recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Kārlis Lamberts** (1879—1942) bija skolu darba organizētājs, pedagogs un Jēkabpils pilsētas vadītājs (1931—1935). Viņa vadītā Jēkabpils Valsts vidusskola ieguva atzinību par sniegtajām zināšanām un demokrātiskajām tradīcijām.

Dzīvesgājums
------------

Dzimis 1879. gada 27. jūlijā Dobeles apriņķī. No 1909. līdz 1912. gadam bija Luda Bērziņa sieviešu tirdzniecības skolas inspektors.

Pēc Pirmā pasaules kara 1919. gadā viņš kopā ar Jāni Gresti bijušās Jēkabmiesta apriņķa skolas ēkā nodibināja Jēkabpils apriņķī reāltipa Valsts vidusskolu (vēlāko Jēkabpils Valsts ģimnāziju). 
1922. gadā skolā tika atvērta komercdaļa, kas 1927. gadā pārtapa par Valsts komercskolu, abas apvienotās skolas Kārlis Lamberts vadīja līdz 1935. gadam. Līdztekus Kārlis Lamberts bija Jēkabpils pilsētas vadītājs (1931—1935), vēlāk strādāja Jēkabpils pilsētas domē par ierēdni.

Miris 1942. gada 11. augustā, apbedīts Jēkabpils pilsētas kapsētā.

Apbalvojumi
-----------

* Triju Zvaigžņu ordenis, V šķira (1926)

Atsauces
--------

1. 1 2  «Jēkabpils — labo pārmaiņu pilsēta!». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2010. gada 29. augustā. Skatīts: 2010. gada 12. septembrī. Archived 2010. gada 29. augustā, *Wayback Machine* vietnē.
2. ↑  zudusilatvija.lv
3. 1 2  Gailīte, S. Jēkabpils. Rīga:Gandrs, 2002. 142.lpp.
**Lipīgā plaukšķene** (latīņu: *Silene viscosa*) ir neļķu dzimtas suga. Tās dabiskais izplatības areāls ir no Eiropas līdz Amūrai un Rietumhimalajiem, aug galvenokārt mērenajā joslā. Suga Latvijā ir ļoti reti konstatēta sausās nezālienēs un uz dzelzceļiem.

Tas ir divgadīgs vai daudzgadīgs augs, kas blīvi klāts ar vienkāršiem matiņiem un dziedzermatiņiem, stublājs ir bagātīgi aplapots līdz ziedkopai. Augs ir 20—60 cm garš, parasti nezaro. Lapas ir slīpi augšupvērstas, lancetiskas, sēdošas (apakšējām var būt īss kāts), nereti skaujošas. Lapas plātnes mala viļņaina vai attāli zobaina. Ziedi ir spilgti balti, 2—2,5 cm gari, izvietoti šauri piramidālā dihaziālā ziedkopā, pušķos pa 5—12. Vainaglapas līdz pusei šķeltas, bez vainadziņa. Kauss cilindrisks, ar izcilnām 10 garendzīslām. Zied jūlijā un augustā, vakaros ziediem ir spēcīga smarža.

Atsauces
--------

1. 1 2  «Silene viscosa (L.) Pers. | Plants of the World Online | Kew Science». *Plants of the World Online* (angļu). Skatīts: 2023-05-19.
2. 1 2  «nokarenā plaukšķene - Silene nutans L. - Augi - Latvijas daba». *www.latvijasdaba.lv*. Skatīts: 2023-05-19.
**Mehemmeds Kazimzade** (azerbaidžāņu: *Məhəmməd Kazımzadə*; dzimis 2015. gadā) ir Azerbaidžānas šahists.

Biogrāfija
----------

Baku šaha skolas audzēknis. Divus gadus pēc kārtas (2022, 2023) izcīnījis 3. vietu Azerbaidžānas skolēnu šaha čempionātā U8 vecuma grupā.

Pārstāvējis savu valsti Pasaules un Eiropas jauniešu šaha čempionātos. 2023. gadā dalījis 2.-5. vietu Pasaules skolēnu šaha čempionātā U9 vecuma grupā, taču sliktāku papildu rādītāju dēļ palicis piektais. 2023. gadā uzvarējis Eiropas jauniešu šaha čempionātā U8 vecuma grupā.

Atsauces
--------

1. ↑  AZE Chess Championship U-08 2023
2. ↑  8 yaşadək oğlanlar arasında Azərbaycan çempionatı
3. ↑  World School Chess Championships 2023 - O09
4. ↑  European Youth Chess Championship 2023 - Open 8
5. ↑  Avropa çempionları Vətənə qayıtdı
6. ↑  European Youth Chess Champions 2023 crowned in Mamaia, Romania - European Chess Union

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
Grāmatas vāks
**Duna** ir 2017.gadā izdots Ingas Ābeles vēstures romāns, kas ir daļa no romānu sērijas Mēs. Latvija, XX gadsimts.

Romāns vēsta par Rīgas hipodromu, Otro pasaules karu, Kurzemes katlu, leģionāru dzīvi, nopratināšanu čekā, bēgļu gaitām, abām deportācijām, holokaustu no galvenā varoņa Andrieva Radviļa skatpunkta.

Citāti
------

"Esmu vīlies mākslā. Tā ir tik nepilnīga. Vienmēr kaut kas jāpiedomā klāt." / Andrievs

"Zināšanas pastāv pašas par sevi [..] Tie ir dzīves pamatlikumi- agrāk vai vēlāk pienāks laiks, kad tas apstiprināsies. Jaunā paaudze vienmēr ir labāka nekā vecā." / Venda

"Dzīves jēga ir būt daļai no visa, kas pastāv, un tas, ka tu esi dzīvs, tevi saista ar visu dzīvo." / Alise

"Jā, tāpēc es vairs negribu neko izskaidrot. Tas tikai visu sabojā. Tā vietā pietiek izstāstīt stāstu." / Andrievs

"Augstākā ideja, tā nepazīst cilvēka žēluma." / Venda citē Raini

"Skaistums, protams, mūsdienās nav populārs. Tas ir mūžam nesasniedzams ideāls." / Andrievs

"Pasaulē nav augstāku vai zemāku lietu, visu izšķir nemirstīgais avots dziļi cilvēka sirdī — nodoms. Ja šis avots ir tīrs, tas maina pasauli." / Andrievs

"Nesapņo dzīvi — dzīvo sapnī." / Emma

"Sunim acis atveras devītā dienā, bet latvietim nekad." / Andrievs

"Juku laikos nav laimīgs tas cilvēks, kam pārāk laba atmiņa." / Augusts

Atsauces
--------

1. ↑  «Iznācis jaunais Ingas Ābeles romāns «Duna»». *www.lsm.lv* (latviešu). Skatīts: 2022-08-31.
**Piemineklis bojā gājušajiem jūrniekiem un zvejniekiem** ir nozīmīgs mūsdienu piemineklis un apskates vieta Liepājā.

Tas atrodas Liepājas piejūras parkā, Kūrmājas prospekta galā, uz smilšu vaļņa, kas laikā no 1937. līdz 1938. gadam tika uzbērts no apkārtējo kāpu smiltīm, lai aizsargātu pilsētu no jūras un klejojošām kāpām.

Piemineklis uzstādīts 1977. gadā, to veidojuši arhitekts Gunārs Asaris un tēlnieks Alberts Terpilovskis. Piemineklis tika uzcelts par Okeāna zvejas flotes Liepājas bāzes un zvejnieku kolhoza "Boļševiks" līdzekļiem.

Uz 11 m augstas pamatnes, kas apšūta ar Sāmsalas dolomītu, atrodas bronzā atliets sievietes tēls. Sieviete, pacēlusi roku virs acīm, veras tālu apvārsnī.

Uz pieminekļa pamatnes atrodas plāksne ar latviešu tautas dziesmu: 

> Dzied vējiņi, klusi, klusi,  
> 
> 
> 
> Nenes viļņus maliņā;  
> 
> Guļ jūriņas dzelmītē  
> 
> 
> 
> Mani mīļi bālēliņi.
> 
> 

2000. gada 8. aprīlī zem šīs plāksnes tika novietota vēl viena — amerikāņu lidotājiem, kuru lidmašīnu virs Baltijas jūras, 14 jūdzes uz rietumiem no Liepājas 1950. gada 8. aprīlī notrieca PSRS Gaisa spēki.

Piemineklis atrodas Liepājas Ceļu pārvaldes pārziņā.

Atsauces
--------

1. 1 2  «Laikraksts "Kurzemes Vārds" 2001. gada 4. jūlijs :: Kurzemes-Vards.lv». *www.kurzemes-vards.lv* (latviešu). Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016-10-23. Skatīts: 2018-11-25.
2. ↑  Kurzemes Vārds, 05.03.1998 Archived 2007-07-10 *Wayback Machine* vietnē.
3. ↑  Kurzemes Vārds, 04.07.2001 Archived 2008-04-11 *Wayback Machine* vietnē.
4. ↑  «Cold War Working Group site». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2011. gada 29. jūnijā. Skatīts: 2018. gada 25. novembrī.
5. ↑  «Piemin bojā gājušos ASV lidotājus». *liepajniekiem.lv*. Skatīts: 2018-11-25.[novecojusi saite]
**Anastasija Savina** (krievu: *Анастасия Сергеевна Савина*; dzimusi 1992. gada 18. martā Maskavā) ir Krievijā dzimusi starptautiskā lielmeistare šahā (2010), kas kopš 2022. gada pārstāv Franciju.

Biogrāfija
----------

Daudzkārtējā Krievijas junioru šaha čempionātu uzvarētāja dažādās vecuma grupā: U14 - 2006. gadā, U18 - 2009. gadā, U20 - 2011. gadā. Pārstāvējusi Krieviju Eiropas un Pasaules junioru šaha čempionātos, kuros izcīnījusi sudraba (Eiropas junioru čempionāts U10 vecuma grupā 2002. gadā) un bronzas (Pasaules junioru čempionāts U16 vecuma grupā 2008. gadā) medaļas. 

2009. gadā kļuvusi par Maskavas pilsētas sieviešu šaha čempionāta sudraba laureāti. 2012. gadā izcīnījusi 2. vietu starptautiskā sieviešu šaha turnīrā Benidormā (Spānija, uzvarējusi Sopiko Guramišvili). 2013. gadā Universiādē Kazaņā izcīnījusi sudraba medaļu komandu vērtējumā un dalījusi 1.-2. vietu ar Sopiko Guramišvili starptautiskajā sieviešu šaha turnīrā Linaresā (Spānija). 2014. gadā Lionas starptautiskajā sieviešu šaha turnīrā ieņēmusi 2. vietu aiz uzvarētājas Deimantes Daulītes.

2017. gadā Teherānā Pasaules šaha čempionātā sievietēm pēc izslēgšanas sistēmas 1. kārtā uzvarējusi Moniku Socko, bet 2. kārtā zaudējusi Šeņai Janai.

Pārstāvējusi Krievijas komandu Pasaules šaha olimpiādē, kurā piedalījusies 2010. gadā.

Kopš 2022. gada šaha turnīros pārstāv Franciju. 2023. gada septembrī Francijas izlases sastāvā izcīnījusi bronzas medaļu Pasaules komandu šaha čempionātā. 2023. gadā Budvā Francijas izlases sastāvā izcīnījusi 3. vietu Eiropas komandu šaha čempionātā.

Par panākumiem turnīros FIDE 2010. gadā Savinai piešķīra starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu, bet 2007. gadā - starptautiskā meistara nosaukumu vīriešiem (IM).

Atsauces
--------

1. ↑  «FIDE Women's World Chess Championship 2017». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2017. gada 21. februārī. Skatīts: 2017. gada 16. februārī.
2. ↑  OlimpBase :: Women's Chess Olympiads :: Anastasia Savina
3. ↑  «FIDE Transfers in 2022». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2020-07-05. Skatīts: 2022-07-31.
4. ↑  European Team Chess Championship 2023 - Women
5. ↑  Title Applications Woman Grand Master (WGM): Savina, Anastasia
6. ↑  Title Applications International Master (IM): Savina, Anastasia

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
**Aleksejs Sarana** (krievu: *Алексей Васильевич Сарана*; dzimis 2000. gada 26. janvārī Maskavā) ir Krievijas starptautiskais lielmeistars šahā (2013), kas kopš 2023. gada šaha turnīros pārstāv Serbiju.

Biogrāfija
----------

Piemaskavas šaha skolas audzēknis. 2018. gadā Grieķijā uzvarējis Pasaules ātrā šaha čempionātā jauniešiem U18 vecuma grupā. Tajā pašā gadā uzvarējis Krievijas šaha čempionāta Augstākajā līgā, bet Superfinālā ierindojies 9. vietā. 2019. gadā izcīnījis 2. vietu Krievijas šaha čempionāta Augstākajā līgā, bet Superfinālā palicis 11. vietā. 2019. gadā piedalījies Pasaules šaha kausa izcīņā, kurā 1. kārtā zaudējis citam Krievijas lielmeistaram Aleksandram Predkem.

2021. gada septembrī Reikjavikā izcīnījis bronzas medaļu Eiropas individuālajā šaha čempionātā. 2021. gada novembrī Rīgā ierindojies 28. vietā 2021. gada "FIDE Chess.com Grand Swiss" turnīrā.

2023. gada martā Vrņačka Baņā uzvarējis Eiropas individuālajā šaha čempionātā. 2023. gada novembrī Daglasā ierindojies 21. vietā "FIDE Grand Swiss" turnīrā.

Par panākumiem turnīros FIDE 2016. gadā viņam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2017. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

Atsauces
--------

1. ↑  Алексей Сарана — чемпион мира по быстрым шахматам
2. ↑  Russian Championship HL 2018 Male
3. ↑  Superfinal Men Championship 2018
4. ↑  Russian Championship HL 2019 Male
5. ↑  Superfinal Men Championship 2019
6. ↑  European Individual Chess Championship 2021 - Reykjavik Open
7. ↑  2021 FIDE Chess.com Grand Swiss
8. ↑  European Individual Chess Championship 2023
9. ↑  2023 FIDE Grand Swiss
10. ↑  4th quarter Presidential Board Meeting 2015
11. ↑  Title Applications approved by the Presidential Board by written resolution

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
**Ģertrūde Staina** (angļu: *Gertrude Stein*; dzimusi 1874. gada 3. februārī, mirusi 1946. gada 27. jūlijā) bija amerikāņu rakstniece, sabiedriska persona un mākslas kolekcionāre, kura lielāko aktīvā mūža daļu pavadījusi Parīzē.

Dzimusi Pensilvānijā, uzaugusi Oklendā, Kalifornijā. 1903. gadā apmetās Parīzē, kur nodzīvoja līdz mūža beigām.

Parīzē kopā ar brāli Leo Steinu pievērsās mākslas kolekcionēšanai, lielākoties iepērkot modernos autorus.

Stainas dzīvoklis *27 rue de Fleurus* kādus četrdesmit gadus bija mākslas salons, kurā sestdienas pēcpusdienās tikās daudzi pazīstami 20. gadsimta mākslas cilvēki, to vidū Ernests Hemingvejs, Pablo Pikaso, Frānsiss Skots Ficdžeralds, Gijoms Apolinērs, Sinklērs Lūiss, Džeimss Džoiss, Ezra Paunds, Torntons Vailders, Huans Griss, Šervuds Andersons, Frānsiss Pikabia, Kārlis Van Vehtens, Anrī Matiss, Žoržs Braks, Andrē Derēns, Maksis Žakobs, Anrī Ruso. Šo salonu Hemingvejs aprakstījis memuāru grāmatā "Mūžīgi svētki" (*A Moveable Feast*). 1933. gadā arī Steina publicēja memuārus *The Autobiography of Alice B. Toklas*, kurā ar Stainas dzīvesbiedres Elisas Toklasas acīm (Steina bija homoseksuāle) arī aprakstīti šie notikumi.

Tiek uzskatīts, ka Steina radījusi jēdzienu zudusī paaudze. Viņa ir izteiciena "Roze ir roze ir roze ir roze" (*Rose is a rose is a rose is a rose*) autore.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Ģertrūde Staina***.
* "Pērtiķītis iet kā ēzelis: krājuma "Maigās pogas" darbu tulkojumi latviešu valodā. Punctum, 2023. gada 20. jūlijā. Tulkojis Artis Ostups.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 22149082
* LNB: 000020486
* LCCN: n79006977
* ISNI: 0000 0001 2277 3352
* GND: 118617257
* SELIBR: 210088
* SUDOC: 027147991
* BNF: cb11925479v (data)
* BIBSYS: 90076993
* ULAN: 500273319
* NLA: 35521979
* NDL: 00457554
* NKC: jn19990008200
* SBN identifikators CFIV060098 nav derīgs.
* BNE: XX897300
* CiNii: DA00338969

 |

 |
Lielbritānijas muitas darbinieki ar konfiscēto kontrabandas tabaku (2014)
**Kontrabanda** (itāļu: *contrabando*, *contra* — "pret" + *bando* — "valdības rīkojums") ir preču, vērtslietu un citu priekšmetu nelikumīga pārvietošana (pārvadāšana, nešana, piegāde) pāri valsts robežai.

Kontrabanda ir nopietns drauds valsts drošībai un ekonomiskajai stabilitātei. Kontabandisti izvairās no nodokļu un muitas ieņēmumu nomaksas, kas var radīt ievērojamu zaudējumu valsts budžetam.

Metodes
-------

Kontrabandas metodes var atšķirties atkarībā no kontrabandas preču veida, atrašanās vietas un kontrabandistu mērķiem. Kontrabandas preces var būt paslēptas legālos sūtījumos, lai apietu muitas pārbaudes — konteineros, automašīnās vai preču vilcienos. Daudzi kontrabandisti narkotiku un citu preču pārvadāšanai izmanto jūras vai upju ceļus, kā arī zem ūdens paslēptus konteinerus vai kuģus, kas ir paslēpti starp legāliem kuģiem. Kontrabandisti dažkārt izmanto "kurjerus", kas pie sevis nes nelielu kontrabandas daudzumu (parasti narkotikus).

Kontrabandas sūtīšanai tiek izmantots arī internets un pasta pakalpojumi.

Atsauces
--------

Ārējās saites
-------------
**Kentrells Desīns Goldens** (angļu: *Kentrell DeSean Gaulden*; dzimis 1999. gada 20. oktobrī), profesionāli pazīstams kā ***YoungBoy Never Broke Again***, ir amerikāņu reperis. No 2015. gada līdz 2017. gadam viņš izdeva sešus no izdevējkompānijām neatkarīgus miksteipus. 2017. gada beigās Goldens parakstīja līgumu ar *Atlantic Records*. 2018. gada janvārī viņš izdeva singlu "Outside Today", kas *Billboard Hot 100* topā ieņēma 31. vietu. Dziesma kļuva par galveno singlu viņa debijas studijas albumam *Until Death Call My Name* (2018), kas sasniedza 7. vietu ASV *Billboard 200*.

2019. gada oktobrī Goldens izdeva singlu "Bandit" (kopā ar *Juice WRLD*), kas kļuva par viņa pirmo desmitnieka singlu. Nedēļu vēlāk viņš izlaida *AI YoungBoy 2* (2019), kas debitēja *Billboard 200* pirmajā vietā. 2020. gada aprīlī viņš izdeva albumu *38 Baby 2*, kas kļuva par viņa otro albumu *Billboard 200* topā. Vēlāk tajā pašā gadā Goldens izdeva savu otro studijas albumu *Top* (2020), kas sekoja viņa piemēram kā viņa trešais topā iekļuvušais projekts mazāk nekā gadā. 2021. gada septembrī viņa ieslodzījuma laikā tika izdots albums *Sincerely, Kentrell* (2021), kas atkal ieņēma topu virsotnes, padarot viņu par trešo izpildītāju bez *2Pac* un *Lil Wayne*, kuram ieslodzījuma laikā ir albums, kas kļuvis par populārāko albumu. 2022. gada augustā viņš izdeva savu ceturto studijas albumu *The Last Slimeto*, kas iezīmēja viņa pēdējo studijas albumu kopā ar *Atlantic Records*.

Diskogrāfija
------------

* *Until Death Call My Name* (2018)
* *Top* (2020)
* *Sincerely, Kentrell* (2021)
* *The Last Slimeto* (2022)
**Neļķu aira** (latīņu: *Aira caryophyllea*) ir augu suga graudzāļu dzimtā. Sugas dabiskais izplatības areāls ir Rietumeiropā, Centrāleiropā un Dienvideiropā, kā arī ziemeļrietumu Āfrikā. Ieviesusies citos kontinentos. Latvijā neļķu aira ir sastopama ļoti reti - 2001.g. atrasta Rietumkurzemes piejūrā.

Apraksts
--------

Neļķu aira ir viengadīgs, 5-20 cm garš lakstaugs, kurš veido nelielu, skraju ceru. Stiebrs ir kails. Lapas īsas, sarveidīgas, līdz 0,2 cm platas, blīvāk stiebra apakšdaļā. Mēlīte īsa. Ziedkopa ir plaša un strupa, ap 2-5 cm gara un skara. Ziedu skara attiecībā pret stiebra garumu dažreiz izskatās neproporcionāli liela. Vārpiņām sārti violeta nokrāsa, tās apmēram kātiņa garumā vai īsākas. Vārpiņā 2 divdzimumu ziedi. Vārpiņas plēksnes smailas, mazliet garākas nekā vārpiņa pati. Ārējās zieda plēksnes akots lauzīts, diezgan īss (0,2-0,3 cm). Auglis - sīks grauds. Zied jūnijā.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Neļķu aira***.
* *Encyclopædia of Life* raksts (angliski)

Atsauces
--------

1. 1 2  «neļķu aira - Aira caryophyllea L. - Augi - Latvijas daba». *www.latvijasdaba.lv*. Skatīts: 2022-09-11.
Sautvelas minsters
**Sautvelas minsters** (angļu: *Southwell Minster*) jeb **Vsv. Jaunavas Marijas katedrāles un draudzes baznīca** (angļu: *Cathedral and Parish Church of the Blessed Virgin Mary*) ir starp 1108. un 1300. gadu celts anglikāņu minsters un katedrāle, kas atrodas Anglijas centrālajā daļā, Sautvelas mazpilsētā, Notingemšīrā. 1884. gadā dibinātās Sautvelas un Notengemas diecēzes galvenā baznīca. Katedrāle celta romāņu stilā, tomēr visslavenākā tās daļa ir 13. gadsimta kapituls ar augu motīviem interjerā.

Pirmo baznīcu šeit 627. gadā esot uzcēlis pirmais Jorkas arhibīskaps Paulīns (*Paulinus of York*, miris 644.). 956. gadā Anglijas karalis Edvigs (940 – 959) šeit piešķīra zemi Jorkas arhibīskpa pils un baznīcas celtniecībai. 1108. gadā normaņi sāka jaunas baznīcas celtniecību no angloskašu baznīcas atstājot tikai grīdu un timpānu. Ap 1150. gadu baznīca pamatā bija pabeigta. 1288. gadā sāka celt dekoratīvās gotikas stila kapitulu. Angļu reformācijas laikā baznīca cieta relatīvi maz. Anglijas pilsoņu kara laikā Sautvelā skotu prezbiteriāņu spēkiem kapitulēja Čārlzs I. Cīņu laikā cieta minsters, bet blakus esošā arhibīskapa pils gandrīz pilnībā tika iznīcināta. 1711. gadā baznīcā iespēra zibens un izcēlās ugunsgrēks. 1720. gadā bojājumi tika novērsti, izbūvējot plakanus griestus. 1805. gadā tika nojauktas baznīcas smailes, kas tika atjaunotas no 1879. līdz 1881. gadam, kad baznīcu restaurēja pēc Īvena Kristiana (*Ewan Christian*, 1814 – 1895) projekta. Kaut arī bija plāni par minstera iecelšanu par katdrāli jau 1540. gadā, tas notika tikai 1884. gadā.

* 
* 
* 
* 
* 
*

Ārējās saites
-------------

* **Netika atrasts URL. Lūgums to norādīt šeit vai Vikidatos.**



|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Anglijas dievnami |
| --- |
|  |
| anglikāņu | 
* Bātas abatija
* Čelmsfordas katedrāle
* Daremas katedrāle
* Ekseteras katedrāle
* Kenterberijas katedrāle
* Kenterberijas Svētā Mārtiņa baznīca
* Mančestras katedrāle
* Monkvīrmutas-Džarovas abatija
* Ņūkāslas katedrāle
* Portsmutas katedrāle
* Sautvelas minsters
* Svētā Pāvila katedrāle
* Šefīldas katedrāle
* Vestminsteras abatija
* Vusteras katedrāle

 |
|  |
| Romas katoļu | 
* Birmingemas katedrāle
* Brentvudas katedrāle
* Kliftonas katedrāle
* Notingemas katedrāle
* Vestminsteras katedrāle

 |

 |
**Pēteris Aivars Supe** (segvārds "Cinītis", 1920-1946) bija agronoms un nacionālās pretošanās kustības vadītājs Latgalē, Latvijas nacionālo partizānu apvienības (LNPA) komandieris. 1946. gada 1. aprīlī viņu nogalināja NKVD provokators.

Dzīvesgājums
------------

Dzimis 1920. gada 1. janvārī Purvmalas pagastā Vinca un Emīlijas Supes septiņu bērnu ģimenē.
Mācījās Bokovas Viestura valsts sešklasīgajā pamatskolā, tad Viļakas ģimnāzijā, studēja LU Lauksaimniecības fakultātē Jelgavā, 1942. gadā kļuva par diplomētu agronomu. 1943. gadā viņu mobilizēja Latviešu leģionā. Operācijas "Mežaķakis" (vācu: *Unternehmen "Wildkatze"*) ietvaros pēc Latgales okupācijas viņu kopā ar citiem latviešu brīvprātīgajiem 1944. gadā iesūtīja Sarkanās armijas aizmugurē.
1944. gada 11. novembrī Supe sāka organizēt partizānu kustību, viņa vietnieks bija LU Tautsaimniecības fakultātes students Staņislavs Ločmelis (segvārds "Dūze").
1944. gada 10. decembrī mežā pie Stompakiem viņš nodibināja Latvijas nacionālo partizānu apvienību (LNPA), kurai bija savs štābs, propagandas, saimnieciskās un pretizlūkošanas nodaļas, tiesa un avīze. Dibināšanas brīdī tajā bija 123 vīri, bet 1945. gadā ap 1000 vīru un drīz vien organizācijas pakļautībā atradās partizānu grupas Viļakas, Alūksnes, Valkas, Gulbenes, Cēsu un daļēji Madonas apriņķī.

1945. gada janvāra sākumā LNPA partizāni pēc P. Supes pavēles sāka pulcēties Stompaku purvos starp Balviem un Viļaku, kur uz vairākām purva saliņām izveidoja nometni ar nosaukumu "Saliņu mītnes". 1945. gada marta sākumā viņš vadīja Stompaku kauju, kurā no partizānu puses piedalījās 300, bet padomju pusē vairāk nekā 560 karotāju.

1946. gada 1. aprīlī Pēteri Supi Jaungulbenes pagastā nošāva partizānu rindās iesūtīts NKVD aģents.
Viņa māsa Mihalīna Supe turpināja darboties nacionālajā pretestības kustībā līdz 1954. gadam.

Atsauces
--------

1. ↑  „Mit Lettland leben — mit Lettland sterben". Der SS-Jagdverband Ost — Unternehmen „Wildkatze" und die Vorbereitungen von antisowjetischen Partisanen in Lettland (1944—1945) Björn M. Felder. Zeitschrift für Ostmitteleuropa-Forschung 54 (2005) (vāciski)
2. ↑  Pēteris Supe — Latvijas nacionālo partizānu apvienības dibināšanas iniciators
3. ↑  timenote.info
Baznīca Manhetenā tiek uzskatīta par ASV baltās anglosakšu protestantu kultūras simbolu
**Baltie anglosakšu protestanti** (angļu: *White Anglo-Saxon Protestants*, tiek lietots arī apzīmējums ***WASP***) bija 20. gadsimta vidū populāra ideoloģiska klišeja, kas apzīmēja ASV iedzīvotāju priviliģētu izcelsmi. Baltie anglosakšu protestanti bija kaukāzoīdu rases pārstāvji un anglosakšu izcelsmes protestanti.

Pirms demogrāfiskās situācijas maiņas imigrācijas dēļ akronīms *WASP* bija līdzīgs jēdzienam "100% amerikānis", t. i. ASV sabiedrības turīgāko slāņu pārstāvji, kuriem agrāk bija dominējoša loma Amerikas politiskās un ekonomiskās dzīves elites veidošanā. Pie baltajiem anglosakšu protestantiem galvenokārt pieskaitāmi 17.–18. gadsimta pirmā imigrantu viļņa pēcteči britu kolonizācijas laikā (angļu izcelsmes amerikāņi), kuriveidoja lielu iedzīvotāju kopumu un kuriem joprojām ir izšķiroša ietekme uz dažām Amerikas dzīves jomām.

Ārējās saites
-------------
**Luijs VII Jaunais** (franču: *Louis VII le Jeune*, dzimis 1120. gadā, miris 1180. gada 18. septembrī) bija franku ķēniņš (1137-1180), Luija VI Resnā dēls.

Biogrāfija
----------

1137. gada 22. jūlijā precējies ar Akvitānijas Eleonoru (1122-31.03.1204), Akvitānijas hercoga Viljama X meitu. Laulības iniciators bija Luijs VI un tās mērķis - zemju apvienošana abpus Luārai.

Laulībā dzimušas meitas:

* Šampaņas Marija (1145 - 11.03.1198), precējusies ar Šampaņas Henriju I
* Francijas Alisi (1151-1197/1198), precējusies ar Bluā grāfu Tibo V (1151-1191)

Pēc kāpšanas tronī Luijs turpināja tēva iesākto politiku, taču kūtri un nekonsekventi. Tāpat kā tēvam, viņam nācās cīnīties ar feodāļiem un dažkārt slēgt savienības ar pilsētām. 1146. gadā Luijs devās Krusta karagājienā, uzticēdams valsts pārvaldi Sugerijam. Būdams greizsirdīgs, pierunāja Eleonoru doties ceļā kopā ar viņu. 1148. gadā kopā ar karaspēku, kurš ir pamatīgi cietis no bada, karstuma un bizantiešu intrigām, ieradās Antiohijā. No Antiohijas Luijs slepeni aizbrauca uz Tīru, kur gaidīja jaunus krustnešus. Pēc tam jauna karaspēka priekšgalā, kopā ar Vācijas Konrādu III (1138-1152) un Jeruzalemes karali Boldvinu III devās aplenkt Damasku, taču tika sakauts. Pēc templiešu lūguma uzkavējies Jeruzalemē, ap 1149. gada Lieldienām atgriezās dzimtenē.

Pēc atgriešanās no krusta karagājiena 1152. gadā panāca laulības anulēšanu ar Eleonoru. Eleonorai tika atdotas Gijēna, Puatjē, Gaskoņa. Eleonora apprecējās ar Henriju Plantagenetu, vēlāko Anglijas karali Henriju II, kurš, lai arī skaitījās Francijas karaļa vasalis, patiesībā bija daudz varenāks par Luiju.

1154. gadā apprecējas ar Kastīlijas Konstanci, Kastīlijas karaļa Alfonso VII (1126-1157) meitu. Laulībā dzimušas meitas:

* Francijas Margarita (1158-1197), precējusies ar (1) Anglijas Henriju Jauno; (2) Ungārijas Bela III (1172-1196)
* Alī Adele (4.10.1160 - apm. 1220), saderināta ar Anglijas Ričardu I; precējusies Talvas Viljamu III, Pontjē grāfu

1160. gada 4. oktobrī Konstance nomira dzemdībās un piecas nedēļas vēlāk Luijs VII apprecējās ar Šampaņas Adeli. Luija VII trešajā laulībā ar Šampaņas Adeli piedzima tik ilgi gaidītais mantinieks, nākamais Filips II Augusts.

1163. gadā kopā ar pāvestu Aleksandru III lika pamatakmeni Parīzes Dievmātes katedrālei.

Mūža beigās bija paralizēts un mira 1180. gada 18. septembrī Sen-Pontas abatijā, apglabāts Sendenī bazilikā.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Luijs VII***.

| Kapetingu dzimtas valdnieks  |
| --- |
| Politiskie un sabiedriskie amati un pozīcijas |
| Priekštecis: **Luijs VI Resnais**  |  **Franku ķēniņš** 1137—1180 | Pēctecis: **Filips II Augusts**  |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 19686315
* LCCN: n83165576
* ISNI: 0000 0001 2122 9793
* GND: 118780719
* SELIBR: 316398
* SUDOC: 027372790
* BNF: cb119428607 (data)
* BIBSYS: 7005726
* NLA: 36580847
* SBN identifikators SBNV083432 nav derīgs.

 |

 |
Divpadsmit cilšu apdzīvotā teritorija 12-11 gs. p.m.ē.
**Divpadsmit ciltis**, Bībelē aprakstītās seno izraēļu ciltis, kas bija patriarha Jēkaba (ko sauca arī par Izraēlu) dēlu pēcnācēji. Pēc aiziešanas no Ēģiptes verdzības, Mozus un pēc tam Jozua katrai ciltij piešķira zemi iekarotajā Apsolītajā zemē. Seno izraēļu dalīšana ciltīs faktiski izzūd līdz ar desmit ziemeļu cilšu veidotās Izraēlas karalistes un divu dienvidu cilšu veidotās Jūdejas karalistes iznīcināšanu un lielas iedzīvotāju daļas izsūtīšanu trimdā.

Izcelsme
--------

Patriarham Jēkabam bija divpadsmit dēli un daudzas meitas. Viņa dēlus sauca Rūbens, Simeons, Levijs, Jūda, Isašars, Zebulons, Jāzeps, Benjamins, Dans, Naftalijs, Gads un Ašers. Kad Jozefam bija 17 gadi, viņa brāļi viņu pārdeva verdzībā, un laika gaitā Jozefs kļuva par Ēģiptes pārvaldītāju. Pēc aptuveni divdesmit gadiem Jozefs aicināja savu tēvu un brāļus ar visām ģimenēm pārcelties no bada plosītās Kanaānas uz Ēģipti.

Laika gaitā Izraēla bērnu skaits ievērojami pieauga, taču viņi saglabāja spēcīgas savstarpējās saites ar citiem sava senča pēcnācējiem, un tādējādi izveidojās divpadsmit ģimeņu grupas, kas tiek sauktas par ciltīm. Jozefa dēlus Efraimu un Menassi Jēkabs adoptēja, un tādējādi faktiski bija trīspadsmit ciltis, no kurām divpadsmit saņēma zemi, bet trīspadsmitā - Levija cilts, zemi nesaņēma, un kalpoja kā Dieva priesteri, levīti.

Cilšu konfederācija
-------------------

Līdz pat vienotas Izraēlas karalistes izveidošanai ciltīm nebija vienota valdnieka, bet tās veidoja vaļīgu konfederāciju. Kā rakstīts Soģu grāmatā, konfliktu un kara laikā tās izvēlējās kopēju, īslaicīgu vadoni jeb soģi, kas izšķīra cilšu strīdus bet galvenokārt cīnijās pret kanāaniešiem un filistiešiem. Pēdējais no soģiem, Samuēls, pēc cilšu vecāko lūguma izvēlējās pirmo Izraēlas karali, Saulu no Benjamina cilts.

Atsauces
--------

1. ↑  «PIRMĀ MOZUS GRĀMATA 35». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2015. gada 28. septembrī. Skatīts: 2010. gada 18. aprīlī.
2. ↑  «SOĢU GRĀMATA 1. nod». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2009. gada 6. novembrī. Skatīts: 2010. gada 18. aprīlī.
3. ↑  «PIRMĀ SAMUĒLA GRĀMATA 8. nodaļa». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2007. gada 26. oktobrī. Skatīts: 2010. gada 18. aprīlī.
**Ļevs Daņilovičs** (ukraiņu: *Лев Данилович*) bija Krievzemes karalis, Belzas (1245-1264), Helmas, Haličas (1264-1269) un Kijivas (1271-1301) kņazs. Senās Krievzemes karavadonis un diplomāts.

Dzīves gājums
-------------

Ļevs (pazīstams arī kā Leo) pārcēla sava tēva galvaspilsētu no Haličas uz jaunizveidoto Ļvivas pilsētu. Šo pilsētu viņa vārdā nosauca tās dibinātājs, Ļeva tēvs, Galīcijas-Volīnijas kņazistes kņazs un Rutēnijas karalis Danilo. 1247. gadā Ļevs apprecēja Konstanci, Ungārijas valdnieka Bēlas IV meitu. Atšķirībā no sava tēva, kurš īstenoja rietumu politisko kursu, Ļevs cieši sadarbojās ar mongoļiem un kopā ar viņiem iebruka Polijā (Krakovas gājiens), tomēr neieguva daudz teritorijas.

Viņš izveidoja īpaši ciešu aliansi ar tatāru Nogaja hanu. Arī neveiksmīgi mēģināja nostiprināt savas dzimtas varu Lietuvā. Drīz pēc tam, kad viņa jaunākais brālis Švarns 1267. gadā ieņēma Lietuvas troni, Ļevs Daņilovičs organizēja Lietuvas lielkņaza Vaišvilka slepkavību. Pēc Švarna troņa zaudēšanas 1269. gadā Ļevs iesaistījās konfliktā ar Lietuvu. Lietuva anektēja Melno Krievzemi ar tās pilsētu Navahrudaku.

1279. gadā Ļevs noslēdza savienību ar Bohēmijas karali Vāclavu II un iebruka Polijā, bet meģinājums ieņemt Krakovu 1280. gadā beidzās neveiksmīgi. Tomēr tajā pašā gadā viņš sakāva Ungārijas karalisti un uz laiku anektēja daļu Karpatu Krievzemes, tostarp Mukačeves pilsētu. 1292. gadā viņš sakāva Poliju un pievienoja Ļubļinu ar apkārtējām teritorijām.

Mira 1301. gadā, kad Galīcijas-Volīnijas kņaziste bija savas varenības virsotnē.

Atsauces
--------

1. ↑  Val Karren. «Where on Earth is Ruthenia?». *Travel Europe Through Books* (en-US), 2022-01-01. Skatīts: 2023-04-09.
2. ↑  Leontiy Voitovycz. *PRINCE LEV DANYLOVYCH (Князь Лев Данилович)*, 2012-01-01.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Ļevs Daņilovičs***.
* Ukrainas Interneta enciklopēdijas raksts (angliski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)
* Pareizticīgo enciklopēdijas raksts (krieviski)
* Austrumeiropas enciklopēdijas raksts (vāciski)
**Leona Popoviča** (horvātu: *Leona Popović*; dzimusi 1997. gada 13. novembrī Rijekā) ir horvātu kalnu slēpotāja, agrāk startēja visās disciplīnās, tagad specializējas slalomā.

Karjera
-------

Pasaules kausa sacensībās debitēja 2015. gada 4. janvārī slalomā Zagrebā, bet jau pirmajā braucienā nefinišēja. 2015. gadā pirmo reizi piedalījās arī Pasaules čempionātā, labāko rezultātu sasniedza slalomā, kur ieņēma 27. vietu.

Punktus Pasaules kausa ieskaitē pirmo reizi ieguva 2017. gada 24. februārī, kad sacensībās Šveicē ieņēma 18. vietu kombinācijā. 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs Phjončhanā startēja tikai milzu slalomā, bet piedzīvoja kritienu un nefinišēja. Viņa guva smagu ceļgala traumu un bija spiesta veikt operāciju. Viņa izlaida visu 2018.—2019. gada sezonu. 2022. gada ziemas olimpiskajās spēlēs Pekinā startēja slalomā un ieņēma 23. vietu.

2023. gada 18. martā Pasaules kausa sezonas finālposmā Soldeu, Andorā, pirmo reizi izcīnīja vietu uz goda pjedestāla, ieņemot otro vietu un piekāpjoties tikai slovākietei Petrai Vlhovai. 2023. gada 12. novembrī, ieņemot otro vietu slaloma sacencībās Levi, Somijā, Popoviča otro rezi karjerā kāpa uz goda pjedestāla Pasaules kausa posmā.

Rezultāti
---------

### Olimpiskās spēles

| Gads | Vieta | Slaloms | Milzu slaloms | Supergigants | Nobrauciens | Kombinācija |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2018 | Valsts karogs: Dienvidkoreja Phjončhana | — | DNF | — | — | — |
| 2022 | Valsts karogs: Ķīna Pekina | 23. | — | — | — | — |

### Pasaules čempionāts

| Gads | Vieta | Slaloms | Milzu slaloms | Supergigants | Nobrauciens | Kombinācija | Komandu sac. |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2015 | Valsts karogs: Amerikas Savienotās Valstis Bīverkrīka | 27. | 37. | 30. | 36. | DNF | — |
| 2017 | Valsts karogs: Šveice Sanktmorica | DNF | DNF | DNF | — | DNF | 9. |
| 2019 | Valsts karogs: Zviedrija Ore | *nestartēja traumas dēļ* |
| 2021 | Valsts karogs: Itālija Kortīna d'Ampeco | 21. | 25. | — | — | — | — |
| 2023 | Valsts karogs: Francija Kurševela/Meribela | 17. | — | — | — | — | — |

Atsauces
--------

1. ↑  «Best Croatian Skier Out For Six Months». *total-croatia-news.com* (angļu). 2018. gada 15. februāris. Skatīts: 2023. gada 20. novembrī.
2. ↑  «Emotional Vlhova finishes with a flourish by grabbing superb slalom win». *fis-ski.com* (angļu). 2023. gada 18. marts. Skatīts: 2023. gada 20. novembrī.
3. ↑  «Sezonas labākā slalomiste Vlhova "uzdāvina" uzvaru Šifrinai, Popoviča atkārto labāko panākumu». *sportacentrs.com*. 2023. gada 12. novembris. Skatīts: 2023. gada 20. novembrī.

Ārējās saites
-------------
2000 liru banknote, radiotehniķa Guljelmo Markoni portrets
**Itālijas lira** (itāļu: *lira italiana*) bija naudas vienība, ko izmantoja Itālijā, Sanmarīno un Vatikānā pirms eiro ieviešanas 2002. gadā.

Liru kā norēķinu vienību izmantoja kopš 8. gadsimta, un pirmo reizi to Itālijā 1472. gadā izkaltēja Venēcijas Republika. Pēc tam to kaltēja lielākajā daļā Itālijas valstu līdz pat to apvienošanai. Liru kaltēja saskaņā ar dažādām monetārajām sistēmām, līdz Napoleona laika Itālijas karaliste 1806. gadā liru ieviesa kā oficiālu valūtu. Pēc Napoleona krišanas un Restaurācijas sākuma liru turpināja emitēt, jo īpaši valstis, kas izveidojās Risordžimento laikā un Itālijas liru padarīja par savu valūtu. 

Kad 1861. gadā tika izveidota Itālijas karaliste, lira kļuva par tās oficiālo valūtu, turpinot savu vēsturi arī pēc Republikas proklamēšanas. Banknotes emitēja Itālijas Banka, bet monētas — Itālijas Ekonomikas un finanšu ministrija.

No visām valūtām Itālijas lira (kā arī Sanmarīno un Vatikāna liras) bija vislētākā pret eiro valūta pamatvienības vērtības izteiksmē. Maiņas kurss bija 1936,27 liras par 1 euro. Itālijas Banka 10 gadus nodrošināja iespēju mainīt liras pret eiro.

* 1000 liru, Marijas Montesori portrets1000 liru, Marijas Montesori portrets
* 5000 liru, komponista Vinčenco Bellīni portrets5000 liru, komponista Vinčenco Bellīni portrets
* Zinātnieka Alesandro Voltas portretsZinātnieka Alesandro Voltas portrets

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Itālijas lira***.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* GND: 7840894-5

 |

 |
**Dekolonizācija** ir koloniālisma likvidēšanas process, kas attiecas uz Eiropas koloniju (domīniju, protektorātu un mandātu teritoriju), galvenokārt Āfrikā un Āzijā pēc Otrā pasaules kara.

Pēc koloniālās valdīšanas atcelšanas koloniālo īpašumu robežas kļuva par jauno valstu robežām, neņemot vērā to etniskās īpatnības. Tas kļuva par vienu no iemesliem regulāriem etniskajiem konfliktiem. Nacionālo valstu veidošanos Āfrikā un Āzijā pavadīja gandrīz vispārēja autoritāru politiskās pārvaldes formu ieviešana, personiskās un etniski reliģiskās saites kļuva par galvenajām reālās politiskās vadības metodēm, uzplauka korupcija. Bijušās metropoles neatteicās no ietekmes uz savām bijušajām kolonijām. Jau 20. gadsimta 50. gados parādījās termins "neokoloniālisms", kas apzīmē vienas suverēnas valsts slepenas pakļaušanas mehānismus citai, attīstītākai valstij. Tā 20. gadsimta 60. gados Francija sāka īstenot tā saukto "sadarbības politiku" savās bijušajās kolonijās, kas skāra militāro, finanšu un kultūras jomu. Ja agrāk eiropieši emigrēja uz kolonijām, tad tagad migrācija notiek pretējā virzienā.

Dekolonizācija postpadomju telpā
--------------------------------

2023. gada aprīlī Ukrainas prezidents Volodimirs Zelenskis parakstīja likumu par toponīmikas "dekolonizāciju", kas aizliedz ar Krieviju saistītus vietvārdus. Aizliegti ne tikai jauni nosaukumi, bet noteikts mainīt arī vecos nosaukumus.

Atsauces
--------

1. ↑  «Зеленский подписал закон о деколонизации топонимов: улицы Суворова под запретом». *www.unian.net* (krievu). Skatīts: 2023-10-03.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Dekolonizācija***.
* Latvijas Nacionālās enciklopēdijas šķirklis
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* *Encyclopædia Universalis* raksts (franciski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* LCCN: sh85036220
* BNF: cb119671947 (data)
* NKC: ph119360

 |

 |
| Hromets |
| --- |
|
| Veids | sabiedrība ar ierobežotu atbildību |
|
|
| Galvenais birojs | Aleksandra Čaka iela 81-2, Rīga, LV-1011, Latvija |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
| Nozare | Metālapstrāde |
|
| Mājaslapa | ;  |

**Hromets** (*SIA „Hromets"*) ir Latvijas metālapstrādes uzņēmums. Kopš uzņēmuma dibināšanas 1998. gadā, tas paplašināja savu darbību vēl divos virzienos – poligrāfija (SIA „Hromets poligrāfija") un ēdināšana.

Produkcija
----------

SIA „Hromets" specializējas lielgabarīta un lielsvara metāla konstrukciju ražošanā un izgatavo:

* jūras un kanālu bojas;
* enkurus;
* bākuguņu torņus;
* ūdens navigācijas zīmes;
* peldošas piestātnes;
* nesošās metāla būvkonstrukcijas;
* dažāda veida tvertnes, cisternas un rezervuārus.

Kopš 2006. gada SIA „Hromets" piedāvā arī augstās kvalitātes apkures katlus, kurus var izmantot dzīvojamo māju un ražošanas telpu apkurei, rūpnieciskai zāģmateriālu kaltēšanai un citiem mērķiem:

* centrālapkures katli;
* gaisa krāsnis;
* pirts krāsnis;
* boileri;
* titāni (ar malku kurināmi boileri).

Kvalitāte
---------

Uzņēmums SIA „Hromets" ir ieguvis ISO 9001:2008 kvalitātes sertifikātu, kas garantē izstrādājumu augsto kvalitāti visos ražošanas posmos.
Šis raksts ir par apdzīvotu vietu Zalves pagastā. Par citām jēdziena **Sproģi** nozīmēm skatīt nozīmju atdalīšanas lapu.

**Sproģi** (agrāk **Oškalns**, **Strodi**) ir apdzīvota vieta Aizkraukles novada Zalves pagastā. Izvietojusies Dienvidsusējas krastos gar autoceļu P73 Vecumnieki – Nereta – Subate. Blīvākā apbūve izveidojusies ciema centrālajā daļā, kur atrodas pārtikas un saimniecības preču veikals, trīs trīsstāvu daudzdzīvokļu ēkas, bijušā kultūras nama ēka un savrupmāju apbūves teritorija. Ciema dienvidrietumu daļā atrodas Damasānu kapi un neliels kokapstrādes uzņēmums. Savukārt ciema ziemeļu daļā atrodas Sproģu pamatskola. Uz dienvidaustrumiem no tās atrodas bijušās Sproģu darbnīcu, garāžu un graudu uzglabāšanas un kaltēšanas ēkas. Ciema rietumu daļā Dienvidsusējas krastā atrodas notekūdeņu attīrīšanas iekārtas.

Iedzīvotāji
-----------

### Iedzīvotāju skaita izmaiņas

Esošajās robežās, pēc CSB datiem.

Iedzīvotāju skaita izmaiņas| 

| Gads | Iedz. | ±% |
| --- | --- | --- |
| 1967 | 70 | —     |
| 1989 | 211 | +201.4% |

 | 

| Gads | Iedz. | ±% |
| --- | --- | --- |
| 2000 | 205 | −2.8% |
| 2011 | 121 | −41.0% |

 | 

| Gads | Iedz. | ±% |
| --- | --- | --- |
| 2021 | 120 | −0.8% |

 |
|  |

Skatīt arī
----------

* Zalves pagasts

Atsauces
--------

1. ↑  «Vietvārdu datubāze: Informācija par Sproģiem». *Latvijas Ģeotelpiskās informācijas aģentūra*.
2. ↑  Topokarte 59-Daudzese[novecojusi saite]
3. ↑  CSB
**Marinduke** (*Marinduque*) ir sala Filipīnu arhipelāgā. Administratīvi ietilpst Mimaropas reģionā, kopā ar apkārtējām saliņām veido Marindukes provinci. Apdzīvo galvenokārt tagali, kuri sadzīvē lieto tagalu valodas variantū, kāds pastāvēja pirms spāņu kolonizācijas. Lielākā apdzīvotā vieta ir provinces centrs Boaka rietumu daļā.

Ģeogrāfija
----------

Izvietojusies arhipelāga vidusdaļā Sibujanas jūrā uz dienvidiem no Lusonas. Ziemeļos krastus apskalo Taibasas līcis, Mompogas šaurums austrumos salu atdala no Lusonas Bondokas pussalas, bet Tablasas šaurums rietumos — no Mindoro salas. Krasti mēreni izroboti, piekrastē vairākas mazākas salas, lielākās no kurām ir Santakrusa, Salomage, Manivaja un Momponga. Sala vulkāniskas izcelsmes, kalnaina, dienvidu galā paceļas snaudošs vulkāns Malindigs 1157 m vjl. Valda subekvatoriāls musonu klimats.

Vēsture
-------

Tiek uzskatīts, ka pirmskoloniālajā laikā Marinduke bija daļa no Lusonas karalistes — Spānija pieteica tiesības uz salu uzreiz pēc Manilas iekarošanas 1570. gadā. Tagadējais salas nosaukums cēlies no izkropļota visaju nosaukuma *malindig* — ‘stalti stāvošais’, attiecinot uz zīmīgo vulkānu salas dienvidos.

1571. gadā salā tika nodibināta enkomjenda augustīniešu priesterim Pedro de Erreram. 16. gadsimtā Marinduke bija daļa no Balajanas provinces, bet 17.—19. gadsimtā — Mindoro. Kā atsevišķa province izveidota 1901. gadā un atjaunota 1920. gadā.

Atsauces
--------

1. ↑  ISLAND DIRECTORY. Islands of Philippines

Ārējās saites
-------------

* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
**Gaspari** ir ciems Krāslavas novada Kaplavas pagastā. Izvietojies pagasta austrumu daļā, valsts vietējā autoceļa (V633) Krāslava—Varnaviči—Robeždaugava malā. Ietilpst īpaši aizsargājamajā dabas teritorijā Augšdaugavas aizsargājamo ainavu apvidū.

Uz rietumiem no ciema izvietojies Varnaviču ezers, uz dienvidiem no tā — Krivoje ezers. Tuvākais ciems Varnaviči atrodas 1,6 km uz ziemeļrietumiem. Par vietas seno apdzīvotību liecina Varnaviču senkapi — valsts nozīmes arheoloģijas piemineklis, kas atrodas starp Gaspariem un Varnavičiem. Attālums līdz novada centram Krāslavai ir 17,6 km. Tālāk uz austrumiem, Robežupes ietekas vietā Daugavā atrodas vietējas nozīmes dabas piemineklis — Robeždaugavas dižakmens. Sabiedrisko transportu nodrošina autobusu satiksme no Varnavičiem maršrutā Krāslava—Varnaviči— Krāslava uz ceļa V633.

Atsauces
--------

1. ↑  Kaplavas pagasta teritorijas plānojums 2007 - 2019 Archived 2016. gada 4. martā, *Wayback Machine* vietnē. www.kraslava.lv

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Kaplavas pagasta ciemi |
| --- |
|  |
| 
* Bangas
* *Boltriški*
* Teņki
* Dvorišči
* Gaiseļi
* Gandeļi
* Gaspari
* **Kaplava**
* Matulišķi
* Māliņi
* Novoseļci
* *Putremiški*
* Rožupole
* Rusteiki
* Saulkrasti
* *Smetani*
* Stirbļi
* Upmalieši
* Upmale
* Varnaviči
* Vecborne
* Veckaplava
* Zimaši

 |

 |
**Jānis Bičevskis** (1886—1928) bija latviešu virsnieks, Latvijas Bruņoto spēku pulkvedis. Cēsu apriņķa priekšnieks (1921).

Dzīvesgājums
------------

Dzimis 1886. gada 8. augustā Jaunpils pagastā kā **Pēteris Vasarainis**. Mācījās Baltijas skolotāju seminārā Kuldīgā (1900–1904), strādāja par skolotāju Kalsnavas skolā (1904–1905).
1905. gada revolūcijas apspiešanas laikā skolotāju Vasaraini apcietināja un piesprieda nāves sodu, bet viņam izdevās izbēgt un nokļūt Vitebskas guberņas Lozinas miestā pie latviešu pareizticīgo priestera. Kad policija viņu izsekoja, Vasarainis ar svešu pasi uz Jāņa Bičevska vārda aizbēga uz Ziemeļkaukāzu, kur viņu kādā staņicā uzņēma Kubaņas kazaku kārtā. Pēc mācībām karaskolā 1909. gadā sāka dienēt 7. Kubaņas kazaku pulkā. Piedalījās Pirmajā pasaules karā, ievainots un kontuzēts. 1917. gadā viņu paaugstināja pulkveža pakāpē. Krievijas pilsoņu kara beigās dienēja ģenerāļa Vrangeļa armijā, bija tulks sakariem ar angļu misiju. Iecelts par sakaru virsnieku Lielbritānijas militārās misijas rīcībā, evakuēts uz Konstantinopoli. 

Pēc atgriezšanās dzimtenē 1920. gada jūlijā pulkvedi Bičevski iecēla par Cēsu apriņķa apsardzības priekšnieku. 1921. gadā viņš kļuva par Cēsu apriņķa priekšnieku un 1924. gadā par 10. Cēsu aizsargu pulka komandieri. 
Pēc viņa ierosmes Cēsu Vienības laukumā 1924. gada 16. novembrī atklāja Uzvaras pieminekli "No zobena saule lēca" (autors P. Kundziņš). 1926. gadā viņu iecēla par Jelgavas apriņķa priekšnieku un 16. Jelgavas aizsargu pulka komandieri. 

Miris 1928. gada 1. maijā Jelgavā.

Atsauces
--------

1. ↑  Jelgavas pilsētas bibliotēka
**Herberts Hugo Drava-Blumbergs** (1903—1991) bija latviešu pedagogs un sabiedriskais darbinieks, Cēsu pilsētas galva (1939–1940) un pilsētas vecākais (1941–1944).

Dzīvesgājums
------------

Dzimis 1903. gada 8. decembrī Dikļu pagasta Kulmaču mājās Pētera Augusta Blumberga un viņa sievas Kristīnes, dzimušas Kalniņas, astoņu bērnu ģimenē. Mācījās Dikļu pamatskolā, tad Cēsu skolotāju seminārā (1921–1922) un Rīgas skolotāju institūtā, kuru absolvēja 1926. gadā. Strādāja Suntažu, Vainižu un Skrundas pamatskolās, no 1934. gada Cēsu pilsētas 2. pamatskolā. 
1939. gada 10. maijā Hugo Blumbergu iecēla par Cēsu pilsētas valdes locekli, bet 30. oktobrī par Cēsu pilsētas galvu. Darbojās arī Cēsu apriņķa skolu valdē. 1940. gada maijā Hugo Blumbergs oficiāli nomainīja uzvārdu, kļūstot par Hugo Dravu. 

Pēc Latvijas okupācijas 1940. gada 19. jūlijā viņu atlaida no amata, par Cēsu pilsētas galvu ieceļot Aleksandru Čoki. Neilgi pēc Cēsu ieņemšanas vācu okupācijas iestādes 1941. gada jūlijā Hugo Dravu atjaunoja amatā līdz 1944. gada septembrim. 
1948.–1956. gadā viņš bija ieslodzījumā gulaga nometnē Krievijā.

Miris 1991. gada 13. augustā Cēsīs.

Atsauces
--------

1. ↑  geni.com
2. ↑  Cēsu pilsētas vecākais Hugo Blumbergs-Drava laikraksts "Druva" Nr.191, 2010. gada 11. decembrī
3. ↑  biographien.lv
**Matulišķi** (arī **Matuliški**) ir ciems Krāslavas novada Kaplavas pagastā. Izvietojies pagasta rietumdaļas dienvidos pie Baltkrievijas robežas. Ietilpst īpaši aizsargājamajā dabas teritorijā Augšdaugavas aizsargājamo ainavu apvidū.

Ciems veidojies ap vēsturisko Matulišķu muižu (*Gut Matuliszki*).

Ciems atrodas pašvaldības ceļu Matuliški — Vecborne un Matuliški — Latvijas Republikas/Baltkrievijas robeža krustojumā. Ceļš Matuliški — Vecborne savieno ar valsts reģionālo autoceļu (P69) Skrudaliena— Kaplava—Krāslava, pa kuru tiek nodrošināts sabiedriskais transports autobusu maršrutā Krāslava — Lielborne — Krāslava. Ciema dienvidu pusē atrodas Latvijas robeža ar Baltkrieviju. Tuvākais ciems ir 3.1 km attālumā uz austrumiem Bangas. Attālums līdz novada centram Krāslavai 12,9 km. Uz ziemeļaustrumiem no ciema atrodas Putramišķu kapsēta.

Atsauces
--------

1. ↑  Kaplavas pagasta teritorijas plānojums 2007 - 2019 Archived 2016. gada 4. martā, *Wayback Machine* vietnē. www.kraslava.lv

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Kaplavas pagasta ciemi |
| --- |
|  |
| 
* Bangas
* *Boltriški*
* Teņki
* Dvorišči
* Gaiseļi
* Gandeļi
* Gaspari
* **Kaplava**
* Matulišķi
* Māliņi
* Novoseļci
* *Putremiški*
* Rožupole
* Rusteiki
* Saulkrasti
* *Smetani*
* Stirbļi
* Upmalieši
* Upmale
* Varnaviči
* Vecborne
* Veckaplava
* Zimaši

 |

 |
**Eduards Ludvigs Rūdolfs fon Firkss** (vācu: *Eduard Ludwig Rudolph von Fircks*; 1863—1911) bija vācbaltiešu ģenealogs un vēsturnieks.

Dzīvesgājums
------------

Firksa "Jaunās Kurzemes muižu hronikas" (1900)
Dzimis 1863. gada 4. februārī Retingenes muižā Kauņas guberņā (tagad Ritine, Mažeiķu rajonā, Lietuvā).

No 1873. līdz 1881. gadam mācījās Jelgavas ģimnāzijā, tad studēja tieslietas Tērbatas Universitātē (1881—1886), pēc tam studēja vēsturi Gīsenas (1887) un Štrāsburgas (1887—1890) universitātēs.

1890. gadā atgriezās Jelgavā, 1894. gadā kļuva par Kurzemes bruņniecības arhivāru, apkopoja muižu hronikas. 1896.—1898. gadā viņš bija Baltijas provinču Ģenealoģijas biedrības priekšsēdis. Vadīja Kurzemes Provinces muzeja monētu un medaļu sekciju.

Miris 1911. gada 19. augustā Zūru muižā.

Darbi
-----

* Die Ritterbanken in Kurland 1618-48 (1895);
* Die Familie von Bühren (Biron) in Kurland (1893/94);
* Die Familie Gayl in Kurland (1898);
* Neue Kurländische Güter-Chroniken, Kirchspiel Kandau (1. Abt. Mitau 1900)

Atsauces
--------

Ārējās saites
-------------