recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Klemenss Lotallers** (*Clemens Lothaller*; dzimis 1963. gada 8. maijā) ir Austrijas ārsts. 1991. gadā bijis pirmā Austrijas kosmonauta Franca Fībeka dublieris.

Klemenss Lotallers 1987. gadā Vīnes Universitātē ieguva medicīnas doktora grādu anestezioloģijā. Pēc tam strādāja slimnīcā Vīnē.

1988. gadā Lotallers pieteicās Austrijas pirmā kosmonauta lidojumam ar PSRS kosmosa kuģi (programma *AustroMir-91*). No aptuveni 200 kandidātiem tika izvēlēti Francs Fībeks un Klemenss Lotallers. 1990. gada janvārī viņi devās uz Kosmonautu sagatavošanas centru pie Maskavas.
1991. gada maijā Francs Fībeks oficiāli tika apstiprināts kosmosa kuģa *Sojuz TM-13* pamatapkalpē, bet Lotallers — dublieru apkalpē kopā ar Aleksandru Viktorenko un Sergeju Avdejevu. Jūnijā abas apkalpes tika izmainītas, un Avdejevs nomainīts ar kazahu kosmonautu Talgats Musabajevu.
Francs Fībeks kosmisko lidojumu veica no 1991. gada 2. līdz 10. oktobrim.

1992. un 1998. gadā Klemenss Lotallers pieteicās Eiropas Kosmosa aģentūras astronautu uzņemšanā, bet netika uzņemts.

Lotalleram ir neiroķirurģiskā prakse Vīnē. Viņš ir *Sozialmedizinisches Zentrum Ost – Donauspital* neiroķirurģijas nodaļas vecākais ārsts.

Ārējās saites
-------------

* AustroMir-91
* Informācija astronaut.ru (krieviski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 45371498
* ISNI: 0000 0000 2130 6923
* GND: 129073407

 |

 |
**Klemāns Adērs** (franču: *Clément Ader*; dzimis 1841. gada 2. aprīlī, miris 1925. gada 5. martā) bija franču izgudrotājs un inženieris, aviācijas pionieris.

Izgudroja un 1881. gadā pirmoreiz demonstrēja t.s. teatrofonu, telefona paveidu, kas ļāva no attāluma klausīties teātra izrādes ar stereoskaņu. Vēlāk pievērsās lidmašīnu konstruēšanai. 1890. gadā Adēra konstruētais ar tvaika dzinēju darbināmais lidaparāts *Éole* spēja nolidot apmēram 50 metru attālumu 20 centimetru augstumā virs zemes. Trešo Adēra lidaparātu *Avion III* finansēja Francijas armija, tomēr izmēģinājumi 1897. gadā bija neveiksmīgi.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Klemāns Adērs***.
* *Encyclopædia Britannica* ieraksts (angliski)

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 61575214
* LNB: 000116214
* LCCN: n91009761
* ISNI: 0000 0000 3405 1544
* GND: 119011689
* SUDOC: 029361443
* BNF: cb121004310 (data)
* NKC: xx0203254
* Léonore identifikators LH//8/14 nav derīgs.

 |

 |
**Latvijas īpaši aizsargājamo sugu saraksts**, pilnā nosaukumā **Noteikumi par īpaši aizsargājamo sugu un ierobežoti izmantojamo īpaši aizsargājamo sugu sarakstu** ir Latvijas Ministru kabineta noteikumi Nr.396, kas izdoti Rīgā 2000. gada 14. novembrī. Noteikumi divos pielikumos nosauc īpaši aizsargājamo sugu sarakstu un ierobežoti izmantojamo īpaši aizsargājamo sugu sarakstu. 2004. gada labojumos dažas sugas tika no šiem sarakstiem svītrotas un dažas pievienotas, un spēkā stājās 2004. gada 31. jūlija redakcija.

Aizsargājamās sugas
-------------------

Noteikumos kopš 2004. gada norādītas pavisam 752 sugas (iekavās no tām ierobežojami izmantojamās sugas):

* 31 (5) zīdītāju sugas (galvenokārt sikspārņi);
* 99 (4) putnu sugas;
* 3 rāpuļu sugas;
* 6 abinieku sugas;
* 9 (9) zivju sugas;
* 106 (2) bezmugurkaulnieku sugas;
* 232 (4) ziedaugu un paparžaugu sugas;
* 129 sūnu sugas;
* 69 ķērpju sugas;
* 62 sēņu sugas;
* 6 mieturaļģu sugas.

Aktuālums
---------

Kopš 2004. gada līdz vismaz 2021. gadam sarakstā nav veiktas izmaiņas, lai gan sugu stāvoklis bieži mainās un tiek atklātas jaunas sugas un to dzīvotnes. Lai operatīvi reaģētu uz šīm izmaiņām, Saeima tai pašā gadā pieņēma Sugu un biotopu aizsardzības likumu, kurš ļauj Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrijas iestādēm realizēt vietējo politiku, apturot sugu saimniecisko izmantošanu, veidojot tām biotopus un ierīkojot aizsargājamas dabas teritorijas. Mikroliegumu ierīkošanas tiesības ir arī Valsts meža dienestam tā pārvaldītās teritorijās un Zemkopības ministrijai zivju nārsta vietās.

Atsauces
--------

1. ↑  Likumi.lv: Noteikumi
2. ↑  Likumi.lv: 2004. gada grozījumi
3. ↑  Sugu un biotopu aizsardzības likums
4. ↑  LVportāls: Par retām augu sugām priecāsimies, tās neiznīcinot, 2015

Ārējās saites
-------------

* Noteikumu teksts
* Latvija.lv: Augu un dzīvnieku aizsardzība Latvijā Archived 2021. gada 13. jūnijā, *Wayback Machine* vietnē.

Skatīt arī
----------

* Latvijas Sarkanā grāmata
* Latvijas īpaši aizsargājamās dabas teritorijas
Šis raksts ir par 1204. gada uzbrukumu Rīgai. Par citām jēdziena **Uzbrukums Rīgai** nozīmēm skatīt nozīmju atdalīšanas lapu.

**1204. gada lietuviešu un līvu karagājiens uz Rīgu**  bija Livonijas krusta karu pirmā posma turpinājums iepriekšējā gadā notikušajam Jersikas un lietuviešu karagājienam uz Rīgu. Tas notika 1204. gada vasarā pēc tam, kad bīskaps Alberts bija atstājis Rīgu un devies braucienā uz Vāczemi krustnešu vervēšanai.

Karagājienā piedalījās gandrīz trīs simti lietuviešu karavīru kopā ar to sabiedrotajiem nekristītajiem Aizkraukles un Lielvārdes līviem. Uzbrucēji virzījās pret Rīgu, kur pie Senā kalna (*mons Antiquus*) notika kauja ar krustnešiem un Rīgas pilsoņiem. Šajā laikā līvu karavīri izsēdās no kuģa un no Daugavas puses mēģināja ieņemt pilsētu, taču viņus ar bultām apšaudīja pilsētas stopnieki un piespieda atkāpties.

Atsauces
--------

1. ↑  Indriķa Livonijas hronika, VIII. 1.

Skatīt arī
----------

* Livonijas krusta kari
Dažādu klašu zvaigžņu izskats
**Spektra klase** - zvaigžņu klasifikācija pēc starojuma spektra, pirmajām kārtām pēc fotosfēras temperatūras. Zvaigžņu gaismu sadala spektrā un absorbcijas līnijas norāda ķīmisko elementu jonu klātbūni zvaigznes sastāvā. Pēc absorbcijas līnijām ir iespējams noteikt zvaigznes temperatūru - katrs elements noteiktā temperatūrā reaģē savādāk. Parasti zvaigznes klasificē pēc Hārvardas klasifikācijas, taču vēlāk klasifikators tika papildināts ar iedaļām starp zvaigzņu klasēm no 0 līdz 9 - norādot sīkāku sadalījumu starp klasēm, šo papildināto sistēmu sauc par Morgana - Kīnana spektrālo klasifikatoru. Vēl viens papildinājums Morgana - Kīnana klasifikācijā ir zvaigznes starjaudas novērtējums (apzīmē ar romiešu cipariem), kas norāda zvaigznes izmēru sākot ar I - supergiganti, līdz V - punduri, jeb precīzāk, galvenās secības zvaigzne.
Saules klasifikācija pēc Morgana - Kīnana sistēmas ir G2V - dzeltena ar 2 punktu novirzi uz oranžo, galvenās secības zvaigzne.

Galvenā (Hārvarda) spektra klasifikācija
----------------------------------------

Mūsdienu (Hārvarda) zvaigžņu spektru klasifikācija pēc temperatūras, kura izstrādāta Hārvarda observatorijā 1890 - 1924. gadā.

Zvaigžņu spektra klases| Klase
  | Temperatūra, K
  | Patiesā krāsa
  | Redzamā krāsa | Masa, M☉ | Rādiuss, R☉ | Spožums, L☉ | Ūdeņraža līnijas
  | Galvenās secības zvaigznes daļa, %
  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| O
  | 30 000—60 000
  | zils
  | zils
  | 60
  | 15
  | 1 400 000
  | vājas
  | ~0,00003
  |
| B
  | 10 000—30 000
  | zilganbalts
  | zilganbalts un balts
  | 18
  | 7
  | 20 000
  | vidējas
  | 0,13
  |
| A
  | 7500—10 000
  | balts
  | balts
  | 3,1
  | 2,1
  | 80
  | stipras
  | 0,6
  |
| F
  | 6000—7500
  | dzeltenbalts
  | balts
  | 1,7
  | 1,3
  | 6
  | vidējas
  | 3
  |
| G
  | 5000—6000
  | dzeltens
  | dzeltens
  | 1,1
  | 1,1
  | 1,2
  | vājas
  | 8
  |
| K
  | 3500—5000
  | oranža
  | dzeltenīgi oranža
  | 0,8
  | 0,9
  | 0,4
  | ļoti vājas
  | 13
  |
| M
  | 2000—3500
  | sarkans
  | oranžīgi sarkans
  | 0,3
  | 0,4
  | 0,04
  | ļoti vājas
  | > 78
  |

Katrā klasē zvaigznes iedalās apakšklasēs no **0** (pašas karstākās) līdz **9** (pašas aukstākās). Saules spektra klase ir **G2** ar fotosfēras temperatūru 5780 K.

Vēl ir arī starjaudas klases, pēc kurām nosaka to, cik zvaigzne ir liela:

* I — pārmilži
* II — spožie milži
* III — milži
* IV — submilži
* V — punduri (galvenās secības zvaigznes)
* VI — subpunduri
* VII — baltie punduri

Atsauces
--------

1. ↑  The Guinness book of astronomy facts & feats, Patrick Moore, 1992, 0-900424-76-1
2. ↑  «The Colour of Stars». Australia Telescope Outreach and Education. December 21 2004. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2012-03-10. Skatīts: 2007-09-26. — Explains the reason for the difference in color perception.
**Spidiļķu dzimta** (*Acheilognathidae*) ir viena no karpveidīgo kārtas (*Cypriniformes*) dzimtām, kas apvieno 72 saldūdens zivju sugas un kas tiek iedalītas 6 ģintīs. Lielākā daļa sugu mājo Āzijā, un tikai divas sugas sastopamas Eiropā (spidiļķis un dienvidu spidiļķis).

Latvijā
-------

Latvijā mājo viena spidiļķu dzimtas suga — spidiļķis (*Rhodeus amarus*), kas sastopams daudzās upēs un ezeros. Līdz šim nav informācijas par spidiļķa sastopamību Austrumlatvijā.

Sistemātikas izmaiņas
---------------------

Līdz ar ģenētisko pētījumu attīstību, dzimta piedzīvojusi vairākkārtējas izmaiņas. Piemēram, Latvijā sastopamais spidiļķis ir izdalīts kā atsevišķa Eiropā dzīvojoša suga, bet vecais zinātniskais nosaukums tiek lietots kādreizējās Āzijas populācijas (nominālpasugas) spidiļķim jeb Amūras spidiļķim (*Rhodeus sericeus*). Trīs spidiļķu ģintis no sešām ir monotipiskas: dzeloņainie spidiļķi (*Acanthorhodeus*), Taivānas spidiļķi (*Paratanakia*) un Tokijas spidiļķi (*Pseudorhodeus*). Tās izdalītas kā atsevišķas ģintis nesenā pagātnē. Balstoties uz ģenētiskajiem atklājumiem, 2016. gadā tika izdalīta spidiļķu dzimta. Pirms tam šī zivju grupa tika sistematizēta kā karpu dzimtas apakšdzimta.

Sistemātika
-----------

* **Spidiļķu dzimta** (*Acheilognathidae*)
	+ ģints: Austrumāzijas spidiļķi (*Tanakia*)
	+ ģints: Āzijas spidiļķi (*Acheilognathus*)
	+ ģints: Dzeloņainie spidiļķi (*Acanthorhodeus*)
	+ ģints: Spidiļķi (*Rhodeus*)
	+ ģints: Taivānas spidiļķi (*Paratanakia*)
	+ ģints: Tokijas spidiļķi (*Pseudorhodeus*)

Atsauces
--------

1. 1 2  «Phylogenetic classification of bony fishes, 2016». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2019. gada 22. martā. Skatīts: 2019. gada 19. februārī.
2. 1 2 3 4 5  FishBase: Subfamily: Acheilognathinae
3. 1 2 3  Differentiation of visual spectra and nuptial colorations of two Paratanakia himantegus subspecies (Cyprinoidea: Acheilognathidae) in response to the distinct photic conditions of their habitats
4. 1 2 3  Catalog of Fishes
5. ↑  «Latvijas daba: Karpu dzimta». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 8. jūlijā. Skatīts: 2017. gada 3. februārī.
6. ↑  Latvijas Daba: Spidiļķis
Migeni teātris Škodrā
**Škodra** (*Shkodra*), arī **Škodera** (*Shkodër*), ir pilsēta Albānijas ziemeļrietumos pie Škodras ezera. Viena no senākajām un arī kosmopolītiskākajām Albānijas pilsētām. Pilsēta ir albāņu katoļu arhibīskapijas centrs, kā arī svarīgs islāma izglītības centrs.

Vēsture
-------

Škodra radās 4. gadsimtā p. m. ē. kā ilīriešu cilts labeātu (*labeates*) galvenais centrs. 3. gadsimtā p.m.ē. Škodra bija Ilīrijas valdnieka Gentija (*Gentius*) un valdnieces Teitas (*Teuta*) galvaspilsēta. 168. gadā p. m. ē. pilsētu ieņēma romieši.
7. gadsimta sākumā Bizantijas imperators Hēraklijs (*Heraclius*) piešķīra Škodru un pilsētas apkārtni ienācējiem - slāviem, un Škodra kļuva par agrīnās slāvu valsts - Dukļas galvaspilsētu. Vēlākos laikos Škodra bija Raškas, Bulgārijas, Bizantijas, Zetas sastāvā līdz 15. gadsimtā iekļāvās Venēcijas sastāvā, lai pretotos osmaņu spiedienam.

1474. gadā un 1478. - 1479. gados Škodru divreiz aplenca osmaņi. Pilsētas aizstāvēšanu vadīja Leks Dukadžini (*Lekë Dukagjini*). Pēc varonīgas cīņas 1479. gadā pilsēta krita un līdz pat 1913. gadam Škodra, tolaik **Skūtari** (turku: *İşkodra*) bija Osmaņu impērijas sandžaka centrs.

Balkānu karu laikā Škodras cietoksnim (Rozafai) uzbruka melnkalniešu armija. Līdz kapitulācijai osmaņu spēki septiņus mēnešus izturēja uzbrukumu. 1913. gadā, pamatojoties uz Londonas konferences lēmumiem, Škodru iekļāva jaunajā Albānijas valstī.

Pirmā pasaules kara laikā Škodru 1915. gada 27. jūnijā ieņēma Melnkalne, bet 1916. gada janvārī - Austroungārijas spēki un Škodra kļuva par austriešu okupācijas zonas administratīvo centru. Pēc kara Škodra kādu laiku bija starptautiskās militārās administrācijas centrs, bet 1920. gada to nodeva Albānijas varas iestādēm. 1920. gada otrajā pusē Škodra piedzīvoja Serbu, horvātu un slovēņu karalistes militāro intervenci.

Cilvēki
-------

Škodrā dzimuši:

* Ramizs Alija (*Ramiz Alia*, 1925-2011), politiķis
* Marins Barleti (*Marin Barleti*, ap 1450-1512/1513), humānists
* Luizs Ejli (*Luiz Ejlli*, 1985), dziedātājs
* Migeni (*Migjeni*, 1911-1938), dzejnieks
* Alfrēds Moisiu (*Alfred Moisiu*, 1929), politiķis

Atsauces
--------

1. ↑  *Latviešu konversācijas vārdnīca*. XX. sējums. Rīga : Anša Gulbja izdevniecība. 39 269. sleja.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Škodra***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 153683066
* LCCN: n85376118
* GND: 4325862-1
* BNF: cb145239215 (data)
* NKC: ge305392

 |

 |
**Kubitālā tuneļa (kanāla) sindroms** ir elkoņa nerva (*Nervus ulnaris*) kairinājuma simptomu komplekss plaukstā.

Klīniskā aina
-------------

Parasti tas izpaužas kā zeltneša un mazā pirkstiņa notirpums un/vai dedzinoša sajūta, sevišķi ja roka ir saliekta elkonī. Tirpšana var būt izteikta gan naktī, gan dienā. Ilgstošas slimošanas gadījumā izdilst plaukstas muskuļi un precīzas kustības pirkstos kļūst visai apgrūtinātas.

Etioloģija
----------

Pretstatā karpālā kanāla sindromam šis ir uzskatāms nevis par nerva nospiedumu kubitālajā tunelī (elkoņa iekšpusē), bet par pārmērīgu nerva iestiepumu šajā rajonā. Šī iemesla dēļ pretiekaisuma līdzekļu injekcijas, piemēram, triamcinolons parasti nav efektīvas.

Diagnostika
-----------

Diagnozi parasti uzstāda klīniski izmeklējot, bet palīdz arī elektromiogrāfija un nervu vadīšanas izmeklējumi.

Ārstēšana
---------

Ārstēšanu uzsāk ar elkoņa šinām nakts laikā un B vitamīnu kompleksu. Ja šādai ārstēšanai nav rezultāta, tad problēmu risina ar operācijas palīdzību. Tās laikā kubitālais tunelis ar grieziena palīdzību tiek atvērts un smaga sindroma gadījumā elkoņa nervs tiek pārbīdīts elkoņa bedres priekšpusē. Kubitālā kanāla sindroms bieži tiek jaukts ar Thoracic Outlet sindromu, jo daļa simptomu, ieskaitot mazā pirkstiņa un zeltneša tirpšanu ir līdzīgi.
**Anatols Čepurnovs** (krievu: *Анатолий Алексеевич Чепурнов*; somu: *Anatol Tschepurnoff*; 1871. gada 19. decembris Lovīsa — 1942. gada 29. aprīlis Helsinki) bija Krievijas un Somijas šahists.

Biogrāfija
----------

Krievijas impērijas laikā strādājis Somijas dzelzceļa pārvaldē. Piedalījies Sanktpēterburgas šaha turnīros. 1909. gadā palicis 14. vietā Viskrievijas šaha amatieru čempionātā, kurā uzvarējis Aleksandrs Aļehins.

Pēc Pirmā pasaules kara dzīvojis Somijā. 1922. gadā uzvarējis Somijas šaha čempionātā. Šo panākumu atkārtojis arī 1928. gadā. 1924. gadā Parīzē Pasaules amatieru šaha meistarsacīkstēs dalījis 4.-6. vietu (uzvarējis Hermanis Matisons), bet 1928. gadā Hāgā šajā pašā turnīrā dalījis 12.-14. vietu (uzvarēja Makss Eive). Piedalījies arī Ziemeļu valstu šaha čempionātos, kur labāko rezultātu sasniedzis 1930. gadā Stokholmā, kad izcīnījis 3. vietu.

Pārstāvējis Somijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:

* Pasaules šaha olimpiādē piedalījies 1927. gadā;
* neoficiālajā Pasaules šaha olimpiādē piedalījies 1924. gadā.

1924. gada 20. jūlijā Čepurnovs bijis viens no piecpadsmit delegātiem, kuri Parīzē parakstījuši Starptautiskās šaha federācijas (FIDE) dibināšanas aktu.

Atsauces
--------

1. ↑  All Russian Amateur (1909)
2. ↑  OlimpBase :: Chess Olympiad Paris 1924: championship final standings
3. ↑  OlimpBase :: 2nd Chess Olympiad The Hague 1928: Amateur World Championship
4. ↑  OlimpBase :: Men's Chess Olympiads :: Anatol Tschepurnoff
5. ↑  OlimpBase :: unofficial Chess Olympiads :: Anatol Tschepurnoff

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
Linoleja gabals
**Linolejs** (no latīņu: *linum* — 'lini' un *oleum* — 'eļļa') ir grīdu seguma materiāls, ko izmanto dzīvojamās, sabiedriskās un rūpnieciskās telpās, kā arī vilcienos, kuģos, lidmašīnās, autobusos u.c. transporta līdzekļos. Pēc ražošanā izmantotajiem materiāliem izšķir piecus linoleja veidus — polivinilhlorīda linoleju, gliftāla linoleju, nitrocelulozes linoleju, gumijas linoleju un pergamīna linoleju.

Liepājā no 1895. gada pastāvēja Liepājas linoleja rūpnīca, kura līdz Pirmajam pasaules karam bija viena no lielākajiem Latvijas ķīmiskās rūpniecības uzņēmumiem. Padomju Savienības laikā rūpnīcā ražoja gliftāla un gumijas linoleju, savām vajadzībām, bet pēc PSRS sabrukuma rūpnīca pārtrauca savu darbību.

Gliftāla linoleju ražo no modificētu gliftāla sveķu un pildmateriāla maisījuma, kuru uzklāj uz džutas auduma pamatnes. Gumijas linoleju veido divi slāņi — augšējais jeb apdares slānis, ko izgatavo no krāsainas sintētiskā kaučuka gumijas un apakšējais no sasmalcinātas gumijas un bitumena maisījuma. Katru slāni izgatavo atsevišķi un pēc tam savieno kopā.

Atsauces
--------

1. ↑  *Svešvārdu vārdnīca* (trešais izd.). Jumava. 2007. 438. lpp. ISBN 978-9984-38-332-3.
2. ↑  Vēl viena Zaharjina kunga „dāvana", par kuru sirds sāp Archived 2014. gada 11. jūlijā, *Wayback Machine* vietnē. (latviski)
**Nordkaps** (norvēģu: *Nordkapp*, ziemeļsāmu: *Davvenjárga*) ir prominents zemesrags Norvēģijas ziemeļos. Zemesragu veido 307 m augsta klints Mēgerejas salas ziemeļos un tas bieži tiek minēts kā Eiropas galējais ziemeļu punkts. Faktiski kontinentālās Eiropas galējais ziemeļu punkts ir 70 km uz austrumiem esošais Nordkins, bet Eiropas salu galējais ziemeļu punkts ir Fligeli rags Franča Jozefa Zemē. Nordkaps nav pat Mēgerejas galējais ziemeļu punkts — 4 km uz rietumiem esošais Knivšeludens stiepjas vēl 1450 m tālāk uz ziemeļiem. Neskatoties uz to, Nordkaps ir populārs tūrisma galamērķis, kā arī no Nordkapa uz ziemeļiem tiek vilkta līnija, kas atdala Norvēģu jūru rietumos no Barenca jūras austrumos.

Atsauces
--------

1. ↑  *Ģeogrāfijas vārdnīca Pasaules zemes un tautas*. Rīga : Galvenā enciklopēdiju redakcija. 1978. 514. lpp.
2. ↑  "Limits of Oceans and Seas, 3rd edition"

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Nordkaps***.
***Silicon Power Computer & Communications Incorporated*** (tradicionālā ķīniešu: 廣穎電通股份有限公司, piņjiņs: *Guǎng Yǐng Diàntōng Gǔfèn Yǒuxiàn Gōngsī*) ir Taivānā bāzēts zibatmiņas produktu ražotājs, kas darbojas ar zīmolu ***Silicon Power***. Tas izlaiž zibatmiņas kartes, USB zibatmiņas diskus, ārējos cietos diskus, DRAM, karšu lasītājus, pusvadītāju diskus, USB adapterus un citus datora piederumus rūpnieciska mēroga lietošanai.
Uzņēmumu 2003. gadā dibināja profesionāļu grupa, kas specializējās starptautisku uzņēmumu, globālās tirdzniecības, un inženiertehniskās zibatmiņas datu uzglabāšanā.

*Silicon Power* galvenā mītne *Alpha Tech Center*, Neihu, Taipejā.
*Silicon Power* galvenā mītne atrodas Neihu, Taivānā.

*Silicon Power* biroji atrodas Taivānā, Japānā, Nīderlandē, Balkānos, Krievijā, Ķīnā, Indijā, Amerikas Savienotajās Valstīs, kā arī ražotne Taivānā un loģistikas centri Taivānā un Nīderlandē. 2011. gadā, *Silicon Power* nomainīja statusu no privāta uz publisku sākotnējā piedāvājuma Taivānas biržā (TWO).

*Common Wealth Magazine* 2010. gadā veiktā aptaujā no 1000 visstraujāk augošajiem ražotājiem Taivānā *Silicon Power* tika ierindots 11. vietā, bet pusvadītāju nozarē ieņēma 1. vietu.

Atsauces
--------

1. ↑  http://finance.yahoo.com/q?s=4973.
2. ↑  «SILICON POWER, the Fastest Power to Perform in 2010 COMPUTEX». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2011. gada 11. decembris. Skatīts: 2011. gada 18. oktobris.

Ārējās saites
-------------

* www.silicon-power.com
***The Buggles*** bija jaunā viļņa grupa no Londonas, kuras sastāvā bija vokālists un basģitārists Trevors Horns un taustiņinstrumentālists Džefrijs Dauns. *The Buggles* ir vislabāk pazīstami ar savu 1979. gada debijas singlu *Video Killed the Radio Star*, kas sasniedza 1. vietu 16 valstu singlu topos.

Grupa radās 1977. gadā Londonā. Divus gadus vēlāk duets izdeva savu debijas albumu *The Age of Plastic* ar *Video Killed the Radio Star* kā galveno singlu. Singla video bija pirmais, kas tika attēlots kanālā MTV, kad 1981. gada augustā sāka kanāla pārraidi ASV. Pēc albuma izdošanas Horns un Dauns pievienojās progresīvā roka grupai *Yes*, ierakstot albumu *Drama*, bet drīz mūziķi pameta grupu. 1981. gadā grupa izlaida otro albumu *Adventures in Modern Recording*, kura komerciālās neveiksmes dēļ grupa izjuka.

Dauns apgalvoja, ka grupas nosaukums atvasināts no *The Beatles*: "Mēs sākotnēji sevi saucām par *Bugs*, līdz kāds pajokoja, ka *Bugs* nekad nebūs tik slaveni kā *The Beatles*. Tādēļ mēs nosaukumu mainījām uz *The Buggles*." Trevors Horns rakstīja dziesmu vārdus, iedvesmojoties no zinātniskās fantastikas darbiem. Vairākos *Buggles* ierakstos Dauns dubulto melodijas, izmantojot akorda piekto pakāpi.

Kopš 1998. gada Horns un Dauns pāris reizes ir publiski izpildījuši savas dziesmas.

Grupas dalībnieki
-----------------

* Trevors Horns — vokāls, basģitāra, ģitāra, skaņu efekti
* Džefrijs Dauns — taustiņinstrumenti, sintezatori, klavieres, bungas, perkusijas, fona vokāls

Diskogrāfija
------------

Studijas albumi
* *The Age of Plastic* (1980)
* *Adventures in Modern Recording* (1981)

Atsauces
--------

1. ↑  Scott Plagenhoef. «Belle and Sebastian: Dear Catastrophe Waitress». Pitchfork Media, 2003. gada 5. oktobris. Skatīts: 2016. gada 1. marts.
2. ↑  The Buggles Archived 2016. gada 25. jūnijā, *Wayback Machine* vietnē.. ZTT.com. Accessed on 23 July 2013.
3. ↑  The Buggles 'Video Killed The Radio Star', Archived 2017. gada 9. martā, *Wayback Machine* vietnē. soundonsound.com
4. ↑  *Happy 35th Birthday, MTV: Here's the First Music Video You Ever Played*, billboard.com
5. ↑  Chris Welch. *Close to the Edge: The Story of Yes* (3rd izd.). Omnibus Press, 2003. ISBN 978-0-7119-9509-3.
6. ↑  #askYes Geoff Downes' Keyboard Inspirations. yesworld.com. Accessed on 23 July 2013.

Ārējās saites
-------------

* *The Buggles* diskogrāfija

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 144393514
* LCCN: n92105047
* ISNI: 0000 0001 0667 2076
* GND: 10195035-4
* SUDOC: 158167465
* BNF: cb139021853 (data)

 |

 |
**Mazā Diomida sala** (angļu: *Little Diomede Island*) vai **Inalika** (iņupiatu: *Iŋaliq* — ‘netālā’), agrāk arī **Krūzenšterna sala** (krievu: *остров Крузенштерна*), ir mazākā no divām salām Diomida salu grupā Beringa šaurumā starp Ziemeļu Ledus okeāna Čukču jūru un Klusā okeāna Beringa jūru. Administratīvi ietilpst ASV Aļaskas pavalstī.

Ģeogrāfija
----------

Sala izvietojusies Beringa šauruma vidū 37 km no Sjūarda pussalas krasta austrumos. 3,7 km plats jūrasšaurums to šķir no Krievijai piederošās Ratmanova salas rietumos. Sala klinšaina, stāviem krastiem. Augstākais punkts ir 494 m vjl.

Vēsture
-------

Jūrasšauruma atklājējs starp Āziju un Ameriku Semjons Dežņovs 1648. gadā savos ziņojumos pieminējis divas salas jūrasšaurumā. Salas pirmais apmeklēja Vituss Berings 1728. gada 16. augustā Svētā Diomida piemiņas dienā pēc pareizticīgo kalendāra, par godu kam arī tās nodēvētas, bet atsevišķās salas nosauktas par Lielo Diomidu un Mazo Diomidu. Pēc Aļaskas pirkuma līguma parakstīšanas starp Diomida salām tika novilkta robeža starp Krieviju un ASV un Mazā Diomida sala nonāca ASV īpašumā.

Salā izsenis pastāvējis neliels iņupiatu ciems tās rietumu krastā. Iedzīvotāji runā īpašā iņupiatu valodas Beringa šauruma dialektā. 20. gadsimta pirmajā pusē iz Mazo Diomidu pakāpeniski pārcēlās lielākā daļa no Ratmanova salas iedzīvotājiem un mūsdienās Inalikas ciems ir vienīgā salu pastāvīgi apdzīvotā vieta.

Atsauces
--------

1. ↑  Kawerak. Inc. Diomede

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Mazā Diomida sala***.
***F-22 Raptor*** ir ASV vienvietīgs divu dzinēju piektās paaudzes supermanevrētspējīgs iznīcinātājs, kurš izmanto *Stealth* tehnoloģiju. Tas primāri veidots kā iznīcinātājs pārsvara iegūšanai gaisā, bet to var izmantot arī uzbrukumiem mērķiem uz zemes, radioelektroniskajai cīņai un radioelektroniskajai izlūkošanai. Lidmašīnas primārais kontraktors bija *Lockheed Martin Aeronautics* un bija atbildīgs par vairumu konstruktīvo elementu, ieroču sistēmām un *F-22* beigu montāžu. Projekta partneris *Boeing Defense, Space & Security* piegādāja spārnus, pakaļgala fizelāžu, avionikas integrāciju un treniņu sistēmas.

1981. gadā ASV Gaisa spēki noformulēja prasības jaunam iznīcinātājam *Advanced Tactical Fighter*, kurš būtu spējīgs izcīnīt pārsvaru gaisā un aizstātu *F-15 Eagle* un *F-16 Fighting Falcon*. 1986. tika izvēlētas divas izstrādātāju grupas: *Lockheed*/*Boeing*/*General Dynamics* un *Northrop*/*McDonnell Douglas*, kuras pēc 50 mēnešu izstrādes posma lidojumos izmēģināja savus prototipus: *YF-22* un *YF-23*. 1991. gadā par *ATF* uzvarētāju tika paziņots *YF-22*. 1991. gadā ASV Gaisa spēki plānoja iegādāties 650 lidmašīnu.

Lidmašīna sākotnēji tika apzīmēta kā ***F-22*** un ***F/A-22***. Tās pirmais lidojums notika 1997. gada 7. septembrī.
Pēc tam, kad Gaisa spēki sāka lidmašīnas ekspluatāciju 2005. gada decembrī, tā tika nodēvēta par ***F-22A***.

*F-22* ražošanas pārtraukšana saistīta ar lidmašīnas lielajām izmaksām; tuvākajā laikā neesot gaisa misijām, jo Krievijas un Ķīnas piektās paaudzes iznīcinātāju programmas aizkavējās; ASV aizliegumam *Raptor* eksportam; lētāka un universālāka iznīcinātāja *F-35 Lightning II* izstrādāšanu. 2009. gada aprīlī ASV Aizsardzības departaments pārtrauca pasūtīt jaunus eksemplārus. Pēdējā *F-22* izlaista 2011. gada 13. decembrī.

Ārējās saites
-------------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***F-22 Raptor*** |

* Oficiālā vietne Lockheed Martin Aeronautics

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* LCCN: sh96002011
* GND: 7554232-8

 |

 |
**Oleksandrs Ipatovs** (ukraiņu: *Олександр Володимирович Іпатов*, angļu: *Alexander Ipatov*; dzimis 1993. gada 16. jūlijā Ļvivā) ir Ukrainas starptautiskais lielmeistars šahā (2011), kas no 2009. līdz 2012. gadam ir pārstāvējis Spāniju, bet no 2012. gada pārstāv Turciju.

Biogrāfija
----------

Šahu iemācījies spēlēt četru gadu vecumā. Četras reizes kļuvis par Ukrainas junioru šaha čempionāta laureātu U10 (2003), U14 (2007), U16 (2008) un U20 (2008) vecuma kategorijās. Piedalījies Eiropas un Pasaules junioru šaha čempionātos, kuros izcīnījis zelta (2012) un sudraba (2013) medaļas Pasaules junioru šaha čempionātā U20 vecuma grupā.

2008. gadā Lemānā dalījis pirmo vietu starptautiskajā šaha turnīrā *Open du Mans*. 2009. gadā kopā ar Aleksandru Fieru dalījis pirmo vietu šaha turnīrā Sabadeļā (Spānija). 2011. gadā dalījis pirmo vietu starptautiskajā šaha turnīrā Retimnonā (Grieķija). 2012. gadā Bulgārijā dalījis otro vietu starptautiskajā šaha turnīrā *1st Grand Europe Open*. 2013. gadā kļuvis par Turcijas šaha čempionāta bronzas medaļas ieguvēju. 2013. gadā Trumsē piedalījies Pasaules kausa izcīņā šahā pēc izslēgšanas sistēmas, kurā 1. kārtā zaudējis Veslijam So. 2015. gada Pasaules kausa izcīņā šahā 1. kārtā uzvarējis Ivanu Čeparinovu, bet 2. kārtā piekāpies Pavlo Eļjanovam.

Pārstāvējis Turcijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:

* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 3 reizes (2012-2016);
* Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījies 2 reizes (2013-2015);
* Pasaules komandu šaha čempionātā piedalījies 2013. gadā.

Par panākumiem turnīros FIDE 2008. gadā Ipatovam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2011. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

Atsauces
--------

1. ↑  Transfers in 2009
2. ↑  Transfers in 2012
3. ↑  «2013 World Cup». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 21. oktobrī. Skatīts: 2017. gada 30. martā.
4. ↑  «2015 World Cup». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2017. gada 22. novembrī. Skatīts: 2017. gada 30. martā.
5. ↑  OlimpBase :: Men's Chess Olympiads :: Alexander Ipatov
6. ↑  OlimpBase :: European Men's Team Chess Championship :: Alexander Ipatov
7. ↑  OlimpBase :: World Men's Team Chess Championship :: Alexander Ipatov
8. ↑  Title Applications (GM): Ipatov, Alexander

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
Slīpēti karneoli — šie akmeņi tiek izmantoti kā dziedniecības līdzekļi.
**Karneols** (no latīņu: *cornus* — 'kizila kauliņi' — pēc akmens krāsas, kas nav saistāma ar gaļas (*carne*) nosaukumu) jeb **serdoliks** (no krievu: *сердолик* — 'sirdsprieks') ir vienmērīgas sarkanas krāsas halcedons. Karneolam raksturīgo krāsu rada dzelzs oksīds (sarkano krāsu) un/vai hidroksīds (brūno krāsu).

Visaugstākā vērtība ir karneolam, kas ārēji skatoties, izskatās tumšsarkans, bet cauri skatoties — ugunssarkans. Ļoti bieži šādu krāsu iegūst, karsējot brūnas krāsas karneolu.

Karneolu izmanto rotaslietu — pērlīšu, figūriņu un rotu izgatavošanai. Jau Senajā Ēģiptē šo akmeni tā sarkanās krāsas dēļ saistīja ar dzīvību un izmantoja atdzimšanas rituālā. Arī Tutanhamona kapenēs tika atrasti karneoli. Senajā Romā viens no visvairāk lietotajiem dārgakmeņiem. Bieži tika izmantots, lai izgatavotu zīmoggredzenus. Viduslaikos ticēja, ka karneols pasargā no burvestībām. Akmens palīdzot pret asiņošanu, galvasāpēm, saaukstēšanās slimībām. Mārtiņa Lutera zīmoggredzens bija izgatavots no karneola.

Atradnes
--------

* ASV — vairāk nekā 20 štati
* Apvienotā Karaliste — Anglija un Skotija
* Austrālija — Kvīnslenda
* Austrija — Karintija un Štīrija
* Botsvāna
* Brazīlija
* Čehija — Bohēmija
* Dienvidāfrika — Limpopo province, Ziemeļkāpas province un Ziemeļrietumu provine
* Francija — Elzasa, Franšekomtē, Lorēna
* Indija — visskaistākie karneoli
* Japāna
* Krievija — Sibīrija
* Slovākija — Baņskobistricas apgabals
* Šrilanka
* Ukraina — Krima
* Ungārija
* Vācija — Bādene-Virtemberga, Bavārija, Hesene, Reinzeme-Pfalca, Saksija, Tīringene, Zārlande

un citur
**Juridiska persona** (angļu: *legal person, authority*) ir uzņēmums, iestāde vai organizācija, kas, pildot kādas funkcijas (it īpaši slēdzot mantiskus vai finanšu darījumus), rīkojas savā vārdā kā patstāvīgs civiltiesību un civilpienākumu subjekts. Juridiskai personai ir savs īpašums, un tā ir atbildīga par savām saistībām. Otrs personas veids ir fiziska persona.

**Juridiska persona** ir juridisks statuss apvienībai, kurai ir sava rīcībspēja, t.i. var iegūt tiesības un uzlikt pienākumus. Juridiska persona var slēgt līgumus, iegādāties aktīvus un uzņemties parādus. Juridiskā persona darbojas arī kā puse tiesā.

Tipiski juridiskai personai ir tas, ka tā, tāpat kā fiziska persona, var iegūt un turēt aktīvus, uzņemties atbildību par parādiem un būt prasītāja vai atbildētāja tiesas procesā. Juridiskas personas statuss var aizsargāt tās īpašniekus un akcionārus no personiskās atbildības. Tomēr šī aizsardzība nav absolūta. Dažkārt var tikt realizēta korporatīvā plīvura caurduršana ("piercing the corporate veil"). Korporatīvā plīvura caurduršana vai korporatīvā plīvura pacelšana ir juridisks lēmums uzskatīt korporācijas tiesības vai pienākumus kā tās akcionāru tiesības vai saistības.

Katrai valstij ir savi noteikumi un likumi par juridiskām personām. Parasti tās tiek arī citās valstīs atzītas arī par juridiskām personām ar noteikumu, ka tām ir juridiskas personas statuss valstī, kurā tās tika izveidotas.

Eiropas likums
--------------

Tā kā Lisabonas līgums stājās spēkā 2009. gada 1. decembrī, Eiropas Savienība kļuva par juridisku personu un pārņēma pilnvaras, kas iepriekš bija Eiropas Kopienas rīcībā.

Atsauces
--------

1. ↑  Ruta Grēviņa. *Ekonomikas skaidrojošā vārdnīca*. Zinātne, 2000. gada 18. janvārī. 702. lpp. ISBN 9789984698038.
2. ↑  «Lisabonas līgums». Skatīts: 18.01.2018.
3. ↑  «LISABONAS LĪGUMS, AR KO GROZA LĪGUMU PAR EIROPAS SAVIENĪBU UN EIROPAS KOPIENAS DIBINĀŠANAS LĪGUMU». 28.05.2008. Skatīts: 18.01.2018.
**Žoau Paulu Batista** (portugāļu: *João Paulo Batista*; dzimis 1981. gada 29. oktobrī Olindā, Pernambuko štatā, Brazīlijā) ir brazīliešu basketbolists, spēlē spēka uzbrucēja pozīcijā, Brazīlijas basketbola izlases dalībnieks. Pašlaik (2020) pārstāv Brazīlijas klubu *Decisão Engenharia/Minas*.

Karjera
-------

2004. gadā Ž. P. Batista pārcēlās uz Gonzagas universitāti un tās NCAA komandu "Bulldogs" (iepriekš viņš pārstāvēja divas citas augstskolas NCAA līgā). Neraugoties uz labo koledžu basketbola statistiku Ž. P. Batista 2006. gada NBA draftā netika izvēlēts (viņam bija jau 25 gadi, kas ir liels vecums priekš draftā iekļauta jaunā basketbolista). Batista gan spēlēja NBA Vasaras līgā Lasvegasā Minesotas "Timberwolves" sastāvā, taču klubs neparakstīja līgumu ar spēlētāju.

Par pirmo klubu Ž. P. Batistas Eiropas karjerā kļuva Lietuvas basketbola klubs Viļņas "Lietuvos Rytas". Tā sastāvā viņš kļuva par 2006.—2007. gada sezonas Baltijas Basketbola līgas čempionu, bet ULEB kausā nokļuva līdz finālspēlei, kurā piekāpās Madrides "Real".

2008. gada februārī, pēc neveiksmīga sezonas sākuma "Lietuvos Rytas" sastāvā, Ž. P. Batista pievienojās Latvijas klubam Rīgas "Barons/LMT", kura sastāvā kļuva par 2008. gada Latvijas Basketbola līgas čempionu un uzvarēja FIBA Eiropas izaicinājuma kausā.

Pēc šīs sezonas pārcēlās uz Francijas Basketbola līgas klubu Lemānas "Sarthe" un daudzas sezonas aizvadīja Francijas līgas klubos. Pēc tam atgriezies Brazīlijā, kur turpina spēlēt profesionālā līmenī.

### Brazīlijas izlase

Brazīlijas izlases sastāvā Ž. P. Batista izcīnīja uzvaru 2009. gada Amerikas čempionātā un 10. vietu 2010. gada Pasaules čempionātā. Tāpat uzvarējis arī Panamerikas spēlēs un Dienvidamerikas čempionātā. Brazīlijas izlases sastāvā, kas spēlēja 2012. gada olimpiskajās spēlēs Londonā, Ž. P. Batista netika iekļauts, garo spēlētāju pozīcijās viņu izkonkurēja NBA spēlētāji Nene, Andersons Varežau un Tjagu Spliters.

Atsauces
--------

1. ↑  Batista pievienojas "Barons/LMT" Sportacentrs.com

Ārējās saites
-------------

* ESPN profils (angliski)

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Barons/LMT — 2008. gada FIBA Eiropas izaicinājuma kausa čempioni |
| --- |
|  |
| 
* 4 Kravčenko
* 5 Aleksanders
* 6 Rozītis
* 7 Vaikulis
* 8 Sirsniņš
* 9 Gusts (finālturnīra MVP)
* 10 Adomaitis
* 11 Šķēle
* 12 Batista
* 13 Brūniņš
* 14 Bērziņš
* 15 Hlebovickis
* Galvenais treneris Kārlis Muižnieks

 |

 |

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Barons/LMT — 2008. gada LBL čempioni |
| --- |
|  |
| 
* Adomaitis
* Aleksanders
* Batista
* Bērziņš
* Brūniņš
* Džefersons
* Gusts
* Hlebovickis
* Kravčenko
* Sirsniņš
* Šķēle
* Vaikulis
* Galvenais treneris Kārlis Muižnieks

 |

 |
**Jurijs Aņikajevs** (krievu: *Юрий Дмитриевич Аникаев*; dzimis 1948. gada 29. jūnijā Novokuzņeckā) ir Krievijas starptautiskais meistars šahā (1975).

Biogrāfija
----------

Veiksmīgi piedalījies PSRS jauno meistaru turnīros, kuros 1969. gadā bijis otrais, bet 1972. gadā dalījis 1.-2. vietu. 1972. gadā PSRS izlases sastāvā piedalījies Pasaules studentu komandu šaha čempionātā, kurā gan komandu, gan individuālajā vērtējumā izcīnījis zelta medaļas. Tajā pašā gadā Krievijas PFSR izlases sastāvā izcīnījis sudraba medaļu komandu vērtējumā PSRS komandu šaha čempionātā. 1979. gadā Minskā vienīgo reizi piedalījies PSRS šaha čempionāta finālā, kurā kopā ar Vitāliju Ceškovski dalījis 17.-18. vietu. Četras reizes (1974-1976, 1982-1984) komandu *Dinamo* un *Zenit* sastāvos piedalījies PSRS komandu šaha kausa izcīņā, kurā 1984. gadā komandu vērtējumā izcīnījis sudraba medaļu.

Par panākumiem turnīros FIDE 1975. gadā viņam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM) nosaukumu.

Pazīstams arī kā šaha treneris. Bijis Jeļenas Ahmilovskas sekundants 1986. gada mačā par pasaules čempiones titulu.

Atsauces
--------

1. ↑  OlimpBase :: World Student Team Chess Championship :: Yury Anikaev
2. ↑  OlimpBase :: Soviet Team Chess Championship :: Yury Anikaev
3. ↑  OlimpBase :: Soviet Team Chess Cup :: Yury Anikaev

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
**Žoels Lotjē** (franču: *Joël Lautier*; dzimis 1973. gada 12. aprīlī, Lillē) ir Francijas starptautiskais lielmeistars šahā (1990).

Biogrāfija
----------

Piedzimis Kanādā, kur dzīvojis līdz deviņu gadu vecumam. Pēc tam ģimene pārcēlusies uz dzīvi Parīzē, kur Lotjē sācis apmeklēt vietējo šaha klubu *Caissa*. 1985. gadā kļuvis par Pasaules jauniešu šaha čempionāta uzvarētāju U12 vecuma grupā. Trīs gadus vēlāk Adelaidā uzvarējis Pasaules jauniešu šaha čempionātā U20 vecuma grupā, apsteidzot Vasiļu Ivančuku un Borisu Gelfandu. Kļuvis par jaunāko uzvarētāju šo sacensību vēsturē. 1990. gadā kļuvis arī par vienu no jaunākajiem FIDE starptautiskajiem lielmeistariem (GM).

Kopš 1990. gada piedalījies Pasaules šaha čempiona nosaukuma izcīņas turnīros. 1990. gadā Manilā starpzonu turnīrā ieņēmis tikai 29. vietu, taču jau 1993. gadā iekļuvis pretendentu mačos, kur ceturtdaļfinālā zaudējis Janam Timmanam ar 3½:4½. FIDE Pasaules čempionātos pēc izslēgšanas sistēmas divas reizes (1997, 1999) iekļuvis 3. kārtā, kur abas reizes piekāpies Borisam Gelfandam ar 2:4. Lielāko panākumu guvis 2001. gada Pasaules šaha čempionātā Maskavā, kur nokļuvis līdz ceturtdaļfinālam, kurā piekāpies nākamajam sacensību finālistam Vasiļam Ivančukam ar 2½:3½.

Divus gadus pēc kārtas (2005, 2006) kļuvis par Francijas šaha čempionāta uzvarētāju.. Daudzu starptautisko šaha turnīru uzvarētājs.

Pārstāvējis Francijas izlasi lielākajās šaha komandu sacensībās:

* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 7 reizes (1990-1998, 2004-2006);
* Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījies 5 reizes (1989, 1999-2005). Komandu kopvērtējumā izcīnījis sudraba (2001) un bronzas (2005) medaļas, bet individuālā vērtējumā 2 zelta (abas 2001) medaļas.

Bijis Pasaules šaha čempiona Vladimira Kramņika treneris (1994—1996, 2000—2002). Tāpat daudz nodarbojies ar organizatorisko darbu. No 2003. līdz 2005. gadam bijis profesionālo šahistu asociācijas līdzdibinātājs un prezidents, bet no 2005. līdz 2006. gadam bijis Francijas šaha federācijas viceprezidents.

No 1997. līdz 2003. gadam bijis precējies ar šaha lielmeistari (WGM) Almīru Skripčenko.

Atsauces
--------

1. ↑  1994-96 FIDE Candidates Matches
2. ↑  «1997 FIDE Knockout Matches». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 18. jūlijā. Skatīts: 2016. gada 14. aprīlī.
3. ↑  1999 FIDE Knockout Matches
4. ↑  2001-02 FIDE Knockout Matches
5. ↑  Championnats de France

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils olimpbase.org mājaslapā (Pasaules šaha olimpiāde) (angliski)
* Šahista profils olimpbase.org mājaslapā (Eiropas komandu šaha čempionāts) (angliski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 231342795
* ISNI: 0000 0003 6696 1552
* GND: 1248040538
* SUDOC: 094506175
* BNF: cb14023675d (data)

 |

 |
**Koroneišenas līcis** (angļu: *Coronation Gulf* — ‘Kronēšanas līcis’) ir plašs jūras līcis Kanādas Arktikā. Izvietojies Ziemeļu Ledus okeānā starp Viktorijas salu ziemeļos un Ziemeļamerikas kontinenta krastu dienvidos, savieno Dolfinendjūniona šaurumu rietumos ar Dīza šaurumu austrumos. Dienvidaustrumos no Koroneišenas līča atzarojas Batērsta līcis. Līča vidusdaļā un piekrastē daudz nelielu saliņu, daļa no kurām veido Jorkas Hercoga arhipelāgu. No dienvidiem līcī ietek vairākas upes, ievērojamākā no kurām ir Kopermaina. Krasti mazapdzīvoti, vienīgā pastāvīgi apdzīvotā vieta ir Kugluktuka līča dienvidrietumu krastā pie Kopermainas ietekas. Līča dienvidu piekrastē ievērojamas dimantu un urāna atradnes.

Līča krastus izsenis apdzīvojuši inuiti. Tagadējo nosaukumu līcim piešķīris Džons Franklins 1821. gadā par godu Lielbritānijas karaļa Džordža IV kronēšanai.

Atsauces
--------

1. ↑  Canadian Geographical Names Database (CGNDB). Coronation Gulf
2. ↑  The Canadian Encyclopedia. Coronation Gulf

Ārējās saites
-------------



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 235244567
* GND: 4784165-5

 |

 |
**Korporatīvā komunikācija** sevī iekļauj visas komunikāciju darbības (iekšējās un ārējās), ko veic organizācijas un uzņēmumi savu stratēģisko komunikāciju mērķu sasniegšanai. 

Korporatīvā komunikācija notiek ar tādām grupām kā darbinieki, akcionāri, investori, klienti, pircēji, valsts iestādes u.c. kuras var veikt gan ar iekšējiem resursiem, gan ārējo aģentūru palīdzību. Tā var iekļaut mediju attiecības, investoru attiecības, sabiedriskās attiecības, iekšējo komunikāciju, sponsorēšanu, korporatīvās atbildības programmas, krīžu komunikāciju, lobēšanu u.c. Korporatīvā komunikācija cieši saistīta ar uzņēmuma korporatīvās reputācijas veidošanu un sargāšanu. To var definēt kā: "organizācijas menedžmenta funkciju, kas aptver efektīvu visu iekšējo un ārējo komunikāciju koordināciju, ar kopīgo virsmērķi izveidot un uzturēt pozitīvu reputāciju ietekmes grupās, no kurām tā ir atkarīga."

Korporatīvās komunikācijas stratēģijas veidošana balstās uzņēmuma korporatīvajā identitātē, kas dod pamatu saskaņotam uzņēmuma tēlam un komunikācijai. Iekšējo komunikāciju ietvaros korporatīvās komunikācijas nodaļa nodrošina informācijas apriti uzņēmuma iekšienē. Korporatīvo komunikāciju nodaļa arī vada uz ārieni vērstās komunikāciju un sabiedrisko attiecību aktivitātes.

Atsauces
--------

1. ↑  Corporate Communication: A Guide to Theory and Practice
**Leonīds Čerevičņiks** (*Леонид Черевичник*, dzimis 1937. gada 26. martā Harkivā, Ukrainā, miris 2001. gada 2. augustā Rīgā) bija Latvijas krievu dzejnieks.

Biogrāfija
----------

L. Čerevičņiks pavadīja bērnības un jaunības gadus Kijivā. No 1959. līdz 1964. gadam dzīvoja Maskavā, kur studēja M. Gorkija Literatūras institūtā, kā arī strādāja žurnālā *Вокруг света*. 1964. gadā pārcēlies uz Rīgu. No 1964. līdz 1967. gadam strādājis izdevniecībā "Liesma" par redaktoru. 1967. gadā devies uz Sibīriju, strādājis par Austrumsibīrijas ģeoloģiskajā izpētē par vecāko tehniķi. No 1979. līdz 1996. gadam Latvijas krievu literārā žurnāla *Даугава* dzejas nodaļas vadītājs.

Pirmā publikācija 1956. gadā. Publicējies dažādos PSRS, Latvijas, Krievijas un Ukrainas periodiskajos izdevumos. L. Čerevičņika dzeja atdzejota latviešu valodā, izdota izlase "Salas" Vizmas Belševicas, Laimas Līvenas, Raiņa Remasa un Jāņa Sirmbārža atdzejojumā (1977). Atdzejojis Raiņa, Eduarda Veidenbauma, Jāņa Poruka, Viļa Plūdoņa, Kārļa Skalbes, Friča Bārdas darbus, kā arī mūsdienu latviešu un ukraiņu dzejnieku dzeju. Saņēmis Dzejas dienu balvu par latviešu dzejas atdzejojumiem krievu valodā (1979, 1986). PSRS Rakstnieku savienības biedrs (1967).

Bibliogrāfija
-------------

### Dzejoļu krājumi

* «Микрофантазия» (Mikrofantāzija). Рига: Лиесма, 1966.
* «Песочные города» (Smilšu pilsētas). Рига: Лиесма, 1971.
* «Зеркальная колыбель» (Spoguļa šūpulis). Рига: Лиесма, 1977.
* «Март» (Marts). Рига: Лиесма, 1981.
* «Круг» (Aplis) Рига: Лиесма, 1987.
* «Единый дух единым правит светом» (Vienīgais gars valda pār visu pasauli). Рига: Даугава, 2001.

### Dzeja latviešu atdzejojumos

* "Salas". Atdz. V. Belševica, L. Līvena, R. Remass, J. Sirmbārdis. Rīga: Liesma, 1977.

### Latviešu dzejas atdzejojumi krievu valodā

* Andrejs Kurcijs. *Беды солнца*. Рига: Лиесма, 1974.
* Pāvils Rozītis. *Желудевое ожерелье*. Рига: Лиесма, 1978.
* Rūdolfs Blaumanis. *Стихотворения*. Рига: Лиесма, 1984.
* Jānis Rokpelnis. *Абориген Риги* (līdzautors). Рига: Лиесма, 1990.

Atsauces
--------

1. ↑  Leonīds Čerevičņiks
**Bartlomejs Maceja** (poļu: *Bartłomiej Macieja*; dzimis 1977. gada 4. oktobrī Varšavā) ir Polijas starptautiskais lielmeistars šahā (1998).

Biogrāfija
----------

1991. gadā Varšavā izcīnījis bronzas medaļu Pasaules junioru šaha čempionātā U14 vecuma grupā. 1994. gadā kļuvis par Polijas junioru šaha čempionāta uzvarētāju U18 vecuma grupā. 1992. gadā debitējis Polijas šaha čempionāta finālā. Polijas šaha čempionātos izcīnījis 2 zelta (2004, 2009), 4 sudraba (1998, 2002, 2008, 2012) un 2 bronzas (1999, 2000) medaļas.

Daudzu starptautisko šaha turnīru uzvarētājs: Krakova (1993), Zlīna (1995), Budapešta (1996), Prešova (2000), Bermuda (2001), Oslo (2009), Ļubļina (2010). 2002. gadā Batumi uzvarējis Eiropas individuālajā šaha čempionātā.

Četras reizes piedalījies Pasaules šaha čempionātos pēc izslēgšanas sistēmas (1999, 2000, 2001, 2004). Lielāko panākumu guvis 2000. gadā Ņūdelī, kur, uzvarot Džonatanu Spīlmenu, Mihailu Krasenkovu un Aleksandru Beļavski, iekļuvis 4. kārtā, kurā piekāpies Višvanatanam Anandam. Trīs reizes piedalījies Pasaules šaha kausos pēc izslēgšanas sistēmas (2002, 2005, 2007), kuros labāko panākumu guvis 2007. gadā, kad uzvarot Teimuru Radžabovu, iekļuvis 3. kārtā, kurā zaudējis Krišnanam Sasikiranam.

Pārstāvējis Polijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:

* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 7 reizes (1998-2006, 2010-2012). Individuālajā vērtējumā izcīnījis sudraba (2012) medaļu;
* Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījies 4 reizes (1999, 2003, 2009-2011). Individuālajā vērtējumā izcīnījis sudraba (2003) medaļu.

Par panākumiem turnīros FIDE 1995. gadā Macejam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 1998. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

Atsauces
--------

1. ↑  II International Grandmasters' Tournament the Lublin Union Memorial
2. ↑  2000 FIDE Knockout Matches
3. ↑  «2007 World Cup». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2013. gada 9. jūlijā. Skatīts: 2017. gada 17. martā.
4. ↑  «OlimpBase :: Men's Chess Olympiads :: Bartłomiej Macieja». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 5. martā. Skatīts: 2017. gada 17. martā.
5. ↑  OlimpBase :: European Men's Team Chess Championship :: Bartłomiej Macieja

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)