recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Gēza Maroci** (ungāru: *Géza Maróczy*; dzimis 1870. gada 3. martā Segedā, Austroungārijā, miris 1951. gada 29. maijā Budapeštā, Ungārijā) bija Ungārijas starptautiskais lielmeistars šahā (1950), kā arī praktizējošs inženieris.

Šaha meistars
-------------

Maroci pirmais panākums bija uzvara 1895. gada Hastingsas šaha blakusturnīrā. Nākamajos gados viņš guva vairākas pirmās balvas dažādos turnīros. No 1902. gada līdz 1908. gadam Maroci piedalījās 13 turnīros un piecos no tiem kļuva par uzvarētāju, bet vēl piecos palika otrais. 1906. gadā Maroci bija gatavs mačam ar toreizējo pasaules čempionu Emanuelu Laskeru, bet tolaik Kubā, kur bija paredzēts spēlēt, sākās politiska nestabilitāte, kuras dēļ mačs tika atcelts.

Aiziešana un atgriešanās
------------------------

Pēc 1908. gada Maroci pameta šaha karjeru, lai veltītu vairāk laika savai profesionālai izaugsmei. Būdams pēc izglītības inženieris un tehnologs, strādājis arī par klerku, vēlāk kļuvis par galveno auditoru Ungārijas izglītības ministrijā. Mainoties valsts varai pēc Pirmā pasaules kara beigām Maroci palika bez darba un nolēma atgriezties šahā. Šajā laikā Maroci atklāj atklātnes variantu sicīliešu aizsardzībā, kas joprojām ir nosaukts viņa vārdā. Tomēr atgriešanās nav tik veiksmīgā kā gribētos, jo Maroci tikai 1923. gadā izdodas dalīt uzvaru Karlsbādes šaha turnīrā (kopā ar Aleksandru Aļehinu un Jefimu Bogoļubovu). Tāpat liels ir Maroci ieguldījums Ungārijas komandas uzvarā pirmajā šaha olimpiādē Londonā 1927. gadā un izcīnītajā otrajā vietā šaha olimpiādē Hamburgā 1930. gadā.

Maroci bija pazīstams kā pozicionāla stila spēlētājs, kas nevairījās no aizsardzības un bieži spēlēja neizšķirti. Kādā no divdesmito gadu turnīriem viņam izdevās visas savas partijas noslēgt ar miera līgumu, kas deva iemeslu runām par "šaha neizšķirtu nāvi".

1950. gadā Starptautiskā šaha federācija FIDE par lielajiem nopelniem šahista karjeras laikā viņam piešķīra starptautiskā lielmeistara nosaukumu.

Atsauces
--------

1. ↑  «Karlsbad 1923». *www.chessgames.com*.
2. ↑  «OlimpBase :: 1st Chess Olympiad, London 1927, Hungary». *www.olimpbase.org*.
3. ↑  «OlimpBase :: 3rd Chess Olympiad, Hamburg 1930, Hungary». *www.olimpbase.org*.

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils olimpbase.org mājaslapā (Pasaules šaha olimpiāde) (angliski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 71951545
* LNB: 000201853
* LCCN: n83221300
* ISNI: 0000 0000 7856 2768
* GND: 108984303
* BIBSYS: 90080136
* NKC: mzk2009496015

 |

 |
**Kārlis Voldemārs Ramats** (1885—1931) bija Krievijas impērijas armijas virsnieks, vēlāk Latvijas Bruņoto spēku pulkvedis, Galvenā štāba operatīvās daļas priekšnieks.

Dzīvesgājums
------------

Dzimis 1885. gada 13. jūnijā Rīgā. Mācījās Rīgas pilsētas reālskolā un Viļņas junkurskolā (1903—1906). Karadienestu sāka podporučika pakāpē Rīgā dislocētajā 116. kājnieku pulkā, 1909. gadā paaugstināts poručika, 1913. gadā — štābkapteiņa pakāpē. 1912. gadā K. Ramats iestājās Ģenerālštāba akadēmijas ģeodēzijas nodaļā Pēterburgā.
Pēc Pirmā pasaules kara sākuma 1914. gadā viņu paaugstināja kapteiņa pakāpē, viņš kā 116. pulka rotas komandieris piedalījās Mazūru kaujā Austrumprūsijā, kur tika ievainots. 1915. gada februārī apakšpulkveža pakāpē piedalījās Otrajā Mazūrijas ezeru kaujā un kopā ar daudziem XX korpusa latviešu kareivjiem nokļuva vācu gūstā. Atbrīvots pēc Brestļitovskas miera līguma noslēgšanas, K. Ramats pievienojās ģenerāļa Deņikina vadītajai Brīvprātīgo armijai, 1919. gada sākumā darbojās Odesas Latviešu nacionālajā padomē.

1920. gada sākumā caur Rumāniju, Austriju un Poliju atgriezās dzimtenē, 20. martā Latvijas armijas virspavēlnieks Jānis Balodis viņu iecēla par sevišķu uzdevumu virsnieku pulkvežleitnanta dienesta pakāpē, kā eksperts viņš piedalījās Bulduru konferences darbā.
Pēc ģenerāļa Radziņa atvaļināšanās viņš no 1920. gada 29. oktobra bija Latvijas armijas štāba priekšnieka vietas izpildītājs. 1921. gada 1. aprīlī K. Ramatu iecēla par Galvenā štāba priekšnieka pirmo palīgu un operatīvās daļas priekšnieku ar divīzijas komandiera tiesībām attiecībā uz Galvenā štāba operatīvo, ģeodēzijas—topogrāfijas un satiksmes nodaļu un drīz vien paaugstināja pulkveža dienesta pakāpē.

1926. gada 22. jūlijā pulkvedi K. Ramatu atvaļināja no armijas pēc paša vēlēšanās. Mūža nogali pavadīja Aizputes apriņķa Sieksātes pagasta Kalnamuižā, kur viņam dzimtsīpašumā bija piešķirta zivsaimniecība.

Miris 1931. gada 28. oktobrī, apglabāts Rīgas Brāļu kapos.

Darbi
-----

* "Deņikins un latvieši Dienvidus — Krievijā". "Jaunākās Ziņas" 1920. gada 22. martā
* "Kas mums deva uzvaru?". "Jaunākās Ziņas" 1921. gada 11. novembrī
* "Franču tautai". "Latvijas kareivis" 1921. gada 16. jūlijā
* "Atbruņošanās konferences sabrukuma iemesli". "Latvijas kareivis" 1922. gada 19.—21. decembrī par četru Baltijas valstu (arī Somijas), Polijas un PSRS konferenci
* "No Lielupes līdz Rīgai". No: Militārais rakstu krājums piecās burtnīcās (1924)
* "Kalpaka bataljons neatkarības cīņās". Rīga: Savienības "Pulkveža Kalpaka bataljons" izdevums (1929)

Atsauces
--------

1. ↑  Latviešu karavīrs ar ģenerāļa zīmotnēm "Latvijas Vēstnesis" Nr. 159 06.10.2005.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 305058951

 |

 |
**Kārlis Robačs** (vācu: *Karl Robatsch*; 1928. gada 14. oktobris, Klāgenfurte — 2000. gada 19. septembris, Klāgenfurte) bija Austrijas starptautiskais lielmeistars šahā (1961).

Biogrāfija
----------

Ar šahu sācis nodarboties studiju gados Grācā, kur bijis biežs viesis vietējā šaha klubā. Ātri izvirzījies labāko Austrijas šahistu skaitā. 1960. gadā uzvarējis Austrijas šaha čempionātā. 1957. gadā FIDE viņam piešķirusi starptautiskā meistara nosaukumu (IM), bet 1961. gadā - starptautiskā lielmeistara nosaukumu (GM). Pārstāvējis Austrijas izlasi dažādos komandu čempionātos. Vienpadsmit reizes (1954-1956, 1960-1962, 1972-1980, 1992-1994) piedalījies Pasaules šaha olimpiādēs, no tām desmit reizes bijis savas komandas līderis. Lielāko panākumu guvis 1960. gadā, kad izcīnījis individuālo zelta medaļu pie 1. galdiņa, apsteidzot toreizējo Pasaules šaha čempionu Mihailu Tālu un nākamo Pasaules šaha čempionu Robertu Fišeru. Austrijas izlases sastāvā 1961. gadā uzvarējis Klāras Benediktas kausā. 1977. gadā izcīnījis zeltu gan komandu, gan individuālajā vērtējumā Viduseiropas šaha komandu kausā. 1992. gadā bijis Austrijas izlases līderis Eiropas komandu šaha čempionātā.

Devis nozīmīgu ieguldījumu šaha atklātņu teorijā - bijis viens no modernās aizsardzības pamatlicējiem. Šo atklātni bieži dēvē arī par Robača aizsardzību.

Pēc izglītības bijis botāniķis un visu mūžu nodarbojies ar orhideju šķirņu selekciju. Aprakstījis 21 jaunu orhideju taksonu. Par izciliem sasniegumiem botānikā saņēmis Austrijas federālā prezidenta apbalvojumu.

Miris pēc ilgstošas cīņas ar kuņģa un rīkles vēzi.

Atsauces
--------

1. ↑  8th Clare Benedict Chess Cup: Neuhausen 1961
2. ↑  2nd Chess Mitropa Cup: Bad Kohlgrub 1977
3. ↑  The International Plant Names Index

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils olimpbase.org mājaslapā (Pasaules šaha olimpiāde) (angliski)
* Šahista profils olimpbase.org mājaslapā (Eiropas komandu šaha čempionāts) (angliski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* Botanist: Robatsch

 |

 |
**Davids Paravjans** (krievu: *Давид Артурович Паравян*; dzimis 1998. gada 8. martā Maskavā) ir armēņu izcelsmes Krievijas starptautiskais lielmeistars šahā (2017).

Biogrāfija
----------

2012. gadā uzvarējis Krievijas jauniešu šaha čempionātā U14 vecuma grupā. 2014. gadā Krievijas izlases sastāvā izcīnījis sudraba medaļu komandu vērtējumā Pasaules jauniešu šaha olimpiādē U16 vecuma grupā. 2015. gadā izcīnījis 2. vietu Maskavas pilsētas šaha čempionātā.

Daudzu starptautisko šaha turnīru laureāts, tajā skaitā izcīnījis 2. vietu Mihaila Čigorina memoriālā Sanktpēterburgā (2017), uzvarējis Gibraltāras šaha turnīrā (2020).

2021. gada novembrī Rīgā ierindojies 102. vietā 2021. gada "FIDE Chess.com Grand Swiss" turnīrā.

Par panākumiem turnīros FIDE 2013. gadā viņam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2017. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

Atsauces
--------

1. ↑  OlimpBase :: World Youth U16 Chess Olympiads :: David Paravian
2. ↑  Chess-Results Server Chess-results.com - M.Chigorin Memorial 2017
3. ↑  Давид Паравян - победитель главного турнира фестиваля в Гибралтаре
4. ↑  2021 FIDE Chess.com Grand Swiss
5. ↑  "List of titles approved by the 84th FIDE Congress in Tallinn, Estonia"
6. ↑  "List of titles approved by the Executive Board in Antalya, Turkey"

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
**Pauls Reinhards** (1903‑1990) bija latviešu diplomāts, Latvijas Republikas Ārlietu ministrijas darbinieks. Latvijas Republikas sūtniecības vadītājs Apvienotajā Karalistē (1981—1990).

Dzīvesgājums
------------

Dzimis 1903. gada 2. maijā Jelgavā. Pirmā pasaules kara laikā bija bēgļu gaitās Krievijā. 1921. gadā atgriezās Latvijā un 1927. gadā beidza studijas Latvijas Universitātes Mehānikas fakultātē, papildinājās Francijas Augstākās aeronautikas skolā Parīzē (1928). Dienēja Latvijas bruņoto spēku Aviācijas pulkā (1928—1934).

1931. gada jūnijā — decembrī bija Satiksmes ministra biedrs. Vadīja Ārlietu ministrijas Konsulāro nodaļu (1934—1935), Rietumu nodaļu (1936—1937), Spānijas pilsoņu kara laikā Reihards bija Starptautiskās neiejaukšanās komisijas administrators Arjēžas departamentā pie Spānijas—Francijas robežas (1937—1939). Vēlāk vadīja Ārlietu ministrijas Preses nodaļu (1939—1940).

Pēc Latvijas okupācijas 1940. gada oktobrī Reinhardu atbrīvoja no amata, Vācu okupācijas laikā viņš no 1942. gada jūnija bija Latvijas ģenerālapgabala Tirdzniecības un rūpniecības direkcijas Darba departamenta direktors.
1944. gadā devās bēgļu gaitās uz Vāciju, 1947. gadā izceļoja uz Angliju. Strādāja par inženieri papīrfabrikā Greivsendā, bija Latvju biedrības Lielbritānijā priekšnieks (1950—1955), PBLA valdes loceklis (1969—1970). Bijis ACEN Lielbritānijas delegācijas loceklis, arī vadītājs (1964-1965 un 1969-1970).

1981. gada novembrī Pauls Reinhards kļuva par Latvijas sūtniecības Londonā vadītāju ar rezidenci *72 Queensborough Terrace* Londonā. Piedalījās Latvijas diplomātisko pārstāvju sanāksmēs Londonā (1980) un Parīzē (1981, 1983).

*Būdams cilvēks ar plašu diplomātisku pieredzi, Reinhards turpināja informācijas apmaiņu un draudzīgus sakarus ar Igaunijas un Lietuvas sūtniecību, cittautu trimdas organizāciju vadītājiem (piem. poļiem, ukraiņiem, ungāriem un bulgāriem), tāpat arī ar Latvijas konsulātu Austrālijā un it sevišķi ar Dr. Anatolu Dinbergu Vašingtonā, kas tanī laikā bija Latvijas diplomātiskā dienesta vecākais.*

Miris Greivsendā (*Gravesend*) 1990. gada 20. augustā.

Apbalvojumi
-----------

Apbalvots ar Beļģijas un Itālijas ordeņiem.

Atsauces
--------

1. ↑  biogrāfija[novecojusi saite] mfa.gov.lv
2. ↑  Latvieši Lielbritānijā. Archived 2016. gada 6. aprīlī, *Wayback Machine* vietnē. Latviešu nacionālā padome Lielbritānijā
un Daugavas vanagu fonds, 1995.

| Politiskie un sabiedriskie amati un pozīcijas |
| --- |
| Priekštecis: **Teodots Ozoliņš**  |  **Latvijas diplomātiskais pārstāvis Apvienotajā Karalistē** 1981—1990 | Pēctecis: **Marija Anna Zariņa**  |
Šis raksts ir par ielu Jūrmalā. Par citām jēdziena **Zalkšu iela** nozīmēm skatīt nozīmju atdalīšanas lapu.

**Zalkšu iela** ir iela Jūrmalā, Krastciema apkaimē. Zalkšu iela sākas krustojumā ar Rītupes ielu un beidzas krustojumā ar Mežmalas ielu. Kopējais ielas garums ir 240 metri, tā ir klāta ar grants segumu. Zalkšu ielā satiksmes kustība norit vienā joslā. Ielā ir savrupmāju un vasarnīcu apbūve.

Skatīt arī
----------

* Krastciems

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Jūrmalas ielas, kuru nosaukums sākas ar burtu Z |
| --- |
|  |
| 
* 0—9
* A
* B
* C
* D
* E
* F
* G
* H
* I
* J
* K
* L
* M
* N
* O
* P
* R
* S
* T
* U
* V
* Z

 |
|  |
| Z | 
* Zaķu
* Zalkšu
* Zaļā
* Zāļu
* Zaru
* Zaubes
* Zēģeles
* Zemeņu
* Zemes
* Zemgales
* Ziedoņa
* Ziedu
* Ziemeļu
* Zigfrīda Meierovica prospekts
* Zīlīšu
* Zīriņu
* Zivju
* Zušu
* Zvaigžņu
* Zvanu
* Zvārtas
* Zvejas
* Zvejnieku
* Zvīņu
* Zvirbuļu

 |
|  |
| Ž | 
* Žubītes

 |

 |
**Pauls Saladins Leonharts** (vācu: *Paul Saladin Leonhardt*; 1877. gada 13. novembris, Poznaņa — 1934. gada 14. decembris, Kēnigsberga) bija Vācijas šahists.

Biogrāfija
----------

20. gadsimta sākumā bijis viens no spēcīgākajiem Vācijas šahistiem. 1907. gadā uzvarējis 4. Ziemeļu šaha kongresā Kopenhāgenā, apsteidzot Kārli Šlehteru un Gēzu Maroci. Tajā pašā gadā izcīnījis 3. vietu Karlsbādes turnīrā (uzvarēja Akiba Rubinšteins un Gēza Maroci). Nospēlējis arī vairākus mačus. 1906. gadā minimāli piekāpies Rūdolfam Špīlmanam ar 6½:8½ (+4, =5, -6), bet 1911. gadā sagrāvis rīdzinieku Āronu Nimcoviču ar 4½:½ (+4, =1, -0). Vēlākajos gados panākumi turnīros kļuvuši pieticīgāki. Pēc Pirmā pasaules kara pārcēlies uz dzīvi Kēnigsbergā, kur miris no sirdstriekas kādas šaha partijas laikā.

Devis nozīmīgu ieguldījumu atklātņu teorijas attīstībā. 1913. gadā publicējis monogrāfiju par spāņu atklātni - *Zur Spanische Partie*. Leonhardta vārdā ir nosaukts viens no Ponciāni atklātnes variantiem - 1. e4 e5 2. Zf3 Zc6 3. c3 d5 4. Da4 Zf6 5. Zxe5.

Atsauces
--------

1. ↑  Copenhagen (1907)
2. ↑  Karlsbad (1907)
3. ↑  Leonhardt - Nimzowitsch (1911)

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 281165354
* ISNI: 0000 0003 8809 0217
* GND: 1166970744
* BIBSYS: 90203757

 |

 |
**Kārlis Straubergs** (1890—1962) bija latviešu folklorists, klasiskais filologs, literāts. Latvijas Universitātes filoloģijas doktors un profesors. Latvijas Republikas izglītības ministrs (1924). Latviešu mitoloģijas pētnieks.
Viens no 1944. gada 17. marta Latvijas Centrālās padomes memoranda parakstītājiem.

Dzīvesgājums
------------

Latvijas Universitātes Filoloģijas un filozofijas fakultātes mācību spēki ap 1924. gadu. 1. rindā no kreisās: Aleksandrs Dauge, Kārlis Balodis, Jēkabs Velme, Jēkabs Lautenbahs, Ernests Felsbergs, Pēteris Šmits, Ludis Bērziņš;
vidū: Kārlis Straubergs, Augusts Tentelis; 2. rindā no kreisās: Arnolds Spekke, Juris Plāķis, Ernests Blese, Pauls Jurevičs, Maksis Nusbergers, Pauls Dāle, Rūdolfs Jirgens, Pēteris Zālīte, Francis Balodis, Jānis Kauliņš.
Dzimis 1890. gada 14. jūnijā Džūkstes pagasta "Lielstraģos". Mācījies Džūkstes Lancenieku skolā (1897—1901), tad Jelgavas Aleksandra pilsētas skolā (1901—1903), Jelgavas klasiskajā ģimnāzijā (1903—1909). Studējis klasisko filoloģiju Maskavas Universitātes Klasiskās filoloģijas nodaļā (1909—1916) un Arheoloģijas institūtā (1912—1916). 
Pirmā pasaules kara laikā atgriezās dzimtenē un vadīja Latviešu strēlnieku bataljonu organizācijas komitejas atbalstīto Rīgas latviešu strēlnieku kara muzeja izveidi (1916—1917), pēc Rīgas okupācijas devās uz Maskavu, kur strādāja par skolotāju. Pēc Bermontiādes kauju beigām atkal atgriezās Rīgā un vadīja Kara muzeju, līdztekus bija Latvijas Universitātes Filoloģijas un filozofijas fakultātes docents (1919) un Pirmās valsts vidusskolas Rīgā skolotājs, LU profesors (1929), fakultātes sekretārs (1925—1937), dekāns (1937—1939). 
1924. gadā K. Straubergs īslaicīgi bija LR izglītības ministrs. Bijis viens no latviešu studentu korporācijas *Fraternitas Livonica* dibinātājiem.

Otrā pasaules kara beigās 1944. gadā devās bēgļu gaitās uz Zviedriju.
Miris 1962. gada 10. augustā Stokholmā, Zviedrijā.

Brālis — kultūrvēsturnieks Jānis Straubergs (1886—1952).

Apbalvojumi
-----------

* III šķiras Triju Zvaigžņu ordenis (1929)
* II šķiras Atzinības krusts (1939)

Pazīstamākie darbi
------------------

* Antīkā pasaule. Rīga: Latvju Kultūra, 1924. - 231 lpp.
* Vispārējās literatūras vēsture. Rīga: A. Gulbis, 56 lpp.
* Tautas dziesmas. Rīga: Folkloras krātuves izdevums, 1936.-1939. - 754 lpp. (kopā ar Pēteri Šmitu)
* Latviešu buramie vārdi. Rīga: Folkloras krātuves izdevums, 1939.-1941. - 827 lpp
* Latviešu tautas paražas. Rīga: Latvju Grāmata, 1944. - 608 lpp.

Atsauces
--------

1. ↑  Latviešu konversācijas vārdnīcas XX. sējuma 40 829.—40 832. slejas.
2. ↑  «Miris prof. K. Straubergs — Laiks 1962. gada 15. augusts». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 6. aprīlī. Skatīts: 2016. gada 9. martā.

| Politiskie un sabiedriskie amati un pozīcijas |
| --- |
| Priekštecis: **Hugo Celmiņš**  |  **Latvijas Izglītības ministrs** 1924. gada 27. janvāris — 1924. gada 18. decembris | Pēctecis: **Ernests Felsbergs**  |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 5342369
* LNB: 000013796
* LCCN: n86801284
* ISNI: 0000 0000 3470 3880

 |

 |
*Elcat Cityvan* izmanto Somijas pasts
***Elcat Oy*** ir Somijas uzņēmums, kas nodarbojas ar elektromobiļu ražošanu. Atrodas Jervenpē.

Ar *Elcat* saistītie uzņēmumi ar elektromobiļiem eksperimentēja kopš 1970. gada sākuma. 1984. gadā *Imatran Voima* un *Neste* izveidoja kopēju elektromobiļu projektu *Elcat*. No 1985. līdz 1989. gadam tika izlaists elektriskais mikroautobuss *Finnvan*. No 1990. līdz 1995. gadam izlaists *Elcat Cityvan*. No 1995. līdz 1999. gadam izlaists *Elcat Cityvan 200*. 

1996. gadā *Elcat* pilnībā pārgāja *Imatran Voima* īpašumā. 1998. gadā *Imatran Voima* apvienojās ar *Neste*, izveidojot *Fortum*. 1999. gadā izlaisti jauni modeļi *Elcat Cityvan 202* un *Elcat Citywagon 202*. 1999. gadā uzņēmums sāka sadarbību ar *Icecat* ledus laukumu tīrīšanas mašīnu izveidē.

2001. gadā *Elcat* tika atdalīts no *Fortum* kā neatkarīgs uzņēmums *Elcat Oy*, kas pārdots tā darbiniekiem. 2003. gadā uzņēmums sāka importēt elektriskos velosipēdus un mopēdus, kā arī golfa mašīnu *Melex* un nodarbojas ar to apkopi.

Ārējās saites
-------------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Elcat*** |

* *Elcat* vietne
* *Melex* vietne
* *Icecat* vietne
**Ružica Milosavļeviča** (serbu: *Ružica Milosavljević*; dzimusi kā **Ružica Jovanoviča** (serbu: *Ružica Jovanović*) 1946. gada 29. aprīlī Belgradā) ir Serbijas starptautiskā meistare šahā (1971). Dienvidslāvijas sieviešu šaha čempionāta uzvarētāja (1969).

Biogrāfija
----------

No 1960. gadu beigām līdz 1970. gadu sākumam bijusi viena no vadošajām Dienvidslāvijas šahistēm. 1969. gadā uzvarējusi Dienvidslāvijas sieviešu šaha čempionātā. Piedalījusies 1971. gada starpzonu turnīrā Ohridā, kurā dalījusi 11.-12. vietu ar Taņu Belamariču (uzvarējusi Nana Aleksandrija). 1971. gadā FIDE viņai piešķīra starptautiskās meistares (WIM) nosaukumu.

Atsauces
--------

1. ↑  «1971 Ohrid Interzonal Tournament : World Chess Championship (women)». *www.mark-weeks.com*.
2. ↑  Chess International Titleholders, 1950-2016

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
**Viljams Konti** (angļu: *William Conti*; dzimis 1942. gada 13. aprīlī) ir amerikāņu komponists un diriģents, vislabāk pazīstams ar savu filmu partitūru, ieskaitot "Rokiju" (un četrus no tā turpinājumiem), "Karatē bērns" (*Karate Kid* un visiem tās turpinājumiem), "Tikai tavās acīs" (*For Your Eyes Only*), "Dinastija" (*Dynasty*) un *The Right Stuff*, par kuru viņš saņēma Amerikas Kinoakadēmijas balvu kategorijā "Labākā oriģinālmūzika". Viņš arī saņēma nominācijas kategorijā "Labākā oriģināldziesma" par filmas "Rokijs" un "Tikai tavās acīs" tituldziesmām. Viņš bija Akadēmijas balvu muzikālais vadītājs deviņpadsmit reizes.

Biogrāfija
----------

### Agrīna dzīve

Konti, itāļu izcelsmes amerikānis, dzimis Providensā, Rodailendā, ASV, Lučetas un Viljama Konti dēls. Viņš beidzis Ziemeļu Maiami vidusskolu 1959. gadā. Viņš ir bijušais *Miami Herald* pasniegtās Sudraba bruņinieka balvas ieguvējs. Viņš ir beidzis Luiziānas Štata universitāti, kā arī studējis un ieguvis apbalvojumus *Juilliard* mūzikas skolā, ieskaitot maģistra grādu.

### "Rokija" sērija

Konti lielā "ielaušanās" notika 1976. gadā, kad viņu nolīga, lai komponētu mūziku mazai filmai ar nosaukumu "Rokijs". Filma kļuva par fenomenu un ieguva trīs Oskarus 49. Kinoakadēmijas balvu pasniegšanā, tai skaitā arī kā labākā filma. Tāda pati ceremonija bija arī pirmā reize, kad Konti strādāja par televīzijas muzikālo vadītāju — lomu, kuru viņš 18 reizes atkārtoja kā vairāk nekā jebkura cita persona. Viņa apmācības montāžas melodija *Gonna Fly Now* 1977. gadā ieguva uzvaru *Billboard* singlu topā un ieguva viņam Kinoakadēmijas balvas nomināciju kaegorijā "Labākā oriģināldziesma".

Konti arī komponēja mūziku turpinājumiem "Rokijs 2" (1979), "Rokijs 3" (1982), "Rokijs 5" (1990) un "Rokijs Balboa" (2006).

Atsauces
--------

1. 1 2 3 4  *The Virgin Encyclopedia of Popular Music* (Concise izd.). Virgin Books. 1997. 297/8. lpp. ISBN 1-85227-745-9.
2. ↑  «The Music Behind the Screen: Cue Bill Conti». 2014-02-24. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2015-11-19. Skatīts: 2014-12-11.
3. ↑  «Bill Conti Biography (1942-)». *Filmreference.com*. 1942-04-13. Skatīts: 2012-02-10.
4. ↑  «Archived copy». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2014-12-13. Skatīts: 2011-12-22.
5. ↑  Nancy Dahlberg. «Silver Knight Scholarship Endowment Fund launches with more than $3 million in grants». *Miami Herald*, 2017-10-30. Skatīts: 2019-09-08.

Ārejās saites
-------------

* *IMDb* profils (angliski)
* *Internet Broadway Database* profils (angliski)
* *AllMovie* profils (angliski)
* Intervija
**Jauktā realitāte** jeb **miksētā realitāte** (MR) dažreiz tiek saukta arī par **hibrīdrealitāti**. Jauktā realitāte sevī apvieno labākos aspektus no virtuālās realitātes un papildinātās realitātes. Tā notiek ne tikai fiziskajā pasaulē vai virtuālajā pasaulē, bet ir realitātes un virtuālās realitātes sajaukums.

Pārskats
--------

Jauktās realitātes sastāvdaļas
Jauktās realitātes jēdziens bieži tiek lietots, lai klasificētu plašu spektru realitātes tehnoloģiju, šajā gadījumā tā sevī apvieno visus iespējamos reālo un virtuālo objektu variantus un kompozīcijas.  Jauktajā realitātē mākslīgais saturs tiek iekļauts reālajā pasaulē un spēj ar to mijiedarboties. Galvenā jauktās realitātes iezīme ir tā, ka reālās pasaules saturs un mākslīgais saturs reāllaikā spēj viens ar otru mijiedarboties.

Lietojums
---------

Jauktā realitāte var tikt izmantota dažādās jomās, piemēram:

1. **Veselības aprūpē** - to var izmantot ārsti un medmāsas, lai piekļūtu visai informācijai digitālā veidā. Kā rezultātā vairs nav vajadzīgi nekāda veida papīra dokumenti. Tā var tik izmantota, piemēram, arī, lai ārsti varētu trenēties dažādām operācijām.
2. **Inženierijā** - ir iespējams manipulēt un veidot objektus.
3. **Militārās apmācībās** - lai modelētu cīņas realitāti un to attēlotu.
4. **IPCM** (interactive product content management) - tiek izmantots, lai pārveidotu statiskos produktu katalogus uz 3D veida interaktīvām kopijām.

Atšķirība no virtuālās un papildinātās realitātes
-------------------------------------------------

Virtuālā, papildinātā un jauktā realitāte daudzējādā ziņā ir līdzīgas, taču tām ir dažas būtiskas atšķirības.

Virtuālā realitātē (VR) pilnībā tiek aizstāta pašreizējā realitāte ar jaunu, tā ģenerē jaunu 3D pasauli, neņemot vērā apkārtējo pasauli. 

Papildinātā realitātē (AR) pārklāj digitālo informāciju virs reālās pasaules, kā piemēru var minēt populāro spēli Pokemon Go. Papildinātā realitāte ir tikai aptuvens digitāls pārklājums, tā nesaprot atrašanās vietu un vidi, kas apkārt, līdz ar to to nav iespējams izmantot lietotnēs, kur kā galvenā vide jāizmanto reālā pasaule.

Jauktā realitāte, tomēr ir pavisam atšķirīga. Tā sevī apvieno vairāku veidu tehnoloģijas vienā ierīcē atšķirībā no virtuālās unn papildinātās realitātes. Jauktās realitātes ierīces patstāvīgi skenē apkārtējo vidi un apkopo 3D izpratni par apkārtni, izmantojot šo informāciju, lai izvietotu tajā digitālo saturu un varētu ar to mijiedarboties. Atšķirībā no virtuālās realitātes, kas ievieto cilvēku digitālā pasaulē, jauktā realitāte ievieto digitālo pasauli reālajā pasaulē.

Skatīt arī
----------

* Virtuālā realitāte
* Papildinātā realitāte

Atsauces
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Jauktā realitāte*** |

1. 1 2  «Arhivēta kopija». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2017. gada 4. maijā. Skatīts: 2017. gada 10. maijā.
2. ↑  «Arhivēta kopija». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2017. gada 4. maijā. Skatīts: 2017. gada 10. maijā.
3. 1 2 3 4
4. 1 2 3
**Botriolepji** (*Bothriolepis*) ir izmirusi antiarhu bruņuzivju ģints, kas devona periodā bija plaši izplatīta visā pasaulē ar lielāko sugu skaitu antiarhu starpā. Ģinti pirmo reizi aprakstīja un nosaukumu deva Eihvalds 1840. gadā. Nosaukums Bothriolepis veidots no grieķu vārdiem *βόθρος* — bedrīte un *λεπῐ́ς* — zvīņas, sakarā ar bedrainu ornamentējumu uz kaula bruņu plātnēm. Ģints tipveida suga ir *Bothriolepis ornata*. Ģints ir plaši sastopama Latvijas devona nogulumos.

Botriolepja rekonstrukcija

Apraksts
--------

Dažāda izmēra zivis, var sasniegt līdz 1 m garumu. Priekšējais vidējais muguras kauls (AMD) sašaurinās no sānu stūriem virzienā uz priekšējo un aizmugurējo galu. Uz tā aizmugurējās sānu malas uzguļ sānu jauktais kauls (MxL). Pakaļējais vidējais muguras kauls (PMD) stipri sašaurinās virzienā uz priekšējo galu. MxL plātnes dorsālā daļa ir platāka, nekā priekšējam sānu-muguras kaulam (ADL). Sutūrās šuves starp dorsālajām un ventrālajām rumpja bruņu plātnēm ir samērā šauras. Ornamentējums ir samērā rupjš, juvenīlām formām sīki šūnains, pieaugušajiem īpatņiem šūnains vai apvienots īsos valnīšos un tuberkulās, kas bieži vien ir izvietojas koncentriski vai radiāli.

Sistemātika
-----------

Botriolepju ģintī ir zināmas vairāk, kā 100 sugu. Šajā sarakstā ir minētas dažas no tām.

* Bothriolepis

* *Bothriolepis canadensis* Whiteaves 1880
* *Bothriolepis cellulosa* (Pander, 1846)
* *Bothriolepis ciecere* Lyarskaya, 1974
* *Bothriolepis curonica* Gross, 1942
* *Bothriolepis evaldi* Lyarskaya, 1986
* *Bothriolepis heckeri* Lukševičs, 2001
* *Bothriolepis jani* Lukševičs, 1986
* *Bothriolepis leptocheira* Traquair, 1893
* *Bothriolepis maxima* Gross, 1933
* *Bothriolepis obrutschewi* Gross, 1942
* *Bothriolepis ornata* Eichwald, 1840
* *Bothriolepis panderi* Lahusen, 1880
* *Bothriolepis pavariensis* Lyarskaya, 1974
* *Bothriolepis prima* Gross, 1942
* *Bothriolepis traudscholdi* Jaekel, 1927

u.c.

Atsauces
--------

1. ↑  Д. В. Обручев, Основы палеонтологии (Бесчелюстные, рыбы), издательство "Наука", Москва, 1964. г. 164. lpp.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Botriolepji***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)
Sergejs Rahmaņinovs pie klavierēm.
**Pianists** ir individuāls mūziķis, kurš spēlē klavieres. Tā kā lielākajā daļā rietumu mūzikas veidu izmanto klavieres, pianistiem ir plašs repertuārs un plašs stilu klāsts, no kuriem izvēlēties, tostarp tradicionālo klasisko mūziku, džezu, blūzu un visa veida populāro mūziku, tostarp rokenrolu. Lielākā daļa pianistu zināmā mērā var viegli spēlēt arī citus taustiņinstrumentus, piemēram, sintezatoru, klavesīnu, čelestu un ērģeles.

Pianisti pagātnē un tagadnē
---------------------------

Mūsdienu klasiskās mūzikas pianisti savu karjeru velta, izpildot, ierakstot, mācot, pētot un apgūstot jaunus darbus, lai paplašinātu savu repertuāru. Viņi parasti neraksta un netranskribē mūziku, kā to darīja pianisti 19. gadsimtā. Daži klasiskie pianisti var specializēties pavadījumā un kamermūzikā, savukārt citi (lai gan salīdzinoši maz) uzstāsies kā pilnas slodzes solisti.

Klasiskā mūzika
---------------

Mocartu varētu uzskatīt par pirmo "koncertpianistu", jo viņš plaši uzstājās ar klavieru koncertiem. Arī klasiskās ēras komponisti Bēthovens un Klementi bija slaveni ar savu klavierspēli, tāpat kā romantisma laikmetā — Lists, Brāmss, Šopēns, Mendelszons, Rahmaņinovs un Šūmanis. Klasiskajā laikmetā klavieres sāka ieņemt savu vietu ikdienas cilvēku sirdīs un mājās. Kopš tā laika vadošie izpildītāji, kas mazāk pazīstami kā komponisti, bija Klāra Šūmane un Hanss fon Bīlovs. Tomēr, tā kā mums nav pieejamu vairuma šo pianistu audioierakstu, mēs galvenokārt paļaujamies uz rakstiskiem komentāriem, lai gūtu pārskatu par viņu tehniku un stilu.

Džezs
-----

Džeza pianisti gandrīz vienmēr uzstājas kopā ar citiem mūziķiem. Viņu spēle ir brīvāka nekā klasiskajiem pianistiem, un viņi savos priekšnesumos rada spontanitātes gaisotni. Viņi parasti nepieraksta savus skaņdarbus; improvizācija ir nozīmīga viņu klavierspēles sastāvdaļa. Pazīstamākie džeza pianisti ir Bills Evanss, Ārts Teitums, Djūks Elingtons, Telonijs Monks, Oskars Pītersons un Bads Pauels.

Pops un roks
------------

Populāri pianisti var būt gan dzīvās uzstāšanās (koncerta, teātra u.c.), gan sesiju mūziķi. Aranžētāji bieži izmanto sintezatorus un citus elektroniskos taustiņinstrumentus. Ievērojami pianisti ir Viktors Borge, kas uzstājās kā komiķis; Rišārs Kleidermans, kas pazīstams ar savām populāro melodiju kaverversijām un dziedātājs un izklaidētājs Liberače, kas savas slavas virsotnē bija viens no vislabāk apmaksātajiem izklaidētājiem pasaulē.

Pianisti-komponisti
-------------------

Daudzi nozīmīgi komponisti bija arī virtuozi pianisti. Zemāk ir nepilnīgs šādu mūziķu uzskaitījums.

### Klasiskais periods

* Mucio Klementi
* Volfgangs Amadejs Mocarts
* Ludvigs van Bēthovens
* Johans Nepomuks Hummels
* Kārlis Maria fon Vēbers
* Francis Šūberts

### Romantiskais periods

* Fēlikss Mendelszons
* Frideriks Šopēns
* Roberts Šūmanis
* Ferencs Lists
* Antons Rubinšteins
* Johanness Brāmss
* Kamils Sensānss
* Edvards Grīgs
* Isaaks Alveniss
* Aleksandrs Skrjabins
* Sergejs Rahmaņinovs

### Mūsdienu periods

* Klods Debisī
* Moriss Ravēls
* Bēla Bartoks
* Sergejs Prokofjevs
* Džordžs Gēršvins
* Dmitrijs Šostakovičs
***Disillusion*** ir Zviedrijas popmūzikas grupas ABBA dziesma no viņu debijas albuma *Ring, Ring*. Līdz 2014. gadam šī bija vienīgā oficiāli izdotā dziesma, kuru sarakstījusi grupas dalībniece Angnēta Feltskūga. Atšķirībā no grupas biedrenes Frīdas Lingstades, Angnēta savas muzikālās karjeras laikā arī sarakstīja vairākas dziesmas, it īpaši laikā, pirms grupa tika izveidota. Dziesmas vārdus sarakstīja grupas dalībnieks Bjērns Ulveuss.

Lai gan māksliniece savas karjeras laikā uzrakstīja vairākas dziesmas, kas Zviedrijā sasniedza augstas vietas singlu topos, Feltskūgas kompozīcijas netika iekļautas ABBA albumos, bet šī dziesma ir vienīgā viņas sacerētā, kas tika izdota kādā no grupas studijas albumiem. 2014. gadā albuma *Live At Wembley Arena* sastāvā tika izdota otra Feltskūgas sacerētā ABBA dziesma — popa balāde *I'm Still Alive*, kas tika izpildīta grupas 1979. un 1980. gada koncerttūrēs. Šī dziesma iepriekš bija pieejama tikai neoficiālos koncertierakstos.

Dziesmu Angnēta sarakstīja savam nākamajam solo albumam *Elva kvinnor i ett hus* ("Vienpadsmit sievietes vienā mājā"). Pēc albuma *När en vacker tanke blir en sång* ("Kad skaista doma kļūst par dziesmu") izdošanas 1971. gada nogalē māksliniece jaunu materiālu rakstīja ar vairākiem pārtraukumiem, tādēļ starp albumiem bija 4 gadu pārtraukums. Trīs mēnešus pirms albuma *Ring, Ring* izdošanas Bjērns un Benni bija nodarbināti ar citu mūziķu albumu producēšanu, tādēļ neatlika laika komponēt jaunas dziesmas, bet februārī presei jau tika izziņots, ka pēc mēneša tiks izdots jaunais albums. Šajā periodā viņi izdzirdēja šo Angnētas kompozīciju un izlēma, ka ierakstīs to grupas albumam, lai gan Feltskūga sākotnēji bažījās par šo izvēli. Ierobežotā laika apjoma dēļ dziesmā nav grupai raksturīgo harmoniju.

Šī bija grupas pirmā dziesma, kurā Angnētai bija galvenais vokāls, dažas citas tādas ir 1976. gada dziesma *My Love, My Life* un grupas pēdējā studijā ierakstīta dziesma *The Day Before You Came*. *Disillusion* vēlāk tika atkal ierakstīta Feltskūgas 1975. gada solo albumam *Elva kvinnor i ett hus*, gluži kā sākotnēji tas bija iecerēts. Dziesma tika pārdēvēta uz ***Mina ögon*** ("Manas acis"), kā arī šai versijai bija citāds dziesmas pavadījums.

Atsauces
--------

1. ↑  Elisabeth Vincentelli. *Abba's Abba Gold*. Bloomsbury Academic, 2004. gada 31. marts. 55–. lpp. ISBN 978-0-8264-1546-2.
2. ↑  ABBA vēsture
3. ↑  Louise FitzGerald, Melanie Williams. *Mamma Mia! The Movie: Exploring a Cultural Phenomenon*. I.B.Tauris, 2013. gada 15. aprīlis. 25–. lpp. ISBN 978-1-84885-942-5.
4. ↑  John Tobler. *Abba - Uncensored on the Record*. Coda Books Limited, 2012. gada 1. janvāris. 33–. lpp. ISBN 978-1-908538-23-9.
5. ↑  Albuma "Live at Wembley Arena" izdošanas paziņojums
6. ↑  Neoficiālo albumu saraksts, kuros ir "I'm Still Alive"
7. ↑  Karls Magnuss Palms. *ABBA: The Complete Recording Sessions*. Stokholma : Verulam Publishing Ltd. 1994. 33. lpp. ISBN 0-907938-10-8. Kopā ar `|accessdate=` jālieto `|url=`

Ārējās saites
-------------

* Dziesmas vārdi metrolyrics.com Archived 2016. gada 24. martā, *Wayback Machine* vietnē.
* Dziesmas zviedru valodas versijas vārdi
|  |
| --- |
| 

 |

**Boumena krasts** (angļu: *Bowman Coast*, spāņu: *Costa Bowman*) ir Antarktīdas piekrastes daļa Greiema Zemes dienvidaustrumos. Stiepjas no Nortropa raga ziemeļos līdz Agasi ragam dienvidos Antarktīdas pussalas austrumu pusē Vedela jūras piekrastē. Ziemeļos robežojas ar ar Foina krastu, dienvidos — ar Pālmera Zemes Vilkinsa krastu. Krasta kopējais garums ir ap 230 km. Krasta līnija stipri izrobota. Visu piekrasti klāj Larsena šelfa ledājs, uz ko noplūst vairāki glečeri no pussalas kalniem. Ledājā vairākas salas, lielākā no kurām ir Frensisa sala krasta ziemeļdaļā. Krasta dienvidu robeža ir līdz 70 km garā Holika-Kenjona pussala.

Krastu 1928. gada 20 decembrī no lidmašīnas nofotografēja austrāliešu polārpētnieks Huberts Vilkinss, kurš nosauca piekrastes daļu «tālāk dienvidos, nekā Nordenšelds un Larsons ir bijuši un kas ir iepretī Faljēra krastam» par godu amerikāņu ģeogrāfam, Amerikas ģeogrāfijas biedrības direktoram (1915-1928) un Džonsa Hopkinsa Universitātes prezidentam (1928-1950) Aizaiam Boumenam *(Isaiah Bowman)*. Agrīnajās kartēs Boumena krasta atrašanās vieta un garums tika atrādīti ļoti atšķirīgi; tagadējie parametri tiek lietoti kopš 1940. gadu beigām pēc FIDS apsekojuma.

Atsauces
--------

1. ↑  SCAR Composite Gazetteer

Koordinātas: 68°10′S 65°00′W﻿ / ﻿68.167°S 65.000°W﻿ / -68.167; -65.000
Šis raksts ir par Botnijas jūras līci. Par līci Botnijas jūras līča ziemeļdaļā skatīt rakstu Peremeri.

**Botnijas jūras līcis** (zviedru: *Bottniska viken*, somu: *Pohjanlahti*; abās valodās — ‘Apakšējais līcis’) ir Baltijas jūras līcis tās ziemeļos starp Somijas un Zviedrijas krastiem. Atdala Skandināvijas pussalu rietumos no Eiropas kontinentālās daļas. Botnijas jūras līci bieži dala Botnijas jūrā tā dienviddaļā un Botnijas līcī ziemeļdaļā, kurus atdala 80 km platais Kvarkens. Olandes jūra un Šēru jūra dienvidos līci savieno ar Baltijas jūru.

Ģeogrāfija
----------

Botnijas līcis ziemā
Līča garums ziemeļu—dienvidu virzienā ir 725 km, lielākais platums ir 240 km. Līča platība ir 117 000 km2. Lielākais dziļums ziemeļu daļā ir 112 m, bet dienviddaļā — 295 m. Ūdens virsmas slānī ūdens straumju virziens ir pretim pulksteņrādītāja kustības virzienam. Jūras dibena slānī vērojama sāļu pārnese no Baltijas jūras vidienes uz Botnijas līci.

Līča ūdens sāļums būtiski samazinās virzienā no dienvidiem uz ziemeļiem. Ja dienvidos tas atbilst pārējās jūras sāļumam, tad līča ziemeļos ūdens sāļums ir tik niecīgs, ka to nav iespējams pateikt pēc ūdens garšas un tur dzīvo saldūdens zivis. Ūdens temperatūra februārī ir ap 0 °C, bet augustā 12—13 °C. Liels saldūdens pieplūdums no upēm (135 km3 gadā) un nokrišņi (26 km3 gadā) nosaka līča ūdens mazo sāļumu (ziemeļos 1—2 promiles, bet dienvidos 4—5 promiles). Ledus sega rodas oktobrī un novembrī un ziemeļos var noturēties pat līdz jūnija sākumam. Plūdmaiņu augstums ir neliels, ziemeļdaļā to augstums ir tikai ap 10 cm.

Galvenās pilsētas līča krastos ir Rauma, Pori, Vāsa, Kokola, Oulu, Kemi, Hudiksvalla, Sundsvalla, Ūmeo, Lūleo.

Atsauces
--------

1. ↑  «Limits of Oceans and Seas, 3rd edition». International Hydrographic Organization. 1953. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2011. gada 8. oktobrī. Skatīts: 2010. gada 6. februāris.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Botnijas līcis***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 248985499
* GND: 4088139-8
* NKC: ge848596

 |

 |
**Gabriela sala** (franču: *Ílot Gabriel*) ir neapdzīvota Maurīcijai piederoša sala Indijas okeānā, aptuveni 12 km uz ziemeļiem no Maurīcijas. Saliņas platība ir 42 ha.

Sekla, nepilnus 300 m šaura lagūna atdala Gabriela salu no 253 ha lielās Flatas salas un Pižona klints. Tās veido daļu no dabas rezervāta.

Salu iekļauj erozēts bazalts un koraļļu veidotas smiltis.

Flora
-----

Gabriela salā konstatētas aptuveni 58 augu sugas, no kurām trešdaļa ir piederīgas Maurīcijai. Taču svešzemju sugas klāj aptuveni 90% no visas augāja platības.

Visnozīmīgākie Maurīcijai endēmie augi, kas sastopami Gabriela salā ir zilā latānija, pandāns *Pandanus vandermeeschii* un kurvjziežu dzimtas (*Asteraceae*) suga *Psiadia arguta*.

Fauna
-----

Gabriela sala ir ligzdošanas vieta vairākām putnu sugām — ķīļastes vētrasputnam (*Puffinus paificus*), baltastes tropu jūrasputnam, sarkanastes tropu jūrasputnam. 

Maurīcijai piederīgās putnu sugas pārstāv zaļmuguras gārnis (*Butorides striatus*) un akmeņtārtiņš. No invazīvajām sugām salā konstatēta parastā maina (*Acridotheres tristis*), sarkanūsu bulbuls (*Pycnonotus jocosus*) un mājas zvirbulis.

Sastopamas četras rāpuļu sugas — Maurīcijas dienas gekons, Bodžera scinks, Boutona scinks un oranžastes scinks.

Salā bagātīgi pārstāvēti bezmugurkaulnieki. Zināmas vairākas Maurīcijai piederīgas sauszemes gliemju sugas — *Tropidophora fimbriata*, *Ceciloides mauritiana*, *Gastrocopta microscopia*, *Nesopupa peilei* un *Quickia concisa*. Atzīmētas dažādas spāres, sienāži un citi kukaiņi. Piekrasti kuplā skaitā apdzīvo krabji.

Galerija
--------

* Baltastes tropu jūrasputniBaltastes tropu jūrasputni
* Boutona scinks uz bazalta klints salas piekrastēBoutona scinks uz bazalta klints salas piekrastē
*

Atsauces
--------

1. 1 2 3  «Development of Management Plans for the Conservation & Management of Offshore Islets for the Republic of Mauritius: Phase II. Flat — Gabriel Island System Islet Profiles, Biotope Classifications and Management Plans». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 22. oktobrī. Skatīts: 2016. gada 14. martā.
**Disepšenailenda** (angļu: *Deception Island Station*) vai **Bāze B** (*Base B*) ir bijusī britu polārstacija Antarktīdā. Izvietota Disepšenas salā Dienvidšetlendas salu arhipelāgā un bija pirmā pastāvīgi apdzīvotā cilvēku apmetne Antarktikā.

1944. gada 3. februārī britu militārās operācijas "Tabarin" ietvaros bijušās norvēģu kompānijas *Hvalfangerselskabet Hektor A/S* vaļu mednieku stacijas ēkās tika izveidota militārā atbalsta bāze. Pēc kara beigām bāze tika nodota Folklenda Salu Teritoriju dienesta (tagadējais Britu Antarktiskais dienests) pārziņā un tajā tika organizētas zinātnisko pētījumu programmas. Galvenās pētījumu jomas bija ģeoloģija un meteoroloģija. Pie stacijas tika izbūvēts lidlauks un tā tika izmantota kā atbalsta punkts aviācijas operācijām reģionā.

Pēc 1967. gada 5. decembra vulkāna izvirduma stacija tika evakuēta. 1968. gada 4. decembrī personāls atgriezās stacijā, bet 1969. gada 21. februārī pēc atkārtota izvirduma stacija atkal tika evakuēta, bet 23. februārī tā tika pamesta. No 1990. līdz 1992. gadam Britu Antarktiskais dienests stacijas teritorijā veica uzkopšanas darbus un 1995. gada 19. maijā britu polārstacijai un norvēģu vaļu mednieku bāzei tika piešķirts aizsargājama vēstures pieminekļa Nr. 71 statuss.

Atsauces
--------

1. ↑  Deception Island Station B — History

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Apvienotās Karalistes polārstacijas Valsts karogs: Apvienotā Karaliste |
| --- |
|  |
| 
* Adelaida1
* Admiraltibeja2
* *Anverailenda*
* Arktiskā pētniecības stacija
* Bērdailenda
* *Dankoailenda*
* *Detaijailenda*
* *Disepšenailenda*
* Faradeja3
* Fosilblafa
* Haleja
* Hopbeja4
* *Horsšūailenda*
* *Keipgedesa*
* Kingedvardpointa
* *Modheima*   Valsts karogs: Apvienotā Karaliste
* Portlokruā
* *Prospektpointa*
* Rotera
* *Sandefjordbeja*
* *Sautaisa*5
* Signi
* Skaiblū
* *Stoningtonailenda*
* *Šekltona*5
* *Vjūpointa*

 |
|  |
| 1 - nodota Čīlei, 2 - nodota Brazīlijai, 3 - nodota Ukrainai, 4 - nodota Ekvadorai, 5 - CTAE nometnes |

 |
**Boutona trohētija** (*Trochetia boutoniana*) ir malvu dzimtas krūms, kas endēms Maurīcijai.

Sugas vienīgā saglabājusies savvaļas populācija tika jaunatklāta 1973. gadā Lemorne Brabantas pussalas nogāzēs salas dienvidrietumos. 1992. gadā šo reto augu izvēlējās par Maurīcijas republikas nacionālo ziedu.

Nosaukums
---------

Sugas latīniskais nosaukums piešķirts par godu franču botāniķim Luijam Boutonam (1799—1878).

Maurīcijā pazīstams arī ar vietējo franču kreolu vārdu ***Boucle d'oreille*** ("auskaru koks").

Apraksts
--------

Boutona trohētijas zieds.
Augstums var pārsniegt 3 m. Ziedi tumši sarkani, zvanveida formas. Skaidri nodalītas piecas kauslapas un piecas vainaglapas. Ziedlapiņu garums 5 līdz 6 cm. Pogaļa satur vairāk nekā 10 melnas sēklas. Ziedēšanas laiks no jūnija līdz oktobrim.

Boutona trohētijas oranžā nektāra smarža atgādina vaniļu, un ar to mielojas Maurīcijas dienas gekoni, zilastes dienas gekoni, bites un putni, kas apputeksnē ziedus. Šī trohētija ir viena no pasaulē nedaudzām zināmām augu sugām, kurai ir krāsains nektārs.

Apdraudējums
------------

Sugu pastāvēšanu apdraud virkne ātraudzīgāku Maurīcijā ievesto svešzemju augu sugu, kā arī invazīvie pērtiķi un žurkas, kas lieto uzturā trohētiju pumpurus un sēklas. Pēc savvaļas populācijas jaunatklāšanas augs tiek kultivēts.

Atsauces
--------

1. ↑  National Center for Biotechnology Information (NCBI). Taxonomy Browser: Trochetia boutoniana
2. ↑  Tropicos. Missouri Botanical Garden database: *Trochetia boutoniana* F. Friedmann
3. ↑  Integrated Taxonomic Information System (ITIS). World Plants: *Trochetia boutoniania* F. Friedmann
4. ↑  iNaturalist. *Trochetia boutoniana*
5. ↑  National Center for Biotechnology (NCBI). Mauritian coloured nectar no longer a mystery: a visual signal for lizard pollinators

Literatūra
----------

* Augu ģeogrāfija un daudzveidība. Normunds Priedītis. 2008. Zvaigzne. ISBN 978-9934-0-0829-0
* The Native Plants and Animals of Mauritius. The Mauritius Wildlife Foundation. ISBN 978-999493802-5
**Pidhajci** (ukraiņu: *Підгайці*) ir pilsēta Ukrainas rietumos, Ternopiļas apgabala Pidhajcu rajona centrs.

Vēsture
-------

Rakstos pirmoreiz minēta 1463. gadā. Bija Polijas-Lietuvas pilsēta. Pie pilsētas 1667. gada oktobrī un 1698. gada 8./9. septembrī pie pilsētas Lielajā turku karā notika Pidhajcu kaujas. 1772. gadā pēc Polijas Pirmās dalīšanas pilsēta iekļāvās Austrijas impērijas sastāvā (vēlākā Austroungārija), un bija tur līdz Pirmā pasaules kara beigām.

Pēc Pirmā pasaules kara Pidhajci iekļāvās jaunizveidotajā Polijas valstī. 1939. gadā, pamatojoties uz Molotova-Ribentropa paktu, pēc PSRS iebrukuma Polijā iekļauta Ukrainas PSR. No 1941. gada 4. jūlija līdz 1944. gada 22. martam atradās vācu okupācijā. Vācu okupācijas laikā pilsētas ebreji tika iznīcināti. Pēc kara pilsētas poļu iedzīvotāji tika pārcelti uz Poliju. No 1991. gada - neatkarīgās Ukrainas sastāvā.

Cilvēki
-------

Pidhajci ir poļu rakstnieces Gabriēlas Zapolskas (*Gabriela Zapolska*, 1857–1921) dzimtā pilsēta.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Pidhajci***.

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Ternopiļas apgabala pilsētas  |
| --- |
|  |
| 
* Berežani
* Borščiva
* Bučača
* Čortkiva
* Horostkiva
* Kopičinci
* Kremeneca
* Laņivci
* Monastiriska
* Pidhajci
* Počajiva
* Skalata
* Šumska
* Terebovļa
* **Ternopiļa**
* Zaļiščiki
* Zbaraža
* Zboriva

 |

 |


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 131392164
* LCCN: n83214466
* NKC: ge382819

 |

 |
Aplaupītā "Fēniksa" spēļu zāle
**Apšaude Jēkabpilī** notika 2011. gada 25. janvāra rītā, kad piecas personas, starp kurām četras personas bija Valsts policijas darbinieki (divi darbinieki no specvienības "Alfa" un divi no Tukuma iecirkņa), veica spēļu zāles "Fēnikss" aplaupīšanu Jēkabpilī un mēģināja aizbēgt no notikuma vietas, tomēr pēc iebraukšanas strupceļā, tika notvertas. Aplaupīšanas laikā un turpmāk sekojošās bēgšanas laikā tika ievainotas apsardzē strādājošās personas un vairāki policisti, savukārt policists Andris Znotiņš tika nošauts. Laupītāji mēģināja aizbēgt ar automašīnu *Chrysler Voyager*; tajā tika atrasta nozagtā nauda.

Pēc apšaudes iekšlietu ministre Linda Mūrniece uz laiku atstādināja Valsts policijas Rīgas reģiona pārvaldes priekšnieku Intu Ķuzi, specvienības "Alfa" komandieri Andri Zaušu un vēl divus "Alfas" augstākā līmeņa vadītājus. Apvienotā policistu arodbiedrība pieprasīja ministres Mūrnieces demisiju. Nogalinātā policista Andra Znotiņa bēru dienā Jēkabpilī tika izsludinātas sēras, viņa ģimene saņēma pabalstu 50 000 latu apmērā un viņam tika piešķirts Viestura ordenis.

Atsauces
--------

1. 1 2  Spēļu zālei uzbrukuši četri policisti. Mūrniece atstādina Ķuzi Archived 2011. gada 27. janvārī, *Wayback Machine* vietnē. kasjauns.lv, atjaunots 2011. gada 25. janvārī
2. ↑  Jēkabpilī apšaudes laikā iet bojā policists Archived 2011. gada 28. janvārī, *Wayback Machine* vietnē. db.lv, atjaunots 2011. gada 25. janvārī
3. ↑  «Atrasta Jēkabpils spēļu zālē nolaupītā nauda». Delfi. 2011.01.25. Skatīts: 2011.01.26.
4. ↑  «Pēc 'policistu laupīšanas' atstādina specvienības 'Alfa' vadību». Delfi. 2011.01.26. Skatīts: 2011.01.26.
5. ↑  «Agris Sūna: Apvienotā policistu arodbiedrība pieprasa Mūrnieces demisiju». Delfi. 2011.01.26. Skatīts: 2011.01.26.
6. ↑  «Nogalinātā policista bēru dienā Jēkabpilī izsludinās sēras». Delfi. 2011.01.25. Skatīts: 2011.01.26.
7. ↑  «Jēkabpilī nošautā policista ģimenei pienākas 50 000 latu pabalsts». Delfi. 2011.01.25. Skatīts: 2011.01.26.
8. ↑  «Apšaudē nogalinātajam policistam piešķirts Viestura ordenis». Diena. 2011. gada 28. janvārī. Skatīts: 2011. gada 28. janvārī.
**Čūka** (angļu un čūkiešu: *Chuuk*) ir koraļļu atols Klusajā okeānā, Karolīnu salu arhipelāga centrālajā daļā. Ietilpst Mikronēzijas Federatīvo Valstu Čūkas pavalstī. Galvenais pavalsts arhipelāgs, kas veido 82 % no pavalsts kopējās sauszemes platības un 74 % no iedzīvotāju skaita. Lielākā daļa atola iedzīvotāju ir mikronēziešu tauta čūkieši.

Ģeogrāfija
----------

Čūkas arhipelāga centrālo daļu veido vulkānisku salu grupa, ko apjož plašs koraļļu atols. Atola lagūnā kopā ir 57 salas, no kurām tikai vienpadsmit galvenās vulkāniskās salas un dažas koraļļu salas ir apdzīvotas. Salas atola rietumos veido Fāičukas salu grupu, bet austrumos — Nomoneas salu grupu. Uz atolu ieskaujošā rifa izvietojusies vēl 41 saliņa (motu), no kurām tikai Pīsa atola ziemeļos ir apdzīvota. Vulkānisko salu reljefs kalnains, augstākais kalns ir Vinipots (443 m vjl) Tonas salā. Valda tropu klimats, gada vidējā temperatūra ap +27 °C. 3 km uz dienvidiem no Čūkas atola rifa atrodas neapdzīvotais Neočas atols.

Atsauces
--------

1. ↑  «Truku salas». *Ģeogrāfijas vārdnīca Pasaules zemes un tautas*. Rīga : Galvenā enciklopēdiju redakcija. 1978. 713. lpp.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Čūka***.
* *Encyclopædia Universalis* raksts (franciski)

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 248970781
* GND: 4061051-2

 |

 |