recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Audzējs** ir jaunveidojums, kas rodas vietējas, pastiprinātas audu augšanas dēļ, turklāt šūnu augšana un vielmaiņa nenoris normāli. Audzēja audi atšķiras no normālajiem audiem ar šādām galvenajām specifiskajām bioloģiskajām īpatnībām: atšķirīga šūnu un audu uzbūve, šūnu spēja strauji un nepārtraukti dalīties, autonomi augt, atbīdot veselos audus vai ieaugot tajos, spēja izveidot jaunu audzēju, ja audzēja šūnas nonāk citā organisma vietā. Audzējus nedrīkst sajaukt ar audu pietūkumu, kas rodas, piemēram, no traumas vai iekaisuma.

Audzēju iedalījums
------------------

Atkarībā no izcelsmes audzējus iedala 2 galvenajās grupās: epitēlijaudu un saistaudu audzēji. Nereti audzējus klasificē, nosaucot pēc orgāna, kurā tie veidojušies, piemēram, hepatoma — aknu audzējs, neirinoma — nervu audu audzējs, angioma — asinsvadu audzējs. Atkarībā no augšanas īpatnībām audzējus iedala labdabīgos un ļaundabīgos.

### Labdabīgie audzēji

Labdabīgie audzēji parasti aug lēni, atbīdot apkārtējos audus, bet neieaugot tajos. Šos audzējus ietver kapsula, tāpēc operējot tie ir viegli izlobāmi, tie neveido jaunus audzēja perēkļus.

### Ļaundabīgie audzēji

Šie audzēji gandrīz vienmēr aug ātri, iespiežas veselajos audos un orgānos, rada perēkļus citās organisma vietās, kur audzēja šūnas nokļūst ar asinīm.

Atsauces
--------

1. ↑  Populārā medicīnas enciklopēdija

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* LNB: 000087411
* LCCN: sh2001009206
* GND: 4078460-5
* BNF: cb11933716h (data)
* NDL: 00572467
* NKC: ph135809

 |

 |
Livonijas un Maskavijas karte ar Narvas un Ivangorodas cietokšņiem.
**Krievu—zviedru karš (1495—1497)** (krievu: *Русско-шведская война 1495—1497*; zviedru: *Sturarnas ryska krig*) bija viens no krievu-zviedru kariem Karēlijā, kas notika vienlaikus ar Livonijas—Maskavijas kariem.

Priekšvēsture
-------------

1478. gadā Maskavija anektēja Novgorodas zemi un 1481. gada februārī sāka Livonijas—Maskavijas karu.
Līdztekus Maskavija konsekventi un plānveidīgi iekaroja Lietuvas dižkunigaitijai draudzīgās krievu zemes, ieskaitot seno sāncensi Tveras kņazisti (1485).

1492. gada vasarā lielkņazs Ivans III iepretī Narvai lika uzcelt Ivangorodas cietoksni un noslēdza pret Zviedriju vērstu militāru savienību ar Dāniju. 1494. gadā viņš lika slēgt Hanzas tirgotāju kantori Novgorodā un apcietināja tur esošos Livonijas tirgotājus. Livonijas ordeņa mestrs Valters fon Pletenbergs trīs gadu laikā uz Maskavu un Novgorodu nosūtīja vismaz 7 sūtņu delegācijas.

Norise
------

1495. gada septembrī Krievijas karaspēks no Novgorodas uzbruka Viborgas cietoksnim, kurš Knuta Poses (*Knut Jönsson Posse*) vadībā izturēja aplenkumu līdz 4. decembrim, kad krievi bija spiesti atkāpties. 1496. gadā sekoja zviedru pretuzbrukums Ivangorodas cietoksnim, kā arī krievu uzbrukumi Viborgas un Savonlinnas (Nīslotas) cietokšņiem.

1496. gada augustā zviedri ieņēma Ivangorodas cietoksni un 1497. gada 3. martā Novgorodā karojošās puses noslēdza pamieru uz sešiem gadiem.
***Sega Mega Drive*** (japāņu: メガドライブ), zināma arī kā ***Sega Genesis***, ir 16 bitu spēļu konsole, kuru izstrādāja un ražoja uzņēmums *Sega*. To 1988. gada 29. oktobrī izlaida Japānā, 1989. gada 14. augustā Ziemeļamerikā, savukārt 1990. gada 30. novembrī Eiropā, un 90. gadu vidū oficiāli tika pārdots Latvijā.

*Mega Drive* ir daļa ceturtās spēļu konsoļu paaudzes. Tā bija *TurboGrafx-16* un *Super Nintendo Entertainment System* konkurente. Pēdējā licencētā *Mega Drive* spēle tika izdota 2002. gadā Brazīlijā. *Mega Drive* joprojām ir veiksmīgākā *Sega* konsole; to pārdeva 39,70 miljonos eksemplāru. Vispārdotākā spēle šai konsolei ir *Sonic the Hedgehog*, kura pārdota 15 miljonos eksemplāru.

Atsauces
--------

1. ↑
2. ↑  «Guardiana, the Mega Drive Kingdom :: Game Informations :: Mega Drive :: Show do Milhão:». Guardiana. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2008-06-30. Skatīts: 2008-08-29.
3. ↑  Boutros, Daniel. «Sonic the Hedgehog 2». *A Detailed Cross-Examination of Yesterday and Today's Best-Selling Platform Games*. Gamasutra, 2006-08-04. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2012-02-27. Skatīts: 2007-10-28.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* GND: 4297332-6

 |

 |
**Osvalds Bileskalns** (1910—1951) bija latviešu nacionālās pretestības kustības dalībnieks, Latvijas Centrālās padomes loceklis.

Dzīvesgājums
------------

Dzimis 1910. gadā Maskavā Dāvida Teibes un viņa sievas Lības ģimenē, pēc vecāku nāves Osvaldu adoptēja Kārlis un Līze Billeskalni. Pēc atgriešanās Latvijā dzīvoja Ventspilī.

Otrā pasaules kara laikā ar zvejnieku laivu aizbēga uz Gotlandi, bet tad atgriezās Latvijā un pēc Nikolaja Alksnīša pārcelšanās uz Zviedriju 1944. gada oktobrī viņa vietā iesaistījās Latvijas Centrālās padomes organizētajā bēgļu laivu organizēšanā no Kurzemes piekrastes.

Pēc kara beigām Bileskalnu apcietināja jūrā uz pēdējās bēgļu laivas un internēja filtrācijas nometnē Medvežjegorskā. Pēc atbrīvošanas viņš atgriezās Rīgā un strādāja par sagādnieku un darbu vadītāju celtniecībā.

1951. gada 29. maijā Osvaldu Bileskalnu čekisti no jauna apcietināja un viņa dzīvoklī veica kratīšanu. Viņa sievai iedeva vīra miršanas apliecību, kas vēstīja, ka Bileskalns ir nošauts 1951. gada 30. maijā. Patiesībā viņu apsūdzēja saskaņā ar Kriminālkodeksa 58. (prim) pantu par spiegošanu angļu izlūkdienesta labā, pratināja visu vasaru un septembrī piesprieda nāvessodu, kasācijas lūgumu noraidīja un nošāva 1951. gada 5. novembrī.

Filma
-----

Par Osvaldu Bileskalnu viņa dēls Pēteris Krilovs uzņēmis pilnmetrāžas dokumentālo filmu "Uz spēles Latvija" (2014).

Atsauces
--------

1. ↑  geni.com
2. ↑  timenote.info
3. 1 2  Cik tev uzvārdu? Saruna ar "angļu spiega" dēlu Pēteri Krilovu Vija Beinerte la.lv 2014. gada 19. oktobrī
**Krievu—zviedru karš (1554—1557)** (krievu: *Русско-шведская война 1554-1557*; zviedru: *Stora ryska kriget*) bija viens no krievu-zviedru kariem Karēlijā, kas notika pirms Livonijas kara sākuma.

Norise
------

1554. gadā zviedri uzbruka krievu dibinātajam Petsamo klosterim pie Ziemeļu Ledus okeāna. 1555. gada janvārī krievu armija devās uzbrukumā Viborgas cietoksnim, bet pēc trim dienām atkāpās. 1555. gada martā zviedri uzvarēja krievus Kivinābas (*Kivennapa*) kaujā pie tagadējās Pervomaiskas un vēlāk uzbruka Orešekas cietoksnim.

1556. gada janvārī Krievijas armija no Novgorodas devās jaunā uzbrukumā Viborgai, taču atkal bija spiests atkāpties. 1557. gada 2. aprīlī karojošās puses noslēdza Novgorodas miera līgumu uz 40 gadiem. Tomēr pēc Livonijas kara sākuma 1562. gada 7. augustā Dānija un Krievija Možaiskā noslēdza pret Zviedriju vērstu militāru savienību, kurā Krievija atzina Dānijas tiesības uz īpašumiem Igaunijā, Sāmsalā un Kurzemē. Tas noveda pie nākamā Krievu—zviedru kara (1570—1595).

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* LCCN: sh85116057

 |

 |
**Osvalds Mednis** (1898—1987) bija latviešu karavīrs un aktieris, Lāčplēša Kara ordeņa kavalieris. Ievērību guvis ar lomu pirmajā lielformāta Latvijas spēlfilmā „Lāčplēsis", kur atveidojis Melno bruņinieku.

Dzīvesgājums
------------

Dzimis 1898. gada 29. augustā Rīgā. Pirmā pasaules kara laikā dienēja piefrontes Galvenajā štābā Rīgā.
1919. gada 7. jūlijā brīvprātīgi iestājies Latvijas Bruņoto spēku 8. Daugavpils kājnieku pulkā. Piedalījies daudzās kaujās pret bermontiešiem un arī vēlāk pret boļševikiem Latgalē. 1922. gadā apbalvots ar Lāčplēša Kara ordeni par 1919. gada 3. novembra uzbrukumu Spilves pļavās, kur Mednis ar dažiem vīriem devās ienaidnieka aizmugurē un sabojāja telefona vadus, tādējādi izraisot apjukumu pretinieka rindās, kas ļāva iegūt divus ložmetējus un citas trofejas.
No armijas atvaļināts 1921. gada martā.

Pēc kara dzīvojis Rīgā un strādājis par laborantu ķīmijas preču fabrikā. 1920. gados arī apmeklējis Aleksandra Rusteiķa kinoaktieru studiju „Sfinkss". Ticis izraudzīts par aktieri pirmajā lielformāta Latvijas spēlfilmā „Lāčplēsis", kur atveidojis Melno bruņinieku. Bijis precējies ar vācbaltieti, kas 1941. gada 17. februārī ļāva izceļot uz Vāciju.

Pēc Otrā pasaules kara nokļuvis Vācijas Demokrātiskajā republikā, kur arī nodzīvojis visu atlikušo mūžu. Strādājis par naktssargu kādā rūpnīcā Parhimā. Miris 1987. gada 8. martā Parhimā.

Atsauces
--------

1. ↑  «LKOK nr.3/1324 : Mednis, Osvalds». *lkok.com*.
**Andris Boitmanis** (dzimis 1951. gada 5. decembrī, miris 2011. gada 13. janvārī) bija latviešu šaha problēmists.

Pēc profesijas bijis matemātikas skolotājs. Pēc Latvijas neatkarības atgūšanas uzsācis privāto biznesu, bijis uzņēmējs.

Šaha kompozīcija
----------------

Ar šaha kompozīciju sācis nodarboties 20. gadsimta septiņdesmitos gados. Publicējis ap 80 šaha uzdevumus, galvenokārt palīgmatus. Ieguvis ap 50 atzinību, tai skaitā 26 godalgas.

Bijis četrkārtīgs Latvijas čempions (1974, 1977, 1980, 1990) palīgmatos.

### Uzdevumu piemēri

**№ 1. A. Boitmanis**  
 *Tipográfia*, 1976**Palīgmats 3 gājienos**  
3 risinājumi
**Uzdevuma risinājums:**

1. Tg1xg8 Df1xf3 2. Kb3xc4 Df3-d5#
1. Tb8xg8 Zc4-a3 2. b4xa3 Tf5-b5#
1. Dh8xg8 Zc4-b2 2. c3xb2 Tf5xf3#

Atsauces
--------

1. 1 2  Nekropole. Andris Boitmanis
2. ↑  *Šaha problēmisti Latvijā*. sast. A. Virtmanis. Rīga : Zeme. 1992. 13.—14. lpp.

Ārējās saites
-------------

* A. Boitmaņa šaha kompozīcijas vietnē PDB
**Johans Nikolauss Lihtenšteins** (*Johann Nikolaus Heinrich Lichtenstein*, 1787–1848) bija Jelgavas pilsētas ārsts.

Dzīvesgājums
------------

Dzimis 1787. gada 3. aprīlī Hamburgā luterāņu teologa Antona Augusta Heinriha Lihtenšteina un viņa sievas Henrietes Luizes, dzimušas Berkhanes, ģimenē, viņa vectēvs Johans Joahims Dītrihs Lihtenšteins bija Helmštetas (*Helmstedt*) birģermeistars. Viņa dzimta bija cēlusies no 17. gadsimtā kristītiem Vācijas ebrejiem.

Mācījās Hamburgas *Johanneum* skolā, no 1804. gada Braunšveigas *Collegium Carolinum*, no 1806. gada studēja medicīnu Helmštetas universitātē. 1809. gadā ieguva *Dr. med.* grādu un pārcēlās uz dzīvi Kurzemes guberņā, kur strādāja par Jaunpils draudzes novada ārstu (1809-1814). 1815. gadā viņš piedalījās 100 dienu karā pret Napoleona armiju, tad atgriezās Kurzemē un strādāja par Jelgavas pilsētas ārstu. 

1817. gadā salaulājās ar Lauru fon Heikingu, darbojās Kurzemes literatūras un mākslas biedrībā un bija Kurzemes Provinces muzeja dabaszinātnisko kolekciju konservators. 
Maskavas dabaszinātnieku biedrības loceklis.

Miris 1848. gada 8. oktobrī Jelgavā.

Darbi
-----

* *Uebersicht der Vögel Kurlands*, žurnāls „Die Quatember" 1 (1829), H. 3, 13-28; H. 4, 1-23

Literatūra
----------

* M. H. C. Lichtenstein. *Die Stammtafel der bürgerlichen Familie*. Berlin, 1835;
* Brennsohn, Isidor. *Die Ärzte Kurlands vom Beginn der herzoglichen Zeit bis zur Gegenwart ein biographisches Lexikon; nebst einer historischen Einleitung über das Medizinalwesen Kurlands*. (2 Ausg). Riga, 1929
* *Arbeiten der Kurländischen Gesellschaft für Literatur und Kunst*. 6 (1849), 1-21 (C. Bursy); Inland 1849, 748

Atsauces
--------

1. ↑  Baltische Historische Kommission (BHK), 2021
**Sadraudzības jūra** ir Dienvidu okeānam piederīga malas jūra Antarktīdas piekrastē. Jūru 1962. gadā izdalīja padomju antarktiskā ekspedīcija, nosaucot to par Sadraudzības jūru par godu dažādu valstu kopējam izpētes darbam Antarktīdā.

Ģeogrāfija
----------

Austrālijai piederošā Deivisa stacija Sadraudzības jūras krastā
Rietumos atrodas Kosmonautu jūra, bet austrumos - Deivisa jūra. Sadraudzības jūra plešas aptuveni no 56°A līdz 80°A garuma grādam. Tuvākā sauszeme ziemeļu virzienā - Pakistānas piekraste un Indijas rietumu piekraste.

Dienvidu daļā, virs kontinentālā šelfa dziļums mazāks par 500 m, savukārt ziemeļu daļā vairāk kā 3 000 m. Jūru klāj dreifējošais ledus, daudz aisbergu, tai skaitā ļoti lieli.

Jūras krastā, sākot no rietumiem, ir šādi ģeogrāfiski objekti:

* Edvarda VIII līcis
* Maka Robertsona Zeme
* Prinča Čārlza kalni
* Eimerija šelfa ledājs
* Lemberta šļūdonis
* Prica līcis
* Princeses Elizabetes Zeme
* Vestfollas oāze

Jūras krastā atrodas Austrālijai piederošās Antarktīdas izpētes stacijas Mosona (1955) un lielākā Austrālijas stacija Deivisa (1957).

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Dienvidu okeāna jūras |
| --- |
|  |
| 
* Amundsena jūra
* Belinshauzena jūra
* Deivisa jūra
* D'Irvila jūra
* Hokona VII jūra
* Kosmonautu jūra
* Lazareva jūra
* Mosona jūra
* Rīsera-Larsena jūra
* Rosa jūra
* Sadraudzības jūra
* Skotijas jūra
* Somova jūra
* Vedela jūra

 |

 |



|  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Indijas okeāna jūras |
| --- |
|  |
| 
* Andamanu jūra
* Arābijas jūra
* Bengālijas līcis
* Lakšadvīpu jūra
* Persijas līcis
* Sarkanā jūra
* Timoras jūra

 |
|  |
| Antarktīdas piekraste | 
* Deivisa jūra
* Kosmonautu jūra
* Mosona jūra
* Sadraudzības jūra

 |

 |
**Johans Rodenburgs** (nīderlandiešu: *Jan Cornelius van Roodenburg*, arī *Rotenburg*; miris 1660) bija nīderlandiešu izcelsmes kara inženieris, kas izstrādāja Rīgas pils un pilsētas priekšpilsētu nocietinājumu loka plānu Zviedru Vidzemes laikā.

Dzīvesgājums
------------

Cēlies no Flandrijas muižnieku dzimtas. Piedalījās Trīsdesmitgadu karā Nīderlandes pusē, bijis Krievijas cara Mihaila galvenais inženieris.
1632. gadā viņš vadīja Rostovas cietokšņa deviņu bastionu izbūvi, piedalījās poļu-krievu karā (1632—1634), kad 1633. gadā krievu karaspēks nespēja ieņemt Smoļenskas cietoksni. Pie robežas ar Nogaju ordu pēc viņa projekta krievi 1636. gadā stepē uzcēla 25 km garu zemes valni starp Kozlovas cietoksni un Čelnovajas upi (netālu no Tambovas).

1637. gadā Rodenburgs iestājās Zviedrijas karalistes militārajā dienestā. No 1639. gada viņš vadīja Daugavgrīvas (Neimindes) skansts pārbūvi par holandiešu tipa cietoksni ar pieciem bastioniem un diviem vārtiem. Cietoksnī bija izvietoti 120 lielgabali un mortīras, zaldātu kazarmas, virsnieku dzīvokļi, garnizona baznīca, pārtikas un munīcijas noliktavas.
Pēc tam J. Rodenburgs ķērās arī pie Rīgas pils (1641) un pilsētas nocietinājumu sistēmas pārbūves plāna, 1643. gada plānā viņš ierosināja aiz priekšpilsētas nocietinājumu joslas pie Smilšu ceļa
augstākā pakalnā (Kubes kalnā) uzbūvēt skansti, no kuras varētu aizsargāt ne vien priekšpilsētu, bet arī pilsētu.

1652. gadā pilsētas nocietinājumu sistēmas pārbūves plānu apstiprināja Rīgas ģenerālgubernators Gustavs Horns. Gar priekšpilsētas ārējo robežu izraka kanālu pa tagadējās Dzirnavu ielas gaitu līdz tagadējai Marijas ielai, kas vēlāk ieguva Rodenburga grāvja nosaukumu (aizbērts 19. gadsimta otrajā pusē).

Uzskata, ka J. Rodenburgs miris 1660. gadā.

Atsauces
--------

1. ↑  Margarita Barzdeviča. Johana Rodenburga Rīgas nocietinājumu plāni no Valsts arhīva Stokholmā Archived 2020. gada 25. septembrī, *Wayback Machine* vietnē. LATVIJAS VĒSTURES INSTITŪTA ŽURNĀLS 2010; 4(77):113–120 lpp.
2. ↑  Christopher Duffy. Siege Warfare: The Fortress in the Early Modern World 1494-1660. Psychology Press, 1996 — 174 lpp.
3. ↑  Brian Davies. Warfare, State and Society on the Black Sea Steppe, 1500-1700.
4. ↑  Ose I. Daugavgrīvas cietokšņa būvvēsture. Rīga, 2007. – 32. lpp.
5. ↑  Irēna Bākule. Rīga ārpus nocietinājumiem. Rīga: Neputns, 2009.
6. ↑  Eimer G. Die Stadtplanung im schwedischen Ostseereich 1600–1715. Mit Beiträgen zur Geschichte der Idealstadt. Lund, 1961. – S. 288
7. ↑  Campe P. Lexikon Liv- und Kurländischer Baumeister, Bauhandwerker und Baugestalter von 1400–1850. – Bd. I. – Stockholm, 1951. – S. 46.
**Manuels Markess Sterlings** (spāņu: *Manuel Márquez Sterling*, 1872. gada 28. augusts Lima — 1934. gada 9. decembris Vašingtona) bija Kubas prezidents, ārlietu ministrs (1933-1934) un diplomāts. Bijis Kubas sūtnis Meksikā un ASV.

Biogrāfija
----------

Piedzimis Peru, taču drīz vien ģimene pārcēlusies uz Kubu. Sešpadsmit gadu vecumā debitējis kā žurnālists Kubas preses izdevumos *El Pueblo* un *El Camagueyano*, kurus nodibinājis viņa tēvs. Vairākus gadus dzīvojis Meksikas pilsētā Meridā, kur ārstējās no bronhiālās astmas. Sadarbojies ar vietējo preses izdevumu *El Eco del Comercio* un šaha žurnālu *La Revista de Mérida de Ajedrez*. 1895. gadā Hosē Martī sacelšanās laikā dzīvojis un strādājis Madridē, kur sadarbojies ar šaha žurnālu *La Revista Internacional de Ajedrez*. Lai izvairītos no aresta, pārcēlies no Spānijas uz Meksiku, bet vēlāk uz ASV. Pēc Spānijas—ASV kara atgriezies Kubā. 1901. gadā nodibinājis laikrakstu *El Mundo*, vēlāk sadarbojies ar laikrakstiem *La Lucha* (1905), *El Heraldo de Cuba* (1913), *La Nación* (1916). Iecelts par Kubas sūtni Meksikā. 1913. gada Meksikas revolūcijas laikā atbalstījis gāzto prezidentu Fransisko Madero, sarakstījis vairākas reportāžas par notikumiem Meksikā.

1933. gadā, kad toreizējā Kubas prezidenta Herardo Mačado neveiksmīgās politikas rezultātā sākas plaši streiki un nemieri, pēc politiķu apaļā galda lēmuma kļuvis par Kubas ārlietu ministru. 1934. gada 18. janvārī sešas stundas izpildījis Kubas prezidenta pienākumus. Pēc tam ticis iecelts par Kubas sūtni ASV, kur 1934. gada 29. maijā parakstījis līgumu ar ASV, kas noregulējis abu valstu attiecības un atcēlis Kubu diskriminējošo Plata labojumu.

Bijis pazīstams arī kā šahists, daudzu Kubas un Meksikas šaha čempionātu dalībnieks. 1900. gadā piedalījies Parīzes starptautiskajā šaha turnīrā, kurā ieņēmis 15. vietu (uzvarējis Emanuels Laskers).

Sarakstījis vairāk nekā piecpadsmit grāmatas par vēsturiskām, politiskām un šaha tēmām.

Atsauces
--------

1. ↑  Manuel Márquez Sterling[novecojusi saite]
2. ↑  Paris 1900

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
**Andris Abiļevs** (dzimis 1955. gada 2. aprīlī Kazahijā) ir Latvijas grafiķis, grafiķa un iespiedēja Māra Abiļeva brālis.

Biogrāfija
----------

Andris Abiļevs dzimis 1955. gada 2. aprīlī Kazahijā, Arikbalikas rajona Akčokas ciemā, izsūtīto ģimenē, kas Latvijā atgriezās 1968. gadā.. Mācījies un beidzis Rīgas 17. profesionāli tehnisko mākslas vidusskolu (1973), Latvijas Mākslas akadēmijas Mākslinieciskās konstruēšanās vakara kursus (1983) ar diplomdarbu "Grafiskās struktūras latviešu mākslā", vadītājs A. Ņikitins. No 1987. gada Mākslinieku Savienības biedrs. Strādājis kā litogrāfijas meistars Mākslas fonda Eksperimentālā estampa darbnīcā (1976 — 1991).

Mākslinieciskā darbība
----------------------

Darbojas stājgrafikā, kur galvenokārt pievērsies ofortam, daudz strādājis akvatintā. 1980. gadu beigās ieinteresējies par tēlniecību, izmantojis Ēģiptes tēlniecības formu stilizācijas paņēmienu.

### Izstādes

Mākslinieks izstādēs piedalās no 1978. gada. Nozīmīgākās personālizstādes noritējušas Rīgā (1986. gadā kopā ar brāli Māri Abiļevu), Kopenhāgenā (1992. gadā kopā ar V. Daņiļenko.

Izmantotā literatūra
--------------------

* Red. Vilsons, A. *Māksla un arhitektūra biogrāfijās*. Rīga: Latvijas enciklopēdija, 1995. 239 lpp.

Atsauces
--------

1. ↑  «www.vipi.lv». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2009. gada 29. jūnijā. Skatīts: 2011. gada 15. jūlijā.
2. ↑  www.makslinieki.lv
3. ↑  Red. Vilsons, A. *Māksla un arhitektūra biogrāfijās*. Rīga: Latvijas enciklopēdija, 1995. 239 lpp.10.lpp.

Ārējās saites
-------------

* Mākslinieka privātā mājaslapa
* Atsauksmes par mākslinieku
**Sandagdorja Handsurena** (angļu: *Sandagdorj Handsuren*; dzimusi 1940. gada 5. maijā) ir Mongolijas starptautiskā meistare šahā (1972), Mongolijas sieviešu šaha čempione (1968).

Biogrāfija
----------

No 1960. gadu sākuma līdz 1970. gadu sākumam bijusi viena no vadošajām Monoglijas šahistēm. 1968. gadā uzvarējusi Mongolijas sieviešu šaha čempionātā. Piedalījusies 1961. gada pretendentu turnīrā šahā sievietēm Vrņačka Baņā, kurā ierindojusies 17. vietā (uzvarēja Nona Gaprindašvili). Divas reizes pārstāvējusi Mongoliju sieviešu šaha olimpiādēs (1963, 1972).

Par panākumiem turnīros FIDE 1972. gadā viņai piešķīra starptautiskās meistares (WIM) nosaukumu.

Atsauces
--------

1. ↑  «1961 Candidates Tournament : World Chess Championship (women)». *www.mark-weeks.com*.
2. ↑  Wojciech Bartelski. «OlimpBase :: Women's Chess Olympiads :: Sandagdorj Handsuren». *www.olimpbase.org*.

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
**Divžauņu apakšklase** jeb **divžauņi** (*Coleoidea*) ir galvkāju klases (*Cephalopoda*) apakšklase, kas apvieno visus mīkstā ķermeņa galvkājus. Pretēji otra galvkāju apakšklase — nautilu apakšklase (*Nautiloidea*) apvieno galvkājus, kuru ķermeņi ir noslēpti čaulā. Divžauņiem toties ir iekšējs kauls jeb čaula, kas formē un atbalsta to ķermeņus. Dažas sugas ir zaudējušas iekšējo čaulu pilnībā, bet dažām to ir nomainījusi skrimšļaudu struktūra.

Divžauņu apakšklases galvkājiem ir raksturīgas divžaunu sirdis. Žaunu pārim atbilst sirds priekškambaru pāris. Priekškambari sūknē asinis cauri žaunu kapilāriem, pēc tam asinsrites sirds ar skābekli piesātinātās asinis sūknē pa visu ķermeni.

Taustekļi
---------

Divžauņus iedala grupās atkarībā no to taustekļu skaita. Izmirušajiem senajiem divžauņiem (*Belemnoidea*) iespējams bija 10 vienāda garuma taustekļi. Mūsdienu divžauņiem (*Neocoleoidea*) viens taustekļu pāris ir vai nu zaudēts, vai izmainījies. Desmitkājveidīgajiem (*Decapodiformes*) ceturtais taustekļu pāris ir kļuvis ļoti garš, ar piesūcekņiem to kubveida galos. Astoņkājveidīgajiem (*Octopodiformes*) ir mainījies otrais taustekļu pāris: vampīrkalmāriem tas ir kļuvis ievērojami īsāks, un tiek izmantots tikai kā maņu orgāns, bet astoņkājiem šis taustekļu pāris ir izzudis pilnībā.

Sistemātika
-----------

* **Divžauņu apakšklase** (*Coleoidea*)
	+ kohorta Mūsdienu divžauņi (*Neocoleoidea*)
		- virskārta Astoņkājveidīgie (*Octopodiformes*)
			* kārta Astoņkāji (*Octopoda*)
			* kārta Vampīrkalmāri (*Vampyromorphida*)
			* dzimta †*Trachyteuthididae* (*incertae sedis*)
		- virskārta Desmitkājveidīgie (*Decapodiformes*)
			* kārta Kalmāri (*Teuthida*)
			* kārta Sēpijas (*Sepiida*)
			* kārta Spīrulas (*Spirulida*)
			* kārta Strupastes kalmāri (*Sepiolida*)
			* kārta †*Boletzkyida*
	+ kohorta †Senie divžauņi (*Belemnoidea*)
		- kārta †*Aulacocerida*
		- kārta †*Belemnitida*
		- kārta †*Hematitida*
		- kārta †*Phragmoteuthida*
	+ dzimta †*Ostenoteuthidae* (*incertae sedis*)

Atsauces
--------

1. ↑  Marion Nixon and J.Z. Young. (2003). The brains and lives of cephalopods. New York: Oxford University Press. ISBN 0-19-852761-6.
2. ↑  Nervous control of the heartbeat in octopus

Ārējās saites
-------------

* Coleoidea Archived 2021. gada 8. martā, *Wayback Machine* vietnē.
**Džeids Vills** (angļu: *Jayde Will*, dzimis 1978. gada 1. aprīlī ASV) ir amerikāņu tulkotājs, kas tulko Baltijas valstu literatūru angļu valodā.

Biogrāfija
----------

Dž. Vills uzaudzis ASV, 90. gados nokļuvis Baltijas valstīs studiju apmaiņas programmā. Studējis Viļņas Universitātē, ieguvis maģistra grādu somugru valodniecībā Tartu Universtātē. Strādājis par žurnālistu un tulkotāju Viļņā. 

Kopš 2014. gada tulko no latviešu valodas. Kopš 2016. gada strādā par literāro aģentu un tulkotāju sadarbībā ar platformu "Latvian Literature". Viņa tulkojumi no igauņu, latviešu un lietuviešu valodas publicēti žurnālos "Poetry Review", "Trafika" un "Mantis", kā arī antoloģijās "The Dedalus Book of Lithuanian Literature" un "Best European Fiction".

Tulkojumi no latviešu valodas
-----------------------------

* Daina Tabūna. *The Secret Box*. Birmingham: The Emma Press, 2017.
* Inga Pizāne. *Having Never Met*. A Midsummer Night's Press, 2018.
* Krišjānis Zeļģis. *Beasts*. Parthian Books, 2018.
* Eduards Aivars. *Phenomena*. Parthian Books, 2018.
* Artis Ostups. *Gestures*. Ugly Duckling Press, 2018.

Atsauces
--------

1. ↑  Džeids Vills: Introverto latviešu rakstnieku akcija ir ģeniāla!. 2018, 20. marts.
2. ↑  Contributors - Jayde Will. Words Without Borders.
**Johans VI Ambundi** (vācu: *Johannes Ambundi von Schwan*, latīņu: *Iohannes Habundus*, saukts arī par *Abundi, Ambundij, Habundi, Habindi, Habendi*, miris 1424. gada 16. jūnijā) vai **Jānis Habunds** bija Rīgas desmitais virsbīskaps.

Dzīvesgājums
------------

Dzimis 1384. gadā. 1391. gadā studēja tieslietas Prāgas Kārļa universitātē un ieguva ļoti labu izglītību. 1412. gadā darbojās Nirnbergā, piedalījās daudzās diplomātiskās misijās. 1416. gadā ievēlēts par Kūras (*Chur*) bīskapu Šveicē.

1418. gadā pēc Vācijas impērijas ķeizara Zigismunda ieteikuma pāvests viņu apstiprināja par Rīgas arhibīskapu un caur Lībeku viņš devās jūras ceļojumā uz savu jauno rezidences vietu. 1418. gada 13.oktobrī piedalījās Vācu ordeņa sarunās ar Polijas karali Jagaili. 1419. gadā arhibīskaps Ambundi panāca Livonijas konfederācijas landtāgu regulāru sasaukšanu Valkā. 1423. gadā viņš panāca, ka tika atcelta pāvesta Bonifācija IX bulla par Rīgas baznīcas inkorporāciju Livonijas ordenī. Ordeņa brāļi sūdzējušies, ka jaunais virsbīskaps esot skops vīrs ar cietu raksturu. Miris 1424. gada 16. jūnijā.

Dokumenti
---------

>  Rusova hronika:  
> 
> 
> 
> 
> 
> > 
> > "Zīverts Landers no Španheimas, 32. Vācu ordeņa mestris, valdīja pēc Ditriķa Tirka un veda pastāvīgus kaŗus ar leišiem. Viņa laikā bija arī lieli strīdi starp Rēveles pilsētu un mūķieņu klosteri, šo strīdu mestris izbeidza 1422.gadā. Rīgas virsbiskapiju tajā laikā pārvaldīja agrākais Kurzemes biskaps **Jānis Habunds**, 10. virsbiskaps pēc skaita".
> > 
> > 
> > 
> 
> 
>

Skatīt arī
----------

* Rīgas arhibīskapi

| Politiskie un sabiedriskie amati un pozīcijas |
| --- |
| Reliģiskie amati un pozīcijas |
| Priekštecis: **Hartmans II, Verdenbergas-Sarganas grāfs**  |  **Kūras bīskaps** 1416—1417 | Pēctecis: **Johans IV Naso**  |
| Priekštecis: **Johans V fon Vallenrods**  |  **Rīgas arhibīskaps** 1418—1424† | Pēctecis: **Hennings Šarpenbergs**  |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 284753178
* GND: 13412474X
* HDS: 012474

 |

 |
Šis raksts ir par Rīgas juristu un vēsturnieku. Par citām jēdziena **Johans Kristofs Švarcs** nozīmēm skatīt nozīmju atdalīšanas lapu.

**Johans Kristofs Švarcs** (vācu: *Johann Christoph Schwartz*, 1722—1804) bija vācbaltiešu jurists un vēsturnieks. Rīgas birģermeistars (1782—1787). Publicējis pētījumus par senajām Rīgas pilsētas tiesībām.

Dzīvesgājums
------------

Dzimis 1722. gada 19. janvārī Rīgā birģermeistara Ādama Hinriha Švarca (1678—1762) un viņa sievas Annas Helēnas, dzimušas Gnospeliusas, ģimenē. Mācījās Rīgas domskolā, studēja tieslietas Leipcigas universitātē (1741—1745). 
Pēc atgriešanās dzimtenē bija Rīgas rātes ierēdnis (1745—1757), Rīgas pilsētas pilnvarotais Pēterburgā (1757—1760).

1761. gadā viņu ievēlēja par Rīgas rātskungu, 1765. gadā par sindiku. Strādāja "Lielajā likumu komisijā" Maskavā (1767), vēlāk Pēterburgā (1768—1772), kur aizstāvēja Baltijas provinču privilēģijas. 

1782. gadā ievēlēts par Rīgas birģermeistaru. Kad ķeizariene Katrīna II 1785. gadā ieviesa jaunus pilsētu pašvaldību noteikumus, kopā ar Rīgas rāti 1787. gadā nolika savas pilnvaras un nodevās sabiedriskajam un zinātniskajam darbam. Apstrādādams Rīgas rātes arhīva dokumentus, rakstu krājumā *Nordische Miscellaneen* 1791. gadā anonīmi publicēja pētījumu par senās Livonijas dokumentiem.
1785. gadā viņu uzņēma Rīgas ložā "Astreja", kur viņš pildīja tās sekretāra pienākumus (1791). 1795. gadā sacerēja un 1798. gadā iespieda polemisku brošūru pret bijušā Rīgas Domskolas rektora Snella Jēnā iespiesto Baltijas provinču aprakstu. Pēc Kurzemes un Zemgales hercogistes pievienošanas Krievijas impērijai 1799. gadā izdeva apcerējumu *Vollständige Bibliothek* par Kurzemes un Piltenes valstiskajiem dokumentiem. 
1803. gadā atjaunotā Tērbatas Universitāte viņam piešķīra goda doktora (*Dr. phil. h. c. d.*) nosaukumu.

Miris 1804. gada 7. novembrī Rīgā.

Darbi
-----

* *Versuch einer Geschichte der Rigischen Stadtrechte*. Gadebusch's Versuche in der livländischen Geschichtskunde II St. 3 (1785)
* *Einige diplomatische Bemerkungen aus den liefländischen Urkunden gezogen*. Nordische Miscellaneen. St. 27 und 28, Riga: 1791.
* *Versuch einer Geschichte der liefländischen Ritter- und Landrechte*. Riga: 1794.
* *Einige Bemerkungen über M. Carl Philip Michael Snell's Stadtpfarrers zu Butzbach im Hessen-Darmstaedtschen (vormals Rectors in Riga) Beschreibung der rußischen Provinzen an der Ostsee; als eine Beilage oder ein Anhang dazu*. Göttingen: 1798.
* *Vollständige Bibliothek kurländischer und piltenscher Staatsschriften, nach der Zeitfolge aufgestellt*. Mitau: 1799. Piltene

Atsauces
--------

1. ↑  *Latviešu konversācijas vārdnīca*. XXI. sējums. Rīga : Anša Gulbja izdevniecība. 41 958 - 41 961. sleja.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 29938064
* ISNI: 0000 0000 0725 9120
* GND: 103143629

 |

 |
Timana-Pečoru naftas un gāzes baseina satelītattēls.
Naftas izeja pie Čutas upes.
**Timana-Pečoru naftas un gāzes baseins** ir teritorija Pečoras zemienē starp Ziemeļurāliem, Timana skraustu un Pečoras jūru, kurā atrodas bagātīgas naftas un gāzes atradnes. Šajā teritorijā atrodas Komi republika, Ņencu autonomais apvidus un piegulošā Pečoras jūras akvatorija. Baseina platība sastāda ap 600 tūkst. km² (sauszemes daļā 350 tūkst. km²). Iegulas atrodas silūra, devona, karbona, perma un triasa nogulumos Timana-Pečoru plātnē starp Timana skraustu un Urāliem. Baseins iekļauj sevī Ižmas-Pečoru, Pečoru-Kolvinas, Horeiveras-Morejuskas un Ziemeļpriekšurālu naftas un gāzes apgabalus, kā arī Uhtas-Ižemas naftas un gāzes rajonu. Baseinā ir zināms virs 60 atradnēm. Lielākās atradnes ir Jaregas, Augšomrinas, Pašņinskas, Lajavožas, Usinskas, Vuktilas, Intinskas, Dienvidšapkinskas, Harjaginskas, Varandeiskas un Sarembojas atradnes. Izpētes un izstrādes centri atrodas Uhtā, Arhangeļskā un Narjanmarā.

Vēsture
-------

1762. gadā (pēc citiem datiem 1745. gadā) pie Uhtas upes tika konstatētas pirmās naftas atradnes. Rūpnieks Fjodors Prjadunovs dibināja pirmo primitīvo naftas pārstrādes rūpnīcu. Izpētes urbšanas darbi sākās no 1890. gada. Izpēte atsākās 1918. gadā. 1930. gadā tur tika atklāta pirmā vieglās naftas (Čibjuskas) atradne, bet 1932. gadā smagās naftas (Jaregas) atradne. Līdz 1980. gadam Timana-Pečoru naftas un gāzes baseinā tika iegūts 25 mlj. tonnu naftas un 22 mlj. m³ gāzes. Līdz 1987. gadam tika atklāts virs 75 naftas un gāzes atradnēm (virs 230 iegulām).

Krājumi
-------

Resursi sastāda ap 2,4 mljrd. tonnu, no kuriem 60% attiecas uz naftu. Trešdaļa resursu atrodas Komi teritorijā, bet pārējās divas trešdaļas Ņencu autonomajā apvidū. Iegulu dziļums sastāda no 800 m līdz 3 km. Pašlaik izstrādātas tiek vairāk, kā 200 atradnes. Pašas bagātākās ir Pečoru-Kolvinas (44%), Horeiveras (20%) un Ižmas-Pečoru (11%) atradnes. Pašlaik Timana-Pečoru naftas un gāzes baseinā ir zināms virs 180 atradnēm, no kurām 136 naftas, 2 naftas un gāzes, 13 naftas un gāzes kondensāta, 16 gāzes kondensāta un 16 gāzes atradnes. Nafta ir maz sveķaina un ar mazu vai vidēju sēra saturu (blīvums: 0,826-0,885 g/cm³; parafīni no 0,4 līdz 6,6 %). Gāze ir metāna (virs 80%), bagātināta ar smagajiem ogļūdeņražiem (10-17 %), un ar paaugstinātu kondensāta saturu. Gāzes kondensāta atradnēs stabila kondensāta izeja ir no 50 līdz 500 cm³ uz 1 m³.

Atsauces
--------

1. ↑  *Latvijas padomju enciklopēdija*. 9. sējums. Rīga : Galvenā enciklopēdiju redakcija. 647. lpp.
Džeroms Iginla kā Kalgari "Flames" kapteinis ar "C" burtu uz hokeja formas
Katrā hokeja komandā ir **kapteinis**. Uz to norāda burts *C* (vai *K*) uz viņa spēlētāja krekla. Pēc IIHF un NHL noteikumiem kapteinis ir vienīgais spēlētājs, kurš drīkst runāt ar tiesnešiem. Ja viņa nav uz laukuma, to var darīt arī kāds no kapteiņa palīgiem. Jau ilgāku laiku pastāv noteikums, ka kapteiņa pienākumus nevar pildīt vārtsargs, jo, lai viņam būtu iespēja aprunāties ar tiesnešiem, ir vajadzīgs daudz laika. Pēdējas vārtsargs - komandas kapteinis bija Bils Dērnans, kurš Monreālas "Canadiens" kapteinis 1947.-1948. sezonā.

Komandas kapteini parasti izvēlas komandas vadība, bet daudzās komandās par to notiek spēlētāju balsošana. Kapteiņa pienākumos ietilpst arī komandas morālā sagatavošana spēlei, viņam ir arī jāpiedalās lielākajā daļā komandas publisko pasākumu. 

2007. gadā par visu laiku jaunāko kapteini NHL vēsturē kļuva Sidnijs Krosbijs. Tobrīd viņam bija tikai 19 gadu. Parasti par kapteiņiem izvēlas veterānus, kam ir salīdzinoši liela pieredze. 

Visilgāk NHL vēsturē kapteiņa pienākumus ir pildījis Stīvs Aizermens. Viņš bija Detroitas "Red Wings" kapteinis 20 sezonas - no 1986. līdz 2006. gadam.

Vienīgais latvietis, kurš ir bijis kādas NHL komandas kapteinis, ir Sergejs Žoltoks. Viņš bija Minesotas "Wild" komandas kapteinis 2003. gada janvārī. Pašlaik Herberts Vasiļjevs pilda kapteiņa pienākumus DEL līgas klubā Krēfeldes "Pinguine". Arī gandrīz visos Latvijas hokeja līgas klubos kapteiņa pienākumus pilda latvieši.

  



| Spēlētāju pozīcijas uz ledus laukuma |
| --- |
| **Uzbrucēji:** |  | Kreisās malas uzbrucējs | Centrs | Labās malas uzbrucējs |
| **Aizsargi:** | Kreisās malas aizsargs | Labās malas aizsargs |
| **Vārtsargs:** | Vārtsargs |
| Spēka uzbrucējs | Policists | Kapteinis | Galvenais treneris | Galvenais tiesnesis un līnijtiesneši |
Šis raksts ir par zīmi. Par citām jēdziena **Tilde** nozīmēm skatīt nozīmju atdalīšanas lapu.
**Tilde** var būt vai nu tehniska rakstu zīme (~), vai arī diakritiska zīme (◌̃), ko izmanto vairākās valodās. Tās bezatstarpju rakstzīmes HTML ievade ir `&#x303;`.

Diakritiskas zīmes lomā, nosaukumi, kas uz to tiek attiecināti var būt pretrunīgi, piemēram, lietuviešu kāpjošā zilbes intonācija, kas tiek apzīmēta ar tildi, bieži tiek saukta par "cirkumfleksu", kaut arī apzīmējums "cirkumflekss" vairumā valodu tiek attiecināts uz pavisam citu diakritisko zīmi (^), dažkārt sauktu par "jumtiņu", piemēram, ⟨â⟩.

Tehnisks pielietojums
---------------------

Dažādās valodās, to skaitā latviešu, tildi izmanto ar nozīmi "apmēram", piemēram, ~30, kas nozīmē "apmēram 30".[*nepieciešama atsauce*]

Tilde kā diakritiska zīme
-------------------------

Zemāk uzskaitīti daži no tildes pielietojuma veidiem diakritiskas zīmes lomā.

### IPA

Starptautiskajā fonētiskajā alfabētā (tāpat kā, piemēram, portugāļu un gvaranu valodu ortogrāfijā) tildi izmanto nazalizācijas norādīšanai.

### Lietuviešu intonācija

Tilde tiek izmantota lietuviešu valodas kāpjošās zilbes intonācijas apzīmēšanai.

### Latviešu intonācija

Latviešu valodā pieņemts izmantot tildi stieptas intonācijas norādīšanai, iespējams, lietuviešu valodas terminoloģijas iespaidā (kur kāpjošu intonāciju apzīmē ar tildi un sauc to par "cirkumfleksu") tilde latviski dažkārt tiek saukta par cirkumfleksu, kaut arī cirkumflekss ir pavisam cita diakritiskā zīme – (^).

### Igauņu valoda

|  |  |
| --- | --- |
|  | 
Igauņu ⟨õ⟩ izruna

 |
| 

---

*Palīdzība, ja ir problēmas šī faila atskaņošanā.* |

Igauņu valoda izmanto burtu ⟨o⟩ ar tildi – ⟨õ⟩, lai apzīmētu nenoapaļotu augsti vidēja mēles pacēluma pakaļējās rindas patskani (IPA: [ɤ]), transkribējot igauņu īpašvārdus krievu kirilicas alfabētā, šai skaņai tiek piešķirta krievu "cietā ⟨i⟩" (IPA: [ɨ]) vērtība, kaut arī tie nav identiski. Dienvidaustrumigaunijas veriešu dialektā ir atsevišķas fonēmas gan [ɤ] – ⟨õ⟩, gan [ɨ] – ⟨y⟩.

### Spāņu valoda

Spāņu valoda (un citas reģionālas valodas, kas ietekmējušās no tās ortogrāfijas) izmanto ⟨ñ⟩, lai apzīmētu palatālu nazālu līdzskani – skaņu, kas atbilst latviešu ⟨ņ⟩.

Atsauces
--------

1. ↑  Latviešu literārās valodas vārdnīca. 1.–8. Rīga, Zinātne, 1972.–1996."Diakritiska zīme, tehniska rakstu zīme (~).",  (zīme)
2. 1 2  «Akadēmiskā terminu datubāze AkadTerm – tilde». Tildi, ar ko apzīmē intonāciju, sauc par cirkumfleksu. (Valodniecības pamatterminu skaidrojošā vārdnīca. — R. 2007)
3. ↑  Olga Masļanska, Aina Rubīna. *Valsts valoda - Курс лекций латышского языка*. Rīga, 1992. 11. lpp. В латышском языке имеется слоговая интонация, которая может быть протяжной (~), прерывистой (^) и нисходящей (\). В некоторых случаях интонация имеет смыслоразличительное значение, например: за~ле ("зал"), за^ле ("трава"), za\les ("лекарство")
**Sibīrijas brūnais lācis** (*Ursus arctos collaris*) ir lāču dzimtas (*Ursidae*) viena no brūno lāču (*Ursus arctos*) pasugām. Tas dzīvo lielākajā daļā Sibīrijas, Mongolijas ziemeļos un Kazahstānas austrumos.

Izskats
-------

Sibīrijas brūnais lācis pēc lieluma ierindojas starp Eirāzijas brūno lāci un Kamčatkas brūno lāci. Tas ir masīvāks par Eirāzijas brūno lāci, lielāku galvaskausu, bet mazāks par Kamčatkas brūno lāci. Ķermeņa garums 120 — 210 cm, svars 135 — 250 kg, lielākie sver līdz 360 kg. Tie ir apmēram grizli lāču augumā. To kažoks ir viskrāšņākais no visiem brūnajiem lāčiem. Matojums ir garš un mīksts. Krāsa variē no tumši brūnas līdz gaiši pelēkbrūnai. Kājas parasti ir tumšākas kā pārējais kažoks. Daži īpatņi ir dzeltenbrūni vai kanēļkrāsā, vai melni. Nagi ir tumši brūni vai melni, līki un gari, apmēram 85 mm.

Ieradumi
--------

Sibīrjas brūnais lācis ir labs peldētājs un skrējējs. Tie ir agresīvi, gan tēviņi, gan mātītes, un to raksturs ir līdzīgs Amerikas grizlilāčiem. Sibīrijas brūnie lāči ir ļoti spēcīgi, un pat, ja tas ir vieglāks par Sibīrijas tīģeri, tas cīņā nepaliek zaudētājos.

Atsauces
--------

1. 1 2  Brown Bear Hunting in Russia
2. ↑  Siberian brown bear (mammal) — Britannica Online Encyclopedia
3. ↑  «Interspecies Conflict: siberian tigress vs siberian brown bear sow, siberian tiger, animals in the world». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2008. gada 1. augustā. Skatīts: 2009. gada 2. augustā.

Ārējās saites
-------------

* Sibīrijas brūnā lāča foto
**Ādolfs Zaics** (vācu: *Adolf Seitz*; 1898. gada 14. februāris Meitingena — 1970. gada 6. aprīlis Šveice) bija Vācijas šahists.

Biogrāfija
----------

1920. un 1930. gados aktīvi piedalījies šaha turnīros. Vairākos no šiem turnīriem ierindojies laureātu skaitā. 1920. gadā bijis otrais Kenterberijas šaha turnīrā. 1922. gadā dalījis 2.-3. vietu Londonas atklātajā šaha čempionātā. 1925. gadā bijis trešais Boloņas šaha turnīrā. 1926. gadā bijis trešais tradicionālajā Hastingsas (Anglija) šaha turnīrā. 1934. gadā dalījis 3.-4. vietu Skārboro (Anglija) šaha turnīrā. 1933. gadā piedalījies Vācijas šaha čempionātā, kurā dalījis 11.-12. vietu, bet bijis vienīgais turnīra dalībnieks, kas uzvarējis turnīra uzvarētāju Jefimu Bogoļubovu.

Sākoties Otrajam pasaules karam atradies Buenosairesā, kur notikusi 8. šaha olimpiāde. Līdzīgi kā daudzi citi šahisti nolēmis neatgriezties kara pārņemtajā Eiropā un palicis Argentīnā, kur uzturējies līdz 1955. gadam. Pēc atgriešanās Eiropā līdz mūža beigām dzīvojis Šveicē un Rietumvācijā.

Atsauces
--------

1. ↑  Hastings 1926
2. ↑  26. Deutsche Schacheinzelmeisterschaft 1933 in Bad Pyrmont

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 280186595
* ISNI: 0000 0003 8728 2284

 |

 |
Šis raksts ir par ķīmiju. Par citām jēdziena **PH** nozīmēm skatīt nozīmju atdalīšanas lapu.
Ar pH indikatoru iekrāsoti šķīdumi ar dažādu ūdeņraža jonu koncentrāciju (no pH = 1 līdz pH = 10)
**pH** ir skaitlis, kas raksturo ūdeņraža jonu koncentrāciju šķīdumā. pH ir ūdeņraža jonu aktivitātes negatīvais decimāllogaritms, kas raksturo skābumu un bāziskumu.

**pH=−log10aH+**
Mazām koncentrācijām aktivitāte maz atšķiras no koncentrācijas, tāpēc aktivitātes vietā tur mēdz lietot koncentrāciju. Iespējamās pH vērtības nosaka iespējamās ūdeņraža jonu koncentrācijas. Ūdens šķīdumos pH var mainīties no 0 līdz +14. Ļoti stipru skābju un sārmu šķīdumiem (ar aktivitāti lielāku par 1), pH var būt arī negatīvs vai lielāks par 14. Neūdens vidē iespējamas arī lielākas pH vērtības, jo citiem polārajiem šķīdinātājiem var būt mazākas disociācijas konstantes.

Pilnīgi tīram ūdenim pH ir 7 un tas ir neitrāls. pH zem 7 nozīmē, ka vide ir skāba, virs 7 — sārmaina.

pH noteikšana
-------------

Atšķaidītiem stipru skābju un bāzu šķīdumiem pH var aptuveni aprēķināt, ja zināma koncentrācija.

**pH=−lg([H+])**,
kur [H+] ir ūdeņraža jonu koncentrācija. Stiprām skābēm (vienvērtīgajām) tā ir proporcionāla vielas koncentrācijai (jo stiprās skābes gandrīz pilnībā disociē jonos). Stiprām bāzēm, kas disociē, veidojot hidroksiljonus, attiecīgo H+ jonu koncentrāciju var noteikt:

**[H]=10^(1/(7+lg([OH−])))**, jeb vienkāršāk
**pH=14−lg([OH−])**

pH mērīšana
-----------

Šķīdumiem ar nezināmu sastāvu pH var aptuveni noteikt ar pH indikatoriem (organiskas krāsvielas, kas maina krāsu atkarībā no vides pH), vai arī precīzi izmērīt ar ūdeņraža jonu selektīvu elektrodu (elektrods, kura potenciāls ir atkarīgs no ūdeņraža jonu koncentrācijas). Visbiežāk lieto tā saucamo stikla elektrodu. Potenciālu mēra pret standartelektrodu (elektrods ar nemainīgu potenciālu). Kā standartelektrodu parasti izmanto sudraba—sudraba hlorīda elektrodu, retāk — kalomela elektrodu. pH iespējams izmērīt arī, lietojot jonjutīgā lauktranzistora sensoru — ar to pH iespējams noteikt arī želejveida vidē.

Iekārtu, kas paredzēta pH mērīšanai, sauc par pH-metru. pH-metrs ir voltmetrs ar sevišķi lielu ieejas pretestību, kas savienots ar elektrodu sistēmu. Mūsdienās sistēmu no atsevišķiem elektrodiem izmanto reti, vairāk lieto tā saucamos kombinētos elektrodus — elektrodus, kur vienā korpusā iebūvēts gan stikla elektrods, gan standartelektrods, gan arī temperatūras sensors (pH ir lielums, kas stipri atkarīgs no temperatūras, tādēļ precīzai mērīšanai nepieciešama termokompensācija). Lai panāktu iespējami lielu precizitāti, pH-metrs jākalibrē ar speciāliem buferšķīdumiem — šķīdumiem ar zināmu, stabilu pH.

Skatīt arī
----------

* pH indikatori — organiskas krāsvielas pH noteikšanai
**Barkava** ir ciems Madonas novada austrumos, Barkavas pagasta centrs. Cauri Barkavai iet reģionālais autoceļš Madona—Varakļāni (P84). Attālums līdz Madonai — 30 km, līdz Rīgai — 186 km.

Barkava atrodas Austrumlatvijas zemienes Lubāna līdzenumā, mazāk kā 10 km attālumā no Lubāna ezera rietumu krasta. Apvidus reljefs izteikti līdzens.

Barkavas centrā atrodas Svētā Staņislava Romas katoļu baznīca (celta 1882. gadā koka baznīcas vietā, prāvests — Viktors Petrovskis), Barkavas centra kapsēta un piemineklis kritušajiem padomju karavīriem. Barkavā atrodas arī Barkavas pagasta pārvalde, Barkavas pamatskola, Jēkabpils Agrobiznesa koledža Barkavas struktūrvienībā (tās dienesta viesnīcā iespējams pārnakšņot arī tūristiem), kultūras nams, pasta nodaļa, degvielas uzpildes stacija un bibliotēka.

Barkava ir viena no tām Latvijas vietām, kas visvairāk cietušas no Sosnovska latvāņu invāzijas.

Vēsture
-------

Barkavas nosaukums radies no Barkavas muižas īpašnieka uzvārda *Borch* un vācu valodas vārda *Hof*. Barkavas muiža atradās pāris kilometrus uz dienvidiem no pašreizējās Barkavas (šobrīd ciems Muiža) un tika nodedzināta 1905. gada nemieros. Barkavas pagasts pastāv jau kopš 19. gadsimta. 1933. gadā Barkavai tika piešķirts biezi apdzīvotas vietas statuss. Otrā pasaules kara beigās Barkavas apkārtnē notika sīvas kaujas. Mūsdienu izskatā Barkava veidojusies padomju laikā, kad tā bija padomju saimniecības "Barkava" un Barkavas ciema centrs. Pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas — Barkavas pagasta centrs Madonas rajonā.

Iedzīvotāji
-----------

### Iedzīvotāju skaita izmaiņas

Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.

Iedzīvotāju skaita izmaiņas| 

| Gads | Iedz. | ±% |
| --- | --- | --- |
| 1970 | 309 | —     |
| 1979 | 808 | +161.5% |

 | 

| Gads | Iedz. | ±% |
| --- | --- | --- |
| 1989 | 956 | +18.3% |
| 2000 | 908 | −5.0% |

 | 

| Gads | Iedz. | ±% |
| --- | --- | --- |
| 2011 | 774 | −14.8% |
| 2021 | 697 | −9.9% |

 |
|  |

Attēlu galerija
---------------

* Sv. Staņislava katoļu baznīcaSv. Staņislava katoļu baznīca
* Barkavas arodvidusskolaBarkavas arodvidusskola
* Graudu maltuveGraudu maltuve
* Barkavas pamatskolaBarkavas pamatskola

### Barkavas panorāma

Barkava no Bozēnu puses

Atsauces
--------

1. ↑  «Vietvārdu datubāze: Informācija par Barkavu». *Latvijas Ģeotelpiskās informācijas aģentūra*.
2. ↑  Ilze Vabole. «Visplašākā latvāņa izplatība - Barkavas, Vaives un Pilskalnes pagastos». AgroPols, 2010. gada 12. martā. Skatīts: 2010. gada 31. maijā.
3. ↑  LETA. «Latvāņi izplatījušies 98 Latvijas pilsētās un novados». Apollo, 2010. gada 12. martā. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2010. gada 15. martā. Skatīts: 2010. gada 31. maijā.
4. ↑  OSP
***PHPDoc*** ir PHP dokumentēšanas formāls standarts, *Javadoc* adaptācija. Tas nosaka, kā jāveido komentāri programmu kodā. *PHPDoc* ļauj ārējiem dokumentācijas ģeneratoriem, piemēram, *phpDocumentor*, izveidot programmatūras koda dokumentāciju. Tāpat šadi koda komentāri palīdz dažām integrētām izstrādes vidēm, piemēram, *Zend Studio*, *NetBeans*, *Aptana Studio*, interpretēt mainīgo tipus un citas neviennozīmības tādā vāji tipizētā programmēšanas valodā, kāda ir PHP.

*PHPDoc* ļauj dokumentēt gan objektorientēto gan procedurālo kodu.

*PHPDoc* sastāv no komentāru blokiem, sauktiem par *DocBlock*. Tas ir paplašināts C++ stila PHP komentārs, kas sākas ar "/\*\*" un beidzas ar "\*/". Katras rindas sākumā jābūt "\*". Rindas blokā, kuras nesākas ar "\*", tiek ignorētas. *DocBlock* jāatrodas tieši pirms elementa, kuru tas dokumentē. 

Funkcijas "foo()" dokumentēšanas piemērs:

```
/\*\*
 \* This is a DocBlock comment
 \*/
function foo()
{
}

```

Blokā var atrasties īpašas atzīmes, kas sākas ar "@" simbolu. Tie informē dokumentēšanas programmu, jā jāparāda informāciju un modificē dokumentācijas izskatu, kā arī ļauj definēt mainīgo tipus (tā kā PHP ir netipizēta valoda). 

Atsevišķus PHP failus var apvienot vienā paketē, izmanojot `@package` atzīmi.

Ārējās saites
-------------

* *PHPDoc*
**Centrālā statistikas pārvalde** (saīsināti **CSP**) ir tiešās pārvaldes iestāde, kura darbojas Latvijas Republikas Ekonomikas ministrijas pārraudzībā, un ir galvenā valsts statistikas darbu veicēja un koordinatore Latvijā. CSP ir atbildīga par valsts statistikas darba organizāciju un par datu pareizību, kurus ieguvusi, apkopojot no respondentiem saņemto informāciju.

Vēsture
-------

**Latvijas Valsts statistisko pārvaldi** (**VSP**) nodibināja 1919. gada 1. septembrī. Latvijas Pagaidu valdība par pārvaldes pirmo direktoru iecēla Marģeru Skujenieku. Viņa 1912. gadā izdoto darbu "Nacionālais jautājums Latvijā" uzkata par pirmo tolaik sadalītās Latvijas statistikas avotu. No 1921. gada katru gadu iznāca "Latvijas statistiskā gadagrāmata" latviešu un franču valodās. Sakarā ar M. Skujenieka aktīvo darbošanos politikā no 1926. līdz 1937. gadam VSP vadīja direktora vietas izpildītājs Voldemārs Salnais.Pēc Latvijas okupēšanas VSP direktoru M. Skujenieku apcietināja un nošāva, pēdējais statistikas "Mēneša biļetens" iznāca 1940. gada jūlijā.

Vācu okupācijas laikā statistikas datu apkopošanu veica Ostlandes reihskomisariāta iestādes, kas apkopoja savus datus izdevumā "Struktūrziņojums par Ostlandi" (*Strukturbericht über das Ostland*).
Pēc kara beigām 1945. gadā statistikas pārvalde tika iekļauta PSRS statistikas sistēmā, kurā lielākā daļa statistisko datu tika uzskatīti par slepeniem. Pirmais statistisko datu apkopojums, kas nebija tikai dienesta iekšējai lietošanai paredzēts, bija 1957. gadā izdotā "Latvijas PSRS tautas saimniecība" latviešu un krievu valodās.
1987. gadā Latvijas PSR Valsts statistikas pārvaldi pārdēvēja par **Valsts statistikas komiteju** (**VSK**).

Pēc Latvijas neatkarības atgūšanas valsts statistikas sistēma tika reformēta, 1998. gadā VSK pārdēvēja par Centrālo statistikas pārvaldi.

Ārējās saites
-------------

* 20. gadsimta 20.–30. gadu statistika csb.gov.lv 14.08.2015

Atsauces
--------

1. ↑  «2019.gada janvārī izmaksātais atalgojums | Centrālā statistikas pārvalde». *VisasAlgas.com*. Skatīts: 2021-04-09.
2. ↑  Par mums Archived 2017. gada 23. septembrī, *Wayback Machine* vietnē. csb.gov, 2016. gada 8. septembrī
3. ↑  Latvijas statistikas pārvalde kopš 1919 Archived 2017. gada 27. septembrī, *Wayback Machine* vietnē. csb.gov.lv