktikas kompleksa izpēte. Kā patstāvīga zinību nozare sāka attīstīties 18. gadsimtā līdz ar jaunu tirdzniecības ceļu — Ziemeļaustrumu un Ziemeļrietumu jūras ceļu meklējumiem Ziemeļu ledus okeānā no Eiropas uz Āziju. Nozare tradicionāli attīstīta valstīs, kas cieši piekļaujas polārajiem apgabaliem (Krievija, Norvēģija, Zviedrija, Somija, Dānija, Kanāda, ASV), vai kurām šajos reģionos ir ģeopolitiskas vai rūpnieciskas intereses (Lielbritānija, Vācija, Francija, Argentīna, Čīle, Austrālija, Jaunzēlande, Dienvidāfrika, Ķīna u.c.).

Polārpētniecība tradicionāli iekļauj daudzas zinātnes nozares, no kurām galvenās ir ģeofizika, okeanogrāfija, glacioloģija, bioloģija un meteoroloģija. Pētniecībai tiek izmantotas kā tiešās izpētes metodes, organizējot ekspedīcijas, ierīkojot polārstacijas un izmantojot speciālus ledus klases kuģus, tā arī distantās izpētes metodes, izmantojot no satelītiem un lidaparātiem iegūto informāciju. Pētniecības darbu koordinēšanai valstiskā mērogā parasti tiek izveidotas speciālas zinātniskas institūcijas.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* GND: 4200347-7

 |

 |
Smilšu vētra Taklamakanā, pavadoņa attēls, 2005. gada 25. jūnijs
**Taklamakans** ir tuksnesis Siņdzjanas Uiguru autonomajā rajonā, Ķīnas ziemeļrietumos. Lielākais tikai no smiltīm sastāvošais tuksnesis pasaulē. Vārds "Taklamakans" pēc dažiem avotiem nozīmē "ieiesi, neatgriezīsies" vai "vieta, no kuras neatgriežas", pēc citiem - "nāves tuksnesis". *Makan* tjurku valodās nozīmē "vieta".

Taklamakana tuksnesis aizņem 270 000 km² (pēc citiem datiem - 338 000 km²) Tarimas ieplakā. Tas plešas starp 78° un 88° A garumu ap 1 000 km garumā un no 37° līdz 40° Z platumam līdz 400 km platumā. Tuvākās pilsētas atrodas oāzēs: tuksneša dienvidrietumos ir Kašgara, Jarkenda, Hotana, ziemeļos - Kuča, Turfana, austrumos - Loulaņa un *Dunhuang*.

Upes, kas tek no Kuņluņa kalniem, iekļūst Taklamakanā 100-200 km tālu, pamazām izsīkstot smiltājā; vienīgi Hotana šķērso tuksnesi, reizēm ūdeņiem aizplūstot līdz Tarimai tuksneša ziemeļos.

Cauri tuksnesim ir izbūvēts asfaltēts ceļš - "Transtaklamakana šoseja", kas stiepjas 523 km D-Z virzienā. Taklamakana pazemē ir atklāti bagātīgi naftas un dabasgāzes krājumi.

Literatūra
----------

* Bruno Baumanis, "Karavāna iet nāvē", Rīga, Izdevniecība AGB, 2002
* Bruno Šulcs, "Nezināmā Ķīna", Rīga, Lauku Avīze, 2005

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 246525993
* GND: 4058938-9
* NDL: 01058809
* NKC: ge138950

 |

 |
**Takačiho "Taki" Inoue** (japāņu: 井上 隆智穂, *Inoue Takachiho*; dzimis 1963. gada 5. septembrī, Kobē, Japānā) ir Japānas autosportists, bijušais Formula 1 pilots.

Inoue debitēja 1994. gada Japānas *Grand Prix* ar *Simtek*.[1] Lai gan tosezon viņš piedalījās tikai vienā sacīkstē, tas bija pietiekami, lai *Footwork* parakstītu ar japāni līgumu uz nākamo sezonu. Lielāko daļu sezonas viņa komandas biedrs bija Džanni Morbidelli, tomēr vēlāk par tādu kļuva Masimiliāno Papiss. 1996. gadā Inoue centās iegūt vietu *Tyrrell*, tomēr viņa tautietis Ukijo Katajama piedāvāja vairāk naudas par šo vietu. Pašlaik Inoue ir Japānas braucēju menedžeris.

Inoue ir pazīstams, pateicoties diviem incidentiem 1995. gadā. Monako *Grand Prix* treniņbraucienos viņa sadauzīto spēkratu, Inoue sēžot tajā, kravas auto vilka uz boksiem, tomēr tajā ietriecās drošības mašīna un Inoue kopā ar savu spēkratu ielidoja barjerās. Inoue varēja piedalīties sacīkstē. Ungārijas *Grand Prix* tika tiešraidē parādīts skats, kurā Inoui notrieca kāda mašīna, kurā atradās personāls, kuram vajadzēja palīdzēt dzēst degošo dzinēju.

Atsauces
--------

1. ↑  «Taki Inoue - F1 Driver Profile (angliski)». *ESPN F1*. ESPN EMEA Ltd. Skatīts: 28.10.2012..

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Taki Inoue***.

*Twitter* profils
**Jonsei Universitāte** (korejiešu: 연세대학교) ir 1957. gadā dibināta privāta pētniecības universitāte, kuras galvenā pilsētiņa atrodas Dienvidkorejas galvaspilsētā Seulā, bet filiāle — Inčhonā. Sevišķi augstu tiek vērtēta universitātes programma medicīnā un biznesa vadībā.

Universitātes pirmsākumus var izsekot no 1885. gada, kad Korejā atklāja pirmo rietumu stila slimnīcu *Gwanghyewon*, kuru dibināja ASV prezbiteriāņi. Pie slimnīcas tika nodibināta medicīnas koledža, kura ieguva Severansas savienības medicīnas koledžas nosaukumu (angļu: *Severance Union Medical College*). Savukārt 1915. gadā ASV misionāri nodibināja koledžu, kas vēlāk tika nosaukta par Jonhi koledžu. Kopš 20. gadsimta divdesmitajiem gadiem abas koledžas cieši sadarbojās, līdz 1957. gadā apvienojās, nosaukumā apvienojot abu koledžu pirmās zilbes.

Universitātes studentu vai pasniedzēju vidū ir rakstniece Hana Kana (*Han Kang*, 1970), politiķis Hans Sensu (*Han Seung-soo*, 1936), politiķis Kims Bukims (*Kim Boo-kyum*, 1958), dziedātājs Paks Činjens (*Park Jin-youn*, 1971), ANO ģenerālsekretārs Pans Kimuns (1944), kinorežisors Pons Čunho (1969).

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Jonsei Universitāte***.
* Oficiālā tīmekļa vietne

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 132225788
* LCCN: n81042542
* ISNI: 0000 0004 0470 5454
* GND: 81481-7
* SUDOC: 076004457
* BNF: cb121461721 (data)

 |

 |