recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Revolūcijas partija** (svahili: *Chama cha Mapinduzi*) ir Tanzānijas valdošā sociālistu politiskā partija. Dibināta 1977. gada 5. februārī, un kopš tā laika tā dominē valsts politikā.

1977. gada Tanzānijas Apvienotās Republikas konstitūcijā tika nostiprināta Revolūcijas partijas "vadošā loma". Vienpartejiskā sistēma tika interpretēta kā līdzeklis, lai izvairītos no cilšu konflikta izpausmēm, jo Tanzānijā dzīvo vairāk nekā 120 etnisko grupu. Pēc 1992. gada 1. jūlija konstitūcijas grozījumiem Tanzānijā pastāv daudzpartiju sistēma, taču Revolūcijas partija joprojām ir vadošā partija. Tikai Zanzibārā tai reālu konkurenci rada liberālā Pilsoņu apvienotā fronte.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Revolūcijas partija***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 147759189
* LCCN: n81109042
* GND: 3007636-5
* SUDOC: 142653861

 |

 |
**Aleksandra Kamenščika** (rumāņu: *Alexandra Camenșcic*; dzimusi 1988. gada 28. augustā) ir Moldovas distanču slēpotāja un biatloniste, 2010. un 2014. gada ziemas olimpisko spēļu dalībniece.

Sporta karjera
--------------

### Slēpotājas karjera

Pasaules kausa izcīņa slēpošanā Aleksandra Kamenščika nekad nav piedalījusies, vairākas reizes startējusi Alpu kausa, Balkānu kausa un Slāvu kausa izcīņā, labākais rezultāts viņai ir 6. vieta 10 km brīvajā stilā slēpošanā Balkānu kausa ietvaros.

2010. gada ziemas olimpiskajās spēlēs Vankūverā viņa ieņēma 70. vietu 10 km brīvā stila slēpošanā, par vienu vietu atpaliekot no Latvijas slēpotājas Anetes Brices.

Karjeras laikā viņa piedalījās divos pasaules čempionātos, labākais rezultāts bija 84. vieta sprintā 2009. gada pasaules čempionātā Liberecā.

### Biatlonistes karjera

Piedalījās četros pasaules čempionātos, labākais rezultāts ir 86. vieta individuālajā distancē 2009. gada čempionātā. Startēja vairākos Pasaules kausa posmos, taču nevienā no tiem nepakāpās virs 81. vietas un neieguva kausa punktus.

Sprinta sacensībās 2014. gada ziemas olimpiskajās spēlēs Sočos ieņēma pēdējo 84. vietu.

Atsauces
--------

1. ↑  «Women's 10 km F» (angļu). fis-ski.com. Skatīts: 2020-03-28.
2. ↑  «Alexandra Camenșcic» (angļu). biathlonresults.com. Skatīts: 2020-03-28.
3. ↑  «7.5KM WOMEN» (angļu). olympic.org. Skatīts: 2020-03-28.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Aleksandra Kamenščika***.
* *Olympedia* profils (angliski)
* IBU profils (angliski)
* FIS profils (distanču slēpošana) (angliski)
**Bosings** (angļu: *bashing*, no *to bash* — 'uzbrukt, lamāt') ir darba devēja īstenots psiholoģiskais terors pret padotajiem. Tā ir kropla personāla vadība, ko izraisa vadītāja nespēja veidot un uzturēt skaidru lietišķo attiecību, pienākumu un atbildības ietvaru, atstājot darbiniekiem ikdienišķās interpretācijas brīvību par organizācijas mērķiem, vērtībām un noteikumiem. Interpretācijas rezultātus vadītājs gan vērtē atšķirīgi, piemērojot dažādas mērauklas dažādiem darbiniekiem līdzīgās situācijās.

Bosinga pamatizpausmes
----------------------

* Pastāvīga kritika darbā;
* Aprunāšana;
* Baumošana;
* Ignorēšana, nesarunāšanās;
* Mutiski un telefoniski draudi;
* Ņirgāšanās par kādu fizisku trūkumu vai izskatu;
* Stulbu un bezjēdzīgu pienākumu uzdošana;
* Neizpildāma uzdevuma uzdošana.

Bosinga sekas
-------------

Darbinieki nevar paredzēt reakciju, balstoties uz iepriekšējo pieredzi, un tāpēc atsakās no iniciatīvas.

Pozitīvā atgriezeniskā saite ir bloķēta, jo vadītājs iznīcina jebkādas novirzes, kas potenciāli ir attīstības pamatā. Atbildību par stagnāciju vadītājs uzveļ darbiniekiem, kritizējot viņus par pasivitāti organizācijas mērķu īstenošanā. Vadītājs attaisno savu agresīvo, nepieklājīgo darba stilu, atrunājoties ar darbinieku nespēju. Publiskie pazemojumi pastiprina darbinieku sastingumu, bet vadītājam tas ļauj saglabāt varu uz attīstības rēķina.

Bosinga upurim izpaužas tādas veselības problēmas kā emocionāls stress, zems pašnovērtējums, nomākts garastāvoklis, depresivitāte, patstāvīgs nogurums, darbaspēju zudums, motivitātes zudums, noslēgšanās sevī, izvairīšanās no sabiedrības.

Cīņa ar bosingu
---------------

Pēc psihologu pētījumiem uzņēmuma vadītāja viens no galvenajiem pienākumiem, lai pēc iespējas sekmētu organizācijas kultūru, ir ļaut darbiniekam radoši piedalīties kopējā uzņēmuma darbībā, ļaut viņam patstāvīgi strādāt un domāt. Kā arī uzslavēt, izteikt atzinību, radīt iespēju sevi pilnveidot un organizēt kopējus pasākumus. Otrkārt — radīt patīkamu, drošu atmosfēru uzņēmumā un tikai treškārt — nodrošināt pienācīgu darba samaksu.

Izmantotā literatūra
--------------------

* Rolava D. Psiholoģiski emocionālā drošība darba kolektīvā. // Biznesa Psiholoģija. — R. 2009. — No 11.
* Keiriša D. Cīnīties vai samierināties ar psiholoģisko teroru darbavietā?. // Sievietes Pasaule. — R. 2004. — No 12.
* Rolava D. Psiholoģiski emocionālā drošība darba kolektīvā. // Biznesa Psiholoģija. — R. 2009. — No 17.

Atsauces
--------

1. 1 2  Rolava D. Psiholoģiski emocionālā drošība darba kolektīvā. // Biznesa Psiholoģija. — R. 2009. — No 17.
2. ↑  Rolava D. Psiholoģiski emocionālā drošība darba kolektīvā. // Biznesa Psiholoģija. — R. 2009. — No 11.
3. ↑  Keiriša D. Cīnīties vai samierināties ar psiholoģisko teroru darbavietā?. // Sievietes Pasaule. — R. 2004. — No 12.
Bostonas matrica un produktu attīstības virzība tajā
**Bostonas matrica**, arī Bostonas Konsultāciju Grupas produktu portfeļa matrica, ir tirgzinības analīzes modelis, kas tiek izmantots produktu portfeļa plānošanā un analīzē. Tajā ir divi galvenie izvērtēšanas aspekti – produkta ieņemtā tirgus daļa un kopējie tirgus izaugsmes tempi. Analīzes rezultātā uzņēmums saprot, kuros produktos ir nepieciešams investēt un kuru produktu ražošana jāizbeidz.

Analīzes veikšanai visi uzņēmuma produkti tiek iedalīti četrās grupās: Problēmbērni, zvaigznes, slaucamās govis un vecie suņi. Produktu portfelī problēmbērniem, zvaigznēm un slaucamajām govīm ir jābūt līdzsvarā, kamēr no veciem suņiem jāatbrīvojas. Slaucamo govju nestā peļņa jāinvestē, lai problēmbērnus izveidotu par zvaigznēm, kam laika gaitā ir jākļūst par slaucamajām govīm. Gan problēmbērni, gan zvaigznes var izgāzties un kļūt par veciem suņiem.

* Problēmbērnu vai Jautājumzīmju kategorijā tiek iedalīti produkti, kas ātri augošā tirgū ieņem pārāk mazu tirgus daļu. To ražošanai un atbalstam tirgū tiek iztērēti lieli līdzekļi, kas netiek pilnībā atgūti.
* Zvaigžņu kategorijā iedala produktus, kas labi augošā tirgū ieņem labu tirgus daļu. Zvaigznes rada labu peļņu, taču to stāvoklis tirgū ir nepārtraukti jāatbalsta ar jaunām investīcijām.
* Slaucamās govis ieņem lielu tirgus daļu zemas izaugsmes tirgos, kas ļauj gūt lielāko iespējamo peļņu. To tirgus atbalstā jāinvestē ļoti minimāli vai nemaz.
* Veco suņu kategorijā iedala produktus, kas aizņem mazu daļu zemas izaugsmes tirgos. Turpmākas investīcijas tajos neatmaksāsies. Tie rada minimālu peļņu vai pat zaudējumus, tāpēc labākais ir tos likvidēt.

Bostonas matricu var izmantot ne tikai uzņēmuma pašu produktu portfeļa analīzei, bet arī to salīdzināšanai ar konkurentiem, un konkurentu produktu portfeļa analizēšanai.

Matricu kritizē, jo tā ļoti vienkāršo produktu tirgus daļas un peļņas attiecības tirgū. Matrica pieņem, ka produkts ar lielu tirgus daļu automātiski rada lielu peļņu, kas ne vienmēr ir taisnība. Daudzi masu produkti tiek pārdoti ar ļoti minimālu peļņu. Arī produkti, kuru izveide un ražošanas uzsākšana ir prasījusi milzīgus līdzekļus, var ātri ieņemt lielu tirgus daļu, taču paies ilgs laiks, līdz tiks atpelnītas investīcijas.

Atsauces
--------

1. 1 2  Boston Matrix
2. ↑  BCG Matrix
Sasna starp pārējām prūšu zemēm.
Sadalītā Sasnas zeme pēc iekļaušanas Vācu ordeņa valsts sastāvā.
**Sasna** (latīņu: *terra Sossinensia*) jeb **Zasna** (vācu: *Sassen*) bija senprūšu zeme tagadējās Varmijas-Mazūrijas vojevodistes teritorijā.
Atradās Mazovijas pierobežā, starp Lubavas zemi rietumos un Galindas zemi austrumos.

Vēsture
-------

Nosaukums cēlies no prūšu vārda *sasnis* ("zaķis").
Pirmo reizi kā *terra Soysim* pieminēta Prūsijas krusta kara laikā 1267. gadā rakstītā čehu ķēniņa Otokara II dokumentā. Pēc iekarošanas novads tika pakļauts Kristburgas komturam, tā galvenā pilsēta bija Osterode (tagad Ostruda), kurai 1329. gadā pirmo reizi piešķīra pilsētas tiesības. 

1525. gadā Sasnas zeme iekļauta Prūsijas hercogistes sastāvā, vēlāk Prūsijas un Vācijas impērijas sastāvā. Pēc Otrā pasaules kara, pamatojoties uz 1945. gada Potsdamas konferences lēmumiem, šī teritorija tika piešķirta Polijai.

Atsauces
--------

1. ↑  Bojtár, Endre (1999). Foreword to the Past: A Cultural History of the Baltic People. Budapest: CEU Press. p. 158.

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Senās Prūsijas zemes |
| --- |
|  |
| 
* Bārta
* Galinda
* Lubava
* Kulma
* Nadruva
* Notanga
* Pagude
* Pamede
* Sasna
* Semba
* Vārme

 |

 |
**Austrumāfrikas slaidkājis** (*Pedetes surdaster*) ir viena no divām slaidkāju dzimtas (*Pedetidae*) mūsdienās dzīvojošām grauzēju sugām. Sastopams salīdzinoši nelielā apgabalā Āfrikas austrumos.

Izplatība
---------

Austrumāfrikas slaidkājis izplatīts Kenijas centrālajā un dienvidu daļā un Tanzānijas lielākajā daļā. Vienu reizi slaidkājis novērots Ugandā Kenijas pierobežā. Sastopams no jūras līmeņa līdz 2000 m virs jūras līmeņa. Mājo sausās, smilšainās vietās un izžuvušu ezeru pludmalēs.

Izskats un īpašības
-------------------

Priekškājas ir ļoti īsas, bet pakaļkājas garas un spēcīgas
Austrumāfrikas slaidkājis ir apmēram truša lielumā. Ārēji atgādina nelielu ķenguru ar lielām acīm, garām ausīm un ļoti garu asti, kas palīdz turēt līdzsvaru. Priekškājas ir ļoti īsas, bet pakaļkājas garas un spēcīgas. Pārvietojas līdzīgi kā ķengurs, lecot uz pakaļkājām, priekšķepas cieši piespiežot pie krūtīm. Lēcienā slaidkājis palecas līdz 2 m augstumam. Ķermeņa garums (bez astes) 35—43 cm, astes garums 34—49 cm, svars 3—4 kg.

Kažoka matojums mugurpusē brūns, astes gals melns, pavēdere gandrīz balta. Priekšķepām gari, asi nagi, kas piemēroti zemes rakšanai, bet pakaļkājām nagi plati, piemēroti pēdas atbalstam.

Uzvedība
--------

Austrumāfrikas slaidkājis ir aktīvs nakts laikā, gaišo diennakts laiku pavada pašu raktā alā zem zemes. Uzturas nelielās grupās, kurās ir 30—40 īpatņi. Barojas ar dažādiem augiem, to saknēm un augļiem. Retos gadījumos barojas arī ar kukaiņiem. Barošanās laikā uzturas alas tuvumā, bet tās bieži maina — vienā un tajā pašā alā uzturoties ne ilgāk par dažām dienām.

Vairošanās
----------

Austrumāfrikas slaidkājim ir ļoti lēns populācijas atražošanās ātrums. Parasti piedzimst viens mazulis un tikai 1% ir dvīņi. Slaidkājiem nav raksturīga noteikta vairošanās sezona un mazuļi dzimst jebkurā gada periodā. Kopumā mātītei gadā ir 1—3 mazuļu metieni. Grūsnības periods ir apmēram 80 dienas, arī ar pienu mātīte mazuļus zīda apmēram 80 dienas. Piedzimstot mazuļi ir labi attīstīti ar pūkainu kažociņu. Jau pēc dažām dienām tie kļūst aktīvi. Tēviņi dzimumbriedumu sasniedz gada vecumā, mātītes 1—2 gados.

Atsauces
--------

1. ↑  Mammal Species of the World: Family Pedetidae
2. 1 2 3 4  IUCN: Pedetes surdaster
3. 1 2 3 4  Dave Richards "Wildlife of East Africa: a Photographic Guide", 2015
4. 1 2 3  Don't Get Bit
5. 1 2 3  Ara Monadjem, Peter J. Taylor, Christiane Denys, Fenton P.D. Cotterill "Rodents of Sub-Saharan Africa: A biogeographic and taxonomic synthesis"

Ārējās saites
-------------

* Rodents: Family Pedetidae Archived 2019. gada 13. maijā, *Wayback Machine* vietnē.
* Namibia's kangaroo: the springhare
* iNaturalist: Eastern Springhare
**Gauskāji** (*Tardigrada*) ir mikroskopisku dzīvnieku tips, kas radniecīgs posmkājiem.

Morfoloģija
-----------

Gauskāju ķermeņa garums 0,05—1,2 mm. Posmi neskaidri izteikti. Kāju četri pāri, tās īsas, bez posmiem. 3 kāju pāri ir ķermeņa sānos, ceturtais pāris — ķermeņa pakaļējā galā. Ķermeņa priekšgalā atrodas mutes atvere; ap to var būt dažādi izaugumi (ciras, palpas, papilas). Olas apaļas vai ovālas, līdz 0,14 mm garas, dažām sugām ar izteiktu virsmas reljefu. Augšana saistīta ar novilkšanos (ādas mešanu). Juvenilās stadijas visumā līdzīgas pieaugušajām. Tēviņi daudz mazāki nekā mātītes un sastopami nelielā skaitā.
Gauskājis var badoties daudzus gadus. Sīciņie dzīvnieki mēdz ieslīgt kriptobiozē - dzīvnieku pasaules galējā anabiozes formā. Gauskājis līdz pilnīgam minimumam samazina dzīvības funkcijas, kļūstot gluži vai par dzīvu mironi, kura vielmaiņa ir mazāka nekā 0,01% no normāla stāvokļa. 
Gauskājis kriptobiozē var ieslīgt līdz pat desmit gadiem.

Ekoloģija
---------

Dzīvo ūdenī (uz ūdens augiem), un arī dažos sauszemes biotopos, it sevišķi sūnās. Pārtiek no augiem vai no citiem sīkiem dzīvniekiem. Nelabvēlīgos apstākļos var pāriet ļoti izturīgā sastinguma stāvoklī; ķermenis pie tam sarūk nenoteiktas formas piciņā. Praktiskas nozīmes nav.

Sistemātika
-----------

Visā pasaulē ir virs 700 sugu, daļa no tām kosmopolītiskas. Latvijā sugas nav noskaidrotas, iespējamas vismaz 50. Gauskājus iedala 3 klasēs:

**Tips** Gauskāji (*Tardigrada*)

* klase *Heterotardigrada*
* klase *Mesotardigrada*
* klase *Eutardigrada*

Ārējās saites
-------------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Tardigrada*** |

* Tardigradi
* Latvijas gauskāju sugas

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* LCCN: sh85132477
* GND: 4143904-1
* BNF: cb122470458 (data)
* NDL: 00564919
* NKC: ph448247
* BNE: XX531312

 |

 |
**Satavana** (čūkiešu: *Satawan*) ir koraļļu atols Klusajā okeānā, Karolīnu salu arhipelāga centrālajā daļā, lielākais no Mortloka grupas atoliem. Ietilpst Mikronēzijas Federatīvo Valstu Čūkas pavalstī, administratīvi veido četras municipalitātes — Moču (932 iedzīvotāji) atola ziemeļos, Satavanu (692 iedzīvotāji) atola dienvidaustrumos, Tu (273 iedzīvotāji) dienvidos un Kutu (323 iedzīvotāji) ziemeļrietumos. Iedzīvotāji ir mikronēzieši, runā satavaniešu valodā.

Ģeogrāfija
----------

Satavana ir koraļļu atols Karolīnu salu centrālajā daļā 250 km uz dienvidaustrumiem no Čūkas atola. Atolā 90 salas, kas izvietojušās visapkārt atolu veidojošajam koraļļu rifam; to kopējā sauszemes platība ir 5,13 km². Koraļļu rifs ieskauj 382 km² lielu lagūnu; kopējā atola platība ir 419 km². Apdzīvotas ir Ta (1,55 km²), Satavana (1,12 km²), Kutu (0,35 km²) un Moča (0,33 km²).

Atsauces
--------

Ārējās saites
-------------

* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
**Nataļja Karamčakova** (krievu: *Наталья Алексеевна Карамчакова*; dzimusi 1975. gada 7. maijā) ir sportistes karjeru beigusi Krievijas brīvā stila cīkstone, Eiropas čempione, Pasaules čempionātu un Eiropas čempionātu medaļniece, Krievijas Starptautiskās klases sporta meistare.

Biogrāfija
----------

Nataļja Karamčakova dzimusi 1975. gada 7. maijā Hakasijas autonomā apgabala, tagadējā Hakasijas Republikā, desmit bērnu ģimenē. Viņas māsas - Inga, Tatjana, Lidija un brālis Andrejs arī kļuva par slaveniem sportistiem.

Ar brīvo cīņu Karamčakova sāka nodarboties 1993. gadā Abakanā, pirms tam praktizēja arī džudo. Viņa trenējās Krasnojarskas sporta skolā un CSKA klubā. Viņas treneri bija brālis Andrejs Karamčakovs (kopš 1993. gada), kā arī Viktors Raikovs un Valērijs Aļeksejevs (kopš 1998. gada).

2003. gadā viņa piedalījās pasaules čempionātā Ņujorkā. Startējot svara kategorijā līdz 51 kg, viņa iekļuva finālā, kur zaudēja topošai japāņu zvaigznei Čiharu Ičo un kļuva par pasaules vicečempioni. Tajā pašā gadā Eiropas čempionātā Rīgā viņa izcīnīja Eiropas čempiones titulu. Gadu vēlāk viņa Eiropas čempionātā ieguva bronzas medaļu. Pēc tam Nataļja bija spiesta sporta nodarbībās ņemt pārtraukumu laulības un meitas piedzimšanas dēļ. Pēc diviem gadiem viņa atgriezās uz paklāja, cerot piedalīties 2008. gada Pekinas olimpiskajās spēlēs. 2007. gadā viņa tika uzaicināta uz Krievijas valstsvienību un piedalījās Pasaules kausa izcīņā, kas notika Krasnojarskā. Mērķi piepildīt neizdevās, un pēc sacensībām Karamčakovai tika konstatēts aizliegtais medikaments - metandienons, kura dēļ viņai tika uzlikts naudas sods, un kopā ar treneri Valēriju Aleksejevu viņa tika diskvalificēta uz diviem gadiem, kas sportistei praktiski nozīmēja karjeras beigas.

Precējusies ar savu treneri Valēriju Aļeksejevu, ģimenē aug meita Aleksandra.

Galveno sacensību rezultāti
---------------------------

### Pasaules čempionāti

| Nosaukums | Izlase | Svara kategorija | Vieta |
| --- | --- | --- | --- |
| 1999. gada pasaules čempionāts cīņas sportā | Karogs: Krievija Krievija | līdz 51 kg | 5 |
| 2001. gada pasaules čempionāts cīņas sportā | Karogs: Krievija Krievija | līdz 51 kg | 5 |
| 2003. gada pasaules čempionāts cīņas sportā | Karogs: Krievija Krievija | līdz 51 kg | 2 ﻿2 |
|

### Eiropas čempionāti

| Nosaukums | Izlase | Svara kategorija | Vieta |
| --- | --- | --- | --- |
| 1999. gada Eiropas čempionāts cīņas sportā | Karogs: Krievija Krievija | līdz 56 kg | 4 |
| 2003. gada Eiropas čempionāts cīņas sportā | Karogs: Krievija Krievija | līdz 51 kg | 1 ﻿1 |
| 2004. gada Eiropas čempionāts cīņas sportā | Karogs: Krievija Krievija | līdz 55 kg | 3 ﻿3 |
|

Atsauces
--------

1. 1 2  Карамчакова Наталья Алексеевна vietnē infosport.ru  (krieviski)
2. ↑  ВАЛЕРИЙ АЛЕКСЕЕВ - Заслуженный тренер России Archived 2020. gada 10. jūnijā, *Wayback Machine* vietnē. (krieviski)
3. 1 2  ВЕЧНАЯ ПЕСНЯ ПРО ДОПИНГ (krieviski)
4. ↑  Карамчакова уличена в допинге на Кубке мира в Красноярске (krieviski)

Ārējās saites
-------------

* FILA profils (angliski)
**Andžils Remess** (1938—2022) bija latviešu žurnālists un publicists.

Dzīvesgājums
------------

Dzimis 1938. gada 21. augustā Liepājā.
No 1960. līdz 1971. gadam bija Liepājas pilsētas laikraksta "Komunists" korespondents, vēlāk atbildīgais sekretārs, pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas laikraksta "Kurzemes Vārds" atbildīgais sekretārs, no 1995. līdz 2015. gadam redaktors.

Līdztekus žurnālsta darbam publicēja Liepājas futbola vēstures apkopojumu "Liepājas futbola spožums un ēnas", autobiogrāfisku darbu "Liepājā, Pasta ielas namiņā", stāstu par rokasbumbas tiesnešiem Jāni Ķuzuli un Andri Vītolu "Koncerts divām svilpēm ar orķestri. 15 gadi pasaules handbola elitē", Raimonda Paula dzīves un daiļrades apkopojumu "Dzīve kā ziņģe", kopā ar Dinu Beltu grāmatu "Liepājas populārās mūzikas stāsti", stāstus par Liepājas bohēmu "Reiz Liepājā...", "Nezināmais Hānbergs", "Liepājas rūdītie", kopā ar Kristīni Pastori – "100 stāstus par Grobiņas novadu", "Kur dvēsele cēlās spārnos. Bohēma Liepājas krogos" un koncertdārza "Pūt, vējiņi!" un festivāla "Liepājas dzintars" vēsturei veltīto izdevumu "Tur, kur dvēsele dzied" un citus darbus.

Miris 2022. gada 26. augustā.

Pagodinājumi
------------

* Latvijas PSR Nopelniem bagātais žurnālists (1988)
* Goda liepājnieks (2019)

Atsauces
--------



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 121085533
* LNB: 000005592
* ISNI: 0000 0000 7940 7997
* GND: 1029379289

 |

 |
Kopa {\displaystyle X} ir **ierobežota no augšas**, ja eksistē tāds reāls skaitlis M, ka visiem šīs kopas elementiem x ir spēkā nevienādība {\displaystyle x<M}.  

Kopa {\displaystyle X} ir **ierobežota no apakšas**, ja eksistē tāds reāls skaitlis m, ka visiem šīs kopas elementiem ir spēkā nevienādība {\displaystyle x>m}.  

Ja kopa {\displaystyle X} ir ierobežota no augšas un arī ierobežota no apakšas, tad kopu sauc par **ierobežotu**.  

Ja kopa X ir ierobežota, tad eksistē tāds pozitīvs skaitlis a, ka visiem šīs kopas elementiem x ir spēkā nevienādība |x|<a.

Suprēms un infīms
-----------------

**Suprēms** - mazākais no visiem skaitļiem, kuri ir lielāki (vai vienādi) par jebkuru kādas kopas elementu.  

**Infīms** - lielākais no visiem skaitļiem, kuri ir mazāki (vai vienādi) par jekuru kādas kopas elementu.  
  

Ja kopa ir ierobežota no augšas, tad tai eksistē suprēms. Ja kopa ir ierobežota no apakšas, tad tai eksistē infīms.

Jebkura galīga reālo skaitļu kopas apakškopa ir ierobežota.

### Piemēri

A={1; 2; 3; ...} - visu naturālo skaitļu kopa. Šī kopa ir ierobežota no apakšas, bet nav ierobežota no augšas.  

A={{\displaystyle 1;{\frac {1}{2}};{\frac {1}{3}};...}}. Kopa A ir ierobežota gan no augšas, gan apakšas. Tāpēc A ir ierobežota.
**Patērētājs** ir fiziska persona, kura lieto vai patērē nopirktās preces vai izmanto pakalpojumus (nepārdodot tālāk).[1]

Ekonomika un mārketings
-----------------------

Patērētājs ir tas, kurš maksā, lai patērētu preces un pakalpojumus. Patērētājiem ir svarīga nozīme valsts ekonomiskajā sistēmā. Bez patērētāju pieprasījuma ražotājiem trūktu motivācijas ražot, lai pārdotu patērētājiem. Patērētājs arī ir daļa no izplatīšanas ķēdes.

Pēdējā laikā mārketinga speciālisti tā vietā, lai mērķētu reklāmu uz plašu demogrāfisko profilu, ir sākuši pielietot personalizētu mārketingu, atļaujas mārketingu un masu pielāgošanu.

Tiesības un politika
--------------------

Likumos, galvenokārt, jēdziens "patērētājs" tiek izmantots sakarā ar patērētāju tiesību aizsardzības likumu, un patērētāja definīcija tiek attiecināta uz fiziskām personām un sevī neietver juridiskās personas.[2] Potenciālie vēlētāji ir arī patērētāji, līdz ar to, patērētāju tiesību aizsardzība ir aktuāls politiskais jautājums.

Atsauces
--------

1. ↑  «Tēzaurs». *www.tezaurs.lv*. Skatīts: 2018-05-29.
2. ↑  «Patērētāju tiesību aizsardzības likums». *LIKUMI.LV* (latviešu). Skatīts: 2018-05-29.
**Andu vilks** (*Dasycyon hagenbecki*) jeb **Hagenbeka vilks** ir nenoskaidrotas izcelsmes un piederības suņu dzimtas plēsējs. To sauc arī par **mistisko vilku** no Andiem.

Mīta vēsture
------------

### Lorenca Hagenbeka pirkums

Lorencs Hagenbeks 1927. gadā iegādājās vilka ādu no Buenosairesas ādu tirgotāja, kas skaidroja, ka dzīvnieks ir nomedīts Andu kalnos. Hagenbeks ādu aizsūtīja uz Vāciju, kur tā apceļoja vairākus muzejus līdz atrada mājvietu Minhenē. Zinātnieks Ingo Krumbīgels 1940. gadā veica ādas pētījumus, konstatējot, ka āda ir piederējusi līdz šim nezināmam suņu dzimtas dzīvniekam un ka dzīvnieks pārstāv jaunu ģinti suņu dzimtā. Hagenbeks zinātniekam apgalvoja, ka tirgotājam bijušas vēl trīs tādas pašas ādas.

### Krumbīgela pētījumi

1947. gadā Krumbīgels savienoja ādu ar nezināmo suņu dzimtas galvaskausu, ko pats bija atklājis pirms 10 gadiem Dienvidamerikā. Galvaskauss bija 31 centimetru garš, un tas izslēdza iespēju, ka galvaskauss būtu varējis piederēt krēpjvilkam. Krēpjvilku galvaskausi nepārsniedz 24 cm. Krumbīgels publicēja savus pētījumus un deva dzīvniekam zinātnisko nosaukumu *Dasycyon hagenbecki*.

### Secinājumi

1960. gadā zinātnieki nonāca pie slēdziena, ka ādas spalvas ir piederējušas mājas sunim, nevis savvaļas dzīvniekam. Zinātnieki 2000. gadā vēlreiz nolēma veikt ādas pētījumus, un veica DNS analīzi mistiskajai ādai, kas joprojām glabājas Minhenes zooloģiskajā muzejā. Analīzes neatrisināja noslēpumu, jo āda bija piesātināta ar cilvēka, suņa, vilka un cūkas DNS, kā arī āda ir bijusi kādreiz ķīmiski apstrādāta. Krumbīgela atrastais galvaskauss Otrā pasaules kara laikā tika pazaudēts, un tā patiesā piederība vairs nav pārbaudāma.

Atsauces
--------

1. ↑  Andean Wolf - CryptoWiki

Ārējās saites
-------------

* Dasycyon hagenbecki native for coniferous forest Andes: Possible?
* Andean wolf and kting voar: equality
* Andean Wolf
* Heart's Balustrade: Andean Wolf
* Cryptid canines
**Pauela sala** (angļu: *Powell Island*, spāņu: *Isla Powell*) ir sala Antarktikā, trešā lielākā Dienvidorkneju salu arhipelāga sala. Izvietojusies arhipelāga vidusdaļā, Vašingtona šaurums austrumos to atdala no Lorija salas, Ljūtveita šaurums rietumos — no Koroneišenas salas. Dienvidos no Pauela salas izvietojusies Fredriksena sala un vairākas citas nelielas saliņas. Lielāko salas daļu klāj ledāji, austrumu piekrastē līdzenuma ledājs, rietumu — līdz 620 m augsta kalniene. Salas dienviddaļa un piekrastes saliņas iekļautas speciāli aizsargātajā areālā Nr. 111, kā arī atzītas par putniem nozīmīgu vietu.

Salu 1821. gada decembrī atklāja un aptuveni nokartēja kā vienu salu vaļu mednieki Džordžs Pauels un Natenjels Pālmers. 1822.—1824. gadu ekspedīcijā Džeimss Vedels salu nokartēja kā divas atsevišķas un nosauca dienviddaļu par **Čērčlija salu** *(Cruchleys Island)* un ziemeļdaļu par **Dibdinsa salu** *(Dibdins Island)*. 1837.—1840. gados salu kartēja Francijas Antarktiskā ekspedīcija Žila Dimona d'Irvila vadībā atkal kā divas salas ar kopēju nosaukumu **Pauela salas**.

Atsauces
--------

1. ↑  «UNEP Islands». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2013. gada 1. maijā. Skatīts: 2013. gada 24. novembrī.
2. ↑  «Management Plan for Antarctic Specially Protected Area No. 111 SOUTHERN POWELL ISLAND AND ADJACENT ISLANDS, SOUTH ORKNEY ISLANDS». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2015. gada 23. septembrī. Skatīts: 2013. gada 24. novembrī.
3. ↑  «Important Bird Areas in Antarctica». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2012. gada 12. augustā. Skatīts: 2013. gada 24. novembrī.
4. ↑  SCAR Composite Gazetteer
**Nataļja Goļca** (krievu: *Наталья Юрьевна Гольц*; dzimusi 1985. gada 22. augustā) ir  krievu brīvā stila cīkstone, 2008. gada vasaras olimpisko spēļu dalībniece, pieckārtējā Eiropas čempione, Pasaules un Eiropas čempionātu medaļniece, Krievijas Nopelniem bagātā sporta meistare.

Biogrāfija
----------

Ar cīņu Nataļja Goļca sāka nodarboties 10 gadu vecumā Čeboksaros, kurp pārcēlās viņas vecāki. Pirmais treneris: V. Ananjevs. Personālie treneri: Omars Murtazaļijevs, Valērijs Verhušins. 2002. gadā viņa izcīnīja Pasaules čempionāta bronzas medaļu. 2003. gadā Rīgā viņa kļuva par Eiropas čempioni un tika atzīta par "Eiropas čempionāta Mis". Tajā pašā gadā viņa kļuva par Pasaules čempionāta bronzas medaļnieci. 

2004. gadā Nataļja Goļca un viņas personīgais treneris Valērijs Verhušins pameta treniņnometni, kur nacionālā komanda gatavojās Eiropas čempionātam, pēdējam kvalifikācijas startam pirms olimpiskajām spēlēm. Iemesls - konflikts starp treneri un komandas vadību. Tā rezultātā viņa tika izraidīta no nacionālās komandas un nespēja piedalīties 2004. gada Atēnu olimpiskajās spēlēs, kur viņai bija labas izredzes izcīnīt medaļu.

2005. gadā viņa atkal izcīnīja bronzas medaļu pasaules čempionātā. 2006. gadā viņa uzvarēja Eiropas čempionātā. 2007. gadā viņa atkal kļuva par Eiropas čempioni un Pasaules čempionāta bronzas medaļnieci. 2008. gadā viņa atkal uzvarēja Eiropas čempionātā un pasaules čempionātā ieguva sudraba medaļu, bet Pekinas olimpiskajās spēlēs viņai bija tikai 8. vieta. 2010. gadā viņa kļuva par Eiropas čempionāta sudraba medaļnieci. 2014. gadā viņa izcīnīja Pasaules čempionāta bronzas medaļu.

Apbalvojumi un pagodinājumi
---------------------------

* Krievijas Nopelniem bagātā sporta meistare.

Atsauces
--------

1. 1 2  ««Наталья Гольц: Самая сильная и красивая» // Газета «[[Советский спорт]]» 07 мая 2003, № 81(16035)». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 4. marts. Skatīts: 25 Mai 2020.
2. ↑  «Мисс Гольц. На двух чемпионатах Европы Наталью признавали самой красивой девушкой соревнований» (krievu). SOVSPORT.RU. 2006-05-02. Skatīts: 2020-05-25.

Ārējās saites
-------------

* *Olympedia* profils (angliski)
* FILA profils (angliski)
**Žaks Mizess** (vācu: *Jacques Mieses*; 1865. gada 27. februāris, Leipciga — 1954. gada 23. februāris, Londona) bija Vācijas un Lielbritānijas starptautiskais lielmeistars šahā (1950).

Biogrāfija
----------

Piedzimis Vācijā, kur arī sācis savas šaha gaitas. Septiņpadsmit gadu vecumā uzvarējis Berlīnes šaha čempionātā. 1889. gadā ieņēmis 3. vietu Breslavas šaha turnīrā. 1895. gadā piedalījies pirmajā turnīrā ārpus Vācijas - Hastingsas šaha festivālā Anglijā. 1906. gadā bijis trešais Stokholmas šaha turnīrā. 1907. gadā uzvarējis spēcīgā turnīrā Vīnē. Bijis arī pazīstams kā šaha sacensību organizators. 1911. gadā bijis Sansebastjanas šaha turnīra rīkotāju skaitā. Turnīrs atklāja plašākai šaha pasaulei ģeniālo kubieti Hosē Raulu Kapablanku. 1938. gadā savas ebreju izcelsmes dēļ bija spiests pamest Vāciju, kurā pie varas bija nākuši nacisti. Apmeties Londonā un pēc Otrā pasaules kara ieguvis Lielbritānijas pavalstniecību. 1950. gadā FIDE viņam piešķirusi starptautiskā lielmeistara nosaukumu (GM), bet 1951. gadā - starptautiskā arbitra nosaukumu.

Mizess ir devis lielu ieguldījumu šaha atklātņu teorijā. 19. gadsimta sākumā bieži lietojis skandināvu aizsardzību, sekmējot tās attīstību. Viņa vārdā ir nosaukta reta atklātne, kura sākās ar 1. d3. Tāpat ir Mizesa variants Vīnes atklātnē - 1. e4 e5 2. Zc3 Zf6 (vai 2... Zc6) 3. g3. Šāda laidņa attīstība karaļa flangā bija agrīns šaha hipermodernisma paraugs. Arī skotu atklātnē ir viņa vārdā nosaukts variants - 1. e4 e5 2. Zf3 Zc6 3. d4 exd4 4. Zxd4 Zf6 6. Zxc6, kuru Mizess pirmo reizi lietojis Hastingsas turnīrā 1895. gadā.

Atsauces
--------

1. ↑  Breslau (1889)
2. ↑  Stockholm (1906)
3. ↑  1st Trebitsch Memorial (1907)
4. ↑  San Sebastian 1911

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
* Ž. Mizesa šaha kompozīcijas vietnē PDB-Server

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 69721955
* LCCN: no97049003
* ISNI: 0000 0001 1069 5684
* GND: 118582305
* BNF: cb17007946m (data)
* BIBSYS: 90055948
* NKC: mzk2003210372

 |

 |
**Čapalas ezers** (spāņu: *Lago de Chapala*) ir lielākais saldūdens ezers Meksikas teritorijā, 45 km dienvidaustrumos no Gvadalaharas, uz Halisko un Mičoakanas štatu robežas.

Ap 80 km garš virzienā no rietumiem uz austrumiem un ap 18 km plats. Ezerā divas nelielas saliņas. No ezera iztek Riogrande de Santjago, kas tek uz Kluso okeānu. 39 vietējās un 4 introducētās zivju sugas.

Gvadalaharas pilsēta no ezera ņem dzeramo ūdeni. Pārmērīgs ūdens patēriņš apdraud ezeru, tā līmenis krītas, kaut gan pēdējos gados pēc nelegālo dambju nojaukšanas un spēcīgām lietusgāzēm ir novērota ezera līmeņa celšanās.

Ezera un tā apkaimes vides problēmas ir radījušas vides aizsardzības kustību ezera apkaimē. Pēdējā laikā ezera krastā uz dzīvi mīl apmesties ASV un Kanādas pensionāri.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Čapalas ezers***.
* 2004. gada apdraudētākais ezers: Čapalas ezers (angliski)
* Sociedad Amigos del Lago — ezera draugu sabiedrība (spāņu)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 316747035
* LCCN: sh85022575

 |

 |
| Jaunatnes Sociāldemokrātiskā Savienība |
| --- |
|  |
| Vadītājs | Timofejs Nastins |
|
| Dibināta | 1917.g |
|
| Ideoloģija | Sociāldemokrātija |
|
|
|
|
|
| Mājaslapa | Oficiālā mājas lapa |
|
| Skatīt arī | Latvijas politika
Partijas Latvijā |

**Jaunatnes Sociāldemokrātiskā Savienība** ir 1917. gada 1. martā Pēterburgā dibinātās Sociāldemokrātiskās jaunatnes savienības (vēlāk — Darba Jaunatnes) mantiniece. Latvijas pirmās neatkarības gados organizācija atbalstīja LSDSP rīkotos pasākumus, tomēr neskaitījās partijai pakļauta. Pēc Kārļa Ulmaņa veiktā 1934. gada 15. maija apvērsuma organizācija darbību turpināja pagrīdē.

Pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas JSS kā nevalstiska organizācija oficiāli tika reģistrēta 1993. gadā. Organizācijai bija cieša sadarbība ar Latvijas Sociāldemokrātisko strādnieku partiju, kas tika pārtraukta pēc LSDSP frakcijas šķelšanās, kad 2002. gada 12. janvārī JSS pārtrauca sadarbību ar LSDSP, noslēdzot sadarbības līgumu ar jaundibināto "Sociāldemokrātu Savienību". 2003. gada 5. decembrī JSS atsāka sadarbību ar LSDSP.

Ārējās saites
-------------

* JSS mājaslapa Archived 2019. gada 26. maijā, *Wayback Machine* vietnē.
**Johaness Gandils** (vācu: *Johannes Gandil*; dzimis 1873. gada 21. maijā, miris 1956. gada 7. martā) bija dāņu futbolists un vieglatlēts, olimpiskās sudraba medaļas ieguvējs futbolā 1908. gada vasaras olimpiskajās spēlēs. Startējis arī vieglatlētikā 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs.

Karjera
-------

Dānijas futbola izlase 1908. gada vasaras olimpiskajās spēlēs
Karjeras laikā viņš kā futbolists spēlēja vairākos Kopenhāgenas futbola klubos — *ØB, KB* un *B93*. Viņš bija galvenā persona, kas ar futbolu iepazīstināja klubu *B93*, kas līdz tam bija kriketa klubs. Karjeras laikā viņš 82 spēlēs guva 81 vārtu un kopā nospēlēja 49 gadus.

1900. gadā vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē viņš startēja vieglatlētikā 100 metru skriešanas disciplīnā. Viņš savā priekšskrējienā ieņēma pēdējo, trešo, vietu un tālākajai cīņai nekvalificējās.

Pēc astoņiem gadiem viņš atgriezās olimpiskajās spēlēs Londonā, šoreiz kā futbolists Dānijas komandā. Olimpiskajās spēlēs viņš piedalījās tikai vienā futbola spēlē, 1908. gada 22. oktobrī, kad Dānija pārspēja Franciju ar rezultātu 17:1. Šī bija Dānijas futbola izlases otrā oficiālā spēle, kas ir reģistrēta. Dānija 1908. gada vasaras olimpisko spēļu futbola turnīrā izcīnīja sudraba medaļu.

Gandils bija 719 lappušu biezās grāmatas *Dansk Fodbold* autors, kurā aprakstīta futbola vēsture Dānijā līdz 1939. gadam. Grāmata tika publicēta Dānijas Futbola asociācijas 50. gadu jubilejā.

Atsauces
--------

1. ↑  «Johannes Gandil». *Sports Reference*. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2020. gada 26. oktobris. Archived 2020. gada 18. Aprīlis *Wayback Machine* vietnē.
2. ↑  «Honorary Members». *b93.dk*. Skatīts: 2017. gada 19. aprīlis.
3. ↑  «Athletics at the 1900 Paris Summer Games: Men's 100 metres». *Sports Reference*. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2020. gada 24. septembris. Skatīts: 2020. gada 24. septembris. Archived 2020. gada 17. Aprīlis *Wayback Machine* vietnē.
4. ↑  «London 1908 — Football». Starptautiskā Olimpiska komiteja. Skatīts: 2020. gada 26. oktobris.

Ārējās saites
-------------

* Johaness Gandils (SOK profils) (angliski)
* Johaness Gandils (*Olympedia* profils) (angliski)
* Johaness Gandils (*Sports Reference* profils) (angliski)
**Gints Bude** (dzimis 1971. gada 23. aprīlī Rīgā) ir latviešu modes dizainers, apģērba un stila etiķetes eksperts.

Biogrāfija
----------

Mācījies Rīgas Iļģuciema vidusskolā, Rīgas 16. arodvidusskolā, ieguvis virsdrēbju izgatavošanas meistara augstāko kvalifikāciju. Studējis RTU Mašīnbūves un automatizācijas fakultātē, specialitātē - "Šūto izstrādājumu konstruēšana un tehnoloģija". 1988-89 r/a "Rīgas modes" eksperimentālā ceha jauno kolekciju drēbnieks. 1990. gada 2. novembrī nodibinājis modes namu "Bude" (tagadējais nosaukums - Gints BUDE modes nams) un Latvijas pirmo profesionālo modeļu skolu "Bude" (tagadējais nosaukums - Gints BUDE Tērpu Demonstrētāju studija). Kopš 2004. gada Baltijas Modes Dizaineru asociācijas biedrs.

Gints Bude veido sieviešu un vīriešu apģērbu kolekcijas, prezentētas starptautiskos modes forumos, gadatirgos un pasākumos kopš 1994. gada - lielākajā Eiropas vīriešu apģērbu gadatirgū "Herren-Mode-Wöche-Köln". Festivālu „Mode. Māksla. Mūzika" un balvas „Zelta Adata" idejiskais līdzautors un organizētājs. Gints Bude bija ilggadīgs festivāla „Mode. Māksla. Mūzika", "Baltijas Baleta festivāls" , „Stils un Mode", "Midnight Mols" un žurnāla „Pastaiga" organizēto modes pasākumu dalībnieks.

Prezentējis apgērbu kolekcijas Riga Fashion Week.

2005. gadā Parīzē, Francijā Latvijas kultūras projekta "Pārsteidzošā Latvija" ietvaros piedalījies Latvijas modes prezentācijā.

Gints Bude veidojis modes stilus žurnāliem "Pastaiga", "Pastaiga.Ru", "Golfs", "Avene" u.c.

Gints Bude ir apģērba un stila etiķetes eksperts žurnālos "Vakara Ziņas", "Privātā Dzīve", lasa lekcijas par vizuālā tēla nozīmi sabiedrībā, apģērba valkāšanas etiķeti un modes aktualitātēm.

Gints Bude ir vienīgais modes dizainers Baltijā, kas jau divdesmit gadus atrod un izveido daudzas slavenas tērpu demonstrētājas ar nopietnu, starptautisku karjeru pasaules vadošajās aģentūrās — IMG Models, NEXT Model Management, WOMEN Management u.c.

Kopš 1993. gada konkursu Mis un Misters Latvija tērpu mākslinieks un kustību konsultants.

Atsauces
--------

1. ↑  *Latvijas enciklopēdija*. 1. sējums. Rīga : Valērija Belokoņa izdevniecība. 2002. 814.—815. lpp. ISBN 9984-9482-1-8.
2. ↑  "Kas ir kas Latvijā 2003-2004" Rīga: SIA "Valērija Belokoņa izdevniecība", 2003.
3. ↑  Gints Bude Riga Fashion Week Archived 2011. gada 22. jūlijā, *Wayback Machine* vietnē. oficiālajā mājas lapā
4. ↑  Gints Bude Etonnante Lettonie Archived 2011. gada 23. jūlijā, *Wayback Machine* vietnē. oficiālajā mājas lapā

Ārējās saites
-------------

* Oficiālā mājaslapa (latviski)/(krieviski)/(angliski)
* Gints Bude Draugiem.lv (latviski)
* Gints Bude Facebook (angliski)
**Gauras**, **gauru ģints** (*Mergus*) ir viena no pīļu dzimtas (*Anatidae*) ģintīm, kas pieder gauru apakšdzimtai (*Merginae*). Gauras bieži sauc par nirējpīlēm, jo barojas pilnībā ienirstot zem ūdens, tomēr to anatomiskā uzbūve ir atšķirīga. Gauru ģintī ir 5 sugas. Visas gauru sugas, izņemot Brazīlijas gauru (*Mergus octosetaceus*), mājo ziemeļu puslodē.

Par gaurām sauc arī mazo gauru (*Mergellus albellus*) un lielgalvas gauru (*Lophodytes cucullatus*). Lai gan abas šīs sugas nepieder gauru ģintij, tām bieži tiek lietoti sinonīmie zinātniskie nosaukumi: *Mergus albellus* un *Mergus cucullatus*. Lielgalvas gaura ir tuvu radniecīga gauru ģintij, bet mazā gaura ir tuvāk radniecīga gaigalām (*Bucephala*).

Gauras Latvijā
--------------

Gauru knābis
Latvijā ir sastopamas 2 gauru ģints sugas: lielā gaura (*Mergus merganser*) un garknābja gaura (*Mergus serrator*). Abas sugas ir parastas caurceļotājas un ziemotājas jūrā. Lielā gaura ligzdo nelielā skaitā, apmēram 100—150 pāri, bet garknābja gaura ir reta ligzdotāja.

Īpašības
--------

Lielākā daļa gauru sugu galvenokārt dzīvo upēs, izņemot garknābja gauru (*Mergus serrator*), kas pamatā uzturas jūrā. Gauru galvenā barība ir zivis. To knābjiem ir zobaina mala, lai vieglāk būtu tās satvert.

Klasifikācija
-------------

* **Gauru ģints** (*Mergus*)
	+ Brazīlijas gaura (*Mergus octosetaceus*)
	+ Garknābja gaura (*Mergus serrator*)
	+ Lielā gaura (*Mergus merganser*)
	+ †Oklendas salu gaura (*Mergus australis*)
	+ Zvīņotā gaura (*Mergus squamatus*)

Atsauces
--------

1. 1 2  «A phylogenetic analysis of recent anseriform genera using morphological characters.». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2010. gada 5. augustā. Skatīts: 2010. gada 20. decembrī.
2. ↑  Latvijas putnu sistemātiskais saraksts
3. ↑  «Ornitofaunistika: Garknābja gaura Mergus serrator». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2017. gada 5. jūnijā. Skatīts: 2017. gada 11. maijā.
4. ↑  «Ornitofaunistika: Lielā gaura Mergus merganser». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2017. gada 2. jūnijā. Skatīts: 2017. gada 11. maijā.
Čarakas piemineklis Haridvārā.
**Čarakas samhita** (sanskritā: चरकसंहिता) jeb **Čarakas sakopojums** ir Sanskritā uzrakstīts medicīnas traktāts, kas apkopo Senās Indijas medicīnas zināšanas no aptuveni 7. gadsimta p.m.ē. līdz 1. gadsimtam m.ē. Tas tiek uzskatīts par vienu no Ājurvēdas pamattekstiem.

Rašanās
-------

Par sakopojuma pirmautoru uzskata Kušānu valsts ārstu Čaraku. Vienīgā tālaika rakstiskā norāde ir 5. gadsimta Tripitakas ķīniešu tulkojumā pieminētais Kušānu ķēniņa Kaniškas ārsts Čaraka, kas dzīvojis m. ē. 1. un 2. gadsimtā. Apkopotās zināšanas attiecināmas uz iepriekš pastāvējušās Maurju impērijas vēsturisko periodu. Pats Čaraka savā darbā piemin tajā laikā pastāvējušās sešas medicīnas skolas, ko dibinājuši seši ārsta Punarvasu Atrejas skolnieki (Agniveša, Bhela, Džatukarna, Parašara, Harita un Kšarapani), kas katrs esot uzrakstījuši savu apkopojumu. Agniveša samhita ar 46 tūkstošiem pantu kļuvusi par pamatu Čarakas samhitai. Jau pirms 8. gadsimta Čaraka samhita tika pārtulkota arābu valodā un ietekmēja arī Vidusjūras valstu medicīnas attīstību.

Saturs
------

Čarakas samhita ir sadalīta astoņās sadaļās jeb *stānās*:

1. *Sūtra-sthāna*, vispārīgie principi;
2. *Nidāna-sthāna*, patoloģija
3. *Vimāna-sthāna*, diagnostika
4. *Śarīra-sthāna*, fizioloģija un anatomija
5. *Indriya-sthāna*, prognoze
6. *Cikitsā-sthāna*, atsevišķo slimību terapija
7. *Kalpa-sthāna*, farmācija
8. *Siddhi-sthāna*, vispārējā ārstēšana un aprūpe

Atsauces
--------

1. ↑  Biren Shah, Avinash Seth. Textbook of Pharmacognosy and Phytochemistry. 2010

Ārējās saites
-------------

* Izvilkums no Čarakas samhitas (vāciski)
* Ayurveda Scholars
* Ayurvedic Literature
**Latvijas Ceļa locītavas ķirurģijas, artraskopijas un sporta ortopēdijas asociācija** (LCASA) ir korporācija, kas apvieno profesionālos artroskopijas ķirurgus Latvijas Republikā, lai veicinātu starptautiski noteiktajiem standartiem atbilstošu artroskopijas ķirurģijas attīstību Latvijā. Korporācijas prezidents ir Andrejs Peredistijs.

Darbības uzdevumi
-----------------

* Celt artroskopijas ķirurgu profesionālo kvalifikāciju atbilstoši progresam ortopēdiskās ķirurģijas zinātnē;
* Veicināt artroskopijas ķirurgu profesionālās darbības regulējošo dokumentu izstrādi sadarbībā ar "Latvijas Ceļa locītavas ķirurģijas, artraskopijas un sporta ortopēdijas asociācijas" likumdevējvaras, izpildvaras un tiesu varas institūcijām;
* Novērtēt artroskopijas ķirurgu kvalifikācijas atbilstību profesionālajiem kritērijiem;
* Sekmēt jauno artroskopijas ķirurgu profesionālo izaugsmi;
* Aizstāvēt artroskopijas ķirurgu profesionālo reputāciju un ekonomiskās intereses;
* Veicināt informācijas apmaiņu starp profesionālajiem un topošajiem artroskopijas ķirurgiem;
* Informēt sabiedrību par artroskopijas ķirurģijas attīstību un iespējām.

Valde
-----

LCASA valde ir ikdienas darbības, koordinācijas un statūtos noteikto īpašo pienākumu un tiesību institūcija. Valdi veido četras amatpersonas:

1. Prezidents;
2. Divi viceprezidenti;
3. Sekretārs;
4. Kasieris.

Valdi ievēl Pilnsapulce uz diviem gadiem.

Biedri
------

Par LCASA biedru var kļūt profesionāls ķirurgs, kurš ir:

* Ārsts, kurš ieguvis pilnu akadēmisko un profesionālo izglītību ķirurģijā, ortopēdijā;
* Praktizē artroskopijas ķirurģijā;
* Pierādījis savu kompetenci, augstos morāles un ētiskos principus;
* Ieguvis ķirurga vai ortopēda profesionālo sertifikātu;
* Latvijas Medicīnas akadēmijas ortopēdijas rezidentūras rezidents, kurš uzsācis artroskopiskās ķirurģijas apguvi.

### LCASA biedru saraksts

Ivs Luriņš,
Valdis Gončars,
Valdis Andersons,
Uldis Krustiņš,
Pēteris Studers,
Jānis Viļums,
Vitolds Jurkevičs,
Māris Zambrāns,
Aleksejs Lisovskis,
Romāns Prozorovičs,
Valdis Zatlers,
Vilnis Vigulis,
Uldis Ārgalis,
Nikolajs Ļidovskis,
Juris Krupnovs,
Mareks Mačuks,
Jānis Dobelnieks,
Modris Ciems,
Jānis Jaudzems,
Dainis Iļješāns,
Anrijs Buzijans,
Laimonis Ejubs,
Andrejs Peredistijs,
Aigars Vugulis,
Jānis Krustiņš,
Gundars Lācis,
Dmitrijs Guzenko,
Aleksandrs Omeļčenko,
Arnis Fogelis,
Laimonis Zuļģis,
Jānis Jansons,
Sandris Petronis,
Aivars Baurovskis,
Andrejs Kovaļčuks,
Jānis Keselis.
**Aleksandra Izmailoviča** (krievu: *Александра Адольфовна Измаилович*; dzimusi 1878. gadā, mirusi 1941. gada 11. septembrī) bija Krievijas revolucionāre, esere no 1901. gada.

1906. gada 14. janvārī kopā ar I. P. Puļihovu piedalījās atentātā pret Minskas gubernatoru P. Kruglovu un policistu D.Norovu. 1906. gada 16. februārī piespriests nāvessods, kas aizstāts ar mūža katorgu. Izcieta sodu Austrumsibīrijā Nerčinskas katorgā un Maļcevskas cietumā, kopā ar latvieti Austru Tievais, vēlāko atentāta pret Ļeņinu izdarītāju Kaplāni kā arī eserēm — Spiridonovu, Škoļņiku un Fialku-Račinsku. Pēc katorgas priekšnieka Metusa pavēles arī tur pērta ar rīkstēm (*розги*), ko iepriekš politieslodzītajiem parasti nedarīja. Atbrīvota pēc Februāra revolūcijas ar 1917. gada 3. marta Kerenska pavēli. Balotējusies Satversmes sapulcē no Petrogradas, bet nav ievēlēta.

Izdeva brošūru Pēcoktobra kļūdas (*"Послеоктябрьские ошибки"* (Maskava, 1918)). Kreiso eseru dumpī 1918. gadā nepiedalījās, bet tika arestēta. Kopš 1919. gada vairākkārt arestēta, kopš 1923. gada izsūtījumā. 1937. gadā PSRS Augstākās tiesas Kara kolēģija piespriež 10 gadu cietumsodu par piederību teroristiskai organizācijai. 1941. gada 11. septembrī pēc nacistiskās Vācijas uzbrukuma PSRS evakuējot politieslodzītos, tāpat kā Spiridonova un Iļja Majorovs, nošauta Medvedjinskas mežā pie Orlas. Par 1937. gada un 1941. gada lietām reabilitēta 1957. gadā, bet par safabricētajām 1920. un 1930. gadu lietām reabilitēta 1989. gadā.

Atsauces
--------

1. ↑  «Нерчинская каторга 1907-1917». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2006. gada 8. oktobrī. Skatīts: 2008. gada 20. aprīlī.
2. ↑  «Школьник, Мария *ЖИЗНЬ БЫВШЕЙ ТЕРРОРИСТКИ*, ГЛАВА VI». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2009. gada 16. janvārī. Skatīts: 2008. gada 8. oktobrī.
3. ↑  Я.В.Леоньева в кн.: *Политические деятели России* 1917. биографический словарь. Москва, 1993.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 211515902
* SUDOC: 23061342X

 |

 |
**Marianna Štofelsa** (nīderlandiešu: *Marianne Stoffels*; aptuveni 1910. gads — miršanas gads nav zināms) bija Beļģijas šahiste, pieckārtējā Beļģijas sieviešu šaha čempione.

Biogrāfija
----------

1930. un 1940. gados bijusi viena no vadošajām Beļģijas šahistēm. Piecas reizes uzvarējusi Beļģijas sieviešu šaha čempionātos (1938, 1939, 1940, 1942, 1944). Vairākas reizes piedalījusies Antverpenes starpklubu šaha turnīrā *De Zilveren toren*, kurā pārstāvējusi Antverpenes šaha klubu *Het schaakbord* (1929-1934). 1939. gadā Buenosairesā piedalījusies Pasaules čempionātā šahā sievietēm, kurā ieņēmusi 16. vietu.

Atsauces
--------

1. ↑  «C. (Marianne) Waegemans Stoffels - Chessgames - New In Chess». *web.archive.org*. 2014. gada 22. februāris. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2014. gada 22. februārī. Skatīts: 2018. gada 28. decembrī.
2. ↑  «Belgian Chess History » Stoffels, Marianne».
3. ↑  «1927-39 Title Tournaments : World Chess Championship (women)». *www.mark-weeks.com*.

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
**Stanislavs Škutāns** ir zinātnieks, teoloģijas doktors, viens no Latgales vēstures pētniekiem. Visu savu dzīvi pavada neatlaidīgā darbā, īpaši pētot Latvijas vēsturi. Katoļu garīdznieks, jezuīts, Marijāņu kongregācijas ģenerālpadomnieks un Marijāņu kongregācijas ģenerālpriekšnieks. Aktīvs Latgales izdevniecību atbalstītājs. Viņa galvenais pamatprincips – patiesības meklēšana.

Dzīvesgājums
------------

Stanislavs Škutāns dzimis 1901.gada 16.novembrī Krāslavas pagastā. Savas izglītības gaitas uzsāka Krāslavas pamatskolā, kas atradās 12 kilometrus no tēva sētas. Pēc diviem gadiem skola tika slēgta un S. Škutāns iestājās Dagdas pamatskolā, kura atradās 20 kilometru attālumā. Pēc neilga laika arī šo skolu slēdza un tad nācās kļūt par dzelzceļu strādnieku un braukt uz Krieviju būvēt dzelzceļus. Pēc Aglonas ģimnāzijas beigšanas 1926.gadā viņš iestājās Marijāņu klosterī Viļānos. 1930.gadā pēc Rīgas Garīgā semināra beigšanas tika iesvētīts par priesteri. Iestājas Latvijas Universitātes un studēt vēsturi. Pēc laika tiek nozīmēts par vēstures skolotāju Aglonas ģimnāzijā. 1944.gadā izceļo uz Vāciju un apmetas uz dzīvi Rozenheomā, Kapucīnu klosterī. 1957.gadā tiek ievēlēts par Marijāņu ģenerālpriekšnieku un vēlāk nodibina latviešu Marijāņu māju Čikāgā, uz kuru pārceļas 1963.gadā. Latgales izdevniecības darbu aktīvi atbalsta ar saviem rakstiem izdevumos: žurnālā „Dzeive", rakstu krājumā „Acta Latgalica" un avīzē „Latgolas Bolss". Amerikas Latviešu Katoļu Apvienības un Latgales Pētniecības institūta rīkotajā Rēzeknes kongresa 65 gadu atceres sarīkojumā S. Škutāns nolasīja izsmeļošu priekšlasījumu par tematu "Latgola pyrms un pēc Rēzeknes kongresa". Visās sanāksmēs, kur tika apspriests latviešu tautas liktenis laika gaitā, S. Škutāns piedalījās ar zinātniski pamatotiem izskaidrojumiem. Miris 1995. gada 25. februārī Čikāgā, ASV .

S. Škutāna darbi
----------------

1. "Misionaru darbeiba Latgolā". V. Lōča izdevnīceiba, 1953
2. „Dīva mōtes kults Mōras zeme". V. Lōča izdevnīceiba, 1954
3. „Nu marijaņu 300 godu vēstures (1673-1973)". Latgaļu izdevnīceiba, 1973
4. „Dokumenti par klaušu laikim Latgolā". Latgaļu izdevnīceiba, 1974
5. "Katōļticeibas vēsture un katehisms". Autora izdevums, 1980

Literatūra par Stanislavu Škutānu
---------------------------------

* Stanislavs Škutāns „Latgolas vēstures druskas". Rēzekne, Latgolas Kultūras centra izd. 1999.
* "Ai, māte Latgale": atskati Latgales vēsturē un kultūrvēsturē. Annele, 2001.
* Pēteris Zeile. "Latgales kultūras vēsture: no akmens laikmeta līdz mūsdienām". Latgales kultūras centrs, 2006.
* "Acta Latgalica: 8". Rēzekne, 1993.
* "Acta Latgalica: 10". Daugavpils, Latgales pētniecības institūta izd. 1999.

Atsauces
--------

1. 1 2
2. 1 2 3  Stanislavs Škutāns „Latgolas vēstures druskas". Rēzekne, Latgolas Kultūras centra izd. 1999