recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Eiro ieviešana Latvijā** notika 2014. gada 1. janvārī. Latvijas latu apmainīja pret eiro pēc kursa 1 EUR = 0,702804 LVL.

Priekšvēsture
-------------

1991. gada 27. augustā Eiropas Ekonomikas kopiena un tās dalībvalstis atzina Baltijas valstu neatkarības atjaunošanu. Tam sekoja ārpolitisku un iekšpolitisku lēmumu kopums, kas sekmēja Latvijas virzīšanos pretī ES, bet kā pēdējais un arī noteicošais solis bija 2003. gada 20. septembra referendums par pievienošanos ES.

2004. gada iestāšanās līgums ES Latvijai, tāpat kā citām jaunajām ES valstīm, paredzēja eiro ieviešanu, tiklīdz ir izpildīti visi ekonomiskie nosacījumi (Māstrihtas kritēriji). 2005. gada 1. janvārī Latvijas Banka piesaistīja latu eiro pēc kursa: 1 EUR = 0,702804 LVL. 
Kaut gan sākotnēji bija paredzēts līdz 2008. gada 1. janvārim pāriet uz Eiropas vienoto valūtu eiro, taču sakarā ar neatbilstību Māstrihtas kritērijiem un sekojošo finanšu un pārvaldes krīzi (2008—2010), Latvijas pāreja uz eiro tika atlikta.

Pārejas sagatavošana
--------------------

2013. gada 5. martā Latvijas valdība iesniedza Eiropas Centrālajai bankai (ECB) lūgumu novērtēt Latvijas Republikas ekonomisko un tiesisko konverģenci, lai kļūtu par Eiro zonas sastāvdaļu. 2013. gada 5. jūnijā ECB publicēja Konverģences ziņojumu, kurā konstatēts, ka atsauces periodā (2012. gada maijā — 2013. gada aprīlī) Latvijas 12 mēnešu vidējā inﬂācija bija 1,3%, valdības budžeta deficīts bija 1,2% no IKP, valdības bruto parāda attiecība pret IKP bija 40,7%, ilgtermiņa procentu likmes bija vidēji 3,8% un divu gadu atsauces periodā (2011. gada 17. maijā — 2013. gada 16. maijā) lata kurss atradās tuvu noteiktajam centrālajam apmaiņas kursam pret eiro. ECB secināja, ka kopumā Latvijas sniegums atbilst konverģences kritēriju atsauces vērtībām, tomēr ekonomiskās konverģences ilgtspēja ilgākā termiņā rada bažas un jāpanāk progress iestāžu kvalitātes un pārvaldības rādītāju uzlabošanā. ES Ekonomisko un finanšu jautājumu padome (ECOFIN), kurā darbojas ES valstu finanšu ministri, 2013. gada 9. jūlijā pieņēma galīgo lēmumu par Latvijas uzņemšanu eirozonā.

Skatīt arī
----------

* Latvijas eiro monētas

Atsauces
--------

1. ↑  Tautas nobalsošana par dalību Eiropas Savienībā Archived 2011. gada 9. novembrī, *Wayback Machine* vietnē. esia.gov.lv
2. ↑  «Latvijas Bankas informācijas arhīvs». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2007. gada 26. septembrī. Skatīts: 2016. gada 21. janvārī. Teksts "Latvijas Banka "ignorēts
3. ↑  ECB 2013. gada jūnija Konverģences ziņojums
4. ↑  ES oficiālajā vēstnesī publicēts lēmums par Latvijas uzņemšanu eirozonā apollo.lv, 18.07.2013.
Novaja Zemļas efekts
**Novaja Zemļas efekts** ir viena no trim arktiskajām optiskajām ilūzijām, kas saistītas ar Saules gaismas laušanu gaisa slāņos ar dažādu gaisa temperatūru. Efekts novērojams gan Arktikā, gan Antarktīdā.

Efekta būtība ir tāda, ka šķietamais Saules lēkts notiek agrāk, nekā tam vajadzētu notikt, spriežot pēc astronomiskajiem novērojumiem. Atkarībā no laikapstākļiem, Saule var izskatīties kā līnija vai pat kā četrstūris.

Iemesls tam ir daudzkārtēja Saules staru atstarošanās atmosfēras inversionajos slāņos. Skaidrā laikā aukstais gaiss pie Zemes virsmas darbojas kā lēca un izloka Saules starus, tādējādi liekot Saulei izskatīties, ka tā ir daudz augstāk debesīs, nekā tā patiesībā ir. Efekts notiek tikai tad, ja atmosfēras inversionā slāņa garums horizontāli ir vismaz 400 km. Efekts ir atkarīgs arī no temperatūras gradienta šajā slānī.

Efekta nosaukums cēlies no tā, ka pirmo reizi to novēroja Barenca ekspedīcijas dalībnieki Novaja Zemļā — salās Barenca jūrā 1597. gada 24. janvārī. Ekspedīcijas dalībnieki redzēja Saules disku, kaut arī patiesībā šajos platuma grādos vēl divas nedēļas bija jābūt polārajai naktij. Kad ekspedīcijas dalībnieki atgriezās Nīderlandē, viņiem neticēja un uzskatīja, ka ekspedīcija izmantoja Jūlija nevis 1582. gadā ieviesto Gregora kalendāru. Efekts tika izskaidrots un guvis zinātnisku atzinību tikai 20. gadsimta beigās.
**Einārs Vītols** (1957) ir latviešu mūziķis, bijušais rokenrola un kantrī dziedātājs.

Dzīvesgājums
------------

Dzimis 1957. gada 21. jūnijā Rīgā. Mācījās Rīgas 50. vidusskolā, bija solists skolasbiedru izveidotajā ansamblī *Džuzbend*. Studēja Latvijas konservatorijā (1975-1980), dziedāja grupā *Kentauri* kultūras namā "Vecrīga" un jauniešu kafejnīcā *Allegro*.

1982. gadā Einārs Vītols dziedāja Raimonda Paula mūziklā "Nāc pie puikām", operetē "Čigānu barons" un izrādē "Homo novus". 1983. gadā pievienojās Latvijas filharmonijas ansamblim "Tip Top". 
1986. gadā dziedātājs pārstāvēja Latviju pirmajā Vissavienības jauno dziedātāju konkursā Jūrmala, kur kļuva par diplomandu, jaundarba statusā izpildot Alfrēda Madžuļa sacerēto dziesmu "Ļauj palikt vienam", turpmāk kopā ar "Tip Top" Vītols regulāri uzstājās koncertos visā bijušajā Padomju Savienībā - praktiski visās PSRS republikās, lielākajās pilsētās, Maskavas koncertzālē "Rossija", filmējās televīzijā.

1988. gadā "Tip Top" pārveidojās par *TT Weekend Band*, kas pēc Daugavas vanagu uzaicinājuma 1989. gadā devās uz ASV, gadu vēlāk piedalījās festivālos Polijā un Dānijā, rokfestivālā Liepājas Dzintars.

Pēc Latvijas neatkarības atgūšanas Einārs Vītols mācijās Marketingu un menedžmentu Lielbritānijā, kļuva vispirms par reklāmas aģentu, tad reklāmas nodaļas vadītāju, avīzes direktoru. Vēlāk strādāja mēdiju aģentūrās IP Rīga un OMD Latvia. 1994. gadā *TT Weekend Band* beidza pastāvēt. No 2014. gada atkal reizēm iepriecija savus fanus ar uzstāšanos vai kādu jaunu dziesmu - ir sācis komponēt. Tādas dziesmas kā "Šovakar" un Jautrus Svētkus Tev un Man / Sniedziņš krīt ar Eināra Vītola vārdiem zin gandrīz katrs Latvijas iedzīvotājs.

Atsauces
--------

1. ↑  Sveicam kādreizējo dziedoni Eināru Vītolu jubilejā! Daiga Mazvērsīte 2017. gada 26. jūnijā
**Ēnsmilgas** (latīņu: *Milium*) ir augu ģints graudzāļu dzimtā, kas ir sastopamas Eirāzijā, Ziemeļamerikā un Ziemeļāfrikā.

Latvijā ir sastopama viena ēnsmilgu suga — izplestā ēnsmilga (*Milium effusum*).

Sugas
-----

Ēnsmilgu ģintī ir akceptētas šādas sugas un dabiski sastopami hibrīdi:

* *Milium atropatanum* Maroofi
* *Milium effusum* L.
* *Milium pedicellare* (Bornm.) Roshev. ex Melderis
* *Milium schmidtianum* K.Koch
* *Milium transcaucasicum* Tzvelev
* *Milium vernale* M.Bieb.

Daudzas sugas, kuras senāk tika ieskaitītas ēnsmilgu ģintī, mūsdienās tiek klasificētas citās ģintīs, tostarp:*Achnatherum*, *Aeluropus*, *Agrostis*, *Airopsis*, *Alloteropsis*, *Amphicarpum*, *Aniselytron*, *Anthaenantia*, *Antinoria*, *Apera*, *Arundinella*, *Axonopus*, *Brachiaria*, *Cynodon*, *Digitaria*, *Echinochloa*, *Eriochloa*, *Eriocoma*, *Gastridium*, *Homolepis*, *Ichnanthus*, *Isachne*, *Luziola*, *Muhlenbergia*, *Nassella*, *Oplismenus*, *Oryzopsis*, *Panicum*, *Paspalum*, *Pentameris*, *Piptatherum*, *Piptochaetium*, *Poa*, *Polypogon*, *Sorghum*, *Sporobolus*, *Trachypogon*, *Tricholaena*, *Triplachne*, *Zingeria* un *Zoysia*.

Ārējās saites
-------------

* *Encyclopædia of Life* raksts (angliski)

Atsauces
--------

1. ↑  «RBG Kew: GrassBase - Milium Description». *www.kew.org*. Skatīts: 2022-12-26.
2. ↑  «Milium in Flora of China @ efloras.org». *www.efloras.org*. Skatīts: 2022-12-26.
3. ↑  «2013 BONAP North American Plant Atlas. TaxonMaps». *bonap.net*. Skatīts: 2022-12-26.
4. 1 2 3  «Milium L. | Plants of the World Online | Kew Science». *Plants of the World Online* (angļu). Skatīts: 2022-12-26.
**Ēnu ekonomika** jeb **pelēkā ekonomika** ir ienākumi, kas nav uzskaitīti oficiālajā statistikā, netiek deklarēti, un par kuriem netiek maksāti nodokļi. Ēnu ekonomika apvieno visus ekonomiskās
darbības veidus, kuri būtu aplikti ar nodokļiem, ja dati par tiem būtu pieejami nodokļu iestādēm:

* Neuztvertā saimnieciskā darbība;
* Izvairīšanās no nodokļu maksāšanas;
* Nelikumīgā darbība;
* Paralēlā darbība.

Tā ir būtiska problēma daudzās valstīs. Ēnu ekonomika veicina nevienlīdzīgu konkurenci, izkropļo tirgu un negatīvi ietekmē nodokļu iekasēšanu, kā arī tās dēļ pieejamie statistikas dati var sniegt politikas veidotājiem maldīgu priekšstatu par norisēm tautsaimniecībā..[1]

Valsts ekonomiskās politikas uzdevums ir veidot stabilu ekonomiku. Tas nozīmē, ka brīdī, kad ir ekonomiskā lejupslīde, valstij jāstimulē ekonomika, piemēram, veicinot iedzīvotāju pirktspēju, bet brīdī, kad ekonomikas augšupeja draud ar ekonomikas pārkaršanu un ļoti augstu inflācijas līmeni, valstij jācenšas stabilizēt ekonomiku, piemēram, palielinot nodokļus. Ja ir pieejami neprecīzi dati, tad tiek pieņemti nepareizi lēmumi ekonomikas turpmākajai attīstībai, un gala rezultātā tiek panākta situācija, kad ekonomikas lejupslīde tiek veicināta vēl vairāk vai arī inflācijas līmenis tiek nevis samazināts, bet tas pieaug vēl vairāk. Šāda situācija var stabilu ekonomikas līdzsvaru pārvērst nestabilā, kuras raksturīgā pazīme ir stagflācija.
Ēnu ekonomiku veicina zems iedzīvotāju ienākumu līmenis, zema iedzīvotāju tiesiskā un ekonomiskā kultūra, dažādas nepilnības valsts likumdošanā, kā arī dažādi ierobežojumi, kas uzlikti preču un pakalpojumu cenām.

Atsauces
--------

1. ↑  Agnese Bičevska, Ēnu ekonomikas analītiskās metodes[novecojusi saite]

Ārējās saites
-------------

* Makroekonomika.lv
* Likumi.lv, Par Pasākumu plānu ēnu ekonomikas apkarošanai[novecojusi saite]
**Kijivas Madonna** ir simbolisks sievietes attēls, kura ar krūti baro bērnu, patveroties Kijivas metro, lai pasargātu sevi no uzbrukuma Ukrainas galvaspilsētas Kijivas bombardēšanas laikā 2022. gadā, ko veica Krievijas Federācijas Bruņotie spēki. Internetā populāra kļuvusi žurnālista Andrāša Feldeša uzņemtā fotogrāfija, kas kļuvusi gan par humanitārās krīzes, gan netaisnīga kara ilustrāciju. Attēls bija iedvesmas avots ikonai, ko izstādīja Munjano di Napoli pilsētas katoļu baznīcā, Itālijā, un kas kļuva par māksliniecisku pretestības un cerības simbolu.

Vēsture
-------

Pirmajās Krievijas uzsāktā kara dienās Ukrainā uzņemta fotogrāfija, kurā 27 gadus vecā Tatjana Bļižņaka ar krūti baro savu trīs mēnešus veco meitu Maričiku, patveroties Kijivas metro tuneļos, lai pasargātu sevi un meitu no pilsētas bombardēšanas. Šis skats piesaistīja ungāru žurnālista Andrāša Feldeša uzmanību un viņš to nofotogrāfēja. Sieviete no 2022. gada 25. februāra kopā ar vīru un bērnu patvērās metro. Lai gan viņus bija paredzēts evakuēt 26. februārī, kauju dēļ viņi nevarēja izkļūt no tuneļa, kurā patvērās. Fotogrāfija saņēma plašu popularitāti, un ar to pat dalījās Vatikāna oficiālā vietne. To redzēja ukraiņu māksliniece Marina Solomeņikova no Dņipro. Viņa izmantoja ikonisko sievietes attēlu kā iedvesmu savam portretam, kurā Marija baro bērnu. Attēlā ukrainietes galvassega izmantota kā Marijas plīvurs, bet viņas galva attēlota metro kartes priekšā. 2020. gada 5. martā māksliniece savu radīto portretu ievietoja internetā.

Pēc jezuītu priestera Vjačeslava Oku lūguma uz Itāliju nosūtīja portreta "Madonna no metro" audekla kopiju glabāšanai vietā, kur priesteris kalpos. Lielajā ceturtdienā Neapoles arhibīskaps iesvētīja gleznu par pielūgsmes objektu. Ikonu izstādīja Jēzus Sirds baznīcā ar nosaukumu iesauku "Kijivas Madonna", kas atrodas Munjano di Napoli komūnā. 2022. gada 25. martā to iesvētīja pāvests Francisks.

Tatjana Bļižņaka vēlāk patvērās Ļvivā.

Nozīme
------

Attēls kļuvis gan par humanitārās krīzes un netaisnīga kara ilustrāciju, gan par ukraiņu cerības un klusās pretestības simbolu.

Atsauces
--------

1. ↑  Mihai Toma. «"Madona din Kiev". Poza cu o ucraineancă alăptându-și copilul într-un adăpost de la metrou, ajunsă icoană într-o biserică din Italia» (rumāņu), 2022. gada 30. aprīlis.
2. ↑  Nina Marcu. «Madona del Metro la Napoli». *Ziarul Puterea* (rumāņu), 2022. gada 25. aprīlis.
3. ↑  «Ukrainian mother breastfeeding during war becomes Marian icon». *Aleteia*.
4. ↑  «"Madonna of Kyiv" icon depicted in one of the churches of Naples». *risu.ua*.
5. ↑  «Our Lady of Kiev: Ukrainian nursing woman becomes a symbol of worship».
6. ↑  Askold Melnyczuk. «With Madonna in Kyiv». *agnionline.bu.edu*.
Šis raksts ir par amerikāņu uzņēmumu. Par citām jēdziena **Novarra** nozīmēm skatīt nozīmju atdalīšanas lapu.

***Novarra Inc.*** bija ASV uzņēmums, kas izstrādāja tīmekļa bāzētus risinājumus mobilajām ierīcēm. Dibināts 1999. gadā. Kopš 2010. gada *Nokia* sastāvā.

Vēsture
-------

1999. gadā tika dibināts uzņēmums ***Infospeed Communications, Inc.*** 2000. gadā tas mainīja nosaukumu uz ***Novarra, Inc.***, kad tika palaista programmatūra, kas ļāva mobilajām ierīcēm *Palm (PDA)*, *BlackBerry*, *Symbol* un *Windows Mobile* strādāt korporatīvajās lietojumprogrammās lokālajā tīklā.

2004. gadā *Novarra* izstrādāta *Binary Runtime Environment for Wireless* versija tika palaista *U.S. Cellular* tīklā, kas ļāva piekļūt internetam ar telefoniem, kas nav viedtālruņi.
2005. gadā izlaista uz *Java Platform, Micro Edition* bāzēta pārlūkprogramma.
2007. gadā *Novarra* no *Qualcomm* un citiem investoriem ieguva finansējumu, lai paplašinātos Āzijas tirgos.

2010. gada 26. martā tika paziņots, ka Somijas mobilo telefonu ražotājs *Nokia* pirks *Novarra*. Darījums tika pabeigts 9. aprīlī.

Atsauces
--------

1. 1 2  Company Overview of Novarra, Inc.
2. ↑  Nokia Joins Battle for Mobile Web with Novarra Acquisition
Šis raksts ir par Uāzas pieteku. Par Ēna skatīt rakstu Ēna (nozīmju atdalīšana).

**Ēna** (franču: *Aisne*) ir 355 kilometrus gara Uāzas labā krasta pieteka Francijas ziemeļos.

Sākas Argonas augstienē. Augštecē tek uz ziemeļrietumiem, vidustecē pagriežas uz rietumiem. Ietek Uāzā pie Kompjeņas. Lielākā pieteka — Vela. Ardēnu kanāls savieno Ēnu ar Māsu. Upes krastos atrodas Sentmeneūla, Vuzjē, Retela, Suasona, Kompjeņa.

57. gadā pirms mūsu ēras pie upes notika Aksonas kauja, kurā romieši Jūlija Cēzara vadībā sakāva Galbas komandētos belgus. Pirmā pasaules kara laikā upes apkaimē notika vairākas smagas kaujas — Pirmā Ēnas kauja (1914. gada septembrī), Otrā Ēnas kauja (1917. gada aprīlī/maijā) un Trešā Ēnas kauja (1918. gada maijā/jūnijā).

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Ēna***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 148931080
* LCCN: sh92003687
* GND: 4079665-6
* SUDOC: 029962196
* BNF: cb12147681m (data)

 |

 |
**Nove Zāmki** (slovāku: *Nové Zámky*) ir pilsēta Slovākijā, Nitras apgabala Nove Zāmku apriņķa centrs pie Nitras upes.

Vēsture
-------

Tāpat kā lielākā daļa no Slovākijas teritorijas, Nove Zāmki līdz 1918. gadam atradās Ungārijas sastāvā, tās ungāriskais nosaukums ir **Ēršekūjvāra** (*Érsekújvár*). Pilsēta veidojās ap no 1573. līdz 1581. gadam celtajam ideāla plāna cietoksnim, kurš mūsdienās attēlots pilsētas ģerbonī. To vairākkārt centās ieņemt turki, līdz 1663. gadā tas vieņiem izdevās un līdz 1685. gadam Nove Zāmki bija turku vilajeta centrs. 1725. gadā cietoksni nojauca. Pēc Pirmā pasaules kara iekļāvās Čehoslovākijā. Otrā pasaules kara laikā, pamatojoties uz Pirmajām Vīnes arbitrāžām no 1938. līdz 1945. gadam ietilpa Ungārijā. 1944. gadā smagi cieta Sabiedroto uzlidojumos. No 1993. gada - Slovākijā.

Cilvēki
-------

2001. gadā vairums pilsētas iedzīvotāju bija slovāki (69,7 %), dzīvoja arī ungāri (27,5 %). Pēc reliģiskās pārliecības - katoļi (71,72 %), nereliģiozi (17,75 %) un luterāņu (3,36 %).

Nove Zāmki ir ungāru rakstnieka Lajoša Kašāka (*Lajos Kassák*, 1887-1967) dzimtā pilsēta.

Ārējās saites
-------------

* 

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Nove Zāmki***.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 143216872
* LCCN: n93061648
* GND: 4262063-6
* BNF: cb155344770 (data)
* NKC: ge130235

 |

 |

1. ↑  Q110227967.
| *Bank of America* |
| --- |
|  |
|
| Veids | publisks uzņēmums |
| Dibināts | 1867. gads, Šarlota, Ziemeļkarolīna, Karogs: Amerikas Savienotās Valstis ASV(kā *Commercial National Bank*) |
|
| Galvenais birojs | Šarlota, Ziemeļkarolīna, Karogs: Amerikas Savienotās Valstis ASV |
| Akcijas biržā | NYSE (BAC);TYO (0648) |
| Ietilpst indeksā | DJIA |
|
| Vadība | Kenets Lūiss (*Kenneth D. Lewis*) |
| Darbinieki | 203 425 (2006) |
| Apgrozījums | 119,19 miljardi ASV dolāru (2007) |
| Aktīvi | 1720 miljardi ASV dolāru (2007) |
|
| Peļņa | 14,98 miljardi ASV dolāru (2007) |
| Nozare | finanses un apdrošināšana |
| Produkti | finanšu pakalpojumi |
| Mājaslapa |  |

*Bank of America* galvenā mītne Šarlotē
***Bank of America*** ir viena no lielākajām ASV komercbankām.

Vēsture
-------

Pirms 1998. gada banka bija pazīstama kā *NationsBank*, kad tā iegādājās Sanfrancisko bāzēto *BankAmerica* un ieguva pašreizējo nosaukumu. *BankAmerica*, kuras saknes meklējamas 1904. gadā dibinātajā *Bank of Italy*, kas orientējās uz imigrantu apkalpošanu, bija nonākusi finansiālās grūtībās neveiksmīgu kapitālieguldījumu Latīņamerikā dēļ. Tomēr pirms tam tā bija veikusi vairāku citu banku pievienošanu.

Darbība
-------

90% no bankas ieņēmumiem ir no darbības vietējā (ASV) tirgū. Tā darbojas 32 štatos un federālajā apgabalā, kā arī 30 ārvalstīs. ASV tā apkalpo 59 miljoni klientu, un tai ir 6100 nodaļu un 18 500 bankomātu. Tā sponsorē vairākas augstākās klases beisbola, basketbola, amerikāņu futbola komandas, kā arī NASCAR un golfa sacensības.

Ārējās saites
-------------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Bank of America*** |

* *Google Finance*
* Īpašnieki no *MSN money*

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 155048466
* LCCN: n80026791
* ISNI: 0000 0001 0373 6759
* GND: 19010-X

 |

 |
**Lašu apakškohorta** (*Protacanthopterygii*) ir viena no starspuru klases (*Actinopteri*) apakškohortām, kas pieder progresīvo kaulzivju kohortai (*Euteleosteomorpha*). Lašu apakškohortā ir 4 kārtas. Šīs grupas sugas dzīvo gan saldūdens tilpēs, gan jūrās. Senākās sugas radās apmēram pirms 150 miljoniem gadu krīta periodā vai pat juras perioda beigās.

Lašu apakškohortas sugas pamatā dzīvo mērenā klimata ūdeņos un lielākā sugu dažādība sastopama ziemeļu puslodē. Dienvidu puslodi sasniedz tikai Klusā okeāna sugas.

Īpašības
--------

Lašu apakškohortas sugu zivīm ir vairākas kopīgas anatomiskas iezīmes. Tām ir vairāk kā 24 muguras skriemeļi, epicentrāli skrimšļi, viens supraorbitāls kauls, tauku spura un asi zobi. Lielākā daļa šis grupas zivju ir plēsīgas un medī vidēji lielas zivis.

Lielākā daļa ir anadromās zivis – ceļotājzivis, kuras izplatītas jūrā un veic regulāras nārsta migrācijas uz saldūdeņiem. Tās spēj dzīvot dažādās vidēs un viegli tās nomainīt, dzīvojot gan saldūdenī, gan viegli sāļā ūdenī, gan okeānā. Valda uzskats, ka vēsturiski grupa attīstījusies ziemeļu puslodes piekrastes ūdeņos.

Sistemātika
-----------

* **Lašu apakškohorta** (*Protacanthopterygii*)
	+ kārta: Argentīnveidīgās (*Argentiniformes*)
	+ kārta: Lašveidīgās (*Salmoniformes*)
	+ kārta: Līdakveidīgās (*Esociformes*)
	+ kārta: Salakveidīgās (*Osmeriformes*)

Atsauces
--------

1. ↑  «Phylogenetic classification of bony fishes, 2016». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2019. gada 22. martā. Skatīts: 2019. gada 25. februārī.
2. 1 2 3  Encyclopædia Britannica Online (EBO) (2009): Annotated classification – Superorder Protacanthopterygii. In: Fish. Version of 2009-APR-22. Retrieved 2009-SEP-28

Ārējās saites
-------------

* Superorder Protacanthopterygii
* ITIS: Protacanthopterygii
**Runas kodēšana** ir runas saturoša ciparu audio signāla datu saspiešanas tehnoloģija. Lai modelētu runas signālu, runas kodēšana izmanto runas specifisko parametru novērtēšanu ar audio signāla apstrādes metodēm, kombinējot kopā ar parastiem datu saspiešanas algoritmiem, lai iegūtu modelētus parametrus kompaktā bitu plūsmā.

Runas kodēšanu visbiežāk izmanto mobilajā telefonijā un IP balss pārraidē.

Runas kodēšanā izmantotie paņēmieni ir līdzīgi tiem, ko lieto audio datu saspiešanai un audio kodēšanai, kur psihoakustiskās zināšanas tiek izmantotas, lai pārraidītu tikai to informāciju, kas attiecas uz cilvēka dzirdes sistēmu. Piemēram, kodējot balss frekvenci, tiek pārraidīta tikai informācija frekvenču joslā 400 līdz 3500 Hz, bet rekonstruētajā signālā joprojām pietiekami labi var saprast runu.

Atšķirība starp runas kodēšanu un audio kodēšanu ir tāda, ka runa ir daudz vienkāršāks signāls nekā citi audio signāli, un var iegūt daudz vairāk statistiskas informācijas par runas īpašībām. Tādējādi daļa dzirdes informācijas, kas ir svarīga audio kodēšanā, var būt nesvarīga runas kodēšanas kontekstā. Runas kodēšanā svarīgākais kritērijs ir saglabāt runas saprotamību un patīkamību.

Runas saprotamība bez paša gramatiskā satura ietver arī runātāja identitāti, emocijas, intonāciju, tembru u.c. kas ir svarīgas īpašības pilnīgai saprotamībai. Vēl abstraktāks patīkamības jēdziens ir bojāta runa, kas ir atšķirīga īpašība nekā saprotamība, jo ir iespējams, ka bojāta runa ir pilnīgi saprotama, bet klausītājam subjektīvi kaitinoša.

Vairumam runas kodēšanas risinājumos nepieciešama zema kodēšanas kavēšanās, jo kodēšanas kavēšanās traucē sarunas dialogu.

Kodēšanas veidi
---------------

Runai izmanto divu veidu kodētājus:

* viļņa formas kodētāji
	+ laika apgabala: (*PCM*, *ADPCM*)
	+ frekvences apgabala: apakšfrekvences kodēšana, *ATRAC*
* vokoderi
	+ lineārās paredzēšanas koderi
	+ formantas koderi

Lietojums
---------

* Platjoslas runas kodēšana:
	+ *AMR-WB* — *WCDMA* tīkliem
	+ *VMR-WB* — *CDMA2000* tīkliem
	+ *G.722*, *G.722.1*, *Speex*, *IP-MR* un citi — IP balss pārraidē un videokonferencēm
* Šaurjoslas runas kodēšana:
	+ *FNBDT* — militāram lietojumam
	+ *SMV* — *CDMA* tīkliem
	+ *Full Rate*, *Half Rate*, *EFR*, *AMR* — *GSM* tīkliem
	+ *G.723.1*, *G.726*, *G.728*, *G.729*, *iLBC* un citi — IP balss pārraidē un videokonferencēm
**Korejas Universitāte** (korejiešu: 고려대학교) ir 1905. gadā dibināta privāta pētniecības universitāte Dienvidkorejā, kuras galvenā pilsētiņa atrodas valsts galvaspilsētā Seulā.

Universitāte dibināta kā Bosunas koledža (*Bosung College*), 1922. gadā tā kļuva par Bosunas profesionālo koledžu, bet 1945. gadā ieguva mūsdienu nosaukumu. Korejas Universitāte vēsturiski ir pirmā, kas ieviesa valstī apmācību vairākās disciplīnās, piemēram, tieslietās, ekonomikā un žurnālistikā. Konkurss uz iestāšanos universitātē ir visai augsts, piemēram, 2010. gadā tajā spēja iestāties 6% no gribētājiem.

Universitātes bijušo un esošo studentu un pasniedzēju vidū ir aktrise Čona Dejina (*Jeon Do-yeon*, 1973), politiķis Čons Segins (*Chung Sye-kyun*, 1950), politiķis Ho Džons (*Heo Jeong*, 1896—1988), futbolists Hons Mjonbo (1969), politiķis I Mjonbaks (1945), daiļslidotāja Kima Jona (1990), mūziķis un aktieris Oks Tekjons (*Ok Taec-yeon*, 1988).

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Korejas Universitāte***.
* Oficiālā tīmekļa vietne

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 123145546
* LCCN: n79105946
* ISNI: 0000 0001 0840 2678
* GND: 2040542-X
* BNF: cb118703526 (data)
* NDL: 00778180
* CiNii: DA02505722

 |

 |
| *Clusterpoint* |
| --- |
|
| Veids | Sabiedrība ar ierobežotu atbildību |
| Dibināts | 2006. gads |
|
| Galvenais birojs | *23 King Street*, Londona, SW1Y 6QY Lielbritānija |
|
|
|
| Vadība | Kriss Pīrss (*Chris Pearce*) |
| Darbinieki | 30 |
|
|
|
|
| Nozare | Informācijas tehnoloģijas |
|
| Mājaslapa | Clusterpoint.com |

***Clusterpoint*** ir 2006. gadā Latvijā izveidots IT uzņēmums, kas sniedz datubāzu uzturēšanas un vadības mākoņpakalpojumus (*DBaaS*) programmētājiem un uzņēmumiem visā pasaulē. Clusterpoint ir izveidojis divus serveru klasterus, viens no tiem atrodas Eiropā, otrs 2015. gadā tika atklāts Dallasā, ASV. Uzņēmums bāzēts Rīgā un Londonā, tajā strādā vairāk nekā 30 darbinieku.

*Clusterpoint* radītā programmēšanas valoda un mākonī bāzētā NoSQL arhitektūras datubāze ļauj lietotājiem palielināt datu apstrādes apjomu reāllaikā un ieekonomēt, maksājot tikai par faktiski patērētajiem mākoņskaitļošanas resursiem (*pay-per-use* modelis). *Clusterpoint* sniedz tūlītēju mērogojamību un milzīgu izkliedētās skaitļošanas jaudu, lai nodrošinātu uzņēmumu darbībai kritiskus interneta un mobilo lietotņu risinājumus.

*Clusterpoint* pakalpojumus galvenokārt izmanto uzņēmumi finanšu, veselības aprūpes, telesakaru, elektroniskās tirdzniecības u.c. nozarēs.

Vēsture
-------

Uzņēmuma pirmsākumi meklējami 2002. gadā radītajā informācijas meklētājā *www.siets.lv*, kuru izveidoja programmatūras izstrādātāji — Gints Ernestsons, Jurģis Orups un Oskars Vīksna. 2006. gada 21. augustā tika izveidots *Clusterpoint*, kas sākumā darbojās kā NoSQL datubāze, nodrošinot atbalstu uzņēmumu darbībai kritisko interneta un mobilo lietotņu risinājumiem.

Kopš 2015. gada janvāra *Clusterpoint* nodrošina tūlītēji mērogojamas datubāzes pakalpojumu (*DBaaS*), kas lietotājiem ļauj reallaikā apstrādāt savus datus.

Investīcijas
------------

*Clusterpoint* vairākas reizes ir piesaistījis vietējo un starptautisko riska kapitālu. 2008. gadā investīcijas tajā veica *Otrais Eko Fonds*. 2012. gadā investīciju fonds *BaltCap* investēja 1 miljonu eiro. 2015. gada martā *Clusterpoint* piesaistīja 1,25 miljonus ASV dolāru no *Imprimatur Capital Fund Management* un *BaltCap*.

Atsauces
--------

1. ↑  «Latvijā izveidotā *Clusterpoint* paplašina darbību Ziemeļamerikā». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2015. gada 9. augustā. Skatīts: 2015. gada 19. novembrī.
2. ↑  The code of Clusterpoint
3. ↑  «Clusterpoint Signs Partnership Agreement with Telia Latvija to Provide Database as a Service». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 5. martā. Skatīts: 2015. gada 20. novembrī.
4. ↑  «About Clusterpoint». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 5. martā. Skatīts: 2015. gada 19. novembrī.
5. ↑  Latvijā izstrādāta unikāla datu bāžu vadības sistēma
6. ↑  BaltCap investē vienu miljonu eiro Latvijas programmētāju dibinātā uzņēmumā
7. ↑  Latvian Database Platform Clusterpoint secures 1.25 million [novecojusi saite]
Daudzstūru režģis kurā attēlots delfīns
Trīsdimensionālajā datorgrafikā un telpiskajā modelēšanā, daudzstūru režģis ir punktu, malu un skaldņu kolekcijas, kuras nodefinē daudzstūra objektu. Skaldnes parasti ir trijstūri, četrstūri vai citi izliekti daudzstūri, jo tas atvieglo renderēšanu. Var būt arī situācijas kurās skaldnes ir ieliekti daudzstūri vai pat daudzstūri ar caurumiem.

Daudzstūru režģa izpēte ir liela datorgrafikas un ģeometriskās modelēšanas zinātnes apakšnozare. Dažāda veida daudzstūru režģi ir izmantoti dažādiem pielietojumiem un mērķiem. Uz daudzstūru režģiem var izmantot daudz dažādas operācijas: Būla operācijas, izlīdzināšanu, vienkāršošanu un citas operācijas. Daudzstūru režģiem eksistē arī algoritmi staru izsekošanai, kolīziju konstatēšanai, un cieto ķermeņu dinamikai. Ja skaldņu vietā renderē režģa malas, modelis kļūst par karkasa kontūru modeli.

Tilpuma režģi atšķiras no daudzstūru režģiem ar to, ka tie reprezentē gan virsmu, gan tilpumu objektam, kamēr daudzstūru režģis tikai attēlo objekta virsmu (tilpums ir netieši izteikts).

Elementi
--------

Daudzpunktu režģa elementi

Objektiem, kurus izveido, izmantojot daudzstūru režģus, ir jāsatur vairāki elementu tipi. Šie tipi ir punkti, malas, skaldnes, daudzstūri un virsmas. Daudzos pielietojumu gadījumos tiek saglabāti tikai punkti, malas un skaldnes vai daudzstūri. Rederētājs var atbalstīt tikai skaldnes ar trīs stūriem, šajos gadījumos daudzstūri ir jāizveido izmantojot daudz šādas skaldnes, kā redzams attēlā. Bieži daudzi renderētāji vai nu atbalsta skaldnes ar četriem un vairāk stūriem, vai ir spējīgas pārveidot daudzstūrus par trijstūriem reāllaikā. Šo funkciju dēļ nav vajadzība saglabāt režģi, izmantojot tikai trijstūrus.
**Grieķijas republikas referendums** bija 1974. gada 8. decembrī Grieķijā noticis referendums, kurā atkārtoti (pēc 1973. gada referenduma) tika apstiprināta Grieķijas republikāniskā valsts iekārta un izbeigta iepriekš pastāvējusī Grieķijas Karaliste. Referendumā piedalījās 75,6% balsstiesīgo vēlētāju, no kuriem 69,2% atbalstīja republikas saglabāšanu.

Pēc Grieķijas militārās huntas gāšanas 1974. gada 23. jūlijā valstī tika atjaunota demokrātija un 1952. gada monarhijas konstitūcija. Karalis Konstantīns II bija pārliecināts, ka jaunieceltais premjerministrs Karamanlis, kurš jau no 1955. līdz 1963. gadam bija vadījis konservatīvo spēku valdību, aicinās viņu atgriezties Grieķijā. Taču pēc 1974. gada 17. novembra vēlēšanām pārliecinošu vairākumu ieguvušais Kramanlis izsludināja jaunu referendumu par valsts iekārtu. Trimdā dzīvojošajam Konstantīnam II netika atļauts atgriezties valstī un aģitēt par monarhijas saglabāšanu.

Grieķijas Karalistē monarhijas stāvoklis vienmēr bija nestabils, valstī pastāvēja sena un spēcīga republikāniskā tendence. 20. gadsimta notikumi — apvērsumi, okupācijas, diktatūras, pilsoņu karš, karaļa iejaukšanās iekšpolitikā — tikai palielināja monarhijas pretinieku skaitu.

Rezultāti
---------

No valstī reģistrētajiem 6,24 miljoniem vēlētāju referendumā piedalījās 4,71 miljoni (75,6%) no kuriem "Par" nobalsoja 3,24 miljoni (69,2%) un "Pret" nobalsoja 1,44 miljoni (30,8%).
*Codex Atlanticus*
***Codex Atlanticus***, latviski reizēm nepareizi saukts par **Atlantisko kodeksu**, ir Leonardo da Vinči 1119 lappušu biezs rokraksts. Lappuses tiek datētas no 1478. līdz 1519. gadam, tās satur rasējumus un dažādu tēmu pierakstus — aerodinamika, ieroči, mūzikas instrumenti, matemātika, botānika un citas tēmas. Rokrakstu sastādīja Pompeo Leoni no atsevišķām lapām, kas bija pie viņa nonākušas. Pašreiz rokraksts atrodas Milānā, Ambroziānas bibliotēkā. *Codex Atlanticus* veidots atlanta formātā un sastāv no iesietām rokraksta lapām, šādu iesējumu dēvē par kodeksu.

No 1968. līdz 1972. gadam rokraksts tika restaurēts. 2006. gada aprīlī Karmena Bambaha no Metropoles mākslas muzeja pamanīja uz dokumentiem krāsainus plankumus, ko uzskatīja par pelējumu, kā arī lappušu uzbriešanu. Viņa vērsās pie Džanfranko Ravazi un Florences restaurācijas institūta (*Opificio delle pietre dure*). Tomēr, kā noskaidrojās 2008. gada oktobrī, plankumi bija ķīmiskas dzīvsudraba sāļu pēdas, kas tika uzklāti aizsardzībai pret pelējumu.

2009. gada septembrī *Codex Atlanticus* tika izstādīts. Rokrakstu izstādīja pa daļām — 50 lapas vienā izstādē. Katra izstāde ilga trīs mēnešus. Pirmā notika Milānā 2009. gada septembrī, pēdējā bija paredzēta 2015. gadā.

Atsauces
--------

1. ↑  AP via N.Y. Times story of mold damage and history
2. ↑  Leonardo da Vinči „Codex Atlanticus" bojā pelējums (angliski)
3. ↑  Leonardo „Codex Atlanticus" Archived 2008. gada 3. novembrī, *Wayback Machine* vietnē. (krieviski)
4. ↑  Leonardo da Vinči „Codex Atlanticus" pirmoreiz izstādīts publiskai apskatei (krieviski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 183851178
* LCCN: n2011069183
* GND: 4670106-0
* SUDOC: 146999908
* BNF: cb14403648s (data)
* NLA: 36556255

 |

 |
**Inciema vaka** (*Imkull*) bija viena no Turaidas pilsnovada vakām, kas no 1550.—1564. gadam atradās vietā, kas ietilpst mūsdienu Siguldas novadā.

Vakas nosaukums līdzinās jau 1218. gadā Indriķa Livonijas hronikā minētajam līvu ciemam *Ymmeculle* un 13. gadsimta beigās Vecākā atskaņu hronikā — *Ymmenkulle*, kas identificēts ar tagadējo Inciemu.

Ciemati
-------

Inciema vakā ietilpa piecas lielākas apdzīvotas vietas — Turaida, Vainguļciems, Gravānu ciems, Latciems un Inciems.

Saimniecības un to etniskais sastāvs
------------------------------------

1550. gadā vakā bija 81 zemnieku saimniecība. Aplūkojot saimnieka sociālo vai radniecību raksturojošo vārdu lietošanas biežumu, redzams, ka 16 sētas apzīmētas ar latvisko formu *Jaunswirs*, 5 ar *-dels*, bet 2 ar *-brall*, *brale*, savukārt tikai 2 ar lībisko *-poÿl*, *poÿe* (lībiski *poÿ* — 'dēls'). Šo mājvārdu nosaukumu attiecība liecina par latviešu izcelsmes saimnieku ievērojamu pārsvaru un pat dominēšanu pār līviem Inciema un citās mūsdienu Krimuldas novada vakās 16. gadsimtā.

Nosaukumu *Jaunswirs* ('jauns vīrs') attiecināja uz saimniecībām, kas uz laiku bija atbrīvotas no nodokļiem.

Atsauces
--------

1. ↑  Turaidas un Krimuldas pilsnovadu vakas 16. gs. vidū: karte

Literatūra
----------

* Krimuldas novada vēsture. Ragana • Turaida • Inciems • Eikaži • Lēdurga • Aijaži • Lode. Jumava 2011. ISBN 978-9984-38-958-5
* Pa somugru pēdām Baltijas jūras krastā. Turaidas muzejrezervāts. Zinātne 2009. ISBN 978-9984-808-69-7, *"Turaidas un Krimuldas novada apdzīvotība un etniskā piederība Livonijas laikā*", 53.—58.lpp.
***Coccosteus marcae*** ir kokkosteīdu artrodiru suga. Tās pārstāvji dzīvoja vidusdevonā, živetas laikmetā (burtnieku svīta). Sugu 1962. gadā pirmo reizi aprakstīja padomju paleontoloģe Olga Obručeva. Sugas holotips ir *nuchale* kauls, kas tika atrasta atsegumā Hallistes upes krastā pie Karksi-Nuijas pilsētas (burtnieku svīta). Nosaukums *Coccosteus marcae* nozīmē Markas (nosaukts igauņu paleontoloģes Elgas Mark-Kurikas vārdā) kokkostejs. Suga bija izplatīta Galvenajā devona laukā Igaunijā Hallistes krastos pie Karksi-Nuijas, Pleskavas apgabalā Eglinkas krastos pie Bezvas ciema Burtnieku svītas nogulumos.

Apraksts
--------

Sugu pārstāvēja vidēja lieluma zivis. Galvas vairoga garums līdz 10 cm (visu bruņu garums līdz 20 cm). Ornamentējumu veido apaļi (nevis zvaigžņveidīgi), augsti pauguriņi, kas izvietoti haotiski vai arī apkopoti īsās rindās. Uz dažiem kauliem centrālajā daļā pauguriņi ir sīkāki, nekā gar malām. Uz vidējā muguras kaula (*MD*) dzelkšņa pauguriņi izplatās arī uz iekšējās virsmas. *Nuchale* kaula aizmugurējā mala apmēram 2,5 reizes garāka par priekšējo malu, un uz tās ir labi attīstīts mediālais dzelksnis. Virs šaurajām šuvju virsmām gar ārpuses sānu malām kaulu pārsedza *paranuchale* kauli. Uz *nuchale* kaula iekšējās virsmas starp kabatveidīgiem izgriezumiem priekš *paranuchale* kauliem atrodas garenisks ķīlis, kas pāriet mediālajā dzelksnī. Pa *paranuchale* kaulu ārējo virsmu iet virsdeniņu vaga. Pa *centrale* kaulu ārējo virsmu iet trīs vagas: centrālā, zemacu un vidējā bedrīšu līnija. Pirmās divas vagas savā starpā krustojas 70-75° leņķī. Uz vidējā muguras kaula (*MD*) muguras vaga pārkaulošanās centrā veido pārrāvumu, un tās zari veido 100-110° leņķi. Abās ķīļa un ķīļa izauguma pusēs atrodas dziļas nišas, kas vērstas uz kaula priekšējo malu. Uz pakaļējā sānu-muguras kaula (*PDL*) muguras vaga ir īsa, stiepjas no priekšējās malas un neaiziet līdz kaula centram. Uz pakaļējā vēdera-sānu kaula (*PVL*) aizmugurējie sānu stūri ir izstiepti izaugumos bez ornamentējuma. Priekšējās malas sānu ir garš. Lieli pauguriņi veido ornamentējumu tikai uz platas joslas, kas iet paralēli kaula malām. Priekšējā vēdera-sānu kaula (*AVL*) priekšējās malas veido 130° leņķi. Pakaļējais vidējais vēdera kauls (*PMV*) veido pareizu rombisku formu (sānu stūri atrodas kaula garuma vidū).

Atsauces
--------

1. ↑  Обручева О.П. "Панцирные рыбы девона СССР (Коккостеиды, и динихтииды)", Издательство Московского университета, Москва, 1962 г. 191 стр. 81-82. lpp
**Pelēko pulku laukums** ir Ščecinas laukums, Centra administratīvajā rajonā, Centra apkaimē. Tas ir lielākais un galvenais laukums Ščecinas centrā. 

Tā ir vienīgā vieta Ščecinā, kuras nosaukums ir mainīts piecas reizes.

Neilgi pēc Otrā pasaules kara beigām laukumu mēdza dēvēt par „Stīvu laukumu", jo tā centrā Sarkanā armija ierīkoja kritušo padomju karavīru kapsētu.

Vēsturiskie nosaukumi
---------------------

Laukums izveidots 19. gadsimtā līdz ar pilsētas aizsargmūru nojaukšanu, tā sākotnējais nosaukums bija **Ernsta Morica Arnta laukums** (vācu: *Ernst-Moritz-Arndt-Platz*). Otrā pasaules kara laikā laukuma ēkas tika tikai nedaudz bojātas. 1945. gadā tas tika pārsaukts par **Sabiedroto laukumu** (polu: *plac Sprzymierzonych*), bet 1950. gadā to pārdēvēja par **Konstanta Rokossovska laukumu** (poļu: *plac Konstantego Rokossowskiego*). Laukuma nosaukums atkal tika mainīts 1956. gadā uz **Vladimira Ļeņina laukumu** (poļu: *plac Włodzimierza Lenina*). 1991. gadā tika atjaunots vecais nosaukums **Sabiedroto laukums**. Pelēko pulku laukuma nosaukumu tas atguva 2009. gada 23. novembrī.

1962. gada 9. oktobrī laukumā notika katastrofa Varšavas pakta karaspēka parādes laikā. Viens no tankiem saslīdēja un ietriecās pūlī. 21 cilvēks tika ievainots un 7 cilvēki (bērni) gāja bojā.

Laukuma savienojumi
-------------------

* Maršala Juzefa Pilsudska iela
* Polijas armijas avēnija
* Pjastu avēnija
* 5. jūlija iela
* Lielpolijas iela

Attēlu galerija
---------------

* 
* 
* 
*

Atsauces
--------

1. 1 2  Andrzej Kraśnicki jr. «Wartownicy z pepeszami przy grobach na pl. Szarych Szeregów [Z HISTORII MIASTA]». *szczecin.wyborcza.pl* (poļu). Skatīts: 2023-01-15.
2. ↑  "plac Szarych Szeregów". Encyklopedia Pomorza Zachodniego

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Ielas, avēnijas un laukumi Ščecinas centrā |
| --- |
|  |
| 
* Atbrīvošanas avēnija
* Atdzimšanas laukums
* Aviatoru laukums
* *Baltā Leška iela*
* Bogurodzicas iela
* Boriša iela
* *Cisterciešu iela*
* Edmunda Balukas iela
* Franklina Delano Rūzvelta iela
* Grunvaldes laukums
* Ģenerāļa Ludomila Rajska iela
* Jacka Malčevska iela
* Jagaiļa iela
* Kašūbijas iela
* Kujāvijas iela
* Lielpolijas iela
* Ludvika Zāmenhofa laukums
* Maršala Juzefa Pilsudska iela
* Mazovijas iela
* Mazpolijas iela
* Mazūrijas iela
* Montekasīno iela
* Neatkarības avēnija
* Pāvesta Jāņa Pāvila II avēnija
* Pelēko pulku laukums
* Piekrišanas laukums
* Podhales iela
* Polijas armijas avēnija
* Polijas karavīra laukums
* *Princeses Dobroslavas iela*
* Prinča Boguslava X iela
* Rodla laukums
* Silēzijas iela
* Stanislava Venckovska iela
* Svētā Adalberta iela

 |  |

 |

Koordinātas: 53°25′59″N 14°32′25″E﻿ / ﻿53.433139°N 14.540194°E﻿ / 53.433139; 14.540194
**Peroksisoma** ir pūslītis eikariotu šūnās, kuru apņem vienkārša membrāna. Peroksisomās notiek lipīdu un taukskābju šķelšana (oksidēšana). Kā šķelšanas blakusprodukts rodas ūdeņraža peroksīds. Tas šūnai ir toksisks, tāpēc ferments katalāze to tūlīt sadala, veidojot H2O un O2. Daudz peroksisomu ir metaboliski aktīvās dzīvnieku šūnās — šūnās, kas nodrošina lipīdu vielmaiņu un aknu šūnās, kas atindē organismu, piemēram, šķeļot alkoholu. Arī augos ir peroksisomas. Dīgstošās sēklās tās sauc par glioksisomām. Tajās taukskābes oksidē līdz ogļhidrātiem, kurus izmanto kā enerģijas avotu augšanai. Lapās peroksisomas nodrošina skābekļa izlietošanu un fotosintēzei nepieciešamā CO2 atbrīvošanu. Visus pūslīšus, kuros ir kāds specifisks, no citosola saņemts ferments, tai skaitā peroksisomas, sauc par mikroķermenīšiem.

Atsauces
--------

1. ↑  Gabaldón T (Mar 2010). "Peroxisome diversity and evolution". *Philosophical Transactions of the Royal Society of London. Series B, Biological Sciences*. **365**(1541): 765–73. doi:10.1098/rstb.2009.0240. PMC 2817229. PMID 20124343.
2. ↑  Erika Nagle. *Bioloģija vidusskolai*. Lielvārds, 2008. 32. lpp. ISBN 978-9984-11-272-5.
|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **vienkāršs** | **centrēts** | **centrēts malās** |
|  |  |  |

Kristalogrāfijā **kubiskā singonija** (**izometriskā singonija**) ir viena no 7 singonijām. Kristālisko struktūru apraksta, balstoties uz trīs bāzes vektoriem. Kubiskajā singonijā visi trīs bāzes vektori ir vienāda garuma un perpendikulāri attiecībā viens pret otru. Šī ir pati vienkāršākā singonija un ar to parasti sāk skaidrojumu par singonijām.

Kubiskajā singonijā ir trīs veidu Brevē režģi: vienkāršs, centrēts un malās centrēts.

Šī ir vienkāršākā kristāliskā sistēma, kas piemīt daudzu metālu tīrradņiem. Kubiskā singonija piemīt arī fluorītam, halītam, galenītam, sfalerītam un daudzu citu minerālu kristāliem.

Zemāk esošajā tabulā dots visu trīs šīs singonijas simetriju starptautiskie apzīmējumi un apzīmējumi pēc Šēnflisa.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Nosaukums** | **Starptautiskais apzīmējums** | **Šēnflisa apzīmējums** |
| Planaksiālais (heksoktaedriskais) | {\displaystyle {\frac {4}{m}}{\overline {3}}{\frac {2}{m}}} | vai {\displaystyle m3m} | *Oh* |
| Aksiālais (trioktaedriskais) | 432 | *O* |
| centrālais (didodekaedriskais) | {\displaystyle {\frac {2}{m}}{\overline {3}}} | vai {\displaystyle m3} | *Th* |
| Planālais (heksatetraedriskais) | {\displaystyle {\overline {4}}3m} | *Td* |
| Primitīvais (tritetraedriskais) | 23 | *T* |  |
PDP-1
PDP-6
PDP-7
PDP-8/e
PDP-11/40
**Programmed Data Processor** (*PDP*) bija ASV uzņēmumā Digital Equipment Corporation (DEC) izstrādāta minidatoru sērija.

PDP sērijas datori
------------------

PDP-1Pirmais PDP sērijas dators ar 18 bitu arhitektūru.
PDP-2Izstrādāts, bet neuzbūvēts 24 bitu dators.
PDP-3Pirmais DEC izstrādātais 36 bitu dators. Tas gan netika ražots masveidā, vienīgais eksemplārs tika izmantots, lai analizētu Lockheed A-12 izlūklidmašīnu iegūtos datus CIP vajadzībām. Arhitektūras ziņā tas bija ļoti līdzīgs PDP-1, tikai vārda garums bija paplašināts līdz 36 bitiem.
PDP-418 bitu dators, kas tika izstrādāts kā lētāks, bet lēnāks PDP-1 alternatīva. Tas nebija komerciāli veiksmīgs, taču uz tā arhitektūras bāzes tika izstrādāti visi nākamie 18 bitu PDP sērijas datori.
PDP-5DEC pirmais 12 bitu dators. Tā arhitektūra vēlāk tika izmantota PDP-8.
PDP-636 bitu laikdalības sistēmas dators. Tā instrukciju kopu vēlāk izmantoja arī PDP-10.
PDP-7PDP-4 aizstājējs. Pirmais DEC dators, kurā tika izmantoti vīti savienojumi. Uz šāda datora tika sarakstīta pirmā operētājsistēmas UNIX versija.
PDP-812 bitu dators ar ļoti šauru instrukciju kopu. DEC pirmais komerciālais veiksmes stāsts, kas aizsāka minidatoru revolūciju. Ļoti daudzus datorus iepirka skolas, universitātes un zinātniskās laboratorijas.
LINC-8LINC un PDP-8 datoru hibrīds ar divām instrukciju kopām. PDP-12 priekštecis.
PDP-9PDP-7 aizstājējs ar aptuveni divas reizes lielāku ātrdarbību.
PDP-1026 bitu laikdalības sistēmas dators.
PDP-1116 bitu dators, vēl viens DEC komerciāls veiksmes stāsts. 32 bitu VAX arhitektūra tika attīstīta tieši no PDP-11 un agrīnajiem VAX modeļiem bija PDP-11 emulācijas režīms. Tā 16 bitu instrukciju kopa ir iespaidojusi vairākas vēlāk populāras mikroprocesoru arhitektūras, piemēram, Motorola 68000 un MSP430.
PDP-12LINC-8 aizstājējs.
PDP-1412 bitu dators.
PDP-15DEC pēdējais 18 bitu dators. Atšķirībā no iepriekšējiem 18 bitu datoriem, tajā vairs neizmantoja tranzistoru-tranzistoru loģiku, bet gan integrālās shēmas.
PDP-16

Atsauces
--------

1. ↑  «Announcements from The DEC Connection». *The DEC Connection*. 2007-02-14. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2019-02-25. Skatīts: 2008-11-24.
2. ↑  «PDP-8 Frequently Asked Questions». *www.faqs.org*. 2001-04-08. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2008-12-07. Skatīts: 2008-11-24.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Programmed Data Processor***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
**Hērvighamna** (norvēģu: *Herwighamna*), arī **Bjērnejaradio** (*Björnøya Radio*) vai **Lāču salas meteroloģiskā stacija** *(Bjørnøya Meteorologiske Stasjon)*, ir Norvēģijas vissezonas meteostacija Arktikā. Izvietojusies Svalbāras arhipelāgam pieskaitītajā Lāču salā, tās ziemeļu krastā pie Hērvighamnas līča un ir vienīgā salas apdzīvotā vieta. Stacijas pastāvīgais personāls ir deviņi cilvēki.

Vēsture
-------

Pirmo meteoroloģisko staciju salā 1918. gada oktobrī Tunheimas ogļraču pilsētiņā izveido Trumses ģeofizikas institūts. Gadu vēlāk akmeņogļu ieguves kompānija *Bjørnøen A/S* salas ziemeļos pie Hērvighamnas līča ierīko radiostaciju. 1925. gadā ogļu ieguve tiek pārtraukta. 1932. gadā bet meteostacija un radiostacija nonāk Norvēģijas Meteoroloģijas institūta pārraudzībā. Otrā pasaules kara sākumā stacija tiek evakuēta, bet Tunheimas infrastruktūra iznīcina Sabiedroto spēki, lai tā nenonāktu Vācijas rīcībā. Darbu stacija atsāk 1947. gadā, kad meteostacija tiek pārcelta līdzās radiostacijai uz Hērvighamnu.

Atsauces
--------

1. ↑  Bjørnøya Meteorologiske Stasjon
2. ↑  «Polarhistorie.no Bjørnøya». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2019. gada 25. martā. Skatīts: 2019. gada 24. martā. Archived 2019. gada 25. martā, *Wayback Machine* vietnē.
**Kārlis Štrāls** (1880–1970) bija latviešu dzejnieks, rakstnieks, tulkotājs.

Dzelmes (dekadentu) grupas mākslinieki 1906. gadā. No kreisās sēž: Kārlis Jēkabsons, Zemgaliešu Biruta, Augusts Baltpurviņš, Eduards Cālītis. Stāv: Kārlis Štrāls, Jānis Akuraters, Kārlis Krūza, Kārlis Skalbe, Jānis Jaunsudrabiņš (foto: Jānis Rieksts).

Dzīvesgājums
------------

Dzimis 1880. gada 25. novembrī Stukmaņu pagastā plostnieka un ādmiņa ģimenē. Mācījās Stukmaņu muižas skolā, Kokneses pareizticīgo draudzes skolā, vēlāk Jēkabpils skolā. Viņa pirmā dzejas publikācija 1902. gadā atrodama "Pēterburgas Avīžu" literārajā pielikumā. Dienēja Krievijas impērijas armijā Polijā (1902–1905), atvaļinājās kā rezerves virsnieks. Atgriezies dzimtenē, bija literāro žurnālu "Dzelme" un "Plēsums" redaktors (1905–1907), kopā ar saviem domubiedriem 1906. gadā "Dzelmē" publicēja tā saukto dekadentu manifestu "Mūsu mākslas motīvi". 1910. gadā iznāca viņa dzejoļu krājums "Zemes elpa".

Līdz Pirmajam pasaules karam K. Štrāls strādāja par skolotāju Izglītības biedrības skolās, tad pārcēlās uz tēva mājām Stukmaņos, kur nodevās rakstīšanai un tulkošanai. Sākoties karam, viņu iesauca Krievijas impērijas armijā, piedalījās karadarbībā Galīcijas frontē pret austriešiem, 1915. gadā divas reizes ievainots, ārstējās Pēterburgā un Maskavā, vēlāk dzīvoja Kubaņā.

1920. gadā Štrāls atgriezās Latvijā, izdeva savus kara laikā saraktītos darbus, tulkoja S. Lāgerlēvas, H. Ibsena, M. Gorkija, I. Turgeņeva, M. Saltikova Ščedrina, F. Dostojevska, A. Puškina u.c. darbus. Pēc 1937. gada rakstnieks pastāvīgi dzīvoja Skaldulejas mājās Pļaviņās kopā ar sievu Johannu Zelmu un bērniem Ilzi, Daci, Jāni un Austru. 
Miris Pļaviņās 1970. gada 15. martā savās mājās un apglabāts Bāra kalna kapos.

Darbi
-----

* Dieviņa ļaudis, stāstu krājums (1920)
* Dzintara vārtos (1921)
* Karš, romāns trīs daļās (1922–1926)
* Katrīnīte (1922)
* "Kauja pie Glemu Liepas" ar A. Štrāla ilustrācijām (poēma, 1922)
* Sapņotāji (1922)
* Saulīt tecēj tecēdama (1922)
* Uguņainie krasti (1923)
* Zemes elpa (dzejoļu krājums, 1927)
* Vakara degsme (dzejoļu izlase, 1964)
* Vālodzes balss (1984)

Apbalvojumi
-----------

* Svētā Vladimira ordenis (1916)
* Triju Zvaigžņu ordenis, IV šķira Nr. 459 (1928).

Literatūra
----------

* Arnolds Būmanis. Kārlis Štrāls, Dzīves gredzens 1880–1970. Rīga: 1980.

Atsauces
--------

1. ↑  nekropole.info
2. ↑  «Valdības Vēstnesis Nr. 262 (17.11.1928)». Arhivēts no oriģināla, laiks: 15.05.2019. Skatīts: 26.01.2020.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 48167156
* LCCN: n84115207
* ISNI: 0000 0000 3367 2568
* GND: 1033378763

 |

 |
**Mcheta-Mtianeti** (gruzīnu: მცხეთა-მთიანეთი) ir Gruzijas mhare valsts ziemeļaustrumos Lielā Kaukāza grēdā un tās dienvidu nogāzē. Tā ziemeļos robežojas ar Krieviju, austrumos — ar Kahetiju, dienvidos — ar Lejaskartliju un galvaspilsētu Tbilisi, dienvidrietumos — ar Iekšējo Kartliju. Mhares rietumu daļu kontrolē Krievijas atbalstītā separātiskā Dienvidosetija; tur izveidota Dienvidosetijas pagaidu administrācija. Lielākās pilsētas mharē ir Mcheta (administratīvais centrs) un Dušeti. Lielākā daļa iedzīvotāju ir gruzīni; pārstāvētas to etnogrāfiskās grupas kartlieši, kahetieši, pšavi, mohevi un hevsuri.

Geogrāfija
----------

Mhare ietver vēsturiskos Gruzijas novadus Erco-Tianeti, Mtiuleti, Hevi, Hevsureti, Pšaviju un Iekšējās Kartlijas austrumu daļu. Apvidus kalnains, galvenās grēdas ir Kartlijas grēda austrumos pie robežas ar Kahetiju. Lielā Kaukāza grēda šķērso mhares ziemeļu daļu; gandrīz visa Kazbegi un daļa Dušeti municipalitātes atrodas Lielā Kaukāza ziemeļu pusē. Lielākās upes ir Kūra ar pietekām Aragvi, Ksani un Iori, kā arī Tereka. Mharē atrodas Gruzijas galvenais ziemas kūrorts Gudauri.

Atsauces
--------

1. ↑  სტატისტიკური ინფორმაცია მცხეთა-მთიანეთის რეგიონის შესახებ

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Mcheta-Mtianeti***.

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Gruzijas administratīvais iedalījums Valsts karogs: Gruzija |
| --- |
|  |
| Autonomās republikas | 
* Abhāzija¹
* Adžārija

 |
|  |
| Mhares | 
* Gurija
* Iekšējā Kartlija²
* Imeretija²
* Kahetija
* Lejaskartlija
* Mcheta-Mtianeti²
* Megrelija-Augšsvanetija
* Rača-Lečhumi un Lejassvanetija²
* Samche-Džavahetija

 |
|  |
| Pilsēta ar speciālu statusu | 
* Tbilisi

 |
|  |
| 
* ¹ teritoriju kontrolē pašpasludinātā Abhāzijas Republika
* ² daļu teritorijas kontrolē pašpasludinātā Dienvidosetijas Republika

 |

 |