recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Rihards Zande** (1918—1997) bija Latvijas Centrālās padomes (LCP) loceklis un Lielbritānijas izlūkdienesta darbinieks.

Dzīvesgājums
------------

Dzimis 1918. gada 21. septembrī, dzīvoja tēva mājās Skultē. Otrā pasaules kara laikā 1944. gadā viņš bija Kureļa grupas radists, vēlāk devās bēgļu gaitās uz Zviedriju, kur sadarbojās ar Latvijas Centrālo padomi.
1946. gada 6. augustā Rihards Zande un Ēriks Tomsons zvejnieku motorlaivā izsēdās krastā Zvejniekciemā ar uzdevumu noskaidrot neveiksmīgās Artūra Arnīša misijas likteni un nodibināt radiosakarus ar izlūkošanas centru Stokholmā. R. Zande Rīgā sāka veidot savu izlūkošanas informācijas vākšanas grupu un 1946. gada novembrī sazinājās ar radiosakaru speciālistu un dubultaģentu Augustu Bergmani, kuru jau bija savervējuši PSRS drošības orgāni. A. Bergmanis Zandes savākto informāciju apņēmās nosūtīt Lielbritānijas izlūkdienestam, tādējādi iegūstot viņu šifrus un paroles, kā arī ap 20 aģentu vārdus un informāciju par dzīves vietu. R. Zandi un viņa līdzgaitniekus apmēram gadu neapcietināja, bet tad, kad R. Zandem radās pamatotas aizdomas un viņš divas reizes mēģināja aizbēgt uz Zviedriju, čeka viņu arestēja.

PSRS Valsts drošības komitejas Sevišķā apspriede notiesāja Rihardu Zandi, Ēriku Tomsonu un vēl 29 cilvēkus. 1956. gadā viņš atradās labošanas darbu nometnē Čunā Krasnojarskas tuvumā.
Pēc atbrīvošanas no ieslodzījuma dzīvoja Latvijas PSR, kur apprecējās ar no ieslodzījuma atbrīvoto savas grupas dalībnieci Veltu Treimani. 1960. gada augustā R. Zande parakstījis vienošanos ar Arvīdu Griguli par sava dzīvesstāsta izmantošanu romānā, vēlāk kinofilmā "Kad lietus un vēji sitas logā".

Atmodas kustības laikā darbojās kooperatīvajā sabiedrībā "Skultes Zvejnieku sabiedrība".
Miris 1997. gada 11. oktobrī.

Filma
-----

Par Eduarda Andersona misijai līdzīgiem notikumiem 1945. gada oktobrī un vēlāko Riharda Zandes grupas pārtveršanu 1946. gada novembrī Latvijas PSR rakstnieks Arvīds Grigulis uzrakstīja romānu "Kad lietus un vēji sitas logā", bet Rīgas Kinostudija pēc viņa scenārija uzņēma kinofilmu.

Atsauces
--------

1. ↑  Zem politisko lielvaru riteņiem Antonijs Zunda laikrakstā "Latvijas Vēstnesis" Nr. 125, 10.08.2005.
2. ↑  Cik tev uzvārdu? Saruna ar "angļu spiega" dēlu Pēteri Krilovu Vija Beinerte la.lv 2014. gada 19. oktobrī
3. ↑  visittukums.lv
4. ↑  timenote.info
5. ↑  Jauna filma: čeka, izmantojot latviešus, apspēlē angļu izlūkus tvnet.lv 2012. gada 18. novembrī
**Mielavs un Pārcēlāji** ir latviešu mūzikas grupa, ko 2005. gadā izveidoja bijušie grupas Jauns Mēness dalībnieki Ainars Mielavs, Gints Sola un Juris Kroičs. "Pārcēlāji", pretēji "Jauns Mēness" laikiem, spēlē mierīgu un lirisku mūziku.

Jau grupas dibināšanas gadā tika izdots pirmais albums "Parunā ar sevi". Radio apritē nonāca albuma singli "Paņem mani", "Sniegs izkūst tavos matos" un "Pāri jumtiem lido kaijas", kurai tika uzņemts arī videoklips. Albums tika nominēts Latvijas Mūzikas gada balvai kā gada labākais pop albums un žūrijas balsojumā ieņēma otro vietu, savukārt dziesma "Pāri jumtiem lido kaijas" tika izvirzīta nominācijā gada labākā pop dziesma.

2006. gadā klajā nāca arī otrais "Pārcēlāju" albums "Tad, kad pasauli pārdos". 
2007.gada sākumā no grupas aiziet Juris Kroičs.
2008.gada ierakstā "Bezgalīga lēnā deja" sitamos instrumentus spēlē Anrijs Grinbergs.

Diskogrāfija
------------

* "Parunā ar sevi" (2005)
* "Tad, kad pasauli pārdos" (2006)
* "Bezgalīga lēnā deja" (2008)
* "Nospiedumi" (2009)
* "Audiobiogrāfija" (2010)

Ārējās saites
-------------

* Grupas mājaslapa Archived 2021. gada 16. martā, *Wayback Machine* vietnē.
**Miera iela** ​(franču: *Rue de la Paix*, [ʁy də la pɛ]) ir iela Parīzes centrā, 1. un 2. Parīzes apriņķī, Vandomas laukuma un Gajonas kvartālā. Sākas no Vandomas laukuma, turpinās līdz Operas laukumam.

Vēsture
-------

Miera iela Parīzē ar Napoleona rīkojumu tika atklāta 1806. gadā bijušā kapucīnu sieviešu klostera vietā (klosteris tika nojaukts). Šis klosteris pārstāja pildīt savas funkcijas Franču revolūcijas laikā (1789—1799). To nojaucot, tika atsegtas cilvēku, kas bijuši apglabāti klostera baznīcā, mirstīgās atliekas, kuras pārveda uz Parīzes katakombām.

Šīs ielas atklāšana bija daļa no Napoleona laika projekta, kura gaitā Labā krasta Parīze tika savienota ar mazāk attīstītajām priekšpilsētām. Sākotnēji tā tika nodēvēta par Napoleona ielu, tagadējo nosaukumu tai piešķīra par godu Parīzes miera līgumam, kuru noslēdza Luijs XVIII kā Francijas karalis no vienas puses un Sestās koalīcijas valstis no otras puses.

Iela tika pabeigta Luija Filipa laikā. 1829. gadā iela tika uzstādīts gāzes apgaismojums.

19. gadsimta 60. gados Miera iela kļuva par izsmalcinātu izstrādājumu tirdzniecības vietu.

Parīzes Komūnas laikā Miera ielā notika pret Komūnu vērsta demonstrācija. 1871. gada 22. martā Nacionālās gvardes kareivji Žila Beržerē vadībā pēc tam, kad tika apšaudīti, sāka šaut pa neapbruņotajiem demonstrantiem. Gāja bojā 12 demonstranti un viens kareivis.

Žana Bero Miera ielas glezna

Uzņēmumi, kas saistīti ar Miera ielu
------------------------------------

* Grē kundzes modes nams
* Isidora Jākoba-Pakēna modes nams
* Karolīnas Rebū modes nams
* Roberta Linzelē veikals
* Parfimērijas nams *Roger & Gallet*
* Parfimērijas nams *Grenoville*
* Juvelierijas nams *Mellerio dits Meller*
* Modes nams *Boué Soeurs*
* Veikals *Cartier*
* Čārlza Frederika Vorta modes nams
* Ričarda Hadnata parfimērijas nams
* Veikals *Duvelleroy*
* Luija Okoka veikals
* Veikals *Maison Maquet*
* Mari Antuāna Karēma pirmā konditoreja
* Viesnīca *Mirabeau*
* Viesnīca *Westminster Paris*

Iela masu kultūrā
-----------------

Galda spēles "Monopols" franču versijā Miera iela ir visdārgākais īpašums.

Miera ielā uzņemtas filmas "Smieklīgā seja", "Paraksts: Arsēns Lipēns", "Kliente".
**Sorbu institūts** (augšsorbu: *Serbski institut*, lejassorbu: *Serbski institut*, vācu: *Sorbisches Institut*) ir Vācijas zinātniskā iestāde, kas pēta sorbu valodas, kultūru un vēsturi Augšlužicā un Lejaslužicā. Institūts vāc un arhivē nepieciešamos materiālus, tie arī ir pieejami sabiedrībai.

Vēsture
-------

1951. gada 1. maijā Pavola Novotnija (*Pawoł Nowotny*) vadībā Baucenē tika dibināts Sorbu tautas pētījumu institūts (augšsorbu: *Institut za serbski ludospyt*). 1952. gada 1. augustā tas tika iekļauts Vācu Zinātņu akadēmijā Berlīnē (no 1972. gada VDR Zinātņu akadēmija).

1992. gadā uz Sorbu tautas pētījumu institūta bāzes tika izveidots Sorbu institūts.

Institūts
---------

Sorbu institūta galvenā mītne atrodas Baucenē (Saksijā), viena darba vieta Kotbusā (Brandenburgā). Pētniekiem ir 15 amata vietas, bet zinātniski tehniskajiem un administratīvajiem darbiniekiem — 11 amati.
Institūta darbinieki veic mācību darbu universitātēs un citās izglītības iestādēs Vācijā un ārvalstīs, pie kam galvenā uzmanība tiek pievērsta sadarbībai ar Leipcigas Universitātes Sorbistikas institūtu.

Institūts kopš 1952. gada izdod zinātnisko žurnālu *Lětopis*, kas iznāk reizi pusgadā. izdevniecība *Domowina* publicē rakstu krājumus *Schriften des Sorbischen Instituts / Spisy Serbskeho instituta* (līdz 2019. gadam bija iznākuši 67 sējumi).
Baucenes mājvietā atrodas arī Sorbu centrālā bibliotēka (*Serbska centralna biblioteka*) un Sorbu kultūras arhīvs (*Serbski kulturny archiw*).

Atsauces
--------

1. ↑  Schriften des Sorbischen Instituts : = Spise Serbskego Instituta katalog.slub-dresden.de

Ārējās saites
-------------

* Sorbu institūta vietne
**Indriķa iela** ir Rīgas iela Torņakalna apkaimē Pārdaugavā. Indriķa iela sākas krustojumā ar Friča Brīvzemnieka ielu un beidzas krustojumā ar Robežu ielu. Ielas garums ir 1,1 km, tā klāta ar asfalta un bruģa segumu. Visā garumā iela iet paralēli dzelzceļa līnijai Rīga—Jelgava, tādēļ apbūve ir vairāk vienā tās pusē. Indriķa ielā ir pārsvarā dzīvojamā apbūve, kā arī Rīgas Lutera baznīcas teritorija ar tās draudzes namu (Indriķa ielā 5) un Bērnu klīniskās universitātes slimnīcas teritorija, kas aizņem veselu kvartālu ielas pāra numuru pusē (slimnīcas adrese Vienības gatve 45).

Vēsture
-------

Indriķa iela pastāv kopš 19. gadsimta 80. gadiem un laika gaitā nav mainījusi nosaukumu.

Ielu savienojumi
----------------

Indriķa iela ir savienota ar šādām ielām:

* Friča Brīvzemnieka iela (T veida krustojums)
* Torņakalna iela
* Altonavas iela
* Olīvu iela (T veida krustojums)
* Robežu iela (T veida krustojums)

Atsauces
--------

1. ↑  «Torņakalna ielu katalogs». *www.citariga.lv*. Skatīts: 2022-08-22.

Skatīt arī
----------

* Torņakalns

Ārējās saites
-------------

* Torņakalna ielas Citariga.lv

  


|  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Rīgas ielas, kuru nosaukumi sākas ar burtu I |
| --- |
|  |
| 
* 0—9
* A
* B
* C
* D
* E
* F
* G
* H
* I
* J
* K
* L
* M
* N
* O
* P
* R
* S
* T
* U
* V
* Z

 |
|  |
| IĪ | 
* Iecavas
* Ielejas
* Ierēdņu
* Ieriķu
* Ieroču
* Ievas
* Ievziedu
* Igates
* Ikšķiles
* Ilmājas
* Ilmeņa
* Ilūkstes
* Ilzenes
* Iļģuciema
* Imantas
* Imantas līnijas
	+ 1.
	+ 2.
	+ 3.
	+ 4.
	+ 5.
	+ 6.
	+ 7.
	+ 8.
	+ 12.
	+ 13.
	+ 15.
	+ 16.
	+ 17.
	+ 18.
* Imulas
* Inčukalna
* Indrānu
* Indriķa
* Indrupes
* Induļa
* Ineša
* Invalīdu
* Inženieru
* Ipalas
* Irbenes
* Irbupītes
* Irlavas
* Īsā
* Īslīces
* Istras
* Īvandes
* Īves
* Izvaltas

 |

 |

Koordinātas: 56°55′33″N 24°05′05″E﻿ / ﻿56.9259°N 24.0847°E﻿ / 56.9259; 24.0847
**Izgriezuma ceļš** (angļu: *deep etch*) ir slēgts vektora ceļš vai forma, ko izmanto, lai izgrieztu 2D datorgrafikas attēlu rediģēšanas programmatūrā. Viss ceļa iekšpusē tiek iekļauts pēc izgriešanas ceļa pielietošanas, viss ārpus ceļa netiek parādīts gala iznākumā. Izgriezuma ceļa pielietošana rada cietu (saistītu) vai mīksta (nesaistītu) malu atkarībā no attēla redaktora iespējām.

Izgriezuma ceļš
Pēc konvencijas ceļa iekšpusi nosaka tā virziens. Virziena maiņa apvērš to, kas tiek uzskatīts par iekšējo vai ārējo. "Visaptverošs ceļš" ir tas, ka ceļš, kas vizuāli atrodas "iekšpusē", atbilst tam, kas tiks saglabāts; "ekskluzīvs ceļš", kas atrodas pretējā virzienā, satur vizuāli atrodas "ārpus" ceļa. Pēc konvencijas pulksteņrādītāja kustības ceļš, kas nekrusto pats sevi, tiek uzskatīts par iekļaujošu.

Saliktais ceļš rodas, kombinējot vairākus ceļus (visaptverošus un ekskluzīvus) un *Boolean* operācijas, kas galu galā nosaka kombinētā ceļa saturu. Piemēram, iekļaujošs ceļš, kas satur mazāku ekskluzīvu ceļu, iegūst formu ar "caurumu". 

Viena kopēja izgriezuma ceļa izmantošana ir izdzēst objektus, kas nav jāpārklāj, jo tie atrodas ārpus lietotāja skata vai aizklāti ar displeja elementiem (piemēram, HUD).

3D grafikā
----------

Izgriezuma plaknes izmanto 3D datorgrafikā , lai neļautu renderētājam aprēķināt virsmas galējā attālumā no skatītāja. Plakne ir perpendikulāra kamerai, noteiktā attālumā un aizņem visu skatpunktu. Izmantojot reāllaikā renderēšananu, izgriezuma plaknes var palīdzēt saglabāt apstrādi objektiem skaidrā redzeslokā.

Plaknes apgriešanas izmantošana var mazināt skatuves reālismu, jo skatītājs var pamanīt, ka viss netiek pareizi parādīts vai šķiet parādās spontāni. "Migla" - dažādi caurspīdīgs krāsu vai faktūras apgabals tieši pirms apgrieztās plaknes - var palīdzēt mīkstināt pāreju starp to, kas būtu skaidri redzams, un necaurspīdīgs, un kam vajadzētu būt ārpus uztveres un pilnībā caurspīdīgs, un tādēļ nav nepieciešams to padarīt.

Izgriezuma ceļa pakalpojums
---------------------------

Izgriezuma ceļa pakalpojumi ir profesionāli piedāvājumi, ko uzņēmumi piedāvā objektu vai cilvēku izgriešanu no attēliem, un parasti ietver citus  fotoattēlu rediģēšanas un manipulācijas ar fotogrāfijām pakalpojumus. Šādu pakalpojumu adresāti galvenokārt ir fotografēšanas un grafiskās dizaina studijas, reklāmas aģentūras, web dizaineri, kā arī litogrāfi un poligrāfijas uzņēmumi. Izgriešanas ceļu pakalpojumu uzņēmumi parasti atrodas attīstības valstīs, piemēram,  Bangladešā, Filipīnās, Indijā, Pakistānā un Nepālā, kas var sniegt savus pakalpojumus par salīdzinoši zemām izmaksām attīstītajām valstīm, sekmējot šādu ārpakalpojumu izmantošanu.

Atsauces
--------

1. ↑  Gordon Woolf S. *How to start and produce a magazine or newsletter*. 93. lpp.

Ārējie linki
------------

* Adobe InDesign CS5 & CS5.5 – Clipping paths
* Adobe Photoshop – Clipping paths
**Izidors Vucens** (dzimis 1877. gada 5. aprīlī Jersikas pagastā, miris 1955. gada 27. decembrī Rīgā) bija Latvijas dzelzceļa tehniskās direkcijas ceļu iecirkņa meistars. V šķiras Triju Zvaigžņu ordeņa kavalieris (1928), saņēmis arī V šķiras Atzinības krustu (1938). I. Vucens uz dzelzceļa nostrādājis vairāk nekā 40 gadus.

Savas dzelzceļnieka gaitas I. Vucens iesācis 1898. gada 1. martā uz bijušā Rīgas-Orlas dzelzceļa kā remonta strādnieks, Dubultu stacijā. Vēlāk kalpojis kā priekšstrādnieks Zasulauka stacijā, tad kā ceļu meistars Ķemeru stacijā un kā vecākais ceļu meistars Brjanskā un Krustpilī. I. Vucens kopš 1919. gada 5. jūnija strādāja Krustpils stacijā kā vecākais ceļu meistars. Vēlāk viņš ir ņēmis arī dalību pie Daugavas dzelzceļa tilta Daugavpilī vidējā posma pagaidu atjaunošanas, kamdēļ par nopelniem I. Vucens tika apbalvots ar V. Šķiras Triju Zvaigžņu ordeni.

Apbedīts Rīgas Miķeļa kapos.

Atsauces
--------

1. 1 2  «Latgales dati». *latgalesdati.du.lv*. Skatīts: 2022-11-07.
2. ↑  Valdības Vēstnesis
3. ↑  vestnesis.lv. «Ar Atzinības Krustu apbalvotie - Latvijas Vēstnesis». *www.vestnesis.lv* (latviešu). Skatīts: 2022-11-07.
4. ↑  "Dzelzceļnieks", Nr. 7, 1938.04.01, 40 gadi dzelzceļu dienestā
**Suvalkija**, arī **Sūduva** (lietuviešu: *Suvalkija*) ir viens no 5 Lietuvas etnogrāfiskajiem novadiem Nemunas kreisajā krastā, kura centrs ir Marijampole. Daļa vēsturiskā novada ar centru Suvalkos atrodas Polijā, kur Suvalku un Sejnu apriņķos vēl arvien dzīvo daudz lietuviešu. Suvalkija ilgstoši bijusi Lietuvas, Polijas un Vācijas strīdus objekts.

Teritorija
----------

Suvalkijas Lietuvas daļa atrodas Marijampoles apriņķī. Polijas daļa atrodas Podlases vojevodistes ziemeļdaļā.

Iedzīvotāji
-----------

Senākie Suvalkijas iedzīvotāji bija jātvingi, kas krusta karu rezultātā līdz 15. gadsimtam saplūda ar mūsdienu lietuviešiem, Prūsijas vāciešiem, poļiem, baltkrieviem un ukraiņiem. Mūsdienu suvalkiešu izloksnes ir pamatā literārajai lietuviešu valodai.

Krūku (*Kriūkai*) ciems Nemunas ielejā

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Suvalkija***.

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Lietuvas kultūrvēsturiskie novadi |
| --- |
|  |
| 
* Aukštaitija
* Dzūkija
* Mazā Lietuva
* Suvalkija
* Žemaitija

 |

 |
**Izaks Grīnfelds** (arī **Ignācijs Braņickis**; poļu: *Izaak Grynfeld*; 1912. gada 12. februāris Lodza — 2004. gada 22. februāris Nīderlande) bija Polijas un Izraēlas šahists.

Biogrāfija
----------

Pirms Otrā pasaules kara pārstāvējis Lodzas šaha klubu *Makabi*. 1930. gadu beigās regulāri piedalījies Lodzas pilsētas šaha čempionātos. 1938. gadā Krakovā dalījis 3.-4. vietu Polijas šaha čempionātā. Pēc kara sešas reizes (1946–1953) piedalījies Polijas šaha čempionātos. 1946. gadā Sopotā sasniedzis savu labāko rezultātu šajos turnīros, dalot 3.-4. vietu (uzvarējis Bogdans Sļiva). 1950. gadā piedalījies starptautiskā turnīrā Ščavnozdrojā, kurā ieņēmis 18. vietu (uzvarējis Pauls Keress). 1952. gadā starptautiskā šaha turnīrā Meņdzizdrojē dalījis 15.-16. vietu. Pārstāvējis Polijas komandu Pasaules šaha olimpiādē, kurā piedalījies 1952. gadā un individuālajā vērtējumā izcīnījis sudraba medaļu. Jāatzīmē, ka Polijas komandā nokļuvis pēc daudzu vadošo, bet toreizējai varai politiski neuzticamo šahistu (tādu kā Kazimežs Makarčiks) izslēgšanas no izlases.

1954. gadā mainījis savu vārdu un uzvārdu uz Ignācijs Braņickis (*Ignacy Branicki*), kā arī uzdevis 1920. gadu par savu dzimšanas gadu, bet 1958. gadā emigrējis no Polijas uz Izraēlu. Līdz 1970. gadiem daudz uzturējies Nīderlandē, kur piedalījies vietējos turnīros un 1959. gadā uzvarējis Nīderlandes atklātajā šaha čempionātā. Savu pēdējo zināmo šaha turnīru partiju nospēlējis 1992. gadā. Par viņa tālāko likteni trūkst drošu ziņu. Miris 2004. gada 22. februārī Nīderlandē.

Atsauces
--------

1. ↑  «V Szachowe Mistrzostwa Polski Sopot 1946». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2014. gada 20. oktobrī. Skatīts: 2016. gada 26. maijā.
2. ↑  «polbase - Szczawno Zdrój 1950». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2013. gada 22. oktobrī. Skatīts: 2016. gada 26. maijā.
3. ↑  OlimpBase :: Men's Chess Olympiads :: Izaak Grynfeld
4. ↑  Identity of a "Mystery Player"
5. ↑  Izaak Grynfeld alias Ignacy Branicki
6. ↑  Ignacy Branicki - Szachy w Polsce

Ārējās saites
-------------

* Izaks Grīnfelds. Atjaunināts: 2016. gada 26. maijā šahista profils vietnē chessgames.com
* Izaks Grīnfelds šahista profils vietnē 365chess.com
* Ignācijs Braņickis šahista profils vietnē chessgames.com
* Ignācijs Braņickis šahista profils vietnē chessgames.com

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 302746250

 |

 |
**Oktanitrokubāns** (C8(NO2)8, ONC) ir ļoti spēcīga sprāgstviela, kas ir 2,7 reizes jaudīgāka nekā trinitrotoluols. Pēc dažiem avotiem, tā ir spēcīgākā līdz šim sintezētā sprāgstviela. Oktanitrokubāna molekulas pamatā ir kubāna struktūra (8 oglekļa atomi, kas savienoti kuba veidā), kuras visi ūdeņraža atomi ir aizvietoti ar nitrogrupām.

Vēsture
-------

Pirmo reizi ieguvis Filips Ītons (*Philip Eaton*) un Mao Ksi Zhangs (*Mao-Xi Zhang*) ASV, Čikāgas Universitātē, 1999. gadā. Filips Ītons sintezējis arī kubānu (1964. gadā) un citus tā nitroatvasinājumus. Oktanitrokubāna sintēzei Ītons veltījis 20 gadus saspringta zinātniska darba un kopā ar līdzautoriem saņēmis par to Amerikas ķīmiķu biedrības prēmiju.

Iegūšana
--------

Tā kā oktanitrokubāna sintēze ir ārkārtīgi sarežģīta, iegūti tikai daži grami šīs vielas. To iegūst daudzstadiju sintēzē no furāna.

Īpašības
--------

Oktanitrokubāna īpašības nav vēl pilnīgi izpētītas pārāk mazā pieejamā daudzuma dēļ.

Tā sevišķi augstā eksplozivitāte izskaidrojama ne tikai ar daudzajām nitrogrupām, bet arī ar lielajiem spriegumiem saitēs starp oglekļa atomiem (parasti leņķis starp oglekļa saitēm ir tetraedrisks — 109,4°, bet kubānam šis leņķis ir 90°).
Sprāgstot oktanitrokubāns sadalās saskaņā ar vienādojumu:

C8(NO2)8 → 8CO2 + 4N2

### Svarīgākās eksplozīvās īpašības

* Detonācijas ātrums: ne lielāks par 9800 m/s
* Eksplozijas spiediens: 489 kbar (heksogēnam 349 kbar, oktogēnam 395 kbar)
* Eksplozijas temperatūra: 5800 °C

Oktanitrokubāns ir mazjutīgs pret beršanu un triecieniem.

Izmantošana
-----------

Ja oktanitrokubānu izdotos iegūt lielākos daudzumos, to varētu lietot samazinātas masas lādiņu izgatavošanai. Liela priekšrocība ir arī tas, ka sprādzienā neizdalās ūdens tvaiki, kas kondensācijas dēļ var būt demaskējoši, turklāt sprādziena produkti nav toksiski.

Atsauces
--------

1. ↑   В. Благутина. Взрывчатка столетия. Žurn. Химия и жизнь, 2001, № 11, 80.—81. lpp. (krieviski)
2. ↑  Oktanitrokubāns: Vieglāk pateikt nekā izdarīt (angliski)
3. ↑  Oktanitrokubāns (krieviski)
**Tatārijas salāts** (latīņu: *Lactuca tatarica*) ir augu suga kurvjziežu dzimtā. Aug Eirāzijā, galvenokārt mērenā klimata joslā. Tatārijas salāts parasti ir līdz 60 cm augsts daudzgadīgs lakstaugs ar lielu mietsakni. Lielākā daļa lapu atrodas netālu no auga pamatnes un ir lielākas nekā lapas, kas atrodas tālāk no tās. Katrā zieda galviņā ir aptuveni 20 zili vai purpursarkani (retāk balti) staru ziedi.

Daži autori Ziemeļamerikas sugu *Lactuca pulchella* uzskata par *Lactuca tatarica* plašāka jēdziena pasugu vai formu, savukārt citi uzskata, ka *L. tatarica* sastopama tikai Eiropā un Āzijā. Tatārijas salātu (ar *L. pulchella* un citiem) bieži iedala *Mulgedium* ģintī , kā *Mulgedium tatarica*. Suga ir plaši izplatīta un mainīga.

Tiek uzskatīts par lauksaimniecības nezāli. Ir bijuši gadījumi, kad ar to saindējušies zirgi.

Apraksts
--------

Daudzgadīgs lakstaugs ar daudzpakāpju sakņu sistēmu, ar piensulu. Stublāji zilganzaļi, stāvi, stīvi, 15-60 (100) cm augsti, blīvi aplapoti, satur daudz baltas piensulas, augšdaļā zarojoši ziedkopā.

Lapas zilganas, kailas, apakšējās un vidējās stublāja lapas no eliptiskas līdz lineārām, 4-12 (19) cm garas, 1—3 cm platas, plūksnainas, šķautņainas vai robainas. Augšējās lapas ir līdzīgas apakšējām, mazāk dziļi iegrieztas un mazākas. Lapu plātnes mala gluda vai attāli zobaina. Plūksnaini daivaino lapu plūksnas trīsstūrainas.

Ziedu kurvīši līdz 3,5 cm diametrā, vairogveida skarā stublāja galotnē. Ziedgultne kaila. Kurvīša kāts īss, mēlziedi violeti zili (garums 1—2 cm). Sēkleņa knābis sasniedz pusi no sēkleņa garuma. Augļa kausmatiņi balti, parasti manāmi garāki nekā sēklenis. Zied no jūlija beigām līdz septembrim.

Augšanas vietas
---------------

Sastopams laukos, stepēs, tuksnešos, gar ceļiem, ūdenstilpņu tuvumā. Latvijā atsevišķi eksemplāri un grupas sausās un smilšainās vietās, nezālienēs, ceļu un dzelzceļu malās, labi ieviešas jūrmalas smiltājos. Suga kļuvusi par iznīdējamu nezāli Piejūras dabas parka smiltājos.

Galerija
--------

* LiedagāLiedagā
* Vēsturisks zīmējumsVēsturisks zīmējums
* LapasLapas
* PiensulaPiensula
* ZiedsZieds

Atsauces
--------

1. ↑  «Lactuca tatarica (L.) C.A.Mey. | Plants of the World Online | Kew Science». *Plants of the World Online* (angļu). Skatīts: 2023-07-20.
2. ↑  «Mulgedium pulchellum in Flora of North America @ efloras.org». *www.efloras.org*. Skatīts: 2023-07-20.
3. ↑  «Lactuca tatarica in Flora of China @ efloras.org». *www.efloras.org*. Skatīts: 2023-07-20.
4. ↑  Алтунин Д. А. Журба О. В. Ядовитые растения на кормовых угодьях. — М.: Росагропромиздат, 1989. — С. 12—13. — 79 с. — 45 000 экз.
5. 1 2 3  «Tatārijas salāts - Lactuca tatarica (L.) C.A.Mey. - Augi - Latvijas daba». *www.latvijasdaba.lv*. Skatīts: 2023-07-20.
6. ↑  «Rītabuļļu pludmalē talkā cīnīsies ar invazīvo Tatārijas salātu». *www.lsm.lv* (latviešu). Skatīts: 2023-07-20.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Tatārijas salāts***.
* *Encyclopædia of Life* raksts (angliski)
**Tatjana Šadrina** (krievu: *Татьяна Шадрина*; dzimusi 1974. gada 20. aprīlī) ir Krievijas starptautiskā lielmeistare šahā (1999).

Biogrāfija
----------

Piecas reizes piedalījusies Eiropas individuālajā šaha čempionātā sievietēm (2006, 2009, 2011, 2013-2014), kuros labāko rezultātu sasniegusi 2009. gadā, kad ieņēmusi 6. vietu un kvalificējusies Pasaules šaha čempionātam sievietēm. Piedalījusies 2010. gada Pasaules šaha čempionātā sievietēm pēc izslēgšanas sistēmas Antakjā, kurā 1. kārtā uzvarējusi Elinu Danieljanu, bet 2. kārtā zaudējusi Dronavalli Hārikai. Daudzkārtējā Krievijas sieviešu šaha čempionātu superfinālu dalībniece (2007, 2010, 2011).

Šaha kluba *Yugra* sastāvā divas reizes uzvarējusi Krievijas šaha komandu čempionātā. Sešas reizes dažādu klubu sastāvā piedalījusies Eiropas šaha klubu kausa izcīņā sievietēm (2002, 2004-2005, 2012-2014), kuros komandu vērtējumā izcīnījusi 3 sudraba (2002, 2004, 2013) un bronzas (2012) medaļas.

Par panākumiem turnīros FIDE 1999. gadā viņai piešķīrusi starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu.

Atsauces
--------

1. ↑  OlimpBase :: European Women's Individual Chess Championship :: Shadrina, Tatiana[novecojusi saite]
2. ↑  2010 FIDE Knockout Matches
3. ↑  Russian Superfinals (Women) Tournament
4. ↑  60th Russian Women's Superfinal Tournament
5. ↑  Суперфинал 61-го чемпионата России среди женщин
6. ↑  OlimpBase :: European Women's Chess Club Cup :: Tatiana Shadrina

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
**Jānis Skujevics** (1892—1991) bija latviešu tautsaimnieks. Latvijas ģenerālapgabala finanšu ģenerāldirektors (1942—1944).

Dzīvesgājums
------------

Dzimis 1892. gada 7. jūlijā Tērvetes pagastā. Kurzemes vācu okupācijas laikā bija Tērvetes pagasta vecākais (1918). 1920. gadā iecelts par Latvijas Republikas Finanšu ministrijas Saimniecības departamenta Administratīvas nodaļas vadītāju, vēlāk bija Valsts saimniecības departamenta direktors (1933-1940), A/S "Ogle" valdes priekšsēdētājs, Latvijas Bankas padomes loceklis, Tirdzniecības un Rūpniecības kameras prezidija loceklis. 

Vācu okupācijas laikā bija Latvijas ģenerālapgabala pašpārvaldes finanšu ģenerāldirektors. Viņš bija atbildīgs par Latvijas ģenerālapgabala budžetu, ar tiesībām izdot rīkojumus par publiskiem nodokļiem. Otrā pasaules kara beigās devās bēgļu gaitās uz Vāciju, vēlāk uz Apvienoto Karalisti.
1956. gadā Jānis Skujevics sagatavoja "Materiālus par vācu okupācijas varas un vācu armijas Latvijai Otrajā pasaules karā nodarītajiem zaudējumiem".

Miris 1991. gada 4. augustā Almēlijā, Anglijā.

Atsauces
--------

1. ↑  letonika.lv[novecojusi saite]
2. ↑  vestnesis.lv[novecojusi saite] Latvijas Vēstnesis, 04.10.1996. Nr. 167 (652)
3. ↑  nekropole.info[novecojusi saite]
**Oksazols** (1,3-oksazols, C3H3NO) pieder pie azolu grupas heterocikliskajiem "aromātiskajiem" savienojumiem. Tā pieclocekļu cikls satur vienu slāpekļa un vienu skābekļa atomu, starp kuriem ir viens oglekļa atoms. Oksazols ir viegli uzliesmojošs šķidrums ar piridīnam līdzīgu aromātu, tas labi šķīst ūdenī.

Atrašanās dabā
--------------

Oksazola atvasinājumi var veidoties, oksidējoties serīnu vai treonīnu saturošiem peptīdiem. Atšķirībā no oksazola sēru saturošā analoga - tiazola, oksazola gredzenu saturošas vielas dabā sastopamas reti.

Iegūšana
--------

Visvienkāršāk iegūt, dekarboksilējot atbilstošo karbonskābi (4-oksazolkarbonskābi). Var iegūt arī no ciānhidrīniem un aldehīdiem (Fišera oksazola sintēze).

Līdzīgi furāna iegūšanai no 1,4-diketoniem, oksazols iegūstams, iedarbojoties ar fosfora(V) hlorīdu vai tionilhlorīdu uz acilaminoketoniem.

Īpašības
--------

Oksazolam piemīt vājas bāziskas īpašības.

Izmantošana
-----------

Oksazolu un tā atvasinājumus lieto bioķīmiskajām un farmaceitiskajām sintēzēm, kā arī krāsvielu un augu aizsardzības līdzekļu iegūšanai.


 Svarīgākie heterocikli

| Heteroatomi | Trīslocekļu cikli | Četrlocekļu cikli | Pieclocekļu cikli | Sešlocekļu cikli | Septiņlocekļu cikli |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Piesātinātie | Nepiesātinātie | Piesātinātie | Nepiesātinātie | Piesātinātie | Nepiesātinātie | Piesātinātie | Nepiesātinātie | Piesātinātie | Nepiesātinātie |
| O | Oksirāns | Oksirēns | Oksetāns | Oksets | Tetrahidrofurāns | Furāns | Tetrahidropirāns | Pirāns | Oksepāns | Oksepīns |
| S | Tiirāns | Tiirēns | Tietāns | Tiets | Tetrahidrotiofēns | Tiofēns | Tiāns | Tiīns | Tiepāns | Tiepīns |
| N | Aziridīns | Azirīns | Azetidīns | Azets | Pirolidīns | PirolsPirolīnsIndols\*\*\*Karbazols\*\*\*\* | PiperidīnsHinuklidīns\* | PiridīnsHinolīns\*\*\*Izohinolīns\*\*\*Akridīns\*\*\*\* | Azepāns | Azepīns |
| 2O |  |  | Dioksetāns |  | Dioksolāns |  | Dioksāns |  |  |  |
| 2N |  |  |  | Diazets | PirazolidīnsImidazolidīns | PirazolsImidazolsPirazolīnsImidazolīns | Piperazīns | Pirazīns PirimidīnsPiridazīns | Diazepāns | Diazepīns |
| 3N |  |  |  |  |  | TriazolsBenztriazols\*\*\* |  | Triazīns |  |  |
| 4N |  |  |  |  |  | Tetrazols |  | Tetrazīns |  |  |
| 5N |  |  |  |  |  | Pentazols\*\* |  |  |  |  |
| S + N |  |  |  |  | Tiazolidīns | TiazolsIzotiazols | Tiomorfolīns | Tiazīns |  |  |
| O + N | Oksaziridīns |  |  |  |  | IzoksazolsOksazols | Morfolīns | Oksazīns |  |  |
| O + 2N |  |  |  |  |  | Furazāns |  | Oksadiazīns |  |  |

\*divi sajūgti sešlocekļu cikli    \*\*cikls sastāv tikai no slāpekļa atomiem    \*\*\*satur kondensētu benzola gredzenu    \*\*\*\*satur 2 kondensētus benzola gredzenus
**Titāna tetrahlorīds** (TiCl4) ir bezkrāsains, caurspīdīgs, smags šķidrums. Šo savienojumu iegūst, hlorējot titāna rūdu (kas sastāv no netīra titāna dioksīda). Titāna tetrahlorīds ir stabilākais titāna hlorīds, to attīra destilējot. Titāna tetrahlorīdu lieto par visu pārējo titāna savienojumu izejvielu. Titāna tetrahlorīds ir viens no dažiem metālu hlorīdiem, kas normālos apstākļos ir šķidrums.

Iegūšana
--------

Titāna tetrahlorīdu iegūst reducējot titāna rūdu (parasti ilmenītu vai rutilu) ar ogli hlora atmosfērā pie 900C.

2FeTiO3 + 7Cl2 + 6C → 2TiCl4 + 2FeCl3 + 6CO

Piemaisījumus atdala destilējot. Tā, kā titāna tetrahlorīds ir visu pārējo titāna savienojumu izejviela, tas ir lētākais titāna savienojums.

Īpašības
--------

Tīrs titāna tetrahlorīds ir blīvs, bezkrāsains šķidrums, lai arī netīrā veidā tas var būt dzeltenīgs vai pat brūns. Atšķirībā no gandrīz visiem pārējiem pārejas metālu hlorīdiem, titāna tetrahlorīds ir šķidrums, tas ir tāpēc, ka tas ir molekulārs savienojums (molekulas neveido stipras saites savā starpā). Gandrīz visi pārējie pārejas metālu hlorīdi ir polimēri.

Titāna tetrahlorīds šķīst nepolāros šķīdinātājos, tādos kā toluols un hlorogļūdeņraži.

Titāna tetrahlorīds reaģē ar ūdeni, veidojot titāna dioksīdu un sālsskābi:

TiCl4 + 2H2O → TiO2 + 4HCl

Šo reakciju lieto, lai iegūtu tīru titāna dioksīdu, un agrāk lietoja, lai taisītu dūmus (tagad vairs nelieto, jo šādi dūmi satur ļoti daudz sālsskābes, kas ir korozīva).

Reducējot titāna tetrahlorīdu ar magniju vai nātriju, iegūst metālisku titānu (parasti lieto magniju):

2Mg + TiCl4 → 2MgCl2(šķ) + Ti

Tā, kā magnijs ir relatīvi dārgs (jo to iegūst ar elektrolīzi), titāns ir vēl dārgāks (jo tā iegūšanai patērē magniju).

Titāna tetrahlorīdu iespējams oksidēt ar skābekli:

TiCl4 + O2 → TiO2 + 2Cl2

Šo reakciju dažreiz lieto titāna dioksīda attīrīšanai, jo šeit veidojas brīvs hlors (nevis sālsskābe, kā ar ūdeni), kuru var lietot par izejvielu titāna hlorīda ieguvei no rūdas.
Šis raksts ir par salu Indonēzijā. Par kimono jostu skatīt rakstu obi (apģērbs).

**Obi** (indonēziešu: *Pulau Obi*) vai **Obira** ir sala Indonēzijā, Moluku arhipelāgā ietilpstošajā Obi salu grupas lielākā sala. Administratīvi ietilpst Ziemeļmoluku provincē, daļa no Dienvidhalmaheras apriņķa.

Ģeogrāfija
----------

Sala izvietojusies Indonēzijas austrumdaļā uz dienvidiem no Halmaheras. Dienvidos to apskalo Seramas jūra, rietumos — Moluku jūra, bet ziemeļos Obi šaurums atdala no Bačanu salām un Halmaheras. Sala ir vulkāniskas izcelsmes, reljefā pauguraini līdzenumi un kalni; augstākā virsotne ir 1611 m vjl salas vidienē.

Salā valda tropiskais klimats. Ainavā dominē tropiskie lietusmeži.

Iedzīvotāji
-----------

Visi Obi iedzīvotāji ir relatīvi neseni imigranti no vairākām tautām. Pārstāvēti galvenokārt Halmaheras etnosi (butoni, tobelo, ternati, tidori, bugi u.c.), kā arī makasarieši un javieši. Iedzīvotāji koncentrēti galvenokārt salas piekrastē, vidiene faktiski neapdzīvota. Galvenā nodarbe ir zveja uun lauksaimniecība (kokosrieksti, muskatrieksti, krustnagliņas, pipari, rīsi u.c.).

Atsauces
--------

Ārējās saites
-------------


  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* LCCN: sh2020008126

 |

 |
**Briesmīgais vilks** (*Canis dirus*) ir suņu dzimtas (*Canidae*) suņu ģints (*Canis*) izmiris plēsējs, kas dzīvoja pleistocēna laikā gan Dienvidamerikas, gan Ziemeļamerikas teritorijā.

Lai gan briesmīgais vilks ir tuvs radinieks pelēkajam vilkam (*Canis lupus*), tomēr tas nav nevienas mūsdienās dzīvojošās sugas pirmatnējais priekštecis. Briesmīgais vilks dzīvoja tikai Amerikas kontinentā tāpat kā koijots. Kad pelēkais vilks no Eirāzijas ienāca Ziemeļamerikā, abas vilku sugas apdzīvoja kopīgas teritorijas vairākus simtus tūkstošus gadu. Tas izmira pirms apmēram 10 000 gadiem. Daži zinātnieki uzskata, ka vēl pirms 4000 gadiem briesmīgais vilks nelielā daudzumā dzīvoja Ozarku kalnos.

Pirmos fosilos kaulus briesmīgajam vilkam atrada Francis Links 1854. gadā Indiānas štatā pie Ohaio upes Evansvillas tuvumā, bet visbagātākie atradumi ir bijuši Kalifornijā.

Izskats
-------

Briesmīgā vilka datorgrafikas attēlojums
Briesmīgais vilks ir bijis nedaudz lielāks nekā pelēkais vilks. Tā ķermeņa garums ir bijis apmēram 1,5 m, svars 57-79 kg. Lai arī abas sugas ir diezgan līdzīgas, tomēr starp vilkiem ir būtiskas atšķirības. Briesmīgā vilka kājas proporcionāli ir bijušas daudz īsākas, viss augums druknāks, un smadzeņu apjoms daudz mazāks. Zobi briesmīgajam vilkam ir bijuši lielāki un asāki.

Evolūcija
---------

Kaulu pētījumi zinātniekiem ir atklājuši, ka suņu ģints ir cēlusies no neliela, lapsai līdzīga dzīvnieka ***Leptocyon***, kas apdzīvoja Ziemeļameriku vēlajā miocēnā pirms 9 - 10 miljoniem gadu, kopīgi ar lapsām (*Vulpes*)
un pelēkajām lapsām (*Urocyon*). Suņu dzimta drīz vien izplatījās arī Āzijā un Eiropā.

Nākamo 9 miljonu gadu laikā *Leptocyon* attīstījās, un tā vietā pleistocēna vidū pirms 800 000 gadiem Ziemeļamerikā radās *Canis ambrusteri*, kas izplatījās abos Amerikas kontinentos. Ziemeļamerikā tas drīz izzuda, attīstoties par briesmīgo vilku. Ir arī citas zinātniskas versijas, kā attīstījās briesmīgais vilks, pieņemot, ka tā priekštecis ir bijis kāds neliels Dienvidamerikas pirmatnējais vilks.

Pleistocēna beigās pirms 300 000 gadiem no Eirāzijas ienāca pelēkais vilks, šķērsojot aizsalušo Beringa jūras šaurumu.

Atsauces
--------

1. ↑  «Arhivēta kopija». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2008. gada 10. septembrī. Skatīts: 2008. gada 17. septembrī.
2. ↑  World of the Wolf - Canis dirus

Ārējās saites
-------------

* 
* 
* 
* 
* 
* 
*
Somijas himnas zviedru versijas (Vårt land) notis. 1863. gads
**Maamme/Vårt land** ir Somijas Republikas valsts himna.

Somijā jau ļoti sen ir divas oficiālās valodas - somu un zviedru un daļa iedzīvotāju ir Somijas zviedri, tāpēc arī himna ir divās valodās - somu "Maamme" un zviedru "Vårt land".

Himnas mūziku radijis vācietis Frederiks Paciuss (*Fredrik Pacius*) un vārdus sarakstījis Somijas zviedrs Johans Ludvigs Runebergs (*Johan Ludvig Runeberg*). Pirmo reizi tā tika atskaņota 1848. gada 13. maijā. Oriģinālie vārdi tika sarakstīti jau 1846. gadā, taču netika nodrukāti līdz pat 1848. gadam. Dzejolis bija 11 pantu garš.

Daži somi labprāt vēlētos, lai Somijas valsts himna tiktu mainīta uz Somijas zviedru komponista Jana Sibēliusa *Finlandia*.

Somijas himnas melodija tiek lietota arī Igaunijas Republikas himnā.

Himnas vārdi somu valodā "Maamme"
---------------------------------

Oi maamme, Suomi, synnyinmaa,
soi, sana kultainen!
Ei laaksoa, ei kukkulaa,
ei vettä, rantaa rakkaampaa
kuin kotimaa tää pohjoinen,
maa kallis isien.
Sun kukoistukses' kuorestaan,
kerrankin puhkeaa.
Viel' lempemme saa nousemaan,
sun toivos', riemus' loistossaan.
Ja kerran laulus' synnyinmaa,
korkeemman kaiun saa.

Himnas vārdi zviedru valodā "Vårt land"
---------------------------------------

Vårt land, vårt land, vårt fosterland,
ljud högt, o dyra ord!
Ej lyfts en höjd mot himlens rand,
ej sänks en dal, ej sköljs en strand,
mer älskad än vår bygd i nord,
än våra fäders jord!
Din blomning, sluten än i knopp,
skall mogna ur sitt tvång.
Se, ur vår kärlek skall gå opp
ditt ljus, din glans, din fröjd, ditt hopp.
Och högre klinga skall en gång
vår fosterländska sång.

Himnas vārdi angļu valodā
-------------------------

Our land, our land, our fatherland,
Sound loud, O name of worth!
No mount that meets the heaven's band,
No hidden vale, no wavewashed strand,
Is loved, as is our native North,
Our own forefathers' earth.
Thy blossom, in the bud laid low,
Yet ripened shall upspring.
See! From our love once more shall grow
Thy light, thy joy, thy hope, thy glow!
And clearer yet one day shall ring
The song our land shall sing.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Somijas himna***.
Termināļa drupas (2015)
**Kaujas Doneckas lidostā** bija karadarbība starp Krievijas Federācijas Bruņotajiem spēkiem, neatzītās Doneckas tautas republikas formējumiem un Ukrainas bruņotajiem spēkiem par Doneckas starptautisko lidostu Ukrainas austrumos (2014-2015).

Ilgstošā karadarbība beidzās ar Ukrainas vienību izvešanu no lidostas 2015. gada janvāra vidū.

Kopš 2014. gada 26. maija pati lidosta netiek izmantota. Vairākus mēnešus ilgušo kauju rezultātā lidostas ēkas un iekārtas ir pilnībā izpostītas.

2017. gada 6. decembrī Ukrainā pirmizrādi piedzīvoja režisora Ahtema Seitablajeva filma "Kiborgi" par kaujām Doneckas lidostā un tās aizstāvjiem.

Atsauces
--------

1. ↑  «Украинские войска уступили аэропорт Донецка сепаратистам». *BBC News Русская служба* (krievu). 2015-01-22. Skatīts: 2023-05-28.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Kaujas Doneckas lidostā***.
**Kauja pie Rīgas kalna** bija pirmā kauja Livonijas krusta karos, 1198. gada 24. jūlijā starp vācu krustnešiem no Saksijas Ikšķiles bīskapa Bertolda vadībā un Daugavas līviem. Kaujā uzvaru guva vāci, līvi atkal pieņēma kristietību, taču kaujā krita bīskaps Bertolds, ko nogalināja līvu kareivis (pēc citiem avotiem - vadonis) Imauts.

Kauja ir aprakstīta Livonijas Indriķa hronikā:

>  Livonijas Indriķa hronika. Otrā grāmata. Par Bīskapu Bertoldu.:  
> 
> 
> 
> 
> > 4. [1198. laikam jūlijs] Tātad bīskaps, savācis vīrus ieradās ar karaspēku Līvzemē un devās uz Salas pili, kas atrodas upes vidū. Te viņš aizsūtīja ziņnesi pāri upei, jautādams, vai viņi ir ar mieru pieņemt ticību un, to pieņēmuši, arī glabāt. Viņi kliedza, ka negribot ticību ne atzīt, ne glabāt. Bet bīskaps, kas kuģus neapdomīgi bija atstājis iepakaļ, viņiem neko nevarēja padarīt Tāpēc viņš ar karaspēku atgriezās Rīgas vietā un apspriedās ar savējiem, kas būtu darāms.  
> > 
> >   
> > 
> > 5. Pa tam pret viņu sapulcējās visi līvi un nometās viņpus Rīgas kalna, gatavi cīnīties. Tomēr viņi aizsūtīja pie bīskapa ziņnesi, vaicādami, kāda iemesla pēc viņš atvedis karaspēku. Iemesls, atbildēja bīskaps, esot tas, ka viņi, tāpat kā suņi pie vēmekļiem, vairākkārt no ticības atgriezušies pie pagānisma. "Šo iemeslu," uz to sacīja līvi, "mēs novērsīsim. Tikai atlaid savu karaspēku un ar savējiem mierīgi atgriezies savā bīskapijā; piespied tos, kas pieņēmuši ticību, glabāt to, bet pārējos pieņemt to mudini ar runām, nevis rungām!" Bīskaps drošībai no viņiem par ķīlniekiem pieprasīja viņu dēlus, taču viņi neparko negribēja tos dot, bet tikmēr ar ieganstu, ka grib savākt daļu ķīlnieku, piedāvāja un saņēma īsu pamieru, miera apstiprināšanai saskaņā ar paražu apmainoties ar nosūtītiem šķēpiem. Šī miera laikā viņi nogalināja vairākus vāciešus, kas meklēja barību zirgiem. Kad bīskaps to uzzināja, viņš nosūtīja atpakaļ viņu šķēpu un uzteica mieru.  
> > 
> >   
> > 
> > 6. [24.jūlijs] PAR BĪSKAPA BERTOLDA KAUJU UN VIŅA NĀVI. Tad līvi pēc pagānu paražas sāka klaigāt un trokšņot. Pretējā pusē sakšu rindas apbruņojās kaujai un ar joni uzbruka pagāniem. Līvi metās bēgt. Bīskaps paša neprasmīgi vadītā zirga straujuma dēļ iejuka bēgošo pūlī. Divi no tiem viņu satvēra, kāds trešais, vārdā Imauts, viņam no mugurpuses izdūra cauri šķēpu, un citi viņu saplosīja locekli pa loceklim. Nu līvi, izbijušies, ka karaspēks viņus vajā, bēga pa kaklu pa galvu, jo bija ieraudzījuši kāda [57.lpp.] nonāvēta vācieša bruņucepuri, kuru viņa nogalinātājs līvs bija sev uzlicis galvā. Karaspēks, zaudējis savu pavēlnieku, protams, bija satraukts un gan zirgos, gan no kuģiem, gan ar uguni, gan ar zobenu postīja līvu sējumus.  
> > 
> >   
> > 
> > 
> > 
> > 7. PAR SALIEŠU UN IKŠĶILIEŠU KRISTĪŠANU. Kad līvi to redzēja, viņi, lai paglābtos no lielākiem zaudējumiem, atjaunoja mieru un ataicināja pie sevis garīdzniekus; pirmajā dienā Salā tika kristīti ap piecdesmit cilvēku, nākamajā dienā Ikšķilē pievērsti ticībai ap simtu. Viņi uzņēma priesterus savās pilīs un ikviena uzturēšanai noteica vienu mēru labības no katra arkla. Kad karaspēks to redzēja, tā noskaņojums vērtās miermīlīgs un tas sāka gatavoties atceļam.
> 
> 
>
**Cementa iela** ir iela Rīgā, Kurzemes rajonā, Iļģuciemā. Tā sākas krustojumā ar Balto ielu un beidzas krustojumā ar Palangas ielu. Cementa iela pamatā sastāv no divām braukšanas joslām, taču dažās vietās, it īpaši sākumdaļā un aiz savienojuma ar Dzirciema ielu, tā ir šaurāka. Iela posmā no Lidoņu ielas līdz Dzirciema ielai nav paredzēta autotransporta satiksmei, šajā posmā atrodas asfaltēts gājēju celiņš, kas ved uz tuvējām iekšpagalmos uzceltajām ēkām un Iļģuciema vidusskolu. Visā garumā iela klāta ar asfalta segumu, tās kopējais garums ir 740 metri.

Vēsture
-------

Cementa iela pirmoreiz Rīgas adrešu grāmatā minēta ap 1880. gadu ar savu tagadējo nosaukumu, kuru tā saglabājusi līdz pat mūsdienām.

Ielas raksturojums
------------------

Cementa iela ir aptuveni 740 metrus gara iela Iļģuciema apkaimes centrālajā daļā. Tā sākas krustojumā ar Balto ielu un ar nelieliem līkumiem iet rietumu-ziemeļrietumu virzienā. Ielas sākumdaļa samērā neapbūvēta - atrodas dažas savrupmājas, daudzstāvu paneļēkas, Lidoņu ielas tuvumā arī sabiedriskās celtnes (tirdzniecības centrs, bijušais kinoteātris, pasta nodaļa, kultūras centrs u.c.). No krustojuma ar Lidoņu ielu līdz iekšpagalma autostāvvietai, pie kuras atrodas arī savienojums ar Dzirciema ielu, Cementa iela ir gājēju celiņš, pa kuru var nokļūt uz iekšpagalmos uzbūvētajām paneļēkām un Iļģuciema vidusskolu. Cementa iela beidzas krustojumā ar Palangas ielu.

Ielu savienojumi
----------------

Cementa iela ir savienota ar šādām ielām:

* Baltā iela (T veida krustojums)
* Lidoņu iela
* Dzirciema iela
* Palangas iela (T veida krustojums)

Infrastruktūra
--------------

### Esošie objekti

* **Cementa ielā 12** atrodas VAS "Latvijas Pasts" Rīgas 55. pasta nodaļa.

Skatīt arī
----------

* Iļģuciems

Atsauces
--------

1. ↑  Iļģuciema ielu katalogs: A - L, citariga.lv

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Rīgas ielas, kuru nosaukumi sākas ar burtu C |
| --- |
|  |
| 
* 0—9
* A
* B
* C
* D
* E
* F
* G
* H
* I
* J
* K
* L
* M
* N
* O
* P
* R
* S
* T
* U
* V
* Z

 |
|  |
| C | 
* Carnikavas
* Caunes
* Celmu
* Ceļinieku
* Ceļteku
* Cementa
* Centrāltirgus
* Cepļa
* Ceraukstes
* Cēres
* Ceriņu
* Cēsu
* Cesvaines
* Cidoniju
* Cieceres
* Ciedru
* Cielavu
* Ciema
* Ciemupes
* Cigoriņu
* Cimzes
* Cīnītāju
* Ciņu
* Ciprešu
* Cīravas
* Cirīša
* Cirsmas
* Cīruļu
* Citadeles
* Codes

 |
|  |
| Č | 
* Čiekurkalna 1. līnija
* Čiekurkalna 2. līnija
* Čiekurkalna šķērslīnijas
	+ 1.
	+ 2.
	+ 3.
	+ 4.
	+ 5.
	+ 6.
	+ 7.
	+ 8.
	+ 9.
* Čiekuru
* Čuguna

 |

 |

Koordinātas: 56°58′11″N 24°03′36″E﻿ / ﻿56.9696°N 24.0601°E﻿ / 56.9696; 24.0601
**Līdzenumu algonkinu valodas** ir valodu grupa, kas veido vienu no trim algonkinu valodu saimes atzariem. Šīs valodas savstarpēji nav ciešāk radnieciskas par citām saimes valodām. Iedalījums vienā atzarā ir ģeogrāfisks, saistīts ar šo valodu lietotāju savstarpējo ģeogrāfisko tuvumu.

Arapahs Kraupainais Bizons.

Atzars
------

Līdzenumu algonkinu valodas gan fonētiski, pan leksiski visai spēcīgi atdalījušās no protoalgonkinu valodas (pirmvaloda, no kuras cēlušās visas algonkinu valodas). Piemēram, protoalgonkinu *\*keriwa* ("ērglis") šeijenu valodā pārveidojies par *netse*;

protoalgonkinu *\*veθali* ("viņas vīrs") arapahu valodā pārveidojies par *ííx*;

*\*nepyi* ("ūdens") atsinu par *nic*;

*\*waˈposwa* arapahu valodā kļuvis par *nóóku*;

*\*maθkwa* ("lācis") arapahu valodā par *wox* un *\*sakimeˈwa* ("muša") par *noubee*;

*\*eθkweˈwa* ("sieviete") arapahu par *hisei*, siksiku *aakííwa*, šeijenu *hé'e* un groventru *iiθe*.

  

### Atzara valodas

Zemāk norādītas valodas un to dialekti.

1. **Siksiku** ( jeb blekfūti, latviski zināmi arī kā "melnkājainie" vai "melnās pēdas")  

2. **Arapahoanu**

i. Arapahu-atsinu
* Arapahu valoda
* Atsinu valoda *(zināmi arī kā groventri, aáni, ahahnelini, ahe, a'ane, a'ananini)*
* Besavunenu *(†)*

* Navathinenu *(†)*
* Ha'anahuvenu *(†)*

3. **Šeijenu valoda**

* Šeijenu
* Sutaio *(zināmi arī kā so'taa'e)* *(†)*

Atsauces
--------

1. ↑  Mithun (1999:335)
2. ↑  Goddard (2001:75)
3. ↑  Arapaho Language through Time[novecojusi saite]. The Arapaho Projekt. Retrieved on 2007-04-15

Ārējās saites
-------------

* Algonquian Family[novecojusi saite]
* Algonquian languages[novecojusi saite]
**Semjons Levmans** (krievu: *Семён Семёнович Левман*; dzimis 1896. gada 9. novembrī, miris 1943. gada 27. martā) bija padomju šaha problēmists.

Levmans bijis laikrakstu *Правда* un *Труд* šaha nodaļu, žurnāla *64 — Шахматы и шашки в рабочем клубе* uzdevumu nodaļas (kopā ar L. Isajevu) redaktors, krājumu *Задачи и этюди* (1927—1929) redkolēģijas loceklis. Līdz 1941. gadam rakstījis žurnālam *Шахматы в СССР* rakstus par šaha kompozīciju. No divdesmito gadu beigām profesionāls rakstnieks, PSRS Rakstnieku savienības biedrs. Romānu *Дом горсовета* (1932), *Черная пена* (1933), *Завоеватели* un *Народная война* (1937) un citu autors.

Kara gados kapteiņa pakāpē bijis laikraksta *Сталинский воин* korespondents. Miris kara hospitālī Rostovā pie Donas.

Šaha kompozīcija
----------------

Kopš 1923. gada publicējis 250 dažādu žanru šaha kompozīcijas, galvenokārt divvilčus un trīsvilčus. Šaha kompozīciju sastādīšanas konkursos ieguvis vairāk nekā 120 atzinības, tai skaitā 85 godalgas, no tām 32 pirmās.

### Uzdevuma piemērs

**№ 1. S. Levmans**  
 *Teplitz-Schönauer Anzeiger*, 1932  
2. godalga**Mats 2 gājienos**
**Uzdevuma risinājums:**

**1. Zd4!** (draud 2. Df3#)
**1. ... Kxe4 2. Zb5#**
**1. ... Ke3 2. Ze6#**
1. ... Le2 2. Zxe2#

Bibliogrāfija
-------------

* С. С. Левман. *Современная шахматная задача. Часть I - Двухходовки* (krievu). Москва : Шахматный листок, 1927.
* С. Левман. *Оползень* (krievu). Москва : Недра, 1931.

Atsauces
--------

1. ↑  Игорь Бердичевский. *Шахматная еврейская энциклопедия* (krievu). Москва : Russian Chess House, 2016. 147. lpp. ISBN 978-5-94693-503-6.

Papildu literatūra
------------------

* \* *Кофман Р.* Проблемист, писатель // Шахматная композиция, 1974—1976. М. 1978. С. 91—104. (krieviski)

Ārējās saites
-------------

* S. Levmana šaha kompozīcijas vietnē PDB

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 280114276

 |

 |
17. gadsimta Līvzemes un Kurzemes ģerboņi uz Frederika de Vita (*de Witt*) 1648. un 1670. gadā zīmētās Baltijas provinču kartes (no jauna izdevis P.Mortier, 1705). Parādītas arī Zviedrijas karalistei pakļautās bijušās Livonijas konfederācijas daļas ar to latīniskajiem nosaukumiem: LITLANDIA, ESTONIA PROPRIA, OLDENPOA, ALENTAKIA, WIRLANDIA, IERVENLANDIA, HARNLANDIA, WIKKEZLANDIA.
**Zviedru laiki** bija periods Igaunijas un Latvijas vēsturē, kad Zviedru Igaunija (1561—1721) un Vidzeme (1629—1721) ietilpa Zviedrijas lielvalsts sastāvā. 1621. gadā Gustava Ādolfa vadībā Zviedrijas karaspēks ieņēma Vidzemi, bet 1629. gadā saskaņā ar Altmarkas pamieru to ieguva savā sastāvā.
Zviedru Vidzeme tika pielīdzināta Zviedrijas provincēm, uz to tika attiecināti Zviedrijas likumdošanas akti. Taču vienlaicīgi tika arī akceptēta dzimtbūšana (to nostiprināja Flāvija Tota 1668. gada Zemes likums). Tika ieviesta arī kunga tiesa un stacis, veiktas vairākas arklu revīzijas.

"Labie zviedru laiki"
---------------------

Zviedru laiki latviešu vēsturiskajā atmiņā ieguvuši zelta laikmeta slavu, jo:

* 17. gadsimta 80. gados tika izdots likums par zemnieku skolu izveidošanu,
* Daugavgrīvas cietokšņa kapelānam, vēlākajam Marienburgas cietokšņa mācītājam un Kokneses baznīcas iecirkņa prāvestam Ernestam Glikam tika piešķirta stipendija 10 000 dālderu apmērā Bībeles tulkošanai latviešu valodā,
* tika nodibināta Gustava akadēmija (vēlākā Tērbatas universitāte),
* karalis Gustavs II Ādolfs smagākos sodus atļāva piespriest vienīgi zemes tiesai, ko varēja pārsūdzēt Tērbatā, tad Stokholmā,
* karaliene Kristīne paaugstināja nodokļus, kas pamatā skāra muižniekus,
* karalis Kārlis XI uzsāka muižu zemju konfiskāciju valsts labā (muižu redukciju). Vidzemē tika konfiscētas apmēram piecas sestdaļas muižu zemes.

Skatīt arī
----------

* Zviedru Igaunija
* Zviedru Vidzeme

Atsauces
--------

1. ↑  Arnolds Spekke. Latvijas vēsture. Jumava, 2003. Lpp. 195

Ārējās saites
-------------

* Parīzes Miera konferences Latvijas delegācijas Miera konferencei adresētais memorands
**Debitoru parādu aprite dienās** (angļu: *average debtor days outstanding, days sales (receivable) outstanding*) ir finanšu rādītājs, kas norāda, cik dienas vidēji uzņēmumam jāgaida, lai saņemtu samaksu no debitoriem, un kuru izmantojot, var secināt, cik labi tiek pārvaldīti uzņēmumam pienākošie resursi. 

Tas tiek izrēķināts pēc šādas formulas:

{\displaystyle {\mbox{Debitoru parādu aprite dienās}}={\frac {\mbox{Vidējie debitori}}{\mbox{Perioda ieņēmumi}}}{\mbox{ \* 365 (dienas)}}}

Šīs rādītājs tiek parasti rēķināts katru mēnesi. Tas ļauj laikus saprast, cik ilgu laika posmu aizņem debitoru parādu atmaksa. Kopumā, augstas rādītāja vērtības var norādīt uz klientu finansiālām problēmām un / vai paša uzņēmuma zemu efektivitāti parādu savākšanā. No otras puses, pārāk zemas rādītāja vērtības var norādīt uz to, ka uzņēmuma kredītpolitika varētu būt pārāk stingra, tādējādi kaitējot pārdošanas apjomiem.

Skatīt arī
----------

* Kreditoru parādu aprite dienās