recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Modris Greitāns** (1964) ir latviešu datorzinātnieks, Latvijas Elektronikas un datorzinātņu institūta (EDI) vadošais pētnieks un direktors (2007-2015, kopš 2019). Latvijas Zinātņu akadēmijas īstenais loceklis (2018).

Dzīvesgājums
------------

Dzimis 1964. gada 29. decembrī Rīgā. Studēja LU Fizikas un matemātikas fakultātē (1983—1990). Turpināja studijas LZA aspirantūrā (1990—1991), darbojās SIA "Signālu apstrādes institūts" (1991—2005), līdztekus turpināja studijas Elektronikas un datorzinātņu institūta doktorantūras programmā (1995—1998). Ivars Biļinskis, Modris Greitāns, Ints Mednieks un Vadims Vedins sadarbībā ar Vestminsteras Universitātes (*University of Westminster*) zinātniekiem radīja *DASPlab system*, kas praksē demonstrēja nevienmērīgi saciparotu signālu apstrādes pielietojumu un kura 1997. gadā ieguva Eiropas IT balvu.

2000. gadā Greitāns aizstāvēja datorzinātņu zinātņu doktora (*Dr.sc. comp*) grādu signālu diskrētās apstrādes apakšnozarē.

Apbalvojumi un pagodinājumi
---------------------------

* LZA Eižena Āriņa balva par ilggadēju praktisko un teorētisko ieguldījumu IT jomā, izstrādājot viedas elektroniskās sistēmas medicīnas, industrijas un transporta pielietojumiem (2018).

Atsauces
--------

1. ↑  Datorzinātne Latvijā Aldis Baums, Nacionālā enciklopēdija
2. ↑  CURRICULUM VITAE
***Aphis nerii*** ir īsto laputu suga. Tā ir kosmopolīta suga, kura izplatīta tropiskos un siltos reģionos visā pasaulē. Tās primārā dzīvesvieta, iespējams, ir Vidusjūras reģions.

Apraksts
--------

*Aphis nerii* ir obligāti partenoģenētiska suga, taču starp laputu īpatņiem ir mātītes un tēviņi. Pieaugušas mātītes var būt ar spārniem (latīņu: *alata*) un bez spārniem (latīņu: *apterae*). Mātītes ir dzeltenas un melnas ar tumšām spārnu vēnām. Dzeltenās krāsas mātītēm ir tumši piedēkļi: (angļu: *cornicles*) —ūsas, kājas, kauda (vēdera galotne). Nimfas ir līdzīgas bezspārnu mātītēm, taču mazākas. Pieaugušas laputis ir 1,5 līdz 2,6 mm garas.

Barošanās
---------

*Aphis nerii* barojas ar augiem no oleandru dzimtas (*Apocynaceae*) — *Nerium oleander*, *Asclepias tuberosa*, *Asclepias curassavica*, *Asclepias syriaca*, *Asclepias incarnata*, *Araujia sericifera*, *Hoya carnosa*, *Calotropis gigantea*,, *Gomphocarpus physocarpus*, *Cynanchum laeve*. Laputis barojas ar augu lapām.

Ienaidnieki
-----------

Uz šīm laputīm medī dažu mārīšu sugu kāpuri (piemēram, *Menochilus sexmaculatus*), kā arī dažādu divspārņu (utumušas) un tīklspārņu dzimtu (zeltactiņi, *Hemerobiidae*) kāpuri. *Aphis nerii* ir daži parazitoīdi: *Lysiphlebus testaceipes*, *Aphidius colemani* (no *Braconidae* dzimtas).

*Lysiphlebus testaceipes* ir galvenais *Aphis nerii* laputu parazitoīds. Mātīte dēj olas laputs ķermenī. Attīstījušies kāpuri sāk laputs ķermenī baroties, un tas galu galā laputi iznīcina. Parazitēta laputs kļūst brūna un mumificējas, tās ķermenis mumificējoties uzpūšas. No mumificētas laputs *Lysiphlebus testaceipes* izgrauž atveri un atstāj tās ķermeni.

Atsauces
--------

1. 1 2 3 4 5 6  McAuslane, H. J. *Oleander Aphid, Aphis nerii Boyer de Fonscolombe (Insecta: Hemiptera: Aphididae)*. University of Florida, IFAS Extension.
2. 1 2 3  K. Murugan, D. Jeyabalan, N Senthil Kumar, S. Senthil Nathan & S. Sivaramakrishnan. *Influence of host plant on growth and reproduction of Aphis nerii and feeding and pray utilization of its predator Menochilus sexmaculatus.[novecojusi saite]*. Indian Jornal of Experimental Biology, Vol. 38 June 2000, pp. 598-603.
3. ↑  Blackman, R. L. & Eastop V. F. (2006). *Aphids on the World's Herbaceous Plants and Shrubs*. John Wiley & Sons Ltd. ISBN 0-471-48973-5
4. 1 2  Colvin, Sarah M. & Yeargan, Kenneth V. *The influence of host plant species on the frequency of defensive behaviors exhibited by the Oleander aphid, Aphis nerii, in response to the parasitoid, Lysiphlebus testaceipes[novecojusi saite]*. Ohio Journal of Science. 112 (2): 2-5, 2013.
5. ↑  Manfred Hartbauer. *Collective Defense of Aphis nerii and Uroleucon hypochoeridis (Homoptera, Aphididae) against Natural Enemies*. April 2010, Volume 5, Issue 4. Published in April 29, 2010
|  |
| --- |
| **Artikulācijas vietas** |
| Labiāla |
| Bilabiāla |
| Labiāli velāra |
| Labiāli alveolāra |
| Labiodentāla |
| Bidentāla |
| Koronāla |
| Lingvolabiāla |
| Interdentāla |
| Dentāla |
| Alveolāra |
| Apikāla |
| Lamināla |
| Postalveolāra |
| Alveopalatāla |
| Retrofleksa |
| Dorsāla |
| Palatāla |
| Labiāli palatāla |
| Velāra |
| Uvulāra |
| Uvulāri epiglotāla |
| Radikāla |
| Faringāla |
| Epiglotāli faringāla |
| Epiglotāla |
| Glotāla |
| Šī lapa, iespējams, satur informāciju fonētiskajā alfabētā, kuru dažas pārlūkprogrammas var attēlot nekorekti. |

**Apikāls līdzskanis** ir skaņa, ko izrunā gaisa plūsmu noslēdzot ar mēles galiņu. Turpretī laminālu līdzskani izrunā gaisa plūsmu noslēdzot ar mēles priekšējo lokano daļu.[1]

Tā nav ļoti parasta atšķirība un pamatā piemērojama tikai berzeņiem un afrikātām. Vairākos angļu valodas variantos ir gan apikāli, gan lamināli līdzskaņu pāri, kā [t]/[d]. Tomēr dažos arābu valodas variantos (kā hadramī) [t] ir lamināls, bet [d] - apikāls.

Latviešu valodā vairāki līdzskaņi ir vai nu apikāli dentāli (kā afrikātas /ts/, /dz/), vai apikāli alveolāri (/tʃ/, /dʒ/)

Basku valodā, tāpat kā serbu un horvātu valodās, alveolāros līdzskaņus dala apikālos un laminālos. Ķīniešu valodā tāpat izšķir postalveolāros līdzskaņus ("alveopalatālās" un "retrofleksās" skaņas). Statimhu valodā to izmanto kā sekundāro iezīmi, lai atšķirtu velarizētas un nevelarizētas afrikatas.

Atsauces
--------

1. ↑  Ladefoged, Peter; Maddieson, Ian (1996). The Sounds of the World's Languages. Oxford: Blackwell. ISBN 0-631-19814-8 (angliski)

Skatīt arī
----------

* Koronāls līdzskanis
VIA CoolStream logotips**VIA CoolStream** ir VIA Technologies patentēta un VIA Technologies mobilajos procesoros izmantota tehnoloģija, kas nodrošina procesora takts frekvences straujas izmaiņas plašā amplitūdā. Spēja strauji mainīt frekvences ir nepieciešama, lai procesora nepietiekamas noslodzes vai dīkstāves laikā procesors nedarbotos augstākajā takts frekvencē un nepatērētu maksimālo iespējamo enerģijas apjomu, bet gan pārietu energoefektīvā režīmā.

VIA CoolStream būtībā ir VIA Technologies realizējums ACPI (eng. Advanced Configuration and Power Interface) stāvokļiem C0, C1, C2, C3, C4, C5, C6.

VIA CoolStream tehnoloģijai neoficiāli eksistē 3 paaudzes:

* VIA CoolStream 1 realizēta VIA C3 procesoros ar procesora C0, C1, C2, C3 stāvokļu nodrošinājumu,
* VIA CoolStream 2 realizēta VIA C7 / VIA C7-M / VIA Eden procesoros ar procesora C0, C1, C2, C3, C4 stāvokļu nodrošinājumu,
* VIA CoolStream 3 realizēta VIA Nano procesoros ar procesora C0, C1, C2, C3, C4, C5, C6 stāvokļu nodrošinājumu.

VIA CoolStream trešajā paaudzē īstenotais C6 stāvoklis (dziļās iemigšanas stāvoklis) ļauj atslēgt līdz pat 98,9% VIA Nano procesora tranzistoru, kas ir savdabīgs rekords x86 procesoru vidē.

* Low Power by Design (angliski)
**Sīrijas krīze** bija diplomātiska konfrontācija starp Sīrijas Republiku un PSRS vienā pusē un ASV ar Bagdādes pakta valstīm otrā pusē, kas draudēja pārvērsties rietumvalstu organizētās iekšējās nekārtībās un militārā iebrukumā no ārvalstīm.
1957. gada vidū rietumvalstīs nostiprinājās pārliecība, ka nestabilo Sīriju savā kontrolē sāk pārņemt komunisti, un līdzīgi Čehoslovākijai 1948. gadā, tā drīz kļūs par PSRS satelītvalsti. Bažām pamatā bija 1956. gada PSRS un Sīrijas līgums par ieroču piegādi. Moderno ieroču lietošanas apmācībai un remontēšanai valstī ieradās vairāki simti padomju armijas instruktoru. Savu aktivitāti pastiprināja Sīrijas Komunistiskā partija Halida al-Bakdaša vadībā. 1957. gada 12. augustā Sīrija izraidīja trīs ASV diplomātus, no kuriem vismaz divi bija CIP darbinieki, sakarā ar sazvērestības plānošanu pret valdību.

Nāsera un al-Bizri rokasspiediens 1958. gada sākumā, sarunu laikā par Ēģiptes un Sīrijas apvienošanos
1957. gada 18. augustā Sīrijas valdība veica vairākas izmaiņas armijas un valdības amatos, par armijas ģenerālštāba vadītāju ieceļot pulkvedi Afifu al-Bizri, kurš tika uzskatīts par komunistu un PSRS atbalstītāju.

ASV un Lielbritānijas vadītāji uzstāja, ka komunisms Sīrija steidzami jāierobežo, pirms tas nav pārņēmis valsti un sācis izplatīties uz kaimiņvalstīm.
Baidoties, ka Damaskā pie varas nāk komunisti, Irākas Karaliste, Jordānijas Karaliste un Libāna sāka apsvērt ideju par ārvalstu intervences īstenošanu Sīrijā. NATO dalībvalsts Turcija, satraukta par padomju bruņojuma parādīšanās pie savām dienvidu robežām, uz Sīrijas pierobežu nosūtīja ievērojamus armijas spēkus. Emocionālais PSRS vadītājs Ņikita Hruščovs paziņoja, ka PSRS veiks raķešu uzbrukumu Turcijai, ja tā uzbruks Sīrijai. Reaģējot uz šiem draudiem, ASV paziņoja, ka tādā gadījumā tā varētu atbildēt ar uzbrukumu PSRS.

ASV Valsts sekretārs Dalless 2. septembra preses konferencē paziņoja, ka Sīrija varētu kļūt par komunistisku valsti tuvāko 60 dienu laikā. ASV, sadarbībā ar Turciju un Irāku, uzsāka slepenas aktivitātes, lai novērstu Sīrijas pāriešanu komunistu pusē, kas gandrīz noveda pie Turcijas un Sīrijas militāras sadursmes. Arī Izraēla signalizēja, ka varētu militāri iejaukties. Krīze beidzās oktobrī pēc sarunām, kurās par vidutāju kalpoja Saūda Arābijas karalis Saūds.
Pēc Sīrijas lūguma, 13. oktobrī Latakijas ostā ieradās Ēģiptes armijas bataljons.

Šāda ārējā iejaukšanās tikai pastiprināja sīriešu politiķu nedrošību par valsts iekšējo un ārējo drošību. Krīze bija viens no iemesliem, kas paātrināja lēmumu par Ēģiptes un Sīrijas apvienošanos un Apvienotās Arābu Republikas izveidošanu.

Atsauces
--------

1. ↑  «The Preferred Plan». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2015. gada 8. janvārī. Skatīts: 2015. gada 21. aprīlī.
2. ↑  The Syrian Crysis of 1957
**Lielās Piektdienas zemestrīce** (arī saukta par **Lielo Aļaskas zemestrīci**) notika 1964. gada 27. martā un bija spēcīgākā zemestrīce ASV vēsturē. Zemestrīces, kuras laikā gāja bojā 131 cilvēks, epicentrs atradās Prinča Viljama šaurumā, un tās spēks bija 9,2 balles.

Lielās Piektdienas zemestrīces epicentra atrašanās vieta.

Zemestrīce
----------

Pulksten 17:36 (3:36 no rīta pēc Griničas laika), lūzuma līnija, kas atradās netālu no Koledžas fjorda Prinča Viljama šaurumā starp Klusā Okeāna un Ziemeļamerikas plātnēm, negaidīti sāka pārvietoties. Zemestrīce turpinājās trīs vai piecas minūtes. Okeāna pamatne izkustējās un izraisīja cunami, kas noveda pie liela upuru skaita un īpašumu bojājumiem. Zemes vertikālā pārvietošanās par 11,5 metriem ietekmēja zemes virsmu 250 000 km² platībā. 

Gāja bojā 131 cilvēks. Pašā zemestrīcē gāja bojā deviņi cilvēki, 106 cunami laikā un 16 no cunami citur. Bojājumi tika lēsti ap $300 000 000 (1964. gada dolāros; 2005. gada dolāros tas būtu aptuveni 1,8 miljardi dolāru).

Ankoridžas rajons
-----------------

Iela Ankoridžā
Vislielākie bojājumi bija Ankoridžā, 120 km uz ziemeļrietumiem no epicentra. Zemestrīces rezultātā gāja bojā deviņi cilvēki. Ankoridžā nebija cunami, taču pilsēta smagi cieta, jo tās daļas bija būvētas uz māla pamatnes un tur notika zemes nogruvums. 

### Citur Aļaskā

Lielākā daļa pilsētu, kas atrodas Prinča Viljama šaurumā, it īpaši galvenās ostas, bija smagi izpostītas seismiskās aktivitātes, cunami un ugunsgrēku dēļ. Valdezas pilsēta bija pilnībā iznīcināta, un pēc tam to pārvietoja par 4 km uz rietumiem. Dažas inuītu apmetnes, kuras atradās tuvu jūrai, tika pilnībā iznīcinātas. 

### Citur

Koka dēlis, kuru cunami iztriecis caur mašīnas riepai.
Kalifornijā cunami rezultātā gāja bojā 12 cilvēki. Cieta dažas pilsētas gar ASV piekrasti, kā arī Havaju salas. Nenozīmīgi bojājumi maziem kuterīšiem, laivām tika nodarīti pat Losandželosā.
**Lielā Ūdensšķirtnes grēda** (angļu: *Great Dividing Range*) vai **Austrumu kalniene** (*Eastern Highlands*) ir kalnu sistēma Austrālijā, kas atdala iekšzemes tuksnesīgos apgabalus no piekrastes auglīgajiem līdzenumiem. Stiepjas vairāk kā 3500 km garumā kontinenta austrumos no Jorkas raga ziemeļos līdz Grempianu līdzenumam Viktorijas štata dienvidaustrumos. Grēdu veido denuncētas hercīnās struktūras, kas neogēnā paceltas un saskaldītas sašķiebtos masīvos ar stāvām austrumu nogāzēm. Ziemeļdaļa Kvīnslendā maz saposmota ar vidējiem augstumiem 800—1000 m vjl. Dienviddaļa Jaundienvidvelsas un Viktorijas teritorijā tuvāk piekrastei, saskaldīta kristāliskās un smilšakmens grēdās, galvenās no kurām ir Zilie kalni, Austrālijas Alpi, Jaunanglijas grēda. Augstākā virsotne ir 2228 m augstais Kostjuško kalns grēdas dienviddaļā.

Grēda šķērso subekvatoriālo, tropu un subtropu klimatiskās joslas. Izveidoti vairāki nacionālie parki.

Atsauces
--------

1. ↑  *Ģeogrāfijas vārdnīca Pasaules zemes un tautas*. Rīga : Galvenā enciklopēdiju redakcija. 1978. 425. lpp.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Lielā Ūdensšķirtnes grēda***.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 315526345
* LCCN: sh85056980

 |

 |
**Sīmanis Klēvers** (1834—1922) bija latviešu dārznieks un sabiedriskais darbinieks, Durbes pilsētas galva (1893). Dārzkopības grāmatu autors.
Pateicoties Klēvera darbībai, Durbē izveidojās daudzi augļudārzi, un Durbes ģerbonī attēlota ābele ar septiņiem āboliem.

Dzīvesgājums
------------

Dzimis 1834. gada oktobrī Gramzdas draudzes novada Kalētos. Mācījās Gramzdas draudzes skolā, bija Dižkalētu muižas dārznieka māceklis, no 1855. gada Zasumuižas dārznieka Šreibera palīgs Zasulaukā. 
Strādāja par Kalētu muižas, vēlāk par Rucavas muižas dārznieku, sarakstīja grāmatu „Mazais sakņu dārznieks". 

1877. gadā Klēvers iegādājās zemes gabalu Durbē un izveidoja augļu dārzu, sēklu pārdotavu un kokuskolu, nodarbojās ar jaunu ābolu un bumbieru šķirņu ieviešanu, par to ieguva sudraba medaļu Kurzemes lauksaimniecības izstādē Jelgavā. 
Sakarā ar stikla ražošanas paplašināšanos Kurzemes cepļos, Sīmanis Klēvers 1890. gadā ieteica attīstīt ciklamenu audzēšanu muižu siltumnīcās.

Kad 1893. gadā Durbe ieguva pilsētas tiesības, viņu ievēlēja par pirmo pilsētas vecāko. 1912. gadā Klēvers izdeva savu pēdējo grāmatu, kurā mācīja audzēt eksotiskus augus, šampinjonus, iekārtot krāšņumdārzus un pazīt sēnes. 

Miris 1922. gadā, apbedīts Priediena kapos.

Grāmatas
--------

Ilustrācija "Dārzkopju ienaidnieki" no Sīmaņa Klēvera "Baltijas dārza draugs" (1890).
Sīmaņa Klēvera grāmatas bija kodolīgi personiskās pieredzes stāsti un aptvēra visas dārzkopības nozares. Tās ietekmēja dārzkopības attīstību latviešu zemniecības veidošanās laikā.

* "Mazais ābolu dārznieks" jeb: *Pamācīšana ne vien par to, kā augļu koki no sēklām audzējami, potējami, kā lauku jeb meža koki kopjami, bet ari vēl citas daudzas derīgas mācības, kas dārza mīļotājiem un kopējiem jāzin.* Rīga: druk. Bušs, 1872. 127 lpp.;
* "Zemkopja augļukoku dārzs" jeb: *Pamācīšana ne vien par to, kā augļu koki no sēklām audzējami, potējami, kā lauku jeb meža koki kopjami, bet ari vēl citas daudzas derīgas mācības, kas dārza mīļotājiem un kopējiem der zināt. Jelgava: Stefenhāgens un dēls, 1881. 136 lpp.;*
* Baltijas dārzu draugs. Jelgava: Stefenhāgens un dēls, 1911. 32 lpp.

Piemiņa
-------

Pie Klēvera mājas Raiņa ielā 36 Durbē 1997. gadā atklāja piemiņas plāksni.

2014. gadā Durbes kultūras namā notika dārznieka Sīmaņa Klēvera 180. dzimšanas dienai veltīts pasākums, kurā uzstājās Latvijas Valsts Augļkopības institūta zinātnieki Māra Skrīvele, Edgars Rubauskis un Laila Ikase.

Atsauces
--------

1. ↑  Ciklamenas – košs uzmundrinājums tumšajos ziemas mēnešos lsm.lv
2. ↑  Durbes dārznieks Sīmanis Klēvers Archived 2021. gada 6. decembrī, *Wayback Machine* vietnē. visitdurbe.lv
3. ↑  Anša Lerha-Puškaiša devums dārzkopībā: kultūrainavā un stāstos LU Literatūras, folkloras un mākslas institūts
4. ↑  priekulesnovads.lv

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 58158066520808431630
* LNB: 000270808

 |

 |
**Ferdinands Marī, vikonts de Lesepss** (franču: *Ferdinand Marie, Vicomte de Lesseps*; dzimis 1805. gada 19. novembrī, miris 1894. gada 7. decembrī) bija franču diplomāts un uzņēmējs, kura vadībā tika uzbūvēts Suecas kanāls.

Dzimis diplomāta ģimenē. No 1825. līdz 1849. gadam strādāja franču diplomātiskajā dienestā dažādās pasaules valstīs, tai skaitā no 1831. līdz 1837. gadam — Ēģiptē, kur iedibināja kontaktus galmā. 1854. gadā ieguva koncesiju Suecas kanāla būvēšanai. Manevrējot starp britu un franču interesēm, no 1859. līdz 1869. gadam vadīja kanāla būvniecību. 1869. gada novembrī kanāls tika nodots ekspluatācijā.

1880. gadā kļuva par kompānijas vadītāju Panamas kanāla būvniecībai. Hidroloģisko apstākļu un slimību (malārijas, dzeltenā drudža) dēļ būvniecība noritēja gausi. 1889. gadā Panamas kanāla kompānija bankrotēja. Zaudējumus cieta apmēram 700 000 ieguldītāju. Izcēlās Panamas kanāla skandāls, kura gaitā atklājās plaši korupcijas fakti valdības aprindās. De Lesepss tika tiesāts, atzīts par vainīgu un viņam piesprieda cietumsodu, kas gan vēlāk tika atcelts.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Ferdinands de Leseps***.

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 4952685
* LCCN: n50082061
* ISNI: 0000 0001 2275 8953
* GND: 118572105
* SELIBR: 341989
* SUDOC: 027686787
* BNF: cb12068024m (data)
* NLA: 35298029
* NKC: js20060310011
* Léonore identifikators LH//1616/85 nav derīgs.
* SBN identifikators RAVV057572 nav derīgs.
* BNE: XX1008070

 |

 |
**Tarvo Sēmans** (igauņu: *Tarvo Seeman*; dzimis 1969. gada 17. septembrī, Vendrā, Pērnavas rajons, Igaunija) ir Igaunijas starptautiskais meistars šahā (1998).

Šahista karjera
---------------

Pirmais nozīmīgais panākums - 2. vieta Igaunijas jauniešu šaha čempionātā 1986. gadā. Igaunijas šaha čempionātos izcīnījis 2 zelta (1998, 2006) un 3 bronzas medaļas (2001, 2009, 2014). Sešas reizes pārstāvējis Igauniju Pasaules šaha olimpiādēs (1998, 2004, 2006, 2010, 2014, 2016) un divas reizes Eiropas komandu šaha čempionātos (2003, 2005). Trīskārtējs Igaunijas ātrā šaha čempionāta uzvarētājs (2000, 2002, 2009).

Bijis arī reģistrējies starptautiskā turnīra "Rīga—2004" dalībnieku sarakstā, taču turnīrā nav piedalījies.

Atsauces
--------

1. ↑  «Eesti meistrid 1923-2005». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2012. gada 18. janvārī. Skatīts: 2012. gada 18. janvārī.

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
* Korespondecšahista profils ICCF mājaslapā (angliski)
* Šahista profils olimpbase.org mājaslapā (Pasaules šaha olimpiāde) (angliski)
* Šahista profils olimpbase.org mājaslapā (Eiropas komandu šaha čempionāts) (angliski)
Baronu Knabenavu dzimtas ģerbonis
**Fon Knabenavi** (vācu: *von Knabenau*, krievu: *фон Кнабенау*) ir sena vācbaltiešu dzimta, kas 16. gadsimtā ieceļoja Kurzemē un kļuva par lieliem zemes īpašniekiem Piltenes apgabalā un Kurzemes un Zemgales hercogistē, vēlāk Kurzemes guberņā. 
Krievijas impērijas valdība 1853. gadā atzina Kurzemes fon Knabenavu dzimtas tiesības lietot mantojamu baronu titulu.

Vēsture
-------

Baroni fon Knabenavi ir silēziešu izcelsmes vācbaltiešu bruņniecības dzimta, kas ir sānu līnija Švābijas grāfu fon Kiburgu dzimtai. Kurzemes atzars izveidojās XVI gs. kad Frīdrihs fon Knabenavs (*Friedrich von Knabenau*) kļuva par Kurzemes bīskapa vasali, saņemot lēni Piltenes zemēs. 1685. gadā Polijas karalis Jans III Sobeskis piešķīra Knabenaviem barona titulu, tiesības uz kuru 1853. un 1862. gadā apstiprināja arī Krievijas impērijas Senāts. 1841. gadā dzimta tika ierakstīta Kurzemes bruņniecības matrikulā.

Slaveni dzimtas locekļi
-----------------------

Barons Frīdrihs fon Knabenavs Fransuā de Troja gleznā ap 1670. gadu
Silēzijas fon Knabenavi bieži pieminēti militārās vēstures avotos. Tā, Gothards fon Knabenavs pieminēts kā Sīrijā un Palestīnā 12. gadsimtā karojis krustnešu bruņinieks. Hana Batija iebrukuma laikā Silēzijā 13. gadsimtā kaujā ievainots pulkvedis Johans Ludvigs fon Knabenavs. Rotmistrs fon Knabenavs izcēlies, aizsargājot Vīni no turkiem 1683. gadā.

* Johans fon Knabenavs (*фон Кнабенау Иван Федорович (Иоганн Фридрихович)*, ?-1845), kavalērijas pulkvedis, Carskoje Selo liceja jāšanas pasniedzējs.
* Doroteja fon Knabenava (*Anna Dorothea Elisabeth von Knabenau*, pēc laulībām *von Renne*, otrajās laulībās Šaspo (*Chassepot*) grāfiene, 1779-1848), hercogienes Dorotejas galma dāma, J. V. Gētes mīlestība.

Knabenavu dzimtas muižas
------------------------

Dažādos laika periodos dzimtai piederējušas daudzas muižas: Jaunsalienas muiža, Lielbornes muiža, Akenstakas muiža, Bagdonišķu muiža (Lietuvā), Berghofa (Lietuvā), Bolkovas pils (Polijā) u.c.

Literatūra
----------

* *Der Adel der russischen Ostseeprovinzen (Estland, Kurland, Livland, Ösel)*. 1. Teil. Die Ritterschaft. Neustadt an der Aisch: Bauer & Rape, inhaber Gerhard Gessner, 1898 (ümbertrükk 1980). Lk 158.
* *Genealogisches Handbuch des Adels*. Adelslexikon. Bd VI. Limburg an der Lahn: C. A. Starke Verlag, 1987. Lk 305.

Atsauces
--------

1. ↑  Васильевич, Сергей. *Титулованные роды Российской Империи*. Tом I. СПб.: 1910. Стр. 243-244.
2. ↑  vesture.eu - Knabenavi
3. ↑  КНАБЕНАУ Иван Федорович, барон
**Acu slimības** ir cilvēka vai dzīvnieka acu saslimšanas. Tās iedalās pastāvīgajās (glaukoma, trahoma, katarakta, dažādi iekaisumi - konjunktīvie, radzenes un varavīksnenes), un citu slimību komplikāciju radītajās. Zinātni par acu slimībām sauc par oftalmoloģiju.

Slimības
--------

**Glaukoma** ir acs iekšējā spiediena palielināšanās un redzes funkciju pavājināšanās. Slimību ārstē ar medikamentiem vai ķirurģiski, tās ārstēšanai svarīga agrīna noteikšana.

**Katarakta** ir lēcas apduļķošanās, parasti vecuma izmaiņu, retāk traumu vai citu slimību ietekmē. Ārstē ķirurģiski.

**Trahoma** ir infekcioza saslimšana, kas rada rētošanos acs radzenē un gļotādā. Var rasties arī no mehāniskām vai ķīmiskām traumām, izraisa aklumu. Ap 50. gadiem tā Latvijā bija praktiski likvidēta.

Pie acu saslimšanām pieskaita arī citus redzes traucējumus, kā gaismas laušanas traucējumus (tuvredzību, tālredzību, astigmatismu, audzējus acīs un to tuvākajā apkārtnē, kā arī parazītu radītos bojājumus.

Oftalmoloģija Latvijā
---------------------

1864. gadā Rīgā atvēra pirmo acu slimnīcu Latvijā. Jāni Tālbergu (1844-1884) uzskata par pirmo latviešu oftalmologu. Zinātniski pētījumi sākās 1922. gadā, kad LU nodibināja acu slimību katedru, ko 1932.-1934. gados vadīja J. Ruberts. 1934. gadā K. Balodis kļuva par pirmo, kas veicis acs radzenes pārstādīšanu.

Atsauces
--------

1. 1 2 3 4  *Latvijas PSR mazā enciklopēdija*. 1. sējums. Rīga : Izdevniecība "Zinātne".  20. lpp.
2. 1 2  *Latvijas padomju enciklopēdija*. 7. sējums. Rīga : Galvenā enciklopēdiju redakcija. 278. lpp.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Acu slimības***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
**Kapibaras** (*Hydrochoerus*) ir kapibaru apakšdzimtas (*Hydrochoerinae*) ģints, kas pieder pie jūrascūciņu dzimtas (*Caviidae*). Tā apvieno 2 mūsdienās dzīvojošas sugas un vienu izmirušu sugu. Kapibaras sastopamas plašā teritorijā Dienvidamerikā un Panamā. Izmirusī Grenādas kapibara (*Hydrochoerus gaylordi*) bija endēma Grenādas salai un dzīvoja salā pliocēna laikā. Kapibaru tuvākie radinieki ir moko (*Kerodon*) ģints sugas.

Ģints zinātniskais nosaukums *Hydrochoerus* cēlies no grieķu vārdiem — ὕδωρ (*hýdor*, ūdens) un χοίρος (*choíros*, cūka), kas latviski tiešā tulkojumā būtu *ūdenscūka*.

Izskats
-------

Kapibaras ir daļēji ūdenī dzīvojoši grauzēji
Kapibaras ir vislielākie grauzēji pasaulē. No abām sugām lielākā ir kapibara (*Hydrochoerus hydrochaeris*), kuras ķermeņa garums ir 106—134 cm, augstums skaustā 50—62 cm, svars 35—66 kg. Mazākā ģintī ir mazā kapibara (*Hydrochoerus isthmius*), kuras ķermeņa garums ir nedaudz mazāks kā 100 cm, bet svars apmēram 30 kg.

Uzvedība un barība
------------------

Kapibarām ir raksturīgs daļēji ūdenī dzīvojošs dzīves veids. Tās mājo ezeru, upju, purvu un applūdušas savannas krastos. Kapibaras barojas ar dažādām zālēm un lakstaugiem.

Kapibaras ir ļoti sabiedriskas. Tās veido lielus barus, kuros var būt līdz 100 īpatņiem. Tās savā starpā sazinās ar dažāda rakstura skaņām. Tēviņi veido harēmus, kuros ir vairākas mātītes. Grūsnības periods ilgst 130—150 dienas. Piedzimst 2—8 mazuļi (visbiežāk 4).

Sistemātika
-----------

* **Kapibaru ģints** (*Hydrochoerus*)
	+ † Grenādas kapibara (*Hydrochoerus gaylordi*)
	+ Kapibara (*Hydrochoerus hydrochaeris*)
	+ Mazā kapibara (*Hydrochoerus isthmius*)

Atsauces
--------

1. ↑  Mammal Species of the World: Hydrochoeris isthmius
2. ↑  Mammal Species of the World: Hydrochoeris hydrochaeris
3. ↑  MacPhee et al. 2000; Haynes, 2009, table 9.2 for spelling of generic name as Hydrochoerus, not Hydrochaeris as in the original description
4. ↑  Mammal Species of the World: Hydrochoerinae
5. 1 2  The Capybara, Its Biology and Management
6. ↑  «ARKive: Capybara (Hydrochoerus hydrochaeris)». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2012. gada 19. aprīlī. Skatīts: 2013. gada 26. jūlijā.
7. ↑  Phylogenetic Relationships, Ecological Correlates, and Molecular Evolution Within the Cavioidea (Mammalia, Rodentia)
**Hoencollerna pils** (vācu: *Burg Hohenzollern*) ir 19. gadsimtā uzbūvēta pils, kas atrodas vietā, kur vismaz no 11. gadsimta atradās Hoencollernu dzimtas rezidence. Pils atrodas Vācijas dienvidrietumos, Bādenes-Virtembergas zemē.

Pašreizējā pils ir trešā šajā vietā. Pirmā tika uzcelta 11. gadsimta sākumā. Vēstures gaitā Hoencollernu dzimta sadalījās vairākos atzaros, tomēr pils palika dzimtas Švābijas atzara īpašumā. 1423. gadā pirmo pili pilnībā nopostīja pēc desmit mēnešu Švābijas impērijas pilsētu aplenkuma. Otrā pils tika uzcelta no 1454. līdz 1461. gadam, tā kalpoja kā katolisko Hoencollernu rezidence, arī Trīsdesmitgadu kara laikā. 18. gadsimta beigās tā zaudēja savu nozīmi, tika pamesta un sabruka. Trešo, pašreizējo pili, 19. gadsimta vidū sāka celt Prūsijas karalis Frīdrihs Vilhelms IV. Pils celta pēc arhitekta Frīdriha Augusta Štīlera projekta (citu celtņu starpā viņš ir arī Vecauces pils arhitekts). Kaut arī pils tiek uzskatīta par Hoencollernu dzimteni, neviens Vācijas imperators tajā nav ilgāku laiku dzīvojis. 1945. gadā kādu laiku šeit uzturējās Vilhelma II dēls kroņprincis Vilhelms. Pili atrodas vairāki artefakti, tostarp Vilhelma II kronis un dažas Frīdriha Lielā personiskās lietas.

Attēlu galerija
---------------

* 
* 
* 
*

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Hoencollerna pils***.
* Oficiālā tīmekļa vietne

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 238045279
* GND: 4072592-3

 |

 |
**Tiagu Vagarosu da Košta Monteiru** (portugāļu: *Tiago Vagaroso da Costa Monteiro*; dzimis 1976. gada 24. jūlijā, Portu, Portugālē) ir portugāļu sacīkšu pilots, Formula 1 ekspilots, pašlaik piedalās WTCC sacīkstēs. 

Sacīkšu karjeru Monteiru uzsāka salīdzinoši vēlu - 21 gada vecumā. Tas gan netraucēja viņam "izsisties" uz Formula 1 čempionātu septiņu gadu laikā pēc tā. 2005. gadā Tiagu brauca Jordan komandā un divreiz izcīnīja punktus - būdams trešais strīdīgajā ASV *Grand Prix* un būdams astotais lietainajā Beļģijas *Grand Prix*. Komandas vadība bija apmierināta un viņš bija komandas pilots arī 2006. gadā. Komanda tomēr bija mainījusi nosaukumu uz MF1 Racing. Komanda sezonas beigās kārtējo reizi tika pārpirkta un kļuva par Spyker, taču viņi nolēma nepagarināt līgumu ar portugāli. Savas karjeras laikā Monteiru uzstādīja vairākus rekordus, piemēram, visvairāk finišu pēc kārtas debitantam (19), pārspējot Džekiju Stjuartu un Olivjē Panī, kuri finišu sasniedza pirmajās sešās sacīkstēs.

Kopš 2007. gada viņš piedalās WTCC sacensībās pārstāvot SEAT. Savā pirmajā sezonā Monteiru trīs reizes finišēja pirmajā trijniekā. Otrajā sezonā viņš izcīnīja vairākas uzvaras. SEAT ieguva konstruktoru kausu. Monteiru ir arī paziņojis, ka vēlas kļūt par sacīkšu komandas īpašnieku - tiek ziņots, ka viņš par to runā ar BCN Competición šobrīdējiem īpašniekiem.
Magnētiskais palaidējs ar aizsardzības termoreleju
**Magnētiskais palaidējs** ir elektriska ierīce, kas paredzēta īsslēgto asinhrono elektrodzinēju rokvadībai vai automātiskai vadīšanai (palaišanai, apstādināšanai vai griešanās virziena mainīšanai), kā arī aizsardzībai. Magnētiskā palaidēja svarīgākā sastāvdaļa ir kontaktors (virziena mainīšanai paredzētiem palaidējiem — divi kontaktori); tie satur arī īpašas dzinēja aizsardzības iekārtas (parasti termorelejus) un citus elementus — drošinātājus, bloķēšanas un signalizācijas iekārtas, papildkontaktus.

Iedalījums un uzbūve
--------------------

Reversīvie palaidēji izmantojami elektromotora griešanās virziena mainīšanai, nereversīvie — tikai ieslēgšanai un izslēgšanai. Iebūvētie termoreleji nodrošina elektromotora aizsardzību pret ilgstošu nepieļaujamu pārslodzi. Ir dažāda aizsargātība pret apkārtējās vides iedarbību un palaidēja nominālā strāva. Darba kontakti paredzēti strāvai no 6 līdz 400 A, blokkontakti — no 6 līdz 10 A. Tiristoru magnētiskie palaidēji komutācijas laikā nerada elektrisko loku starp kontaktiem.

Skatīt arī
----------

* Kontaktors
* Automātiskais drošinātājs
* Elektromagnētiskais relejs

Literatūra
----------

* A. Baltiņš, A. Kanbergs, S. Miesniece. Zemsprieguma elektriskie aparāti. R:, Jumava, 2007, 227.—264. lpp.
Amazones lietus mežu izciršana Brazīlijas Maraņaunas štatā, 2016
**Atmežošana** jeb **mežu izciršana** ir personas darbības izraisīta meža pārveidošana citā zemes lietošanas veidā.

Meža platību atmežo, ja tas nepieciešams:

* būvniecībai;
* derīgo izrakteņu ieguvei;
* lauksaimniecībā izmantojamās zemes ierīkošanai;
* īpaši aizsargājamo biotopu atjaunošanai;
* valsts sauszemes teritorijas aizsardzības un neaizskaramības nodrošināšanai vai valsts apdraudējuma situācijas novēršanai militārajos objektos un to aizsargjoslās.

Pirms agrikultūras revolūcijas apmēram 57% no Zemes apdzīvojamās sauszemes, t.i. sauszemes, kas nav ledāji vai neauglīga zeme, piemēram, tuksneši, sāls līdzenumi vai kāpas, klāja meži. Mūsdienās mežu noklājums ir 38%; tas ir sarucis par trešo daļu. Puse no kopējā mežu zuduma notika no 8000. gada p.m.ē. līdz 1900. gadam; otra puse radās tikai pagājušajā gadsimtā. Katru gadu tiek iznīcināti 15–18 miljoni hektāru meža. Vidēji katru minūti tiek nocirsti 2400 koki. Pasaulē visvairāk mežu izciršana notiek tropu lietus mežos.

Koku izciršana bez pietiekamas mežu atjaunošanas ir izraisījusi biotopu bojājumus, bioloģiskās daudzveidības samazināšanos un sausumu. Mežu izciršana izraisa sugu izmiršanu, klimatisko apstākļu izmaiņas, pārtuksnešošanos, augsnes eroziju un populāciju pārvietošanos, kā tas ir novērots gan mūsdienās, gan vēsturē, balstoties uz fosilajiem pētījumiem. Mežu izciršana samazina arī atmosfēras oglekļa dioksīda biosekvestrāciju, palielinot negatīvās atgriezeniskās saites ciklus, kas veicina klimata pārmaiņas. Dažādi klimata pārmaiņu procesi kopumā samazina lauksaimniecībai derīgo, aramo zemi, kas rada lielāku spiedienu uz cilvēku kopienām veikt papildus mežu izciršanu lauksaimniecības vajadzībām.

Atsauces
--------

1. ↑  «Atmežošana | Valsts meža dienests». *www.vmd.gov.lv* (latviešu). Skatīts: 2023-06-18.
2. ↑  Ritchie, Hannah; Roser, Max (2021-02-09). "Forests and Deforestation". *Our World in Data*.
3. ↑  «On Water». *European Investment Bank* (angļu). Skatīts: 2023-06-18.
4. ↑  Sarah Derouin last updated. «Deforestation: Facts, Causes & Effects». *livescience.com* (angļu), 2022-01-06. Skatīts: 2023-06-18.
5. ↑  Sahney, Sarda; Benton, Michael J.; Falcon-Lang, Howard J. (2010-12). "Rainforest collapse triggered Carboniferous tetrapod diversification in Euramerica" (en). *Geology* 38 (12): 1079–1082. doi:10.1130/G31182.1. ISSN 1943-2682.
**Atlas V/431** ir ASV nesējraķetes Atlas V konfigurācija. Tajā izmantots standarta centrālais bloks ar Krievijā ražotu dzinēju RD-180. Otrajā pakāpē izmantota viena dzinēja versija Centaur SEC. Šajā konfigurācijā ir trīs cietās degvielas starta paātrinātāji. Derīgās kravas nosegšanai izmanto plūsmvirzi ar 4 m diametru.

*Atlas V/431* zemā orbītā (28,5° slīpumā) spēj nogādāt 15 720 kg kravas. Ģeostacionārajā pārejas orbītā var pacelt 7700 kg kravas.

Nesējraķetes izgatavošanu un palaišanu nodrošina United Launch Alliance (Lockheed Martin un Boeing kopuzņēmums); līdz 2006. gadam — *Lockheed Martin*.

Līdz 2012. gada septembrim *Atlas V/431* veikusi 2 startus, abi veiksmīgi.

Atsauces
--------

1. ↑  Atlas V User's Guide Archived 2012. gada 8. jūnijā, at WebCite (PDF)
2. ↑  Atlas V Archived 2014. gada 30. martā, *Wayback Machine* vietnē. United Launch Alliance

Ārējās saites
-------------

* Atlas-5(431) Günter Dirk Krebs

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Atlas V |
| --- |
|  |
| 400. sērija | 
* 401
* 411
* 421
* 431

 |
|  |
| 500. sērija | 
* 501
* 511
* 521
* 531
* 541
* 551

 |

 |
**Vecmelderu avoti** ir ģeoloģisks un ģeomorfoloģisks dabas piemineklis, kas atrodas Jēkabpils novada Aknīstes pagasta centrālajā daļā, Dienvidsusējas senlejas atzarā, Aknīstes nolaidenumā, Austrumlatvijas zemienes dienvidu galā. 

Senlejas nogāzes lejasdaļā un gultnē atrodas vairāk nekā 10 pazemes ūdeņu izplūdes vietas – gan kā avoti, gan avoksnāji ar kūdras kupoliem un terasveida kūdras pacēlumiem. Lielākais no Vecmelderu avotiem atrodas senlejas atzara dienvidu malā, nogāzes lejasdaļā, netālu no dzirnavu dīķa līmeņa. Avota ūdensdeve ir 23 litri/sekundē (mērījumi izdarīti 2012. gada 2. jūlijā). Ūdens dzidrs, bezkrāsas, strautā izgulsnē oranžas dzelzs savienojumu nogulsnes un saldūdens kaļķi. Pārējie avoti un avoksnāji mazāki. Tie izplūst pārpurvotās vietās. Iztekot avoti veido 1,6 hektārus lielo Vecmelderu dzirnavezeru, vairāki avoti atrodas zem dzirnavezera ūdenslīmeņa.

Ārējās saites
-------------

* LĢIA vietvārdu datubāze
* Vecmelderu avoti Dabas aizsardzības pārvaldes mājaslapā

Atsauces
--------
**Sīrijas brūnais lācis** (*Ursus arctos syriacus*) ir lāču dzimtas (*Ursidae*) viena no brūno lāču (*Ursus arctos*) pasugām. Sīrijas brūnais lācis apdzīvo plašas teritorijas Āzijas rietumos, bet tā populācija ir ļoti sadrumstalota un izzūdoša. Vēsturiski Sīrijas brūnais lācis ir apdzīvojis Turciju, Sīriju, Libānu, Izraēlu, Irāku, Irānu, daļēji Afganistānu un Pakistānas ziemeļrietumus. Mūsdienās pastāv arī uzskats, ka savvaļā vairs nav sastopams neviens Sīrijas brūnais lācis, un tie ir saglabājušies tikai zoodārzos.

Izskats un ieradumi
-------------------

Sīrijas brūnais lācis ir mazākais no brūnajiem lāčiem. Tā kažoks ir tumšāk vai gaišāk pelēkbrūns, sidrabains. Matojums ir garš, biezs un uz skausta tam reizēm ir tumšāku spalvu kušķis, reizēm tumšās spalvas ir arī uz galvvidus. Nagi ir gaiši, taisni un gari. Gaišākie lāči dzīvo augstāk kalnos, tumšākie ielejās. Kā visiem lāčiem tam ir īsa aste un mazas, apaļas ausis.

Tie ir visēdāji, un ēd visu, ko var atrast, ieskaitot augus, augļus, kukaiņus un gaļu.

Atsauces
--------

1. ↑  Jerusalem Photo Portal :: Syrian Brown Bear
2. ↑  Brown Bear Hunting in Russia

Ārējās saites
-------------

* Sīrijas brūnā lāča foto

* Sīrijas brūnais lācis izbauda ziemas priekus

  


|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Sīrijas brūnais lācis*** |
***PostSecret*** ir Frenka Vorena (angļu: *Frank Warren*) radīts projekts, kurā cilvēki no visas pasaules pa pastu anonīmi nosūta savus noslēpumus uz pašu izgatavotām pastkartēm. Pēcāk šīs pastkartes tiek publicētas *PostSecret* mājaslapā, ievietotas *PostSecret* izdotajās grāmatās, kā arī izvietotas šī projekta organizētās mākslas izstādēs.

*PostSecret* projekts aicina cilvēkus būt radošiem un nosūtīt jebkuru savu noslēpumu, tomēr tam jābūt patiesam un tādam, kuru nezina neviens cits. Tāpat arī *PostSecret* lūdz nesūtīt pastkartes, kurās izmantotas no pārkopēšanās aizsargātas fotogrāfijas vai attēli, lai tas nesagādātu problēmas pastkartes publicēšanai *PostSecret* grāmatā.

Vēsture
-------

2004. gadā Frenkam Vorenam radās ideja par projektu *PostSecret*. Viņš iegādājās 3000 neaprakstītas pastkartes, uz tām uzrakstot savu adresi un lūgumu anonīmi dalīties savā noslēpumā. Pēcāk viņš tās izdalīja uz ielām, ievietoja starp bibliotēku grāmatu lapas pusēm, kā arī atstāja kafejnīcās. 

Vēlāk no šīm 3000 pastkartēm Frenkam Vorenam tika aizsūtītas aptuveni 100. Viņš tās izvietoja mākslas izstādē Vašingtonā, pēc tam izveidojot blogu ar nosaukumu *PostSecret*, lai tajā publicētu visas saņemtās ar noslēpumiem aprakstītās pastkartes. 

Nākamo divu gadu laikā cilvēki turpināja sūtīt pastkartes, uz kurām bija rakstīti visdažādākie noslēpumi, sākot no laulības pārkāpumiem līdz pat domām par pašnāvību. Galu galā Frenks Vorens sakrāja vairāk par 175 000 pastkaršu, no kurām liela daļa ir apkopotas viņa izdotajās grāmatās.

Grāmatas
--------

Šobrīd projekta *PostSecret* ietvaros izdotas jau piecas grāmatas, kurās apkopotas iesūtītās pastkartes ar noslēpumiem. 

* *PostSecret: Extraordinary Confessions from Ordinary Lives* (izdota 2005. gada 29. novembrī);
* *My Secret: A PostSecret Book* (izdota 2006. gada 24. oktobrī);
* *The Secret Lives of Men and Women: A PostSecret Book* (izdota 2007. gada 9. janvārī);
* *A Lifetime of Secrets: A PostSecret Book* (izdota 2007. gada 9. oktobrī);
* *PostSecret: Confessions on Life, Death, and God* (izdota 2009. gada 6. oktobrī);
* *The World of PostSecret* (izdota 2014. gada 4. novembrī).

Ārējās saites
-------------

* Projekta *PostSecret* mājaslapa
* *PostSecret* Zviedrija
CPLP biedri pasaules kartē (2005)
**Portugāļu valodas valstu sadraudzība** (portugāļu: *Comunidade dos Países de Língua Portuguesa, CPLP*) ir starptautiska organizācija, kas izveidota 1996. gada 17. jūlijā, un apvieno valstis, kurās portugāļu valoda ir oficiālā valsts valoda. Tā ir Portugāle un tās bijušās kolonijas - Angola, Brazīlija, Gvineja-Bisava, Kaboverde, Mozambika, Santome un Prinsipi. 2002. gadā pēc neatkarības atzīšanas sadraudzībai pievienojās Austrumtimora. Vēl organizācijā kā novērotāji ir iekļautas Ekvatoriālā Gvineja, Maurīcija un Makao.

Ieinteresētību par asociētā biedra stāvokli izrāda arī Ukraina, Horvātija un Venecuēla[1].

Atsauces un piezīmes
--------------------

1. ↑  «Venezuela, Ucrânia e Croácia querem ser da CPLP». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2008. gada 15. decembrī. Skatīts: 2008. gada 4. oktobrī.

Ārējās saites
-------------

* Portugāļu valodas valstu sadraudzības mājaslapa (portugāliski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 134273189
* LCCN: n98109532
* ISNI: 0000 0001 2228 3847
* GND: 3058934-4
* SUDOC: 118024795

 |

 |
**Skābekļa difluorīds** ir skābekļa un fluora binārais savienojums. Tajā skābeklim ir neraksturīgā oksidēšanās pakāpe +2, kas ir tāpēc, ka fluors ir vienīgais elements, kam ir lielāka elektronegativitāte nekā skābeklim. Istabas temperatūrā tas ir bezkrāsaina, indīga gāze.

Iegūšana
--------

Sākotnēji tika iegūts nedaudz mitra kālija fluorīda un fluorūdeņražskābes kausējuma elektrolīzē. Mūsdienās to iegūst fluora reakcijā ar atšķaidītu nātrija hidroksīda ūdens šķīdumu, rodas nātrija fluorīds kā blakusprodukts:

2F2 + 2NaOH → OF2 + 2NaF + H2O
Ja nātrija hidroksīda koncentrācija ir pārāk liela, rodas zudumi paralēlās reakcijas dēļ: 

OF2 + 2OH− → O2 + 2F− + H2O

Ķīmiskās īpašības
-----------------

Skābeklim neraksturīgās +2 oksidēšanās pakāpes dēļ skābekļa difluorīds ir spēcīgs oksidētājs. Tas reaģē ar lielāko daļu metālu, veidojot fluorīdus. Tas reaģē arī ar daudziem nemetāliem, piemēram, sēru un fosforu, veidojot fluorīdus un oksofluorīdus. Tas reaģē pat ar cēlgāzi ksenonu. 25 °C temperatūrā šajā reakcijā rodas ksenona difluorīds un skābeklis: 

2OF2 + 2Xe → 2XeF2 + O2
Paaugstinātā temperatūrā veicot šo reakciju, var iegūt ksenona tetrafluorīdu un ksenona oksofluorīdus.

Temperatūrā virs 200 °C skābekļa difluorīds sadalās, veidojot skābekli un fluoru:

2OF2 → O2 + 2F2
Tā šķīdība ūdenī ir neliela, turklāt tas lēni reaģē ar to:

OF2 + H2O → 2HF + O2

Toksicitāte
-----------

Skābekļa difluorīds ir ļoti toksisks. Tā toksicitātes pakāpe ir salīdzināma ar fosgēnu.

Atsauces
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***skābekļa difluorīds*** |

1. 1 2 3 4  E. A. V. Ebsworth, J. A. Connor and J. J. Turner. *The Chemistry of Oxygen. Chapter 22 of Comprehensive Inorganic Chemistry.* Pergamon Press 1973
2. ↑  Р.А. Лидин, В.А. Молочко, Л.Л. Андреева *Химические свойства неорганических веществ* "Химия", 2000
VIA PowerSaver logotips 2010. gadā**VIA PowerSaver** ir VIA Technologies izstrādāta energotaupīguma tehnoloģija, kas procesora dīkstāves vai nepietiekamas noslodzes brīžos, automātiski samazina takts frekvenci, tādējādi taupot enerģiju un izdalot mazāk siltumu.

Tehnoloģijas darbības princips ir vienkāršs - nosakot, ka uz datora netiek risināti uzdevumi, kam nepieciešama maksimāla procesora jauda, VIA Power Saver, pateicoties VIA TwinTurbo tehnoloģijai vienas takts laikā spēj pārslēgt procesoru no maksimālās jaudas režīma uz minimālās jaudas režīmu, tādējādi samazinot energopatēriņu, kā arī siltumizdali. Tas savukārt ļauj pagarināt klēpjdatoru bateriju autonomās darbības laiku, pagarināt procesoru darbības mūžu un mazināt dzesēšanas ventilatoru radīto troksni.

VIA PowerSaver procesora režīmu pārslēgšanai analizē 3 faktorus:

* veiktspēju, ko nodrošina esošā brīža takts frekvence,
* aizturi, kas nepieciešama pāriešanai citā procesora stāvoklī un iziešanai no tā,
* jaudu, ko patērēs procesors šajā stāvoklī.

Galddatoru un iegultajās sistēmās VIA PowerSaver pārslēdzas starp maksimālo procesora un sistēmas kopnes ātrumiem. Klēpjdatoros un interneta ierīcēs tiek izmantota VIA Enhanced PowerSaver tehnoloģija, kas ātrumu palielina vai samazina pakāpeniski. VIA Enhanced PowerSaver nosaka veiktspējas stāvokļus (angliski: P-state), un atbilstoši noslodzes atbilstībai veiktspējas stāvoklim, pārslēdz procesoru uz visenergoefektīvāko stāvokli šībrīža uzdevumu veikšanai. 

VIA C-7M procesora veiktspējas stāvokļi

| Veiktspējas stāvoklis | Takts frekvence (MHz) | Sistēmas kopne (MHz) | Spriegums | Jauda (W) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| P0 | 2000 | 400 | 1.148 | 20 |
| P1 | 1800 | 400 | 1.132 | 18 |
| P2 | 1600 | 400 | 1.1 | 15 |
| P3 | 1400 | 400 | 1.052 | 13 |
| P4 | 1000 | 400 | 1.004 | 10 |
| P5 | 800 | 400 | 0.844 | 7 |
| P6 | 600 | 400 | 0.844 | 6 |
| P7 | 400 | 400 | 0.844 | 5 |

VIA Technologies veiktie pētījumi atklāj, ka, pateicoties VIA PowerSaver, ir iespējams ietaupīt vismaz 40% procesora patērētās enerģijas.

* VIA PowerSaver (angliski)
**Korveta Urugvaja** (spāņu: *Estación Científica Corbeta Uruguay*) bija Argentīnas vissezonas polārstacija Dienvidsendviču salās Subantarktikā. Izvietota Tules salas dienvidaustrumos Korvetas Urugvajas pussalas ziemeļu krastā pie Kalderas līča. Izveidota 1976. gada novembrī un oficiāli atklāta 1977. gada 18. martā. Nosaukta par godu Argentīnas Kara flotes korvetei *Uruguay*, kas 20. gadsimta sākumā veica vairākas glābšanas (Oto Nordenšelda ekspedīcija) un atbalsta (Žana Batista Šarko ekspedīcija) operācijas Antarktikā, bet vēlāk tika izmantots pirmās Argentīnas polārstacijas Orkadasas izveidē un apgādē. Stacija piederēja Argentīnas kara flotei un galvenās izpētes jomas bija meteoroloģija, okeanogrāfija un glacioloģija.

Folklendu kara laikā polārstacija tika izmantota kā atbalsta punkts argentīniešu uzbrukumam Dienviddžordžijas salai. 1982. gada 20. jūnijā britu spēki ieņēma polārstaciju un piespieda argentīniešus to pamest. 1982. gada decembrī britu kara flotes patruļkuģis *Hecate* staciju sabombardēja, pēc tam, kad atklāja, ka stacijas mastā atkal uzvilkts Argentīnas karogs.

Atsauces
--------

1. ↑  Fundación Marambio. Base Corbeta Uruguay

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Argentīnas polārstacijas Valsts karogs: Argentīna |
| --- |
|  |
| 
* Baljve
* *Belgrano I*
* Belgrano II
* *Belgrano III*
* Brauna
* Desepsjona
* *Elsvērta*
* Esperansa
* Kamara
* Karlīni
* *Korveta Urugvaja*
* *Livingstona*
* Marambio
* Matjenso
* Melhiora
* Orkadasa
* Petrela
* Primavera
* Sanmartina
* *Sovrala*
* *Tenjente Eskivela*

 |

 |
*Lian Li* PC-A05FN datora korpusa iekšpuse
***Lian Li Industrial Co.*** (vienkāršotā ķīniešu: 联力工业股份有限公司, tradicionālā ķīniešu: 聯力工業股份有限公司, piņjiņs: *Lián Lì Gōngyè Gǔfènyǒuxiàngōngsī*) ir Taivānas datoru korpusu un aksesuāru ražotājs.

Uzņēmums ir viens no lielākajiem alumīnija datoru korpusu ražotājiem Taivānā un ir arī viens no lielākajiem pasaules konkurentiem augstas kvalitātes datora korpusu nozarē.

Produkti
--------

Viņu korpusi tiek būvēti no matēta vai anodēta alumīnija un pieejami sudraba, melnos, pelēkos, zelta, sarkanos, zilos un zaļos toņos. *Lian Li* ražo arī alumīnija galdus, barošanas blokus un piederumus, piemēram, datora korpusu logu komplektus, noņemamus cietā diska nodalījumus un atmiņas karšu lasītājus. Uzņēmums sniedz arī OEM un ODM pakalpojumus.

Vēsture
-------

*Lian Li Industrial Co.* dibināts 1983. gadā, un atrodas Dzjilunā, Taivānā.

Atrašanās vieta
---------------

Tā galvenā mītne atrodas Liudu Rūpniecības parkā (T: 六堵工業區, S: 六堵工业区, P: *Liù Dǔ Gōngyèqū*), Dzjilunā.

Meitas uzņēmums
---------------

2009. gadā *Lian Li* dibināja ***LanCool*** kā meitas uzņēmumu, lai ražotu datoru korpusus bez alumīnija, ar mērķi, lai mazinātu izmaksas. Korpusi ir atverami bez darbarīkiem, priekš datorspēļu spēlētājiem un datoru entuziastiem. *LanCool* ražo lētākus tērauda korpusus, *Lian Li* ir labi pazīstams kā augstas klases alumīnija korpusu ražotājs.

Skatīt arī
----------

* Antec
* Cooler Master
* NZXT
* PCCooler
* SilverStone Tehnology
* Thermaltake
* Zalman

Atsauces
--------

1. 1 2
2. ↑  "About Us Archived 2011. gada 17. novembrī, *Wayback Machine* vietnē.." Lian Li. Retrieved on November 17, 2011. "Headquarters Lian Li Industrial Co. LTD Address: No.11-1, Kong-Chien N. Rd. Liu-Tu Industrial Park, 206 Keelung, Taiwan."
3. ↑  "關於我們 Archived 2011. gada 24. novembrī, *Wayback Machine* vietnē.." Lian Li. Retrieved on November 17, 2011. "地址：基隆市六堵工業區工建北路11-1號"
4. ↑

Ārējās saites
-------------

* Lian Li Industrial Co, Ltd. Oficiālā mājaslapa (Angliski)/(Ķīniešu (Taivāna))
**Čhve Toksins** (korejiešu: 최덕신, \* 1914. 17. septembris - † 1989. gada 14. novembris, Phenjanā) - korejiešu militārpersona, diplomāts, garīdznieks, reliģisks domātājs.

Biogrāfija
----------

Augstāko militāro izglītību guvis pirms II Pasaules kara Ķīnā, Vampoa (*Whampoa*), studējis Japānā. Brīvi pārvaldīja ķīniešu, japāņu, vācu un angļu valodas. Pēc kara turpinājis izglītoties ASV militārajās mācību iestādēs Firtrilejā (*Fort Riley*) un kājnieku karaskolā Fortbeningā (*US Infantry School at Fort Benning*). Karjeru turpināja Dienvidkorejas bruņotajos spēkos, sasniedzot ģenerāļa dienesta pakāpi. Korejas kara laikā 11. kājnieku divizijas (*11th ROKA Division*) komandieris.

Precējies ar Rju Mijunu (*Ryu Mi-Yong*), ģimenē trīs meitas un divi dēli.

Beidzoties karadarbībai, pārgāja diplomātiskajā dienestā, kļūstot par militāro atašeju Japānā, vēlāk par vēstnieku Dienvidvjetnamā. Dienvidkorejas ārlietu ministrs laikā no 1961. līdz 1963. gadam. Vēstnieks Vācijas Federatīvajā Republikā laikā no 1963. līdz 1967. gadam.

60. gadu otrajā pusē izvirzījās par čondogjo (*Cheondogyo*) reliģiskās denominācijas līderi.

1977. gadā reliģisko vajāšanu dēļ Dienvidkorejā viņš emigrēja uz ASV, kur lūdza politisko patvērumu. 1984. gadā pirmo reizi ieradās Ziemeļkorejā, kura uz viņu atstāja tādu iespaidu, ka 1986. gadā ģimene (divas meitas un viens dēls palika) pārcēlās uz dzīvi turp.

Bija Ziemeļkorejas *Tēvzemes mierīgas atkalapvienošanos komitejas* priekšsēdētāja vietnieks un *Korejas reliģijas lietu padomes* priekšsēdētājs. Sarakstījis grāmatu "Nācija un es", kurā skaidro savu pasaules redzējumu un to, kāpēc zinot dzīvi gan kapitālismā, gan sociālismā, izvēlējies pēdējo.

### Atsauces un paskaidrojumi

1. ↑  «Ryu Mi-yong Meets Her Children.». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2004. gada 12. novembrī. Skatīts: 2009. gada 18. oktobrī.

Ārējās saites
-------------

* Choi Duk Shin, 75, Ex-South Korean Envoy. // The New York Times, November 19, 1989
* Чо Док Син. Социальные аспекты Северной Кореи. // Нация и я.
* Чо Док Син. Здесь нет «профессиональных развлекателей». // Нация и я.
* Чо Док Син. Налоговый вопрос. // Нация и я.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 41825224
* LCCN: n85105371
* ISNI: 0000 0000 8120 0872
* GND: 1089618689
* SELIBR: 301044
* SUDOC: 030663881
* BNF: cb12203550f (data)

 |

 |