recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Vjetnamas fazāns** (*Lophura edwardsi hatinhensis*) ir fazānu dzimtas vistveidīgais putns, kas pieder vistfazānu ģintij. Sākotnēji klasificēta kā atsevišķa suga *Lophura hatinhensis*, tā šobrīd tiek uzskatīta par Edvardsa fazāna (*Lophura edwardsi*) pasugu.

Tā ir apdraudēta suga, kuru skaits savvaļā ir aptuveni 2500 īpatņu. Nebrīvē tiek turēti ap 115 putnu.

Izplatība un dzīvesveids
------------------------

Vjetnamas fazāns tika atklāts 1965. gadā un ir endēms Vjetnamas centrālajai daļai. Lielākā populācijas daļa koncentrēta Kẻ Gỗ dabas rezervātā, kas bija izveidots, lai aizsargātu Vjetnamas fazānu. Visbiežāk sastopams biezi aizaugušās mežu audzēs netālu no tekošiem ūdeņiem, arī areālos, kur dominē jauni kociņi vai sporādiskas nelielas palmas.

Izskats
-------

Ķermeņa garums 58—65 cm, svars 0,8—1 kg. Vjetnamas fazānam raksturīgs dzimumu dimorfisms — tēviņi ir nedaudz lielāki un krāsaināki nekā mātītes. Tēviņa apspalvojums mirdzoši melns ar zilganu nokrāsu, metāliski ziliem spārniem ar zaļganu maliņu. Astes spalvas baltas, cekuls — īss, pinkaini balts. Ap acīm spalvas neaug, un ir redzama sarkana āda. Kājas sarkanas.Vjetnamas fazāna tēviņu no Edvardsa fazāna tēviņa atšķir dažādais balto astes spalvu skaits.

Mātītes apspalvojums neuzkrītošs, pelēcīgi brūns ar melnīgsnēji brūnām astes spalvām, kā tēviņam sarkanām kājām un sarkanu ādu ap acīm. Ārēji tās neatšķiras no Edvardsa fazāna mātītēm.

Barība
------

Vjetnamas fazānu bioloģija savvaļā ir maz pētīta. Tomēr zināms, ka tas pārtiek no graudiem, sēklām, augiem un kukaiņiem.

Apdraudējums
------------

Liela daļa Vjetnamas fazāna areāla ir izcirsti, lai izveidotu rīsa plantācijas. Draudus rada arī nelegālās medības.

Atsauces
--------

1. 1 2 3  «BirdLife International». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2014. gada 14. augustā. Skatīts: 2015. gada 19. martā.
2. 1 2  «Vietnamense Pheasant». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2011. gada 10. decembrī. Skatīts: 2015. gada 19. martā.
3. ↑  «Wingham Wildlife Park». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 15. martā. Skatīts: 2015. gada 19. martā.
4. 1 2 3 4  Wildscreen Arkive[novecojusi saite]

Ārējās saites
-------------

* Durrell Wildlife Park, Vietnamese pheasant
Baltijas Tehniskās augstskolas avīzes *Rigaer Akademische Blätter* 2. burtnīca 1918. gada 2. oktobrī.
**Baltijas Tehniskā augstskola** (vācu: *Baltische Technische Hochschule*) bija tehniskā augstskola Rīgā, kas darbojās 1918. un 1919. gadā.
Augstskolu uz pirmskara Rīgas Politehniskā institūta bāzes nodibināja pēc Brestļitovskas miera līguma noslēgšanas un Baltijas hercogistes suverenitātes atzīšanas 1918. gada 22. septembrī. Augstskolas rektors bija Voldemārs fon Knīrīms, kas Latvijas brīvības cīņu laikā devās bēgļu gaitās uz Vāciju.
Latvijas Sociālistiskās Padomju Republikas pastāvēšanas laikā ar Pētera Stučkas parakstītu dekrētu 1919. gada 8. februārī Baltijas Tehnisko augstskolu likvidēja un izveidoja Latvijas Augstskolu profesora Paula Valdena vadībā. 

Pēc Rīgas ieņemšanas 1919. gada maijā atkal uz īsu laiku atjaunoja Baltijas Tehnisko augstskolu.
Pēc Strazdumuižas pamiera 1919. gada jūlijā Latvijas Pagaidu valdība Baltijas Tehnisko augstskolu slēdza un 28. septembrī atklāja kā Latvijas Augstskolu, ko 1923. gada 28. martā pārdēvēja par Latvijas Universitāti.
Vladimirs Putins Minhenes 2007. gada drošības konferencē 
**Minhenes runa** ir Krievijas prezidenta Vladimira Putina runa Minhenes drošības konferencē 2007. gada 10. februārī. Runa bija veltīta mūsdienu pasaules politikas vienpolaritātei un redzējumam par Krievijas vietu un lomu mūsdienu pasaulē, ņemot vērā pašreizējās realitātes un draudus.

Reakcija
--------

Amerikāņu senators Džons Makeins, kurš arī apmeklēja konferenci, sacījis, ka "tā bija agresīvākā krievu līdera runa kopš auksta kara beigām", par auksto karu atminējies arī vakar Minhenē runājušais ASV aizsardzības ministrs Roberts Geitss, kurš sacījis, ka amerikāņiem nav ne mazākās vēlēšanās to atkārtot, jo ar vienu auksto karu pilnībā esot pieticis.

Čehijas ārlietu ministrs Karels Švarcenbergs faktiski izteica visu bijušās Austrumeiropas valstu bažas par Krievijas impērisko tieksmju atjaunošanos, sakot: "Mums jāpateicas prezidentam Putinam, kurš ne vien labi parūpējās par šīs konferences publicitāti, kas bija lielāka, nekā mēs gaidījām, bet arī skaidri un pārliecinoši pierādīja, kāpēc NATO ir jāpaplašina."

Atsauces
--------

1. ↑  «Putina runa atsauc atmiņā auksto karu». *Ārvalstīs* (latviešu). 2007-02-12. Skatīts: 2023-06-04.

Ārējās saites
-------------
**Misželaņija** (krievu: *Мыс Желания*) ir bijusī PSRS un Krievijas vissezonas polārstacija Arktikā. Izvietojusies Novaja Zemļas arhipelāga Ziemeļu salas ziemeļu galā Želaņijas ragā uz ūdensšķirtnes starp Barenca jūru rietumos un Karas jūru austrumos.

Vēsture
-------

Staciju uzbūvēja 1931. gadā Ziemeļu kuģošanas drošības pārvalde. 1932. gadā staciju nodeva Ziemeļu jūrasceļa Galvenajai pārvaldei, bet 1962. gadā — Hidrometeoroloģiskā dienesta galvenajai pārvaldei. Stacijā dažādos apjomos tika veikti meteoroloģiskie, hidrometeoroloģiskie, aktinometriskie un aeroloģiskie novērojumi.

1935. gadā līdzās polārstacijai izveidota kolonistu apmetne. 2. Pasaules kara laikā pie stacijas bija izveidots novērošanas un sakaru punkts. 1942. gada 25. augustā staciju daļēji sabombardēja vācu zemūdene, nopostot vairākas ēkas un meteoroloģisko novērojumu platformu.

Polārstacija slēgta 1997. gadā. Mūsdienās tā ietilpst nacionālā parka Russkaja Arktika teritorijā un tajā ierīkota parka lauka atbalsta bāze.

Atsauces
--------

1. ↑  МЫС ЖЕЛАНИЯ[novecojusi saite]
2. ↑  Всё об архипелаге Новая Земля. Новая Земля в 1917—1941 гг.
3. ↑  Полевые базы национального парка «Русская Арктика»
**Glioksāls** (etāndiāls, diformils, skābeņskābes aldehīds, CHO−CHO) ir zaļa gāze ar asu smaku, taču parasti eksistē polimēra veidā (dzeltens šķidrums vai kristāliska viela). Glioksāls ir vienkāršākais no dialdehīdiem.

Iegūšana
--------

Iegūst, oksidējot etilēnglikolu, etanolu vai acetaldehīdu ar slāpekļskābi. Veidojas arī, oksidējot acetilēnu vai pārziepojot tetrahloretānu.

Īpašības
--------

Ļoti viegli polimerizējas. Parasti veido ciklisku acetālu, kas sastāv no trim glioksālhidrāta atlikumiem.

Kondensējas ar amonjaku un formaldehīdu, veidojot heterociklisku savienojumu - imidazolu.

Izmantošana
-----------

Audumi, kas piesūcināti ar glioksālu un uzkarsēti, neburzās.

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Svarīgākie aldehīdi |
| --- |
|  |
|  | 
* Formaldehīds
* Acetaldehīds
* Akroleīns
* Glikolaldehīds
* Glicerīnaldehīds
* Glioksāls
* Benzaldehīds
* Furfurols

 |

 |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* LCCN: sh2005003558
* GND: 4227802-8

 |

 |
**Dižā ūdenszāle** (latīņu: *Glyceria maxima*) ir mainīga izskata graudzāļu dzimtas suga ar cirkumpolāru izplatību. Suga ir nereti sastopama visā Latvijas teritorijā, kur dažāda lieluma blīvas audzes aug ūdenstilpju piekrastes joslā, kā arī grāvjos un uzpludinājumos.

Apraksts
--------

Dižā ūdenszāle ir daudzgadīgs, 100—220 cm garš lakstaugs ar ložņājošu sakneni. Auga stiebrs ir stingrs, kails, stāvs un resns. Augs ir koši zaļš. Lapas ir cietas, 0,5—2 cm platas, to virspuse un mala ir klāta ar dzelonīšiem. Lapas mēlīte ir strupa, aptuveni 0,4 cm gara. Maksts ir slēgta un kaila. Ziedu skara ir plaša un 15—30 cm gara. Vārpiņu skarā ir daudz, katrā vārpiņā ir apmēram 7 ziedi. Vārpiņas plēksnes ir lancetiskas, nevienādas un īsākas nekā zieda plēksnes. Ārējā zieda plēksne ir strupa, klāta ar dzelonīšiem, bez šķautnes un akota. Grauds ir pasīks, aptuveni 0,3 cm garš. Zied jūlijā, augustā.

Atsauces
--------

1. 1 2  «dižā ūdenszāle - Glyceria maxima (Hartm.) Holmb. - Augi - Latvijas daba». *www.latvijasdaba.lv*. Skatīts: 2022-12-07.
**Gliserio Badiljess** (spāņu: *Glicerio Badilles*; dzimšanas gads nezināms — miršanas gads nezināms) bija Filipīnu šahists, kas izcīnījis Pasaules šaha olimpiādes individuālo zelta medaļu (1968).

Biogrāfija
----------

No 1950. līdz 1970. gadu sākumam Gliserio Badiljess bijis viens no Filipīnu vadošajiem šahistiem, iesaukts par "Sebu šaha lauvu".

Trīs reizes pārstāvējis Filipīnu komandu Pasaules šaha olimpiādēs (1956, 1964, 1972). 1956. gadā pie 1. galdiņa nomainījis toreizējo Filipīnu šaha čempionu Florensio Kampomaness, kas aizbildinājies ar nogurumu un lūdzis Badiljesu samainīties ar galdiņiem. Piedalījies arī 1968. gada šaha olimpiādē, uz kuru atbraucis kā Filipīnu šaha izlases treneris, taču beidzamā brīdī piekritis pārstāvēt Honkongas izlasi, kurai trūcis viens spēlētājs. Pie rezerves galdiņa Badiljess izcīnījis 11½ punktus no 14 iespējamiem un ieguvis individuālo zelta medaļu, kamēr pārējie Honkongas šahisti kopā savākuši tikai 17½ punktus.

1963. gadā pārstāvējis Filipīnas Pasaules šaha čempiona izcīņas cikla Dienvidaustrumāzijas zonas turnīrā. 1967. gadā piedalījies Filipīnu spēcīgāko šahistu simultānspēles seansā ar pulksteņiem pret nākamo Pasaules šaha čempionu Robertu Fišeru. 1968. gadā piedalījies Manilas starptautiskajā šaha turnīrā.

Sebu salas kūrorta ciematā Moalboaljā notiek Badiljesa piemiņas turnīri šahā.

Atsauces
--------

1. ↑  «OlimpBase :: Men's Chess Olympiads :: Glicerio Badilles». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2017. gada 11. septembrī. Skatīts: 2020. gada 29. decembrī.
2. ↑  Meralco 1967 - 365Chess.com Tournaments

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
Šis raksts ir par ezeru veidu. Par citām jēdziena **krāterezers** nozīmēm skatīt nozīmju atdalīšanas lapu.
Taupo ezers — lielākais ezers Jaunzēlandē — ir krāterezers
**Krāterezers** ir ezers, kas izveidojies ilgāku laiku neaktīva vulkāna krāterī vai kalderā. Daļa krāterezeru ir skābi, taču bieži krāterezeri ir ar parastu ūdens sastāvu. Ja vulkāns ir snaudošs vai daļēji aktīvs, krāterezeros vai to tiešā tuvumā novērojama arī ģeotermāla aktivitāte. Krāterezeri nereti ir ļoti dziļi.

Pie krāterezeriem pieskaita arī tos ezerus, kuru ezerdobi veidojuši meteorīti — par šādu krāterezeru var uzskatīt arī Sāremā salā esošo Kāli ezeru un vairākus citus, mazākus meteorītu krāteros esošos ezeriņus Igaunijā.

Ievērojami krāterezeri
----------------------

Kreitera ezers Oregonā, ASV
* Kreitera ezers — dziļākais ezers ASV, 594 m dziļš;
* Kelutas ezeri — Indonēzija;
* Ņosa ezers — Kamerūna, ezera radītais ogļskābās gāzes izvirdums 1986. gadā nogalināja ap 1 800 cilvēku;
* Siljans (Zviedrija) — liels meteorīta krāterī esošs ezers;
* Taupo ezers — lielākais ezers Jaunzēlandē;
* Tobas ezers — Indonēzija, Sumatras sala.

Skatīt arī
----------

* Māri — freātiskos izvirdumos radušies ezeri

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Krāterezers***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
**Zmijinija** (ukraiņu: *Зміїний* — **Čūsku sala**) ir Ukrainai piederoša sala Melnās jūras rietumos 35 km no Donavas deltas. Administratīvi ietilpst Odesas apgabala Izmailas rajonā. Zmijinija ir vienīgā Melnās jūras sala, kas atrodas atstatus no tās krasta.

Salā pastāvīgi dzīvo aptuveni 30 cilvēku, tajā ir pasts, muzejs, bankas filiāle.

Apraksts
--------

Zmijinija ir neliela akmeņaina sala pie Ukrainas dienvidu krasta, kas atrodas stratēģiskā vietā pie Rumānijas un Ukrainas teritoriālo ūdeņu robežas Melnajā jūrā.

Vienīgā apmetne uz salas ir Bile, kas celta 2007. gadā.

Vēsture
-------

Kā vēsta seno grieķu leģendas, salu no jūras dzelmes pacēla savam dēlam Ahilam dieviete Fetīda. Grieķi salu sauca par **Fidonisu** (*Φίδονισι*), bet rumāņi — par **Šerpiloru** — ‘čūsku salu’. Dažādos laikos sala bijusi Turcijas, Krievijas Impērijas, Rumānijas un PSRS valdījumā. 1980. gados salas apkārtnē atrada ievērojamus naftas un dabasgāzes krājumus, kas vēlāk izraisīja strīdus starp Ukrainu un Rumāniju par šelfa robežu — Rumānija uzstāja, ka Zmijinija nav sala, bet klints un tādēļ nav ņemama vērā robežas noteikšanai.

2022. gada Krievijas uzbrukuma laikā salas garnizonam uzbruka Krievijas karakuģis, kurš pieprasīja garnizonu padoties. Uz to tika dota atbilde *Русский военный корабль, иди на хуй!* Garnizons tika saņemts gūstā un 24. martā gūstekņu apmaiņā atbrīvots.

Līdz 2022. gada 30. jūnijam sala atradās Krievijas karaspēka kontrolē, bet Ukrainas gaisa spēki un artilērija iznīcināja gan pie šīs salas esošos kaujas kuterus, gan pretraķešu iekārtas, gan desantniekus, līdz beidzot Krievijas Aizsardzības ministrija paziņoja par karaspēka izvešanu no Čūsku salas.

Atsauces
--------

1. ↑  Aaron Reich. «13 Ukraine soldiers tell Russia 'go f\*\*\* yourself' in defiant last stand». *The Jerusalem Post*. ISSN 0021-597X. Skatīts: 2022-03-05.
2. ↑  Viktoriya Veselova. *Radio Free Europe/Radio Liberty* (ukraiņu), 2022. gada 25. janvāris.. Skatīts: 2022. gada 26. februāris. Tukšs vai neesošs `|title=`
3. ↑  "Русский корабль, иди на х.й!": захисники Зміїного відповіли ворогові
4. ↑  Krievija paziņo par spēku izvešanu no Čūsku salas lsm.lv 2022. gada 30. jūnijā

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Zmijinija***.
* Mūsdienu Ukrainas enciklopēdijas raksts (ukrainiski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 243212446
* LCCN: sh00002393
* GND: 4815053-8

 |

 |
**Afāras ieplaka**, arī **Denakilas ieplaka** ziemeļdaļā, ir tektoniska ieplaka Austrumāfrikā, Āfrikas kontinenta zemākā vieta Asala ezers 155 m zem jūras līmeņa. Tā ir viena no karstākajām vietām pasaulē, temperatūra mainās no +25 °C ēnā lietus sezonā līdz +48 °C sausajā sezonā.

Ieplaka izvietojusies Austrumāfrikas lūzumzonā, rietumos to norobežo Etiopijas kalniene, dienvidos — Ahmara grēda, bet ziemeļos un austrumos tas piekļaujas Sarkanajai jūrai. Iekļauj Denakila tuksnesi. Vienīgā ieplakas upe ir Āvaša, kas izsīkst 128 km no jūras, pārvēršoties sālsezeru virknē. Apmēram 1200 km² ieplakas teritorijā klāj sāls kārta. Ieplakā norisinās pastāvīgas tektoniskās kustības 1—2 cm gadā, kas noved pie regulārām zemestrīcēm un līdz pat 8 m platu plaisu veidošanās. Vairāki vulkāni, tajā skaitā Ertale, Dallols u.c.

Atsauces
--------

1. ↑  *Ģeogrāfijas vārdnīca Pasaules zemes un tautas*. Rīga : Galvenā enciklopēdiju redakcija. 1978. 15. lpp.

Ārējās saites
-------------

* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)
* *Encyclopædia Universalis* raksts (franciski)
Šis raksts ir par 1968. gadā dibināto universitāti franču valodā. Par citām jēdziena **Lēvenas Katoļu universitāte** nozīmēm skatīt nozīmju atdalīšanas lapu.

**Lēvenas Katoļu universitāte** (franču: *Université catholique de Louvain*) ir 1968. gadā dibināta universitāte Beļģijas pilsētā Lēvenlanēvā, Valoņu Brabantē, kaut arī universitātes vēsture iesākusies 1425. gadā. Tā ir lielākā franču valodas universitāte valstī. Atrodas speciāli universitātei būvētā pilsētā Lēvenlanēvā ("Jaunajā Lēvēnā"). Pilsēta tika uzcelta pēc tam, kad senā, 1425. gadā dibinātā, Lēvenes Universitāte tika pēc lingvistiskā principa sadalīta divās atsevišķās universitātēs, nīderlandiešu valodas Lēvenas Katoļu universitātei paliekot vēsturiskajā Lēvenā. 

Bijušo un esošo pasniedzēju un studentu vidū minami kardināls Gotfrīds Dannēlss (*Godfried Danneels*), citologs Kristiāns de Divs (*Christian de Duve*), filozofs Gustavo Gutjeress (*Gustavo Gutiérrez*), fiziķis Abduls Kadīrs Hans (*Abdul Qadeer Khan*), feministe Lisa Irigareja (*Luce Irigaray*), astronoms Žoržs Lemetrs, filozofe Šantala Mufa (*Chantal Mouffe*), mūks Dominiks Pīrs (*Dominique Pire*), teologs Edvards Šillebēkss (*Edward Schillebeeckx*), dzejnieks Emils Verharns (*Émile Verhaeren*).

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Lēvenas Katoļu universitāte***.
* Oficiālā tīmekļa vietne

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 265019383
* LCCN: n81104385
* ISNI: 0000 0001 2294 713X
* GND: 1010676-5
* SUDOC: 029115930
* BNF: cb11868000v (data)
* NKC: kn20080728015

 |

 |
Šis raksts ir par 1968. gadā dibināto universitāti franču valodā. Par citām jēdziena **Lēvenas Katoļu universitāte** nozīmēm skatīt nozīmju atdalīšanas lapu.

**Lēvenas Katoļu universitāte** (nīderlandiešu: *Katholieke Universiteit Leuven*) ir 1968. gadā dibināta universitāte Beļģijas pilsētā Lēvenā, Flāmu Brabantē, kaut arī universitātes vēsture iesākusies 1425. gadā. Pēc studentu skaitā tā ir lielākā universitāte valstī. Bez Lēvenas, studentu pilsētiņas atrodas vēl 10 vietās valstī. Pretēji vēsturiskajam nosaukumam, mūsdienās universitāte darbojas neatkarīgi no Romas katoļu baznīcas.

Universitāte radās, kad senā, 1425. gadā dibinātā, Lēvenes Universitāte tika pēc lingvistiskā principa sadalīta divās atsevišķās universitātēs, franču valodas Lēvenas Katoļu universitātei pārceļoties uz speciāli tam uzcelto Lēvenlanēvu (Jauno Lēvenu) Valoņu Brabantē.

Bijušo un esošo pasniedzēju un studentu vidū minami politiķis Barts De Vevers (*Bart De Wever*), kardināls Gotfrīds Dannēlss (*Godfried Danneels*), politiķis Žans Liks Dehanē (*Jean-Luc Dehaene*), indologs un publicits Kūnrāds Elsts (*Koenraad Elst*), politiķis Īvs Leterms (*Yves Leterme*), politiķis Hermans Van Rompejs.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Lēvenas Katoļu universitāte***.
* Oficiālā tīmekļa vietne

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 262278305
* LCCN: n81101009
* ISNI: 0000 0001 0668 7884
* GND: 4193733-8
* SUDOC: 026458632
* BNF: cb118703270 (data)
* NKC: ko2008457714
* CiNii: DA03687410

 |

 |
**Lēzeļa lipare** (*Liparis loeselii* (L.) L.C. Rich.) ir orhideju dzimtas suga. Tā ierakstīta Latvijas Sarkanajā grāmatā 3. kategorijā. Suga ierakstīta ES Biotopu direktīvas „Par dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzību" (92/43/EEK) II pielikumā. Nosaukta par godu vācu ārstam un botāniķim Johannesam Lēzelim *(Johannes Loesel)*.

Apraksts
--------

Pamatlapas
Daudzgadīgs, līdz 20 cm augsts lakstaugs. Gums vesels. Pie stublāja pamata divas zilganzaļas, lancetiskas lapas. Ziedkopa skraja. Ziedi dzelteni vai zaļi. Ziedlapas šauras. Lūpa vesela, šaura. Auglis - stāva, šķautņaina pogaļa. Latvijā zied jūlijā.

Izplatība
---------

Aug Eiropā, dažviet Ziemeļamerikā un Āzijā.

Biotopi
-------

Aug tikai mitrās augsnēs: kaļķainās un avoksnainās pļavās, zāļu un pārejas purvos.

Atsauces
--------

1. ↑  Padomes Direktīva 92/43/EEK
2. ↑  Izplatība

* Werner Rothmaler: *Exkursionsflora von Deutschland. Gefäßpflanzen: Kritischer Band*. München 2005. ISBN 3-8274-1496-2
* Zigmas Gudžinskas, Mindaugas Ryla. *Lietuvos gegužraibiniai (*Orchidaceae*)*. Vilnius 2006. ISBN 9986-662-28-1.

Ārējās saites
-------------

* Latvijasdaba.lv

  


|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Lēzeļa lipare*** |
**Maksas SMS** ir paaugstinātas maksas īsziņas, kuras sūtot konkrētam pakalpojumu sniedzējam, mobilā telefona lietotājs var norēķināties par pakalpojumiem, iegūt informāciju, reģistrēties. Paaugstinātas maksas īsziņa ļauj sakaru operatoram iekasēt samaksu atbilstoši lietotāja izmantotajam pakalpojumam, kas tiek pieprasīts, nosūtot īsziņu un saņemot atbildes īsziņu.

Pakalpojuma apraksts
--------------------

Šāda veida norēķini ir salīdzinoši jauns pakalpojums, kas kļūst aizvien populārāks. Maksas SMS ļauj ātri un vienkārši norēķināties par pakalpojumu, un īsā laikā iegūt pasūtīto pakalpojumu vai produktu.

Dažādās nozarēs strādājošiem uzņēmumiem un mājaslapu uzturētājiem maksas SMS sniedz iespēju vienkāršot norēķinus ar interneta lietotājiem par dažādiem pakalpojumiem, kas tiek piedāvāti internetā vai citos medijos. Maksas SMS pakalpojumus bieži izmanto dažādu mājaslapu uzturētāji un ražotāji, kas rīko loterijas un akcijas, lielveikalu tirgotāji u.c. Pakalpojumu var izmantot gan juridiskas, gan fiziskas personas. Apmaksas princips — klients veic maksājumu par pakalpojumu, nosūtot īsziņu uz noteiktu numuru un pēc tam saņemot pasūtīto pakalpojumu. Maksa par pakalpojumu tiek pieskaitīta mobilā operatora izrakstītajam rēķinam vai arī tiek atrēķināta no priekšapmaksas kartes kredīta.

Piemērs — interneta lietotājs vēlas izmantot kādu pakalpojumu uzņēmuma mājaslapā. Kopā ar pakalpojuma aprakstu ir norādīta apmaksas instrukcija ar konkrētu SMS tekstu, kas jāsūta uz noteiktu numuru (numurs var būt vairākos mobilo operatoru tīklos vienāds, var būt katrā tīklā atšķirīgs). Interneta lietotāja sūtīto SMS saņem starpnieku firmas serveris, un interneta lietotājam tiek nosūta atpakaļ automātiski ģenerēta parole vai cits pakalpojuma kods, apstiprinājuma īsziņa, utt. Saņemto paroli interneta lietotājs ievada konkrētajā mājas lapā, un lietotājam tiek sniegts viņa pieprasītais pakalpojums.

Starptautiskais regulējums
--------------------------

Paaugstinātas maksas pakalpojumus (tai skaitā, īsziņas) Eiropas Savienībā kopš 2015. gada novembra regulē Starptautiskā Viesabonēšanas regula, kura nosaka, ka rēķinu izraksta un tā apmaksu saņem viesabonenta viesabonēšanas pakalpojumu sniedzējs. Regulas ievērošanu nodrošina ar Eiropas Elektronisko komunikāciju regulatoru iestādes (BEREC) palīdzību.

Atsauces
--------

1. ↑  «Terminu un svešvārdu skaidrojošā vārdnīca». letonika.lv.
2. ↑  «REGULATION (EU) 2015/2120». Official Journal of the European Union.

Ārējās saites
-------------

* Mission BEREC
**Lēvenrū** (igauņu: *Löwenruh*) ir publiskais parks Tallinas pilsētas daļā Kristīnē, kvartālā starp Mustamē, Linnu, Algi un Rēgu ielām. Parka pamatlatība 5,9 hektāri, kopā ar blakusplatībām 9 hektāri.

Vēsture
-------

Tagadējais Lēvenrū parks veidojies ap muižas kompleksu, kas Tallinas Kristīnentāles apkaimē radās 17. gadsimta beigās.
Pēc Zviedrijas kapitulācijas Ziemeļu karā muiža nonāca toreizējā Igaunijas gubernatora Frīdriha fon Lēvena (vācu: *Friedrich von Löwen*) (1728-1736) īpašumā, kura vārdā muiža, bet vēlāk arī Lēvenrū izpriecu dārzs tika nodēvēts. 18. gadsimta vidū muiža kļuva par ievērojamāko Tallinas arpilsētas rezidenci. 

18. gadsimta beigās muiža nonāca ģenerāļa Frīdriha fon Rozena īpašumā. Jaunais īpašnieks ne vien organizēja jaunu ēku būvniecību, bet plānoja arī ainavu parka izveidi ar kanāliem, mākslīgām salām, tiltiem.

1798. gadā Lēvenrū vasaras muižas teritorijā tika atvērts izpriecu un atpūtas dārzs ar vasaras restorānu, konditoreju, deju zāli, boulinga zāli, šautuvi. Šeit tika rīkotas arī teātra izrādes, kuru iniciators bija Augusts fon Kocebī. Bez izklaides funkcijām vasaras dārzā bija iespējams saņemt arī dziednieciskās procedūras, tā kā Linnu ielas rajonā toreiz tecēja dzelzi, sēru un citas minerālvielas saturošs avots.

19. gadsimtā muiža piederēja Frīdriha Noltkeles sabiedrībai, kas šeit ražoja etiķi, šokolādi un krāsas. Šajā laikā Tallinas iedzīvotāju vidū Lēvenrū izpriecu dārzu sāka izkonkurēt Kadriorga. Spēcīgā konkurences Lēvenrū izpriecu dārzu noveda dziļā pagrimumā, vairākus gadu desmitus ēkas stāvēja neizmantotas.

Turpinot saimniecisko darbību Lēvenrū muižas īpašumā tika izveidots apjomīgs zivju dīķis.

1866. gadā Lēvenrū muižā izcēlās ugunsgrēks, kura laikā tika nopostīta pati muižas ēka, kā arī vairākas saimniecības ēkas.

1936. gadā Lēvenrū muižas īpašumus iegādājās AS Kopli, kas vēlējās šeit izveidot valsts mēroga dārzkopības mācību centru.

Padomju laikos bijušajos Lēvenrū īpašumos tika izvērsta plaša saimnieciska darbība, ieskaitot augļkopību un zivjaudzēšanu. Lēvenrū dīķos tika audzētas foreles, vēlāk arī karpas. Padomju saimniecība tika likvidēta 1957. gadā.

1976. gadā parkā tika uzcelta Pionieru pils. Pēc Igaunijas neatkarības atjaunošanas ēka pārbūvēta par lielveikalu "Kullo".

1993. gadā Lēvenrū parks ieguva valsts aizsargājamās teritorijas statusu.

Atsauces
--------

1. ↑   Lēvenrū parka vēsture. Eesti Poostimees. (igauniski)
2. ↑   Lēvenrū parka vēsture. Eesti Poostimees. (igauniski)
3. ↑   Tallinas parku aizsargājamās teritorijas. (igauniski)
**Vladilens Finogejevs** (*Владилен Петрович Финогеев*, dzimis 1928. gada 19. jūlijā, miris 2014. gada 28. aprīlī) bija PSRS inženieris, zinātnieks. Sociālistiskā Darba Varonis.

1952. gadā Finogejevs pabeidza Maskavas aviācijas institūtu. Pēc tam viņš strādāja zinātniski pētnieciskajā institūtā *NII-885*: sākotnēji inženieris, vēlāk — galvenā konstruktora vietnieks.
Vladilens Finogejevs piedalījās raķeštehnikas vadību sistēmu izstrādē un izmēģināšanā raķetēm *R-11*, *R-11 FM*, *RT-2*, *R-9*, *R-7*, *UR-100*, *UR-500*, *Vostok*, *Sojuz*, *Molnija* u.c.
1961. gada 17. jūnijā, saistībā ar veiksmīgo pirmā cilvēka lidojumu kosmosā, Finogejevam piešķirts goda nosaukums Sociālistiskā Darba Varonis, apbalvojot viņu ar Ļeņina ordeni un zelta medaļu "Sirpis un Āmurs".

1970. gadā Vladilens Finogejevs kļuva par PSRS Aizsardzības rūpniecības ministra vietnieku. Viņš bija arī starpresoru koordinācijas padomes priekšsēdētājs, raķešu kompleksu *Temp-2S* un *Pioner* izmēģinājumu un ieviešanas valsts komisijas priekšsēdētāja vietnieks, atomenerģētikas starpresoru koordinācijas padomes loceklis.
No 1981. līdz 2000. gadam Finogejevs strādāja *CNII avtomatiki i gidravliki* par direktora vietnieku zinātnes jautājumos.

Vladilens Finogejevs ir vairāk nekā 100 zinātnisko darbu, piecu izgudrojumu un patentu autors.

Ārējās saites
-------------

* Finogejevs *Geroi strany* mājaslapā (krieviski)
* Ушел из жизни конструктор систем управления Финогеев Владилен Петрович (85) Некролог PRO (krieviski)
**Salasa un Gomesa sala** (spāņu: *Isla Salas y Gómez*, rapanujiešu: *Motu Motiro Hiva*) ir neapdzīvota Čīlei piederoša sala Klusajā okeānā. Administratīvi ietilpst Valparaiso reģiona Lieldienu salas provincē. Izvietojusies 3210 km uz rietumiem no Dienvidamerikas kontinenta piekrastes un 371 km uz ziemeļaustrumiem no Lieldienu salas, kura ir tai tuvākā sauszeme.

Ģeogrāfija
----------

Salai vulkāniska izcelsme; ko veido ap 3500 m augsts zemūdens kalns. Pati sala veidojas no diviem klinšu masīviem 4 un 11 ha platībā, kurus savieno ap 30 m plats zemesšaurums. Sala klinšaina, tajā nav pastāvīgu saldūdens avotu. Austrumu klints ieplakā periodiski veidojas lietusūdens tilpne 75 m diametrā. Salā ligzdo vairākas jūrasputnu sugas. Kopš 2010. gada sala un tās apkārtējā akvatorija 150 000 km² platībā pasludināta par aizsargājamu jūras teritoriju.

Vēsture
-------

Sala kopš seniem laikiem bija zināma Lieldienu salas iedzīvotājiem kā **Motu Motiro Hiva** — ‘Putnu sala pa ceļam uz Hivu’. Rapanujieši to periodiski apmeklējuši putnu olu un jaunuļu vākšanai. 

Salas tagadējais nosaukums veidots par godu spāņiem Hosē Salasam Valdesam (*José Salas Valdés*), kurš kā pirmais no eiropiešiem salu atklāja 1793. gada 23. augustā, un Hosē Manuelam Gomesam (*José Manuel Gómez*), kurš salu detāli pētīja un aprakstīja 1805. gadā. 1888. gadā pretenzijas uz salu izteica Čīle un to pārvaldīja Čīles Kara flote. 1966. gadā sala administratīvi pakļauta Lieldienu salai.

Atsauces
--------

1. ↑  Parque Marino Motu Motiro Hiva

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Salasa un Gomesa sala***.
**Upsāla** (zviedru: *Uppsala*) ir pilsēta Zviedrijas centrālajā daļā, Upsālas lēnes centrs. Pilsēta atrodas 70 kilometrus uz ziemeļiem no Stokholmas. Upsāla ir ceturtā lielākā Zviedrijas pilsēta.

Vēsturiski pazīstama kā viena no Zviedrijas valstiskuma veidošanās centriem. Aizvēsturiskos laikos pagānisma centrs. Kopš 1164. gada šeit atrodas Upsālas arhibīskapijas — Zviedrijas baznīcas primāta — rezidences vieta. Kopš 1477. gada pilsētā atrodas Upsālas Universitāte — vecākā universitāte Skandināvijā. Mūsdienās izglītības, biotehnoloģijas un IT centrs. MySQL AB galvenās mītnes vieta.

Vēsture
-------

Vecā Upsāla (*Gamla Uppsala*) atrodas dažus kilometrus uz ziemeļiem no mūsdienu pilsētas. Ādams no Brēmenes rakstīja, ka Vecajā Upsālā atradās Upsālas templis — Zviedrijas galvenā svētvieta. Arī pirmie droši zināmie Zviedrijas karaļi bija no Upsālas dinastijas.

Pēc kristietības ieviešanas Zviedrijā Upsālas templis kādu laiku vēl pastāvēja, tomēr 11. gadsimtā karalis Inge Vecākais to nopostīja. Lai uzvarētu pagānismu, Upsālu pārveidoja par Zviedrijas baznīcas galveno centru — 1164. gadā izveidoja Upsālas arhibīskapiju.

1477. gadā Romas pāvests Siksts IV izdeva bullu, kurā atļāva dibināt Upsālas Universitāti.

1702. gadā pilsēta cieta ugunsgrēkā. 20. gadsimta 60. un 70. gados daudzas vēsturiskās celtnes pārbūvēja.

Cilvēki
-------

Upsālā vai tās apkārtnē ir dzimuši:

* Svante Arrēniuss (*Svante Arrhenius*) (1859—1927) — ķīmiķis
* Ingmars Bergmans (*Ingmar Bergman*) (1918—2007) — kinorežisors
* Hanss Blikss (*Hans Blix*) (1928) — politiķis
* Anderss Celsijs (*Anders Celsius*) (1701—1744) — astronoms
* *E-Type* (1965) — mūziķis
* Arvīds Karlsons (*Arvid Carlsson*) (1923) — fiziologs
* Alva Mirdāla (*Alva Myrdal*) (1902—1986) — politiķe

Atsauces
--------

1. ↑  Q112914414.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Upsāla***.
* Oficiālā tīmekļa vietne
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)
* *Encyclopædia Universalis* raksts (franciski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 150080872
* GND: 4078659-6
* BNF: cb11942125s (data)
* NKC: ge134559

 |

 |
**Ezis** ir šaha termins, kas apzīmē bandinieku struktūru Angļu atklātnē, kā arī Sicīliešu, Jaunindiešu un Nimcoviča aizsardzībās, kurās melnie bandinieki tiek izkārtoti sestajā līnijā (retāk baltie — trešajā), kontrolējot centra lauciņus **с5**, **d5**, **е5** un **f5**.[1] "Ezis" ir viena no populārākajām atklātnes sistēmām kopš 20. gadsimta 70. gadiem.

Vēsture
-------

"Ezi" izmantoja jau kopš 20. gadsimta 20. gadiem. Tolaik to vērtēja kā novirzi no kanoniem, kas baltajiem nevarētu sagādāt nekādas grūtības. Sistēma kļuva populāra tikai pēc 50 gadiem, pateicoties Serbijas lielmeistaram Ļubomiram Ļubojevičam. Pirmais, kas sāka izmantot terminu "ezis" (*hedgehog*), bija Lielbritānijas šahists Viljams Hartstons.[2] Visveiksmīgāk šo sistēmu izmantoja tādi lielmeistari kā Ulfs Andešons, Anatolijs Karpovs, Zoltāns Ribli un daudzi citi.

Stratēģiskā ideja
-----------------

Melno harmoniskais figūru izvietojums kompensē saspiestu pozīciju un ērtākajā brīdī tie ir gatavi doties pretuzbrukumā.

Atsauces
--------

1. ↑  «Основы сицилианки за черных (еж) — роль слабых полей» (krievu).. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2018. gada 18. oktobrī. Skatīts: 2018. gada 30. oktobrī.
2. ↑  «Система "Ёж"» (krievu). d4-d5.ru. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2017. gada 6. augustā. Skatīts: 2018. gada 30. oktobrī.
Sarkodīnu pārstāvis (*Amoeba proteus*).
**Sarkodīnas** (*Sarcodina*) ir vienšūņu apakštips, kuru pārstāvjiem ir mainīgas formas šūnu izaugumi - pseidopodijas jeb māņkājiņas. Pseidopodijas pilda pārvietošanās un barības satveršanas funkcijas. Šo izaugumu forma, skaits un darbība dažādās klasēs var būt ļoti atšķirīgas. Lai gan starp sarkodīnām amēbas pastāvīgi maina savu formu, tomēr starp tām var izšķirt atsevišķas sugas pamatojoties uz konkrētām īpašībām: forma, pseidopodiju veidošanās veids un skaits, šūnas polaritāte, fizioloģiski aizmugurējā gala (uroīda) morfoloģija, čaulas forma un uzbūve (ja tāda ir).

Sarkodīnas parasti dala divās virsklasēs: starkājos (*Actinopodea*) un sakņkājos (*Rhizopodea*). Starkājiem ir starveidīgi izvietotas ar skeleta elementiem nostiprinātas pseidopodijas (*Radiolaria*, *Heliozoa*). Savukārt, sakņkāju virsklase apvieno dzimtas ar mazāk simetriski izvietotām pseidopodijām, bez augsti diferencēta iekšējā skeleta (amēbas, gļotsēnes, foraminīferas).
**Eļgigitgins** (krievu un čukču: *Эльгыгытгын* — ‘baltais’, ‘nekūstošais’) ir meteorīta kritiena radītā krāterī izveidojies ezers Krievijā, Čukotkas autonomajā apvidū. Ezers ir nomaļš, uz to neved neviens ceļš. Oktobra beigās ezers aizsalst, maija vidu sākas sniega kušana, jūnija sākumā iet ledus. Vidējā ūdens temperatūra ir ap 3 °C. Ezera krastos ir mūžīgais sasalums.

Izpētes vēsture
---------------

Meteorīta krāteris izveidojies pirms aptuveni 3,6 miljoniem gadu, krātera diametrs ap 18 km. Ezera diametrs — 15 km. Vislabāk saglabājies tik liela izmēra meteorīta krāteris uz Zemes. Pastāv arī iespēja, ka ezers izveidojies senā vulkāna krāterī. Pirmais ezeru aprakstījis Sergejs Obručevs 1930. gados, dēvējot to par Eļgidhinu (*Эльгыдхын*).

1950. gados vispārējus ezera pētījumus veica Anadiras sasaluma stacijas speciālisti. 1980.—1990. gados ezeru pētīja vairākas Ziemeļaustrumu kompleksā zinātniskās izpētes institūta (Magadana) ekspedīcijas, tika publicēts liels skaits zinātnisko rakstu un grāmatu. 1998. 2000. 2003. gados ezeru pētīja starptautiskas (Vācija, ASV, Krievija) ekspedīcijas. Ar ASV un Vācijas finansējumu tiek veikts starptautisks projekts "Eļgigitgina ezera paleoklimats".

Zinātniskā nozīme
-----------------

Zinātnei ezers ir jo īpaši interesants tāpēc, ka to nekad nav klājis ledājs un ezera gultnē ne brīdi nav pārtraukta nogulumu slāņa veidošanās. Eļgigitgina gultni klāj līdz 500 metrus biezs nogulumu slānis, kas sevī glabā unikālu informāciju par klimata izmaiņām. 1998. gadā Aļaskas universitātes speciālisti ezera gultnē veiksmīgi ieguva paraugus, kas dod informāciju par pēdējo 400 000 gadu klimatiskajiem apstākļiem.

Ārējās saites
-------------

* Nolan, Matt, Research at Lake El'gygytgyn
* Nolan, Matt et al. Lake ice dynamics and morphology on Lake Elgygytgyn
* Physorg.com, Polar Expedition to Syberian Lake will Yield Details of Past Climate
* Екатерина Горбунова, Кира Русина Тайны озера Эльгыгытгын. "Арктика сегодня".
* Fotogalerija Archived 2007. gada 5. augustā, *Wayback Machine* vietnē.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 238152313
* GND: 4849518-9

 |

 |
Šis raksts ir par apdzīvotu vietu Mārupes pagastā. Par citām jēdziena **Skulte** nozīmēm skatīt nozīmju atdalīšanas lapu.

**Skulte** (arī **Jaunskulte**) ir apdzīvota vieta Mārupes novada Mārupes pagastā. Atrodas pagasta ziemeļos. Izvietojusies Neriņas krastos rietumos no starptautiskās lidostas "Rīga" skrejceļiem 9 km no novada un pagasta centra Mārupes un 15 km no Rīgas centra.

Iedzīvotāji
-----------

### Iedzīvotāju skaita izmaiņas

Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.

Iedzīvotāju skaita izmaiņas| 

| Gads | Iedz. | ±% |
| --- | --- | --- |
| 1969 | 789 | —     |
| 1970 | 911 | +15.5% |
| 1979 | 1 713 | +88.0% |

 | 

| Gads | Iedz. | ±% |
| --- | --- | --- |
| 1989 | 1 500 | −12.4% |
| 2000 | 1 353 | −9.8% |
| 2011 | 1 302 | −3.8% |

 | 

| Gads | Iedz. | ±% |
| --- | --- | --- |
| 2021 | 1 090 | −16.3% |

 |
|  |

Vēsture
-------

Apdzīvotā vieta izveidojās pēc Otrā pasaules kara kā Padomju armijas virsnieku ciemats. Vēlāk attīstījās kā kolhoza Mārupe ciems. Apbūvē dominē daudzstāvu mājas, apkārtnē daudz bijušo armijas būvju palieku. Skultē atrodas sākumskola un stadions. Uz Skulti no lidostas "Rīga" tika pārcelts Rīgas Aviācijas muzejs.

2022. gada 29. jūnijā Mārupes novada pašvaldības dome nolēma 1978. gadā uzcelto militārās lidmašīnas IL-28 pieminekli Skultes ielā 19 pārvietot uz netālu esošo Aviācijas tehnikas muzeju. Pieminekli demontēja un pārvietoja 27. jūlijā.

Atsauces
--------

1. ↑  «Vietvārdu datubāze: Informācija par Skulti». *Latvijas Ģeotelpiskās informācijas aģentūra*.
2. ↑  OSP
3. ↑  Mārupes novads. Skulte[novecojusi saite]
4. ↑  [  SKULTĒ DEMONTĒTS VIDES OBJEKTS - SKULTES LIDMAŠĪNA] marupe.lv 2022. gada 28. jūlijā

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Mārupes pagasta ciemi  |
| --- |
|  |
| 
* Jaunmārupe
* Lidosta "Rīga"
* Mazieķi
* Peles
* Skulte
* Tīraine
* Vētras

 |

 |
Sekundārās emisijas lampa 6В2П
**Sekundārās emisijas lampa** - elektronu lampa, kurā tiek izmantota elektronu sekundārās emisijas parādība. 

Sekundārās emisijas lampa 6В1П

Uzbūve
------

Šāda tipa lampas ir modificētas pentodes vai tetrodes, kuras atšķiras no parastām radiolampām ar to, ka no katoda nākošā elektronu plūsma vispirms tiek pastiprināta uz speciāla elektroda - dinoda, no kura tiek izsisti sekundārie elektroni, kuru plūsma ir vairākas reizes lielāka nekā primārā plūsma. Parasti sekundārās emisijas lampām ir viena sekundāro elektronu pavairošanas pakāpe (6В1П, 6В2П), bet lampai 6В3С dinodi ir divi.

Priekšrocības
-------------

Sekundārās emisijas lampas voltampēru raksturlīknes stāvums ir daudz lielāks (respektīvi, ir lielāka jutība).

Trūkumi
-------

Lampas ar sekundāro emisiju ir visai dārgas ierīces, jo tiek izgatavotas no sevišķi tīriem materiāliem. Tām piemīt paaugstināts trokšņu līmenis un tās nav ilgmūžīgas.

Izmantošana
-----------

Sekundārās emisijas lampas izmanto beztransformatoru impulsģeneratoros, jo ar tām var iegūt impulsus ar sevišķi stāvām frontēm (tā saucamajām nanosekunžu frontēm).
**Afganistānas lapsa** (*Vulpes cana*) ir suņu dzimtas (*Canidae*) lapsu ģints (*Vulpes*) viena no sugām. Afganistānas lapsu mēdz saukt arī par **blanforda lapsu**.

Afganistānas lapsa apdzīvo tuksnešus un pustuksnešus, stepes un kalnus Afganistānā, Ēģiptē, Turkmenistānā, Irānas ziemeļos, Pakistānā, Palestīnā un Izraēlā. Tās var satikt arī Saūda Arābijā, Jemenā un Omanā.

Izskats un ieradumi
-------------------

Kā visām tuksneša lapsām Afganistānas lapsai ir lielas ausis, kas palīdz dzesēt ķermeni. Tomēr atšķirībā no citām tuksnešu lapsām, tai nav ar spalvām klātas ķepas, kas varētu tās pasargāt no karstajām smiltīm. Afganistānas lapsas aste ir gandrīz tikpat gara kā augums. Kažoka krāsa ir gaiši ruda, ar baltu vēderu un melnu astes galu. Lapsas augstums skaustā ir 30 cm, ķermeņa garums 42 cm, astes garums 30 cm, svars 1,5-3 kg.

Afganistānas lapsa atšķirībā no citām lapsām ir izteikta visēdāja, un uzturā labprāt lieto arī vīnogas, melones un pat maurlokus un olīves. Kā arī tās ēd kukaiņus.

Afganistānas lapsa bērnus iznēsā 50-60 dienas, parasti piedzimst 1-3 kucēni. Ar pienu māte bērnus baro 2 mēnešus. Jaunās lapsas dzimumbriedumu sasniedz 8-12 mēnešu vecumā. Lapsas dzīvo apmēram 4-5 gadus, bet var nodzīvot arī ilgāk - līdz 10 gadiem.

Atsauces
--------

1. 1 2  «Arhivēta kopija». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2005. gada 17. maijā. Skatīts: 2005. gada 17. maijā. Archived 2008. gada 12. jūnijā, *Wayback Machine* vietnē.

Ārējās saites
-------------

* 
*
**Orla Hermans Krauze** (dāņu: *Orla Hermann Krause*; 1867. gada 3. novembris — 1935. gada 28. septembris) bija Dānijas šahists.

Biogrāfija
----------

Pēc profesijas bijis ārsts. Strādājis dažādās slimnīcās Roskildē un Vordingborgā. Profesionālas aizņemtības dēļ piedalījies galvenokārt Dānijas šaha turnīros, labākos rezultātus sasniedzot Kopenhāgenā 1895. 1899. un 1916. gadā, kad ieņēmis otro vietu. Pārstāvējis Dānijas komandu Pasaules šaha olimpiādē 1927. gadā un komandu vērtējumā izcīnījis sudraba medaļu.

Kopā ar Āronu Nimcoviču veicis šaha atklātņu izpēti. Krauzes vārdā ir nosaukti atklātņu varianti dāmas bandinieka atklātnē (1. d4 d5 2. Zf3 c5) un slāvu aizsardzībā (1. d4 d5 2. c4 c6 3. Zf3 Zf6 4. Zc3 dxc4 5. a4 Lf5 6. Zh4). 1902. gadā Stokholmā bijis līdzautors grāmatai par pirmajiem trim Ziemeļu valstu šaha čempionātiem — *De nordiska schackkongresserna: Stockholm 1897, Köpenhamn 1899, Göteborg 1901'*.

Atsauces
--------

1. ↑  OlimpBase :: Men's Chess Olympiads :: Orla Hermann Krause

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 287044980
* ISNI: 0000 0003 9286 8984

 |

 |
**SIA *Orkla Foods Latvija*** (agrākais nosaukums **SIA "Spilva"**) ir Latvijas pārtikas uzņēmums, kas ražo gatavos ēdienus un ēdienu piedevas. Tā īpašnieks ir Norvēģijas uzņēmums *Orkla*. *Orkla Foods Latvija* ir ražotne Spilvē, Mārupes novadā, bet galvenais birojs ir Rīgā. Tas ir dibināts 1992. gadā.

Uzņēmums ar zīmolu "Spilva" ražo gatavos ēdienus (zupas, plovu u.c.), tomātu mērces, konservējumus, mērces, majonēzes, mārrutkus, sinepes, ievārījumus, biezeņus, deserta mērces, sīrupus, garšvielas (līdz 2022. gadam *Latplanta*). Eksporta tirgos produkcija tiek pārdota ar *Felix* zīmolu. *Orkla Foods Latvija* produkciju izplata māsas uzņēmums *Orkla Latvija*.

Vēsture
-------

Logotips līdz 2022. gadam
Uzņēmumu SIA "Spilva" dibināja 1992. gada 10. septembrī. Tā līdzdibinātāja un vadītāja līdz 2019. gadam bija Lolita Bemhena. Ražošana tika izveidota uz bijušā Bulduru sovhoztehnikuma konservu ceha bāzes Spilvē. Uzņēmums sākotnēji ražoja konservus un mārrutkus, vēlāk sāka piedāvāt marinētus gurķīšus un tomātus. 1994. gadā sāka izlaist tomātu mērces. 1996. gadā uzņēmums sāka ražot ievārījumus. 1997. gadā sāka izlaist majonēzes. Līdz 1998. gadam ražošana tika pilnībā modernizēta.

2004. gadā SIA "Spilva" tika pārdota Norvēģijas pārtikas uzņēmumam *Orkla Foods*.
2008. gada sāka darboties jauns ražošanas korpuss.
2009. gadā "Spilva" iegādājās garšvielu ražotāju *Latplanta*.

2015. gada 13. oktobrī tika paziņots, ka pie SIA "Spilva" pievienos *Orkla* grupai piederošo sulu, dzērienu un dzeramā ūdens ražotāju AS *Gutta*, kam ražotne bija Ķekavas novada Valdlaučos. Apvienošana tika pabeigta 30. decembrī, SIA "Spilva" pārdēvējot par SIA *Orkla Foods Latvija*.
2016. gadā uzņēmumā strādāja 203 darbinieki, un tā apgrozījums bija 29,9 miljoni eiro; uzņēmums 22 % savas produkcijas eksportēja uz 15 pasaules valstī; lielākie eksporta tirgi bija Čehija, Igaunija un Lietuva.
2017. gadā *Gutta* sulu, nektāru un sulas dzērienu ražošana no Valdlaučiem tika pārcelta uz *Orkla* grupas uzņēmuma *Põltsamaa Felix* rūpnīcu Igaunijā; Valdlaučos *Orkla Foods Latvija* turpināja ražot zīmola *Everest* dzeramo ūdeni un "Rīgas kvasa dzērienu".

2021. gadā dzeramā ūdens zīmols *Everest* un ūdens ražošanas iekārtas tika pārdotas dzērienu ražotajam "Cēsu alus".
2022. gadā *Latplanta* garšvielas sāka pārdot ar "Spilvas" zīmolu.

Atsauces
--------

1. 1 2  Norvēģu "Orkla Foods" paziņo par SIA "Spilva" iegādi LETA, 2004. gada 21. maijs
2. ↑  «Papildināts - Reorganizē Orkla grupas uzņēmumus Latvijā; zīmolus saglabās». *db.lv* (latviešu). Skatīts: 2018-10-10.
3. ↑  «Zīmola Spilva vēsture». *db.lv* (latviešu). Skatīts: 2018-10-10.
4. ↑  «„Orkla Foods Latvija" apgrozījums 2016. gadā sasniedza 29,9 milj. eiro SPILVA». *www.spilva.lv* (latviešu). Skatīts: 2018-10-10.
5. ↑  "Orkla Foods Latvija" tomēr nepārdos ūdens ražotni Valdlaučos BNS, 2016.11.16
6. ↑  Cēsu alus iegādājas ūdens zīmolu Everest Db.lv, 14.10.2021

Ārējās saites
-------------

* Spilva
* Orkla Latvija
Apgabali, kas tiek uzskatīti par Ukrainas dienvidiem:   vienmēr  bieži
**Dienvidukraina** (ukraiņu: *Південна Україна*) ir kultūrvēsturiskais reģions, tajā ir iekļauti mūsdienu Zaporižjas, Dņipropetrovskas, Hersonas, Odesas un Mikolajivas apgabali, kā arī Krimas Autonomā Republika un Sevastopoles pilsēta.

Vēsture
-------

7.— 6. gadsimtā teritoriju starp Dņepru un Azovas jūru apdzīvoja irāņu ciltis — skiti, līdz ar to grieķu vēsturnieki sāka dēvēt visu Dienvidkrainu par Skitiju.

Pirmie Kijivas kņazi — Askolds, Oļegs, Igors, Olga, Svjatoslavs un Vladimirs ne tikai ieguva pieeju Melnajai jūrai un piespieda Bizantiju pieņemt viņiem izdevīgus tirdzniecības nosacījumus, bet arī radīja labvēlīgus apstākļus Dienvidkrainas kolonizācijai.

Krievu-turku karu laikā 18. gadsimtā Dienvidukrainas zemes akentēja Krievijas Impērija. 

Ukrainas prezidents Volodimirs Zelenskis piedalās Ukrainas karoga pacelšanā, apmeklējot atbrīvoto Hersonu 2022. gada 14. novembrī
Krievijas 2022. gada iebrukuma laikā daudzas Ukrainas dienvidu teritorijas un pilsētas okupēja Krievijas karaspēks.

Iedzīvotāji
-----------

| Apgabals | Laukums km2 | Iedzīvotāju
(2012) |
| --- | --- | --- |
| Odesas | 33,313 | 2,388,297 |
| Mikolajivas | 24,585 | 1,178,223 |
| Hersonas | 28,461 | 1,083,367 |
| Dņipropetrovskas | 31,923 | 3,320,299 |
| Zaporižjas | 27,183 | 1,791,668 |
| Krima | 26,080 | 1,963,008 |
| Sevastopole | 864 | 381,234 |
| **Kopā** | *172,409* | *12,106,096* |

Blakus esošo Kirovahradas apgabalu biežāk saista ar Centrālukrainu. Arī Krima (ar Sevastopoli) dažkārt tiek uzskatīta par atsevišķu reģionu.

Resursi
-------

Dienvidukraina ir Ukrainas maizes klēts. Graudaugu platības veido gandrīz pusi no rajona sējumu platības. Dārzeņu audzēšana aktīvi attīstās ap Odesu, Hersonā, Izmajilā un Krimas dienvidrietumos. Attīstīti arī vīna dārzi.

Lielākās pilsētas
-----------------

* Zaporižja
* Berdjanska
* Melitopole
* Mikolajiva
* Odesa
* Hersona
* Simferopole
* Sevastopole
* Mariupole

Skatīt vēl
----------

* Centrālukraina
* Ziemeļukraina
* Rietumukraina
* Austrumukraina

Atsauces
--------

1. ↑  *vot-tak.tv*. Skatīts: 2023-04-17. Tukšs vai neesošs `|title=`

Ārējās saites
-------------

* Ukrainas Interneta enciklopēdijas raksts (angliski)
**Bērzu raibenis** jeb **sērapmetnis** (*Nymphalis antiopa*) ir raibeņu dzimtas (*Nymphalidae*) tauriņu suga, kas mājo ziemeļu puslodē: Eirāzijā un Ziemeļamerikā. Bērzu raibenis ir spēcīgs lidotājs un mēdz klejot tālu prom no savas dzimšanas vietas. Tā dzīves ilgums ir 11—12 mēneši, tādējādi bērzu raibenis ir viens no ilgāk dzīvojošiem tauriņiem pasaulē. 2001. gadā tas tika pasludināts par Montānas štata kukaini.

Latvijā bērzu raibenis ir samērā bieži novērojams tauriņš, taču parasti tas ir redzams pa vienam. Tas ir arī viens no pirmajiem tauriņiem pirmajās siltajās pavasara dienās.

Morfoloģija
-----------

Tauriņa apakšpuse
Bērzu raibenis ir lielākais no visiem raibeņiem. Tā spārnu plētums ir 65—80 mm. Bērzu raibeni ir viegli atpazīt, gan no virspuses, gan no apakšpuses. Tas praktiski ir nesajaucams tauriņš. No virspuses tā spārni ir tumši sarkanbrūni ar platām, gaiši dzeltenām apmalēm un tai blakus melnu joslu ar gaiši ziliem raibumiem. Šāda ārmalas josla ir tikai šai tauriņu sugai. No apakšpuses tas ir vienmērīgi tumši pelēks vai melns ar gaiši dzeltenu ārmalas joslu.

Bērzu raibeņa kāpuri ir melni ar dzelkšņveidīgām pūkām. Centrā pa muguras līniju tiem ir sarkanu raibumu virkne, kā arī tiem ir tumši sarkanas kājas.

Ekoloģija
---------

Jaunie tauriņi izšķiļas vasaras otrajā pusē (augustā un rudens sākumā). Tie dodas pārziemot vēsās, tumšās vietās. Pavasara pirmajās siltajās dienās tauriņi mostas un izlido, sākot ar aprīļa vidu un lido līdz maijam, jūnijam. Kāpuri uz augiem parādās jūnijā vai jūlijā un iekūņoties sāk jūlija beigās.

Bērzu raibeņus Latvijā var novērot dažādos biotopos, biežāk mežmalās, ceļmalās un klajākās vietās, kur aug bērzi, pūpolvītoli, parastās apses. Tos bieži var novērot barojamies ar rūgstošu koku sulām un agros pavasaros ar vītolu pūpolu nektāru. Kāpuri barojas ar dažādu kārklu un vītolu, bērzu, apšu un citu koku lapām.

Galerija
--------

* 
* 
* 
* KāpursKāpurs
*

Atsauces
--------

1. 1 2  Pirmie tauriņi šopavasar modušies jau marta sākumā
2. 1 2  «Mourning Cloak». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2013. gada 4. oktobrī. Skatīts: 2014. gada 23. martā.
3. 1 2 3 4  Dabas dati: Raibeņu noteicējs

Ārējās saites
-------------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Bērzu raibenis*** |

* Dabas Foto: Bērzu raibenis
* Dziedava: Bērzu raibenis
* Mourning Cloak Butterfly - Nymphalis antiopa
**Jūras kapteinis** ir vecākā virsnieka militāra dienesta pakāpe daudzu valstu jūras spēkos. Tā ir ekvivalenta pulkveža pakāpei sauszemes un gaisa spēkos. Šī dienesta pakāpe seko komandkapteiņa pakāpei, un pēc tās ir flotiles admirālis.
Saskaņā ar NATO Standartizācijas līgumu (*STANAG 2116*), šai pakapēi ir NATO OF-5 kods.

Dažās valstīs jūras kapteiņa pakāpes nosaukumi ir kapteinis. Krievijas, PSRS analogs ir 1. ranga kapteinis (*капитан 1-го ранга*).

Latvijas Jūras spēkos jūras kapteiņa dienesta pakāpi piešķir komandkapteinim ar augstāko izglītību, pēc piecu gadu nodienēšanas komandkapteiņa pakāpē, ja viņš ir beidzis vecākā štāba virsnieka kursu.

* Jūras kapteiņa uzplecis Latvijas Jūras spēkos
* Kapteiņa uzplecis Karaliskajā karaflotē (*Royal Navy*, Lielbritānija)
* Jūras kapteiņa *Kapitän zur See* uzplecis Vācijas karaflotē (*Deutsche Marine*, Vācija)
* 1. ranga kapteņa uzplecis Krievijas karaflotē (*Военно-Морской Флот Российской Федерации*, Krievija)
* 1. ranga kapteņa uzplecis Padomju karaflotē (*Военно-Морской Флот СССР*, PSRS)
* Jūras kapteiņa *Kapitän zur See* uzplecis VDR karaflotē (*Volksmarine*, VDR)

Atsauces
--------

1. ↑  Pakāpju piešķiršana Archived 2010. gada 15. janvārī, *Wayback Machine* vietnē. NBS mājaslapā