recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Bensakas rags** (arābu: رأس بن سكة, *Ras ben Sakka*) ir Vidusjūras zemesrags Tunisijas galējos ziemeļos Bizertas vilajetā, 15 km no Bizertas pilsētas.

Zemesrags, kas ir Āfrikas kontinenta tālākais ziemeļu punkts, ir nobeigums lielākajam Anžela ragam (franču: *Cap Angela*, arābu: رأس أنجلة, Ras 'Anjila). Tunisijas valdība izveidojusi Anžela ragā tūrisma objektu un 2014. gadā uzslēja tur pieminekli ar Āfrikas valstu kontūrām.

Raga apkārtne ir akmeņaina un smilšaina. 600 m uz dienvidaustrumiem atrodas Bensakas bāka, uz kuru ved asfaltēts ceļš. Vienu kilometru uz dienvidrietumiem atrodas ciems Hādža Mohameda Benhasena ar nedaudz mazāk nekā 50 mājām. Daži vēsturnieki Bensaku identificēja ar "Skaisto ragu", kas minēts Romas impērijas un Kartāgas līgumos, tomēr šī versija nav populāra.

8,2 kilometrus uz austrumiem no tā atrodas Abjada rags (franču: *Cap Blanc*, arābu: الرأس الأبيض, ar-Raʾs al-Abyaḍ), kurš arī reizēm tiek nosaukts par Āfrikas ziemeļu galu. Tomēr, Abjada raga ziemeļu gals atrodas kilometru uz dienvidiem no Bensakas raga. Daži citi avoti apgalvo, ka Abjada rags esot rags, kas atrodas 950 m uz austrumiem un tikai 30 metrus uz dienvidiem no Bensakas raga. Arī kartēs par Bensakas raga precīzu lokalizāciju starp vairākiem blakus esošiem zemesragiem ir dažādi viedokļi, tā, Google Maps kā *Cap Ras Ben Sikka* un *Ras ben Sakka* norāda tieši šo austrumos esošo zemesragu, vienlaikus norādot kā galējo punktu faktisko Bensakas raga atrašanās vietu.

Galerija
--------

* Piemiņas zīme Anžela ragāPiemiņas zīme Anžela ragā
* Piemiņas zīme Anžela ragāPiemiņas zīme Anžela ragā
* Tunisijas ziemeļdaļa satelīta kartēTunisijas ziemeļdaļa satelīta kartē
* Karte ar zemesragu apzīmējumiemKarte ar zemesragu apzīmējumiem

Atsauces
--------

1. ↑  Бланко (мыс) // Малый энциклопедический словарь Брокгауза и Ефрона : в 4 т. — СПб. 1907—1909.
2. ↑  Chisholm, Hugh, ed. (1911). "Africa". Encyclopædia Britannica. 1 (11th ed.). Cambridge University Press. p. 320.
3. ↑  «ANSAmed: Tunisian Ras Angela declared Africa's northernmost point». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 8. augustā. Skatīts: 2021. gada 12. februārī.
4. ↑  Шифман И. Ш. Карфаген. — СПб.: Издательство Санкт-Петербургского университета, 2006. — С. 155. — 518 с. — 1000 экз. — ISBN 5-288-03714-0.
5. ↑  Ель-Аб'яд // Універсальний словник-енциклопедія Archived 2022. gada 14. janvārī, *Wayback Machine* vietnē.. — 4-те вид. — К. : Тека, 2006.
6. ↑  Google maps

Ārējās saites
-------------
**Uldis Grasis** (dzimis 1939) ir latviešu folkmūziķis.

Dzīvesgājums
------------

Dzimis 1939. gada 21. maijā Rudbāržu Oskara Kalpaka pamatskolas pārziņa Teodora Voldemāra Graša un viņa sievas Elzas, dzimušas Bolšteinas, ģimenē. Jaunākais brālis Austris Grasis un māsa Sarmīte. 1944. gadā kopā ar ģimeni devās bēgļu gaitās uz Vāciju, kur dzīvoja Ingolštates un Šleisheimas DP nometnēs, no 1951. gada Minhenē. Mācījās Ingolštates latviešu skolā un dažādās vācu skolās. 1963. gadā pabeidza mācības Minsteres latviešu ģimnāzijā.

Studēja vēsturi un žurnālistiku Minsteres Vestfāles universitātē, tad strādāja Upsālas Universitātes bibliotēkā Zviedrijā (1964—1970). 1970. gadā pārcēlās uz dzīvi Vācijā, strādāja par fotogrāfu modes žurnālā "Burda", absolvēja Bavārijas Valsts fotoskolu (1974). Kopā ar brāli Austri Grasi spēlēja rokmūzikas grupā "Saules brāļi", vēlāk nodibināja duetu "Brāļi Graši", uzstājās koncertos, ELJA kongresos, 3. Eiropas Latviešu dziesmu svētkos Ķelnē (1973) u.c.
No 1970. gadu vidus uzstājās solo, pats sacerēja un aranžēja tekstus un melodijas, 1978. gadā ieskaņoja autorplati.
1983. gadā kopā ar brāli Austri devās turnejā uz Austrāliju, piedalījās plates "Piltenes prāģeri" un "Brāļi Graši-2" ieskaņošanā, 1990. gados vairākkārt koncertēja Latvijā.

Literatūra
----------

* Brāļi Graši koncertu turnejā. Laiks, 1974. 31. VIII;
* Sūrmane B. Div` bāliņi dzied. Laiks, 1974. 14. IX;
* Brāļi Graši dzied Toronto. Latvija Amerikā, 1974. 21. IX;
* Uldis Grasis atbild Rolfam Ekmanim. Jaunā Gaita, 232, 2003 III, 49. lpp.;
* Celle M. Prieks par Grašiem. Laiks, 2007. 13. I.

Atsauces
--------

1. ↑  literatura.lv[novecojusi saite]
Tipisks grozāmgrābslis
**Grozāmgrābslis** jeb **virpināmais** (angļu: *Fidget spinner*) ir rotaļlieta, kas sastāv no gultņa centrā un plakanas vairāku izciļņu struktūras. Tas parasti veidots no metāla un plastmasas, veidots tā, lai bez lielas piepūles brīvi grieztos ap savu asi.

Grozāmgrābšļi par populārām rotaļlietām kļuva 2017. gadā, lai arī līdzīgas rotaļlietas tika ražotas jau 1993. gadā. Rotaļlieta kļuva populāra skolēnu vidū; vairākas skolas aizliegušas to izmantošanu, jo tā traucē koncentrēties, bet citās skolās pastāv noteikumi par diskrētu lietošanu.

Rotaļlietas reklāmā tai tika piedēvētas spējas palīdzēt cilvēkiem koncentrēties, atbrīvojot tos no stresa. Šim apgalvojumam nav rasti zinātniski pierādījumi.

Atsauces
--------

1. ↑  «Valsts valodas centrs: Fidžet spineris latviski saucams par virpināmo vai grozāmgrābsli». *Dienas Bizness*. 2017. gada 13. jūnijā. Skatīts: 2017. gada 29. jūnijā.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Grozāmgrābslis***.
**Jans Smēts** (nīderlandiešu: *Jan Smeets*; dzimis 1985. gada 5. aprīlī Leidenē) ir Nīderlandes starptautiskais lielmeistars šahā (2004).

Biogrāfija
----------

Kopš desmit gadu vecuma pārstāvējis Nīderlandi Eiropas un Pasaules junioru šaha čempionātos, kuros labāko panākumu guvis 2005. gadā Stambulā, kad Pasaules junioru šaha čempionātā U20 vecuma grupā ieņēmis 5. vietu. Divas reizes pēc kārtas uzvarējis Nīderlandes junioru šaha čempionātā U14 vecuma grupā (1998, 1999), bet 2000. gadā uzvarējis arī U16 vecuma grupā. 2002. gadā dalījis 2. vietu Nīderlandes junioru šaha čempionātā U20 vecuma grupā. Tajā pašā gadā dalījis arī pirmo vietu starptautiskajā šaha turnīrā Hengelo. 2003. gadā dalījis 1. vietu starptautiskajā šaha turnīrā Lipštatē (Vācija). 2005. gadā Veikanzes šaha festivāla B turnīrā dalījis 2. vietu ar Šehrijaru Memmedjarovu (uzvarējis Sergejs Karjakins). 2007. gadā Hogevēnas (Nīderlande) starptautiskajā šaha turnīrā *Essent Open* kopā ar Jevgeņiju Postniju dalījis otro vietu (uzvarējis Eltadžs Seferli). 2008. gadā Hilversumā uzvarējis Nīderlandes šaha čempionātā un ieņēmis 3. vietu aiz Maikla Adamsa un Lūka van Veli Hauarda Stauntona memoriālā Londonā. 2010. gadā Eindhovenā atkārtoti uzvarējis Nīderlandes šaha čempionātā.

Pārstāvējis Nīderlandes komandu lielākajos komandu šaha turnīros:

* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 3 reizes (2008-2012);
* Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījies 3 reizes (2009-2013).

Par panākumiem turnīros FIDE 2002. gadā Smētam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2004. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

Atsauces
--------

1. ↑  World Junior Championships 2005
2. ↑  OlimpBase :: Men's Chess Olympiads :: Jan Smeets
3. ↑  OlimpBase :: European Men's Team Chess Championship :: Jan Smeets

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
**Dace Skadiņa** (dzimusi 1941. gada 8. martā Rīgā; mirusi 2020. gada 29. aprīlī) bija latviešu leļļu teātra aktrise, režisore un pedagoģe.

Dzīvesgājums
------------

Dzimusi 1941. gada 8. martā Rīgā. Mācījās Vānes pamatskolā, no 6. klases Zantes vidusskolā, vēlāk kultūras darbinieku tehnikumā.

Dejoja LVU deju ansamblī „Dancis". Studēja aktiermākslu Jāzepa Vītola Latvijas Valsts konservatorijas Teātra fakultātē, 1970. gadā ieguva dramatiskā teātra aktrises diplomu.

Strādāja Latvijas PSR Valsts Leļļu teātrī režisora Arnolda Burova vadībā.
No 1963. līdz 1993. gadam bija Latvijas Leļļu teātra aktrise. Latvijas Televīzijā vadīja raidījumu bērniem "Kling, klang esam klāt" un Latvijas radio raidījumu "Atbildam jums, kāpēcīši". Pēc 1993. gada Skadiņa iestudēja izrādes Liepājas Leļļu teātrī un līdztekus studēja Latvijas Kultūras akadēmijā, 1999. gadā iegūstot mākslas maģistra grādu teātra mākslā.
Pasniedza aktiermeistarību, leļļu meistarību, saskarsmes kultūru un runas mākslu Latvijas Kultūras akadēmijas un Rīgas Pedagoģijas un izglītības vadības augstskolas studentiem. No 2000. līdz 2005. gadam Skadiņa koordinēja Latvijas Kultūras akadēmijas Leļļu teātra aktieru kursa darbu. Iestudēja vairākas leļļu teātra izrādes Liepājas leļļu teātrī, 2003. gadā K. Skalbes pasaku „Ziemeļmeita".

Mirusi 2020. gada 29.aprīlī pēc smagas slimības 79 gadu vecumā.

Lomas
-----

Piedalījās leļļu izrādēs "Slavenais pīlēns Tims", "Pifa piedzīvojumi", "Minkas diena", "Saslauku vecis", "Mazais Muks", "Tips un Taps", "Pelnrušķīte", "Ak, sirds", "Lāčplēsis", "Maksis un Morics", "Trīs sivēntiņi un vilks", "Šveiks", "Sniegbaltīte un septiņi rūķīši", "Diega zīmes, Diega darbi", "Koklētājs Samtabikse", "Pīļu namiņa noslēpums", "Lolitas brīnumputns", "Raganas trīs noslēpumi", "Dekamerons", "Ceturtais skriemelis", "Makbets", "Pinokio piedzīvojumi" un citās.

Apbalvojumi un pagodinājumi
---------------------------

* Latvijas PSR Nopelniem bagātā skatuves māksliniece (1983)
* Spēlmaņu nakts 2004/2005 labākā izrāde bērniem: R. Dāla lugas "Saldais sapnis" iestudējums Liepājas leļļu teātrī

Atsauces
--------

1. ↑  «Kandavas novada jubilāri 2016. gadā». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2019. gada 24. augustā. Skatīts: 2020. gada 3. maijā.
2. 1 2  Mūžībā devusies aktrise Dace Skadiņa Archived 2020. gada 22. septembrī, *Wayback Machine* vietnē. Latvijas Leļļu teātris

Ārējās saites
-------------

* Dace Skadiņa izrades.lv
Šis raksts ir par Lielbritānijas šahistu. Par citiem cilvēkiem ar uzvārdu **Kenedijs** skatīt nozīmju atdalīšanas lapu.

**Hjū Aleksandrs Kenedijs** (angļu: *Hugh Alexander Kennedy*; 1809. gada 22. augusts, Madrasa — 1878. gada 23. oktobris, Redinga) bija Lielbritānijas šahists.

Biogrāfija
----------

Piedzimis Indijā un bijis britu armijas kapteinis. Vēlāk atgriezies Londonā un kļuvis par vienu no Anglijas labākajiem šahistiem. 1843. gadā dibinājis Braitonas šaha klubu. 1845. gadā Portsmutas komandas sastāvā kopā ar Hauardu Stauntonu piedalījies starppilsētu telegrāfa mačā pret Londonas komandu, kurā spēlējuši Henrijs Bakls, Džordžs Volkers un Viljams Evanss. 1851. gadā piedalījies arī pirmajā starptautiskajā šaha turnīrā Londonā, kur 16 dalībnieku konkurencē izcīnījis augsto 6. vietu. 1862. gadā piedalījies arī pirmajā starptautiskajā telegrāfa mačā pret Francijas šahistiem. Bijis Britu šaha savienības viceprezidents un Braitonas, Bātas, Bristoles pilsētu šaha klubu prezidents. Sarakstījis vairākas grāmatas par šahu.

Atsauces
--------

1. ↑  London (1851)

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 291222704
* ISNI: 0000 0003 9627 5553

 |

 |
**Darbaspēka migrācija** jeb **darbaspēka starptautiskā kustība** ir jebkura darbaspēka migrācija no vienas vietas uz citu, bieži veicot lielas distances vai pārvietojoties lielās grupās. Cilvēki ir migrējuši visos laikmetos, un arī mūsdienās iedzīvotāju kustība turpinās gan brīvprātīgā formā kāda reģiona, valsts vai starptautiskā līmenī, kā arī piespiedu kārtā (cilvēku tirdzniecība, dabas katastrofas, vergu pārvietošana).

Migrācija ir saistīta ar darbaspēka absolūtu vai relatīvu trūkumu atsevišķās valstīs. Tā ir pārvietošanās no vienas valsts uz citu ar mērķi iegūt darbu un uzlabot dzīves apstākļus. Absolūtais darbaspēka trūkums kādā valstī nozīmē, ka trūkst studējošo, kas aizpildītu brīvās darbavietas. Savukārt relatīvais trūkums tiek novērots tad, kad līdztekus brīvām darbavietām valstī ir nenodarbināti cilvēki, kas nevēlas šīs darbavietas aizpildīt.

Nelegālā imigrācija joprojām ir ļoti aktuāla, tā pastāv visos pasaules reģionos, piemēram, 2007. gadā Apvienotajā Karalistē dzīvoja ap 618 000 nelegālo migrantu, bet Japānā aptuveni 210 000. 2008. gadā ASV dzīvoja 11 līdz 12 miljoniem nelegālo migrantu.

Iemesli
-------

Viens no galvenajiem faktoriem, kam ir liela ietekme uz migrāciju ir globalizācija. Globalizācija rosina pasaules kapitāla integrāciju un mobilitāti, kā arī atvieglo valstu robežu šķērsošana cilvēkam. Pārvietošanās starp daudzām valstīm ir kļuvusi daudz vieglāka, kas, ietekmē arī darbaspēka migrāciju. Darbaspēka starptautiskā migrācija notiek gan ekonomisko, gan neekonomisko (politisko, reliģisko iemeslu, dabas katastrofu, karu, ekoloģisko problēmu) iemeslu rezultātā.

Mūsdienās migrē pārsvarā 2 grupas:

* Augsti kvalificēti speciālisti;
* Nekvalificēts darbaspēks.

Vēsture
-------

Pirmais masveida darbaspēka pārvietošanās vilnis bija vergu ievešana Ziemeļamerikā no Āfrikas, kā rezultātā iedzīvotāju skaits Āfrikā XVII — XIX gs. samazinājās. Pēc verdzības aizliegšanas ASV sākās otrais lielais migrācijas vilnis uz Jauno pasauli. Ja XIX gs. sākumā aktīvāk migrēja rūpniecības strādnieki, tad tā paša gadsimta beigās — izputējošie zemnieki, kas cerēja uz veiksmi jaunā zemē. Kā trešais migrācijas vilnis jāmin Otrā pasaules karš, kad cilvēki masveidā bēga no savām valstīm, vēlāk arī atrodot darbu tajā valstī, kurā viņi patvērušies.

Migrācijas apjomi
-----------------

Saskaņā ar Apvienoto Nāciju Organizācijas (ANO) 2009. gada augustā publiskotajiem datiem, migrantu skaits pasaulē 2008. gadā bija 195 miljoni, kas ir 2,5 reizes vairāk nekā 1960. gadā, kad tika uzskaitīti 75 miljoni migrantu.

Atsauces
--------

1. ↑  Šenfelde M. Makroekonomika.- Rīga, RTU, 2006.g.207.lpp
2. ↑
**Džons Viskers** (angļu: *John Wisker*; 1846. gada 30. maijs Kingstona pie Hallas — 1884. gada 18. janvāris Melburna) bija Lielbritānijas šahists un žurnālists.

Biogrāfija
----------

1870. gados bijis viens no vadošajiem Anglijas šahistiem. 1866. gadā kā laikraksta *City Press* reportieris sadraudzējies ar Hauardu Stauntonu, un šīs draudzības rezultātā ātri pilnveidojies šahā. 1870. gadā pirmo reizi uzvarējis Lielbritānijas šaha čempionātā, apsteidzot Džozefu Blekbērnu un finālā pieveicot Eimosu Bērnu. 1872. gadā otro reizi kļuvis par Lielbritānijas šaha čempionāta uzvarētāju, finālā pieveicot Sesilu Velentainu de Vere. Pēc šīs otrās Viskera uzvaras Lielbritānijas šaha čempionātos iestājies pārtraukums līdz 1904. gadam. Piedalījies arī mačos ar spēcīgākajiem Anglijas šahistiem. 1873. gadā Bristolē zaudējis mačā Džordžam Elkokam Makdonnelam ar ½:3½, bet 1874. gadā Londonā revanšējies ar 9:6. 1873. gadā nospēlējis arī trīs mačus ar Henriju Bērdu. Pirmais no tiem beidzies neizšķirti — 6½:6½ (+6, -6, =1), otrais ticis zaudēts — 5:7 (+4, -6, =2), bet trešajā izcīnīta uzvara — 11½:9½ (+10, -8, =3).

Bijis šaha nodaļu redaktors preses izdevumos *The Sporting Times* un *Land and Water*. No 1872. līdz 1876. gadam bijis Britu šaha asociācijas sekretārs un izdevuma *The Chess Player's Chronicle* līdzredaktors.

1876. gada nogalē uzzinājis, ka ir saslimis ar tuberkulozi, un pēc ārsta padoma pārcēlies uz dzīvi Austrālijā, kur bijis sausāks klimats. Šeit vadījis šaha nodaļu laikrakstā *The Australasian*. 1884. gadā pāragri miris no bronhīta un tuberkulozes.

Atsauces
--------

1. ↑  London 1870

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
Šis raksts ir par komunistu. Par citām jēdziena **Kārlis Baumanis** nozīmēm skatīt nozīmju atdalīšanas lapu.
**Kārlis Baumanis** (1892—1937) bija latviešu komunists. Vissavienības Komunistiskās (boļševiku) partijas (VK(b)P) Centrālkomitejas sekretārs (1929), Politbiroja locekļa kandidāts (1929—1930). Nogalināts Lielā terora laikā 1937. gadā.

Dzīves gājums
-------------

No kreisās:S. Budjonijs, **K. Baumanis**, V. Kuibiševs (stāv) Maskavas elektrorūpnīcas atklāšanā (1928).
Dzimis 1892. gada 29. augustā Viļķenes pagastā zemnieka Jāņa Baumaņa ģimenē.
Pēc 1905. gada revolūcijas 1907. gadā iestājās Latvijas Sociāldemokrātijā. Mācījās Pleskavas lauksaimniecības skolā, 1908. gadā arestēts par nelegālu politisku darbību un ieslodzīts cietumā. Studēja Kijevas komercinstitūtā (1913-1916).

Krievijas pilsoņu kara beigās 1920. gadā bija VK(b)P Kurskas guberņas komitejas sekretārs. No 1923. gada VK(b)P Centrālkomitejas nodaļas vadītājs, VK(b)P Maskavas komitejas otrais, tad pirmais sekretārs un Politbiroja locekļa kandidāts (1928—1930), vienlaikus VK(b)P CK sekretārs (1929—1932). VK(b)P CK Vidusāzijas biroja pirmais sekretārs (1931—1934). 

PSRS latviešu iznīcināšanas laikā viņu 1937. gada 14. aprīlī K. Baumani atbrīvoja no amata, 12. oktobrī arestēja un ieslodzīja NKVD Lefortovas cietumā. Nežēlīgas pratināšanas laikā miris pēc divām dienām 14. oktobrī.

Atsauces
--------

1. ↑  *Latvijas padomju enciklopēdija*. 1. sējums. Rīga : Galvenā enciklopēdiju redakcija. 698. lpp.
2. ↑  Бауман Карл Янович no *hrono.ru* (krieviski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 61107029
* LCCN: no91016094
* ISNI: 0000 0000 3905 1957
* NKC: uk2014804728

 |

 |
Šis raksts ir par Lielbritānijas šahistu. Par citiem cilvēkiem ar uzvārdu **Volkers** skatīt nozīmju atdalīšanas lapu.

**Džodžs Volkers** ir (angļu: *George Walker*; 1803. gada 13. marts Londona — 1879. gada 23. aprīlis Londona) bija angļu šahists, žurnālists un šaha grāmatu autors.

Dzīves gaitas
-------------

Viņš bijis grāmatu tirgotāja dēls. Kopā ar tēvu, līdz pat tā nāvei 1847. gadā, viņš vadījis mūzikas literatūras izdevniecību. Pēc tam viņš strādājis par brokeri Londonas Fondu biržā.

Pēc Aleksandra Makdonela nāves, kas Volkeram mācījis šaha spēles gudrības, viņš vairākus gadus ticis uzskatīts par labāko spēlētāju Londonā. Viņš nodibinājis vairākas šaha klubus: 1831. gadā Vestminsteras Šaha klubu un 1843. gadā Svētā Jura šaha klubu. Volkers arī bijis žurnāla *Bell's Life* (1832—1873) pastāvīgās šaha nodaļas un pirmā angļu šaha žurnāla *The Philidorian* (1837—1838) redaktors. Viņš ir uzrakstījis vairākas šaha grāmatas un sastādījis šaha kompozīcijas.

1845. gadā Volkers spēlējis Londonas komandā kopā ar Henriju Baklu, Viljamu Evansu, Džordžu Perigalu un Viljamu Taketu divas partijas (viena uzvara un neizšķirts) starppilsētu telegrāfa mačā pret Portsmutas komandu, kurā sastāvā bijuši Hauards Stauntons un Hjū Kenedijs. 1846. gadā Londonā Volkers uzvarēja maču pret Danielu Harvicu ar 7:5.

Grāmatu saraksts
----------------

* George Walker. *A new treatise on chess* [*Jauns šaha spēles traktāts*]. London, 1832. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2015. gada 9. februārī. (angliski)
* George Walker. *A selection of games at chess, actually played by Philidor and his contemporaries* [*Filidora un viņa laikabiedru spēlēto partiju izlase*]. London, 1835. (angliski)
* George Walker. *Chess and chess-players* [*Šahs un šahisti*]. London, 1850. (angliski)

Atsauces
--------

1. ↑  Sidney Lee. *Dictionary of Nacional Biography*. London, 1899. 60. lpp. Skatīts: November 2015. (angliski)
2. ↑  Jeremy Spinrad: The telegraph, the velocide, and the Bristol sloth (PDF-Datei; 427 kB) (angliski)
3. ↑  Šaha metrika

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
* Džordža Volkera šaha kompozīcijas vietnē PDB-Server
* Žurnāls *The Philidorian*

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 53756851
* LCCN: no97051746
* ISNI: 0000 0000 7330 5324
* GND: 140120300

 |

 |
**Vladimirs Gomanovičs** (baltkrievu: *Уладзімір Гомановіч*, 1959—1991) jeb **Vladimirs Gomonovičs** (krievu: *Владимир Гомонович*) bija Rīgas milicijas darbinieks, vecākais milicijas leitnants. Latvijas Iekšlietu ministrijas valdības apsardzes vada komandieris. 

Leitnants Gomanovičs ir viens no 1991. gada janvāra barikāžu laika upuriem, nošauts 1991. gada 20. janvāra vakarā Latvijas Republikas Iekšlietu ministrijas ēkā Raiņa bulvārī 6 Rīgas OMON un pagaidām nezināmu kaujinieku uzbrukuma laikā. Apglabāts Dokšicu rajona kapos pie Starinas ciemata dzimtajā Baltkrievijā.
Bez tēva palika viņa trīs bērni Svetlana (9), Larisa (4) un Vitālijs (2).

Piemiņa
-------

Kanālmalas apstādījumos starp Bastejkalnu un Raiņa bulvāri atrodas akmens ar uzrakstu Vladimira Gomanoviča piemiņai. 1991. gada barikāžu muzejā atrodas vitrīna ar milicijas leitnanta Vladimira Gomanoviča formas tērpu. 

Pēc 1991. gada barikāžu dalībnieku atbalsta fonda ierosinājuma Vladimira Gomanoviča ģimenes locekļiem piešķīra Latvijas Republikas pilsonību. Ar Iekšlietu ministra Daiņa Turlā pavēli 1996. gada 18. janvārī viņa atraitnei Natālijai Gomanovičai piešķīra naudas pabalstu.

Apbalvojums
-----------

2010. gadā par sevišķiem nopelniem Latvijas valsts neatkarības aizstāvēšanā Vladimiru Gomanoviču pēc nāves apbalvoja ar Viestura ordeni un atzina par Viestura ordeņa lielkrusta komandieri. Valsts prezidents Valdis Zatlers ordeni nodeva glabāšanā viņa tuviniekiem.

Atsauces
--------

1. ↑  Владимир Вигман. ТРОЯНСКИЙ КОНЬ ОСОБОГО НАЗНАЧЕНИЯ Archived 2014. gada 24. februārī, *Wayback Machine* vietnē. no gazeta.zn.ua, 1996. gada 6 martā (krieviski)
2. ↑  Mīļie, kas neatgriezās Archived 2014. gada 31. janvārī, *Wayback Machine* vietnē. Aiva Kanepone 2011. gada 25. janvārī
3. ↑  Intervija. Barikāžu dalībnieku atbalsta fonda prezidents Renārs Zaļais[novecojusi saite] no Viesturs Radovics, "Neatkarīgā" 2005. gada 11. janvārī
4. ↑  Iekšlietu ministra pavēle nr. 11p/s *Par apbalvošanu* 1996. gada 18. janvārī
5. ↑  Viestura ordeņa nodošana glabāšanā. Valsts prezidents varoņu tuviniekiem nodot nopelnītos apbalvojumus laikraksts "Latvietis" Nr. 119. 2010. gada 18. novembrī

Ārējās saites
-------------

* barikades.lv, 1991. gada barikāžu notikumiem veltīta mājaslapa
Ļeņina piemineklis
**Personības kults** ir indivīda (parasti valstsvīra) cildināšana ar propagandas palīdzību kultūras darbos, valsts dokumentos un likumos. Autokrātijas pamats.

Piemēri
-------

### Vladimirs Ļeņins

Padomju laikā ap Vladimira Ļeņina vārdu valdīja plašs kults. Viņa vārds un idejas PSRS tika cildinātas tāpat kā Oktobra revolūcija. 1924. gada 26. janvārī pēc Ļeņina nāves bijušo galvaspilsētu Petrogradu pārdēvēja par Ļeņingradu. Ļeņina vārdā tika nosauktas pilsētas, ciemati un apdzīvoto vietu svarīgākās ielas. Katrā pilsētā atradās Ļeņina piemineklis. Ļeņina citāti tika izmantoti, lai pierādītu apgalvojumus publicistikā un humanitāro zinātņu darbos. Par "vectētiņu Ļeņinu" ir uzrakstīti daudzi stāsti bērniem.

### Benito Musolīni

Fašistiskās Itālijas Benito Musolīni kults daudzējādā ziņā bija spēks, kas režīmā saliedēja partiju un dažādas Itālijas sabiedrības sociālās šķiras. Valsts propagandas galvenais sauklis un vadmotīvs bija "Musolīni vienmēr ir taisnība". Viņam veltītas nebeidzamas publikācijas plašsaziņas līdzekļos, daudzas filmas, dziesmas, gleznas, pieminekļi un citi mākslas darbi. Musolīni galvenokārt tika attēlots kā karavadonis, pārcilvēks un vienlaikus kā vienkāršs cilvēks no tautas. Viņa misija tika pasniegta kā Senās Romas un Romas impērijas atdzimšana.

### Gurbanguli Berdimuhamedovs

Ņemot vērā valsts noslēgtību, Turkmenistānā ir izveidojies Gurbanguli Berdimuhamedova personības kults. Viņam ir oficiālais tituls "Turkmēņu tautas nacionālais līderis", neoficiālie tituli "Tautas vadonis", "Arkadags" (aizbildnis) un daudzi pompozi epiteti. 

Prezidenta attēli un portreti tika izvietoti uz tūkstošiem plakātu un transparentu, valsts iestādēs, automašīnās, gandrīz visu valsts televīzijas raidījumu sākumā un laikrakstu pirmajās lapās. Visos pasākumos obligāti ir jābūt lielam ekrānam ar Berdimuhamedova portretu uz Turkmenistānas karoga fona. Svētku dienās vietējā prese publicē apsveikumus Berdimuhamedovam.

2007. gadā, atzīmējot prezidenta 50. gadadienu, valsts centrālā banka izkala zelta un sudraba piemiņas monētas ar viņa portretu aversā.

Ārējās saites
-------------

* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* *Encyclopædia Universalis* raksts (franciski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* GND: 4173916-4
* SUDOC: 030312868
* BNF: cb13319526j (data)
* NKC: ph122006

 |

 |
**Enriko Paoli** (itāļu: *Enrico Paoli*; 1908. gada 13. janvāris, Trieste — 2005. gada 15. decembris, Redžo Emīlija) bija Itālijas starptautiskais lielmeistars šahā (1996).

Biogrāfija
----------

Šahu iemācījies spēlēt deviņu gadu vecumā. Pēc profesijas skolotājs. Līdz 26 gadu vecumam nav spēlējis šaha turnīros. Pirmo panākumus guvis nacionālajos šaha turnīros 1937. gadā Merano (2. vieta), 1938. gadā Milānā (3. vieta). 1939. un 1943. gadā izcīnījis 3. vietu Itālijas šaha čempionātos. FIDE Paoli 1951. gadā piešķīra starptautiskā meistara (IM) nosaukumu, bet 1964. gadā viņš kļuvis par FIDE starptautisko arbitru. Trīs reizes uzvarējis Itālijas šaha čempionātos (1951, 1957, 1968). Pasaules šaha olimpiādēs Itālijas izlases sastāvā piedalījies 4 reizes (1954, 1970-1972, 1976). Uzvarējis starptautiskajos šaha turnīros Vīnē (1950/1951), Impērijā (1959), Redžo nell'Emīlijā (1968/1969). No 1958. gada bijis gadskārtējo starptautisko šaha turnīru organizators Itālijas pilsētā Redžo nell'Emīlijā.

Atstājis vērtīgu ieguldījumu šaha galotņu teorijā. Paoli šaha kompozīcijas saņēmušas 176 balvas dažādos konkursos. Par sasniegumiem šahā 1996. gadā viņam piešķirts FIDE starptautiskā lielmeistara (GM) goda nosaukumu.

Atsauces
--------

1. ↑  Reggio Emilia 1957
2. ↑  Vienna 1950
3. ↑  Enrico Paoli (13-01-1908 - 15-12-2005) Italian composer

Ārējās saites
-------------

* Enriko Paoli šahista profils vietnē chessgames.com
* Enriko Paoli šahista profils vietnē 365chess.com
* Enriko Paoli šahista profils vietnē olimpbase.org (Pasaules šaha olimpiādes)
* Enriko Paoli šahista kompozīcijas vietnē "Chess Problem Database Server"

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 317151323
* LCCN: n89667823
* ISNI: 0000 0001 1450 0362
* NKC: mzk2003181327

 |

 |
**Jānis Brekte** (dzimis 1920. gada 15. augustā, miris 1985. gada 27. decembrī) bija latviešu gleznotājs — akvarelists. Bijis viens no sava laika ražīgākajiem un populārākajiem akvarelistiem.

Dzīvesgājums
------------

Dzimis Rīgā dārznieka ģimenē 1920. gada 15. augustā, bērnību pavadīja Lizumā. 1934. gadā atgriezās Rīgā un mācījās Kārļa Brencēna zīmēšanas kursos (1936—1939) un studēja Latvijas Mākslas akadēmijā (1940—1948), kur viņa pedagogi bija Leo Svemps, Nikolajs Breikšs, Kārlis Miesnieks. 1950. gadā viņu uzņēma Mākslinieku savienībā.

Miris Rīgā, apbedīts Lizuma Sila kapos.

Meita — akvareliste Ilona Brekte, arī viņas bērni, dvīņi Kristians Brekte un Patrīcija Brekte ir mākslinieki.

Pagodinājumi
------------

* Latvijas PSR Nopelniem bagātais mākslas darbinieks (1981).

Glezniecība
-----------

Strādājis pamatā akvareļa tehnikā, retāk eļļas tehnikā.
Dzīves laikā radījis vairākus tūkstošus akvareļu, tāpēc ir uzskatāms par vienu no ražīgākajiem sava laika akvarelistiem. Īpašu atzinību guvis ar Vecrīgas un Rīgas gleznojumiem dažādās dabas noskaņās un gadalaikos. Mākslinieciskās darbības sākumposmā pievērsies industriālajai ainavai, gleznodams pamatā ostu skatus, vēlāk pievērsdamies dabas ainavai, gleznodams mežus, kalnus, ūdeņus, kā arī klusās dabas un ziedus. Mākslinieka darbi izceļas ar individuālu, izkoptu rokrakstu ar tam raksturīgu atraisītu un brīvu pludinājumu, spilgtiem krāsu akcentiem un tieksmi konkrētu motīvu pacelt vispārinājuma pakāpē.

### Izstādes

Izstādēs piedalījies no 1943. gada.

Nozīmīgākās personālizstādes
* Rīgā (1977, 1980),
* Jelgavā (1981)

Piemiņas izstādes
* Cēsīs (1986),
* Rīgā (1991, 1992).

Piemiņai
--------

Lizumā iekārtota pastāvīga mākslinieka darbu ekspozīcija. Izdotas reprodukciju mapes ar mākslinieka darbiem: Rīgā (1980); Maskavā (1982); Mākslas kalendārs (1982).

Atsauces
--------

1. 1 2 3  «Arhivēta kopija». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2009. gada 26. novembrī. Skatīts: 2010. gada 24. oktobrī.
2. ↑  «Abi tik trakulīgi, ka saprotas no pusvārda. Mākslinieki dvīņi Brektes». *Jauns.lv* (latviešu). Skatīts: 2021-08-19.
3. 1 2 3  Brekte Jānis — piedāvājumā 28 darbi — Glezniecība — KLASISKĀS MĀKSLAS GALERIJA "ANTONIJA"
4. ↑  «BREKTE Jānis». *paintings.lv*. Galerija "Jēkabs". Skatīts: 2021-08-19.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 67549196
* LNB: 000148825
* LCCN: no2003020633
* ISNI: 0000 0000 4989 718X
* GND: 129561789

 |

 |
**Dmitrijs Obručevs** (1900—1970) bija padomju zinātnieks, paleontologs, bioloģijas zinātņu doktors (no 1943. gada).

Dzimis 1900. gada 13. (26.) jūlijā Lugas pilsētā, Sanktpēterburgas guberņā, ģeologa Vladimira Obručeva un Elizabetes Lurjē ģimenē. Vecākie brāļi Vladimirs (1888—1966) un Sergejs (1891—1965) arī bija ģeologi.

1924. gadā D. Obručevs beidza Maskavas Universitātes fizikas-matemātikas fakultātes dabaszinātņu nodaļu. No 1926. gada strādāja Ģeoloģijas komitejā, bet no 1933. gada PSRS Zinātņu akadēmijas Paleozooloģijas institūtā. No 1945. līdz 1950. gadam ieņēma direktora vietnieka amatu. No 1954. līdz 1957. gadam kļuva par kabineta vadītāju, bet no 1957. līdz 1970. gadam bija laboratorijas vadītājs. No 1935. gada bija bioloģijas zinātņu kandidāts, bet no 1943. gada zinātņu doktors.

Galvenie zinātniskie darbi bija veltīti senāko mugurkaulnieku evolūcijai (konodonti, bezžokļaiņi); tika aprakstītas vairākas jaunas ģintis un sugas.

Miris Maskavā 1970. gada 21. decembrī sirdstriekas rezultātā. Apglabāts Novodevičjes kapsētā kopā ar citiem ģimenes locekļiem.
**Vecmokas** ir ciems Tukuma novada Tumes pagastā. Izvietojusies pagasta ziemeļdaļā pie autoceļa V1442 10 km no pagasta centra Tumes, 6,5 km no novada domes Tukumā un 73 km no Rīgas. Šeit atrodas 1,5 km gara liepu aleja (gatve), kopumā ciemā ir 3 alejas (liepu un kļavu) ar kopējo garumu 1,9 km. Vecmoku aleju komplekss ir īpaši aizsargājamo dabas teritoriju sastāvā esošs dabas piemineklis.
Vecmokas ir slavenas ar tādiem ievērojamiem novadniekiem kā rakstnieks Kārlis Ķezbers, pianists Vestards Šimkus.

Vēsture
-------

Apdzīvotā vieta izveidojās ap bijušās Vecmoku muižas (*Alt-Mocken*) centru. Muiža vēstures avotos kā Moku muiža *(Mowken Hof)* pirmoreiz minēta 1460. gadā kā Livonijas ordeņa īpašums. Vecmoku pilskalns ir valsts nozīmes arheoloģiskais piemineklis.

Līdz 1949. gadam Vecmokās atradās Vecmoku pagasta valde. 1942. gadā Vecmokās bija ierīkota koncentrācijas nometne ebrejiem, Vecmoku mežā ir masu kapi.

Atsauces
--------

1. ↑  «Vietvārdu datubāze: Informācija par Vecmokām». *Latvijas Ģeotelpiskās informācijas aģentūra*.
2. ↑  «Vecmoku pils». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2013. gada 9. decembrī. Skatīts: 2012. gada 17. decembrī.
3. ↑  *Latvijas pagasti. Enciklopēdija*. Rīga : A/S Preses nams. 2001—2002. ISBN 9984-00-412-0.

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Tumes pagasta ciemi  |
| --- |
|  |
| 
* *Daibes*
* *Ezerkauķi*
* *Gaiļi*
* *Krīvi*
* *Liepkalni*
* *Līdums*
* *Pārupe*
* *Sēlīši*
* Sloklejas
* **Tume**
* Vecmokas
* *Vilkāja*
* *Zaķi*

 |

 |
**Maiji** ir etnolingvistiska Amerikas pamatiedzīvotāju grupa, kas pārsvarā dzīvo Vidusamerikā. Seno maiju civilizāciju veidoja šīs grupas pārstāvji, un mūsdienu maiji ir cēlušies no cilvēkiem, kuri dzīvoja šajā vēsturiskajā civilizācijā. Mūsdienās maiji apdzīvo Meksikas dienvidus, Gvatemalu, Belizu, Salvadoru un Hondurasu. "Maiji" ir mūsdienīgs kolektīvs apzīmējums šī reģiona tautām, tomēr paši pamatiedzīvotāji šo terminu vēsturiski neizmantoja. Maiji kā tauta bija ļoti sašķelti un starp dažādām maiju tautas populācijām, sabiedrībām un etniskajām grupām nebija kopīgas identitātes vai politiskās vienotības izjūtas, jo tām katrai bija savas īpašās tradīcijas, kā arī kultūras un vēsturiskā identitāte. Maiji cēla arī pilsētas, kuru atliekas lielos daudzumos ir atrodamas viņu apdzīvotā reģiona valstīs, kā Belizā.

Mūsdienās lielākā daļa maiju runā angliski vai spāniski, taču liela daļa maiju runā arī kādā no savstarpēji radniecīgajām maiju valodām. Daļa maiju prot arī Belizas kreolu valodu, kas ir uz angļu valodas bāzes koloniju laikā radusies kreoliskā valoda.

Ārējās saites
-------------

* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)
* *Encyclopædia Universalis* raksts (franciski)
* Katoļu enciklopēdijas raksts (angliski)
| Liberālisms |
| --- |
|  |
| 
Idejas |
| * Politiskā brīvība
* Negatīvā brīvība
* Cilvēktiesības
* Privātīpašums
* Tirgus ekonomika
* Kapitālisms
* Sabiedriskais līgums
* Nācija
* Vienlīdzība
 |
| 
Veidi |
| * Klasiskais liberālisms
* Sociālliberālisms
* Ekonomiskais liberālisms
* Neoliberālisms
* Nacionālais liberālisms
* Islāma liberālisms
* Liberālā demokrātija
* Vienlīdzība
 |
| 
Skatīt vēl |
| * Sociāldemokrātija
* Libertisms
 |
| * s
* d
* l
 |

**Klasiskais liberālisms** ir politiskā ideoloģija un liberālisma atzars, kas atbalsta un stimulē brīvo tirgu ar valsts neiesaistīšanos ekonomikā; pilsoniskās brīvības saskaņā ar likuma varu, uzsvaru liekot uz ierobežotu valdību, ekonomisko brīvību un politisko brīvību. Tas tika izstrādāts 19. gadsimta sākumā, balstoties uz iepriekšējā gadsimta politiskajām un ekonomiskajām idejām, reaģējot uz urbanizāciju un rūpniecisko revolūciju Eiropā un Ziemeļamerikā.

Klasiskais liberālisms, pretēji liberālajām nozarēm, piemēram, sociālajam liberālismam, negatīvāk raugās uz sociālo politiku, nodokļiem un valsts iesaistīšanos indivīdu dzīvē, un tas atbalsta deregulāciju. Līdz Lielajai depresijai un sociālā liberālisma uzplaukumam to lietoja zem ekonomiskā liberālisma nosaukuma. Kā termins *klasiskais liberālisms* tika lietots retronīmā, lai atšķirtu agrāko 19. gadsimta liberālismu no sociālā liberālisma. Pēc mūsdienu standartiem Amerikas Savienotajās Valstīs vienkāršs *liberālisms* bieži nozīmē sociālo liberālismu, bet Eiropā un Austrālijā vienkāršs *liberālisms* bieži nozīmē klasisko liberālismu.

Atsauces
--------

1. ↑  Conway
2. ↑  Richard Hudelson. *Modern Political Philosophy*. M. E. Sharpe, 1999. 37–38. lpp. ISBN 978-0765600219.
3. ↑  Dickerson, Flanagan
4. ↑  M. O. Dickerson et al. *An Introduction to Government and Politics: A Conceptual Approach* (2009) p. 129
5. ↑  Richardson
6. ↑  Michael Goldfarb. «Liberal? Are we talking about the same thing?». *BBC News* (en-GB), 2010-07-20. Skatīts: 2020-08-06.
7. ↑  David Greenberg. «The danger of confusing liberals and leftists». *Washington Post* (angļu), 2019. gada 12. septembris. Skatīts: 2020-08-06.
**731. vienība** (japāņu: 731部隊) bija slepena Japānas Impērijas armijas vienība, kas Japānas karā Ķīnā (1937—1945) un Otrā pasaules kara laikā veica bioloģisko ieroču pētījumus un dažāda veida eksperimentus ar cilvēkiem.

Vienība bija maskēta kā ūdens attīrīšanas vienība un bija bāzēta Japānas okupētajā Ķīnas daļā.
Vairāki austrumu un rietumu informācijas avoti lēš, ka 731. vienības eksperimentos ir gājuši bojā apmēram 3000 — 200 000 cilvēku — ķīniešu, korejiešu, mongoļu, sabiedroto civiliedzīvotāji un karagūstekņi (īpaši krievu gūstekņu).

Bez 731. vienības pastāvēja arī līdzīgas vienības, kas darbojās pārējās japāņu okupētajās teritorijās, laika posmā no 1931. līdz 1945. gadam un bija atbildīgas par daudziem pastrādātajiem kara noziegumiem okupētajās teritorijās.

Pēc kara un vienības izformēšanas liela daļa personu, kas bija darbojušās vienībā, netika tiesātas kara tribunālā, jo viņu drošību nodrošināja ASV okupācijas spēki Japānā, apmaiņā pret viņu pētījumiem bioloģisko ieroču jomā.

Atsauces
--------
**Žanete Auziņa** (dzimusi 1965. gada 29. decembrī Rīgā) ir diplomēta modes māksliniece, beigusi Rīgas Lietišķās Mākslas vidusskolu un Baltijas Starptautisko Akadēmiju. Savas kolekcijas viņa demonstrējusi starptautiskās modes skatēs, strādājusi par modes redaktori žurnālā "Pastaiga" un radījusi pirmo starptautisko izstādi "Stils un mode". Viņa ir arī Baltijas modes festivāla "Mode. Māksla. Mūzika" autore. Žanete Auziņa radījusi tērpus teātriem (Alvja Hermaņa "Traktāts par mīlestību" - "Spēlmaņu nakts" nominācija Labākais kostīmu mākslinieks) un filmām. Māksliniece radošajā darbībā nopietnu uzmanību pievērsusi Latvijas modes attīstībai, veicinot jaunu modes mākslinieku atpazīstamību un atbalstot Latvijā jau zināmus modes vārdus. Žanetes Auziņas radošā būtība ir veltīta un vērsta uz Latvijas modes mākslas popularizēšanu starptautiski. Kopš 2011. gada interneta žurnāla "Confess" redaktore.

Žanete Auziņa savu radošo darbību aizsāka 20. gadsimta 80. gadu beigās. Žanetes Auziņas kolekcijas un darbi ir atzinīgi vērtēti gan pašmāju modes projektos gan starptautiskos. Savas kolekcijas vairāku gadu garumā prezentējusi Riga Fashion Week ietvaros, kā arī bijusi starptautisku modes pasākumu dalībnice (*Mercedes-Benz Fashion Week Berlin, Alternative Fashion Week — FAT Toronto, Usedom Baltic Fashion Award*). Žanetes Auziņas darbi ir prezentēti izstādēs Austrijā, Vācijā, Japānā, Parīzē, Krievijā, Igaunijā un Lietuvā. Autore vairākām fotogrāfiju izstādēm — "Venēcija" Melngalvju nama galerijā, fotogrāfiju prezentācija Rīgas Modes nedēļā, fotogrāfiju izstādes "Sajūtas XXX" producente galerijā "Īriss". Grāmatas "Dzimums/SEX-S/F" autore.

Ārējās saites
-------------

* Žanete Auziņa izrades.lv

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 305076983
* LNB: 000103810
* ISNI: 0000 0004 1698 0963

 |

 |
**Anastasija Siņicina** (igauņu: *Anastassia Sinitsina*; dzimusi 2004. gadā) ir Igaunijas FIDE meistare šahā (2018).

Biogrāfija
----------

Kopš 2010. gadu vidus Anastasija Siņicina ir viena no Igaunijas vadošajām jaunajām šahistēm.

2014. gadā izcīnījusi bronzas medaļu Eiropas jauniešu šaha čempionātā U10 meiteņu vecuma grupā. Tāpat šajā gadā uzvarējusi Eiropas jauniešu ātrā šaha un šaha ātrspēles čempionātos U10 meiteņu vecuma grupās.

2016. gadā pēc papildus turnīra kļuvusi par Igaunijas sieviešu šaha čempionāta bronzas laureātu. 2017. gadā aprīlī Rīgā piedalījusies Eiropas individuālajā šaha čempionātā sievietēm, kurā ierindojusies 108. vietā.

2018. gadā uzvarējusi Igaunijas meiteņu šaha čempionātā U14 vecuma grupā un Igaunijas jauniešu šaha čempionātā U16 vecuma grupā.

2021. gada decembrī uzvarējusi Igaunijas sieviešu šaha čempionātā. 2022. gada decembrī atkārtoti uzvarējusi Igaunijas sieviešu šaha čempionātā. 2023. gada jūlijā trešo reizi pēc kārtas uzvarējusi Igaunijas sieviešu šaha čempionātā un izcīnījusi sudraba medaļu Igaunijas šaha čempionātā.

2023. gada augustā bijusi labākā starp sievietēm RTU Open "A" turnīrā.

Atsauces
--------

1. ↑  Балтийский Издательский дом Инфоринг|Шахматы
2. ↑  14th EUROPEAN CHAMPIONSHIP – RAPID, U10-GIRLS
3. ↑  14th INDIVIDUAL EUROPEAN CHAMPIONSHIP – BLITZ, U10-GIRLS
4. ↑  Estonian Women Chess Championship 2016 Play-off tournament
5. ↑  European Individual Women Chess Championship 2017
6. ↑  Estonian Girls U14 Chess Championships
7. ↑  Estonian Youth U16 Chess Championships
8. ↑  Estonian Women's Chess Championship 2021
9. ↑  Estonian Women's Chess Championship 2022
10. ↑  57. Ilmar Raua mälestusturniir males / Eesti meeste/open ja naiste meistrivõistlused 2023, Viljandi 02.07. - 09.07.
11. ↑  Eesti MV 2023 playoff
12. ↑  57th Ilmar Raud Memorial Tournament. Estonian Men's/Open, Women's, U20 and G20 Championships 2023
13. ↑  Riga Technical University Open 2023 - Tournament A

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
**Globālais vairākkārt izmantojamo aktīvu identifikators** (GRAI) ir daļa no GS1 standartu sistēmas. Tas ir vienkāršs rīks, kas paredzēts aktīvu identificēšanai pēc to veida un nepieciešamības gadījumā var unikāli identificēt aktīvus. Atslēgu veido GS1 uzņēmuma prefikss, aktīva veids, kontrolcipars un pēc izvēles izmantojams sērijas numurs.

GRAI ir viena no divām GS1 atslēgām, kas paredzēta aktīvu identifikācijai. GRAI tiek izmantots vairākkārt izmantojamo aktīvu identificēšanai, otra atslēga ir Globālais individuālā aktīva identifikators. GRAI ir paredzēts atkārtoti lietojamiem iepakojumiem vai transporta aprīkojumam, piemēram, redeļu kastēm, maizes paplātēm, paletēm vai alus mucām. GRAI dod iespēju vairākkārt izmantojamus aktīvus identificēt pēc to veida vai izmantot individuāli izsekošanas vai šķirošanas nolūkiem. Vienkāršāk sakot, tas nozīmē aktīvu, kas tiek sūtīts ārpus uzņēmuma, un kas satur, aizsargā vai transportē fiziskas lietas un tiks izmantots vairākiem pārvadājumiem. GRAI identificē vairākkārt izmantojamo aktīvu ar mērķi noteikt tā atrašanās vietu un atgriešanu. To var izmantot tikai izsekošanas nolūkos vai arī kā daļu no nomas vai nomas sistēmas, kurā uzņēmumi sadarbojas šo aktīvu izmantošanā. GRAI ir tāda identifikācijas atslēga, kuru var izmantot globālai aktīvu identificēšanai. Detalizēta informācija par aktīvu tiek reģistrēta datu bāzē un GRAI ir atslēga, kas nodrošina saiti uz šo informāciju. To var attēlot ar GS1-128 svītrkodu, glabāt GS1 EPC etiķetē vai izmantot datu bāzē. Tas ir arī Amerikas Savienoto Valstu Aizsardzības departamenta atzītsvienības unikālās identifikācijas (IUID) ekvivalents, un var tikt iekodēts ar IUID saderīgā DataMatrix kodā. GRAI uzdevums ir nodrošināt identifikācijas punktu, ko var izmantot ar konkrēto aktīvu saistītās datubāzē esošās informācijas izgūšanai. Šī informācija var parādīt īpašuma veidu un, ja nepieciešams, pēc vajadzības unikāli identificēt konkrēto aktīvu.

Ārējās saites
-------------

* Globālais vairākkārt izmantojamo aktīvu identifikators GS1 vietnē

Atsauces
--------

1. ↑  «Military Standard Practice (MIL STD) 130N as of 01/27/13». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2021. gada 19. aprīlī. Skatīts: 2021. gada 19. maijā.
Inmarsat-3 pavadonis
Inmarsat lietotāja terminālis
***Inmarsat plc*** ir Apvienotajā Karalistē reģistrēts uzņēmums.

Tam pieder globāla mobilo sakaru pavadoņu sistēma. Sistēma ļauj veikt balss un datu sakarus lielākajā daļā zemeslodes, lietotājiem izmantojot īpašus termināļus. Atšķirībā no zemās Zemes orbītās riņķojošiem pavadoņiem (*Iridium*, *Globalstar*), *Inmarsat* pavadoņi izvietoti ģeostacionārajā orbītā. Tam ir priekšrocības — nav vajadzīgs liels skaits pavadoņu, bet ir arī trūkumi — tīkls nenosedz polāros apgabalus, kā arī radiosignāls pavadoņus sasniedz vēlāk.

2007. gada sākumā *Inmarsat* sistēmas lietotāju skaits bija vairāk nekā 287 000.

Vēsture
-------

*Inmarsat* iz veidojies no 1979. gadā dibinātas starpvalstu organizācijas, kas bāzēta Londonā, Apvienotajā Karalistē. Tā sāka piedāvāt avārijas signālu un sakaru pakalpojumus kuģiem, īrējot sakaru pavadoņu *Marisat* kanālus no uzņēmuma *Comsat*. 1980. gada sākumā *Inmarsat* klientu lokā bija 900 kuģi.

Vēlāk *Inmarsat* sāka palaist savus pavadoņus, kā arī piedāvāt sakarus ne tikai jūrā, bet arī uz sauszemes un gaisā.

1999. gadā *Inmarsat* kļuva par privātu uzņēmumu.

2021. gada 8. novembrī tika paziņots, ka ASV uzņēmums *Viasat* iegādāsies *Inmarsat* no īpašnieku konsorcija, ko pārvaldīja *Apax* un *Warburg Pincus*; darījums pabeigts 2023. gada 31. maijā.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Inmarsat***.
* Oficiālā vietne
**Sistēmprogrammatūra** jeb **sistēmas programmatūra** ir lietojumneatkarīga programmatūra, kas nodrošina aparatūras darbību, lietojumprogrammu izstādi un izpildi, kā arī lietotāja apkalpošanu, pie sistēmas programmatūras pieder, piemēram, operētājsistēmas, tīklu un datu bāzu pārvaldības programmas, un visām utilītprogrammām, kas pārvalda datora resursus zemā līmenī, kas ietver kompilatorus, ielādētājus, asamblerus, failu vadības rīkus, sasaistītājus un atkļūdošanas programmas, kā arī pati operētājsistēmu.

Sistēmas programmatūra vada datora iekšējo darbību, galvenokārt izmantojot operētājsistēmu. Tas vada perifērijas ierīces, piemēram, atmiņas ierīces, printerus un monitorus. Gluži pretēji, lietojumprogrammatūra palīdz datoram izpildīt lietotāja sniegtos norādījumus.
Sistēmas programmatūra ietver fonā darbojošās programmas, kas ļauj funkcionēt lietojumprogrammām. Sistēmprogrammatūra tiek automātiski instalēta operētājsistēmas instalēšanas laikā. Lietotājiem ir iespēja izvēlēties, kuras lietojumprogrammas ir nepieciešamas instalēt viņu sistēmās. Pēc datora ieslēgšanas tā tiek automātiski ielādēta datora atmiņā.

Programmētājs, kas plāno, veido, uztur, paplašina un vada operētājsistēmas izmantošanu, lai uzlabotu datu apstrādes sistēmas darba efektivitāti sauc par **sistēmas programmētāju**.

Pie sistēmas programmām pieder dzini jeb *draiveri*, kas vada dažādu ierīču, piemēram, printera vai skenera, funkcionēšanu. Ierīču dziņus lieto, lai katrai programmai, kas grib lietot kāda veida ierīci, nebūtu jāiekļauj visu attiecīgā veida ierīču vadības kodu. Dziņi nodrošina standartizētu kāda veida ierīču piekļuves saskarni. Pērkot kādu ierīci, komplektā parasti ir kompaktdisks ar draiveriem, kas nodrošina ierīces darbību dažādās operētājsistēmās.

Atsauces
--------

1. ↑  «sistēmprogrammatūra | Tēzaurs». *tezaurs.lv*. Skatīts: 2023-08-03.
2. ↑   Ievads operētājsistēmās.
3. ↑  «sistēmas programmatūra | Tēzaurs». *tezaurs.lv*. Skatīts: 2023-08-03.
4. ↑  Vangie Beal. «What is Systems Software?». *Webopedia* (en-US), 1996-09-01. Skatīts: 2023-08-03.
5. 1 2   Sistēmprogrammas un lietojumprogrammas.
6. 1 2  «Sistēmas programmas — teorija. Informātika, 10. klase.». *www.uzdevumi.lv* (latviešu). Skatīts: 2023-08-03.
7. ↑  «sistēmas programmētājs | Tēzaurs». *tezaurs.lv*. Skatīts: 2023-08-03.
Šis raksts ir par apdzīvotu vietu Laidzes pagastā. Par apdzīvotu vietu Zlēku pagastā skatīt rakstu Laidzesciems.

**Laidze** ir ciems Talsu novada Laidzes pagastā, pagasta centrs. Izvietojusies Laidzes ezera dienvidrietumu krastā pie autoceļa P127 8 km no novada centra Talsiem un 124 km no Rīgas.
Laidzē atrodas pagasta pārvalde, bērnudārzs, bibliotēka, brīvā laika pavadīšanas centrs. Līdz 2018. gadam darbojās Laidzes pamatskola un līdz 2019. gadam Rīgas Valsts tehnikuma Laidzes teritoriālā struktūrvienība (agrāk Laidzes tehnikums).

Vēsture
-------

Laidze rakstu avotos pirmoreiz minēta 1428. gadā. Apdzīvotā vieta veidojusies ap bijušo Laidzes muižas (*Laidsen*) centru (tagadējā muižas ēka celta 19. gadsimta vidū). 1930. gados Laidzes apkārtnē vairāk nekā citos apriņķa pagastos uz darbu ieradās latgaļu un poļu laukstrādnieki.

1921. gadā Laidzē dibināta Laidzes Lauksaimniecības skola, kas pēc tam ilgus gadus bija pazīstama kā Laidzes lauksaimniecības tehnikums, vēlāk Laidzes profesionālā vidusskola, sākot ar 2014. gadu pievienota Rīgas Valsts tehnikumam kā Laidzes struktūrvienība. Skola slēgta 2019. gadā.

Iedzīvotāji
-----------

### Iedzīvotāju skaita izmaiņas

Esošajās robežās, pēc CSP un OSP datiem.

Iedzīvotāju skaita izmaiņas| 

| Gads | Iedz. | ±% |
| --- | --- | --- |
| 1970 | 518 | —     |
| 1979 | 648 | +25.1% |

 | 

| Gads | Iedz. | ±% |
| --- | --- | --- |
| 1989 | 640 | −1.2% |
| 2000 | 716 | +11.9% |

 | 

| Gads | Iedz. | ±% |
| --- | --- | --- |
| 2011 | 642 | −10.3% |
| 2021 | 534 | −16.8% |

 |
|  |

Cilvēki
-------

* Osvalds Šmīdebergs (1838-1921), farmakologs, Tērbatas Universitātes profesors

Atsauces
--------

1. ↑  Slēgs Laidzes pamatskolu Talsu Vēstis
2. ↑  Plāno slēgt Rīgas Valsts tehnikuma Laidzes teritoriālo struktūrvienību[novecojusi saite] Talsu Vēstis
3. ↑  «Talsu novads. Laidzes pagasts». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2011. gada 9. septembrī. Skatīts: 2011. gada 28. jūlijā.
4. ↑  OSP

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Laidzes pagasta ciemi  |
| --- |
|  |
| 
* **Laidze**
* Miegūze
* Paugurciems
* Roceži
* Sārcene
* Stūrīši
* Sukturi
* Vīgrieze
* Zvirgzdi

 |

 |