recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Mērija Saule-Sleine (Birkerte)**  (dzimusi 1895. gada 15. novembrī Rīgā, mirusi 1982. gada 25. novembrī) bija latviešu literatūrzinātniece, folkloriste un skolotāja.

Dzīvesgājums
------------

Dzimusi kā **Marija Šopa** 1895. gadā Rīgā veikalnieka ģimenē. Mācījās Jesenas - Lerhas proģimnāzijā un V. Maldoņa ģimnāzijā. No 1914. gada līdz 1915.gadam bija skolotāja Jēkabpils meiteņu ģimnāzijā.

Pirmā pasaules kara laikā M. Šopa darbojās latviešu bēgļu apgādes komitejā, kur nodibināja skolu sekciju un bija tās sekretāre. Pēc Februāra revolūcijas 1917. gadā viņa piedalījās 1. skolotāju kongresa organizēšanā. Devās bēgļu gaitās uz Krieviju, studēja Maskavas, vēlāk Smoļenskas universitātē (1918—1920). 1919. gadā apprecējās ar Pēteri Birkertu. 1920. gadā atgriezās dzimtenē, studēja Latvijas konservatorijā (1921—1931). Kopā ar Pēteri Birkertu krāja un izdeva tautas ticējumu un anekdošu krājumus. 1925. gadā viņai piedzima dēls Gunārs. Otro reizi apprecējās ar ģeogrāfu Indriķi Sauli-Sleini, kopīgi uzrakstīja grāmatu par Latvijas dabu un kultūru "Dzintarzeme-dzimtene" (1937).

No 1923. līdz 1945. gadam viņa bija Rīgas 2. ģimnāzijas, Rīgas 4. vidusskolas, V. Zālīša pamatskolas skolotāja un docētāja pedagoģiskos kursos. Pēc Otrā pasaules kara M. Saule-Sleine strādāja LZA Valodas un literatūras institūtā (1946—1963).

Mirusi 1982. gadā Rīgā.

Darbi
-----

M. Saule-Sleine piedalījās "Krievu-latviešu vārdnīcas" (1-2, 1955)*, "*Mūsdienu latviešu literārās valodas gramatikas" (1, 1959), "Latviešu literārās valodas vārdnīcas" (1 - 3, 1972 - 1975), rakstu krājuma "Veltījums akadēmiķim J. Endzelīnam" (1972) sagatavošanā.

Atsauces
--------

1. 1 2  «Mērija Saule-Sleine». *literatura.lv* (latviešu). Skatīts: 2018-03-16.[novecojusi saite]
2. ↑  «Mērija Saule». *valoda.ailab.lv*. Skatīts: 2018-03-16.[novecojusi saite]

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 47987922
* LCCN: n00000109
* ISNI: 0000 0000 2911 4192

 |

 |
**Buktirmas ūdenskrātuve** (kazahu: *Бұқтырма бөгені, Buqtırma bögeni*) ir ūdenskrātuve Irtišas upes augštecē, Kazahstānā. Pēc platības piektā lielākā ūdenskrātuve pasaulē, iekļauj Zaisana ezeru. Ūdenskrātuve stiepjas 425 km garumā un administratīvi ietilpst Austrumkazahstānas apgabalateritorijā. Uzbūvēta Buktirmas HES darbināšanai un nodēvēta pēc Irtišas pietekas Buktirmas, kas ietek ūdenskrātuvē.

Ūdenskrātuves aizpildīšana sākta 1960. gadā pēc hidroelektrostacijas aizsprosta uzbūves. Kopš 1966. gada tiek veikta upes noteces regulēšana. Ūdenskrātuves aizpildīšanas procesā par 6 m paaugstināts Zaisana ezera līmenis, iekļaujot to ūdenskrātuvē. Irtišas pieteku Buktirmas un Narinas ielejās veidojas 30—50 km gari un līdz 10 km plati līči. 

Ūdenskrātuves resurss tiek izmantots elektroenerģijas ražošanai, apūdeņošanai un kuģniecībai. Buktirmas ūdenskrātuve ir pirmā (augstākā) no Irtišas hidroelektrostaciju kaskādes. Pašas Buktirmas hidroelektrostacijas jauda ir 675 MW un gadā tiek saražotas 2,3 TW/h enerģijas.

Atsauces
--------

1. ↑  «Buhtarmas ūdenskrātuve». *Ģeogrāfijas vārdnīca Pasaules zemes un tautas*. Rīga : Galvenā enciklopēdiju redakcija. 1978. 129. lpp.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Buktirmas ūdenskrātuve***.
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)
**Parks** bija latviešu jaunā viļņa grupa, kas pastāvēja 20. gadsimta 90. gadu sākumā.

Vēsture
-------

Grupas sastāvs sāka veidoties 1988. gadā, tās nosaukums ir aizgūts no Gērija Ņūmena dziesmas "Down in the Park". Grupas iedvesmotāju vidū ir "Dzeltenie Pastnieki" un Ingus Baušķenieks, gan arī Boriss Grebenščikovs.[1] Grupā ietilpa toreizējais mūzikas žurnālists, vēlākais rakstnieks Pēteris Pūrītis, mākslinieks un dizainers Toms Vītiņš (90. gadu sākumā izdots arī jauniešu žurnāls ar nosaukumu "Parks"), viņa brālis Uģis Vītiņš, vokāliste Dace Garjāne un sitaminstrumentālists Mārtiņš Linde. Grupas beigu posmā tajā darbojās arī Sandra Lāce.[2]

Grupa kļuva plašāk pazīstama pēc uzstāšanās festivālā "Bildes" 1989. gadā. 1990. gadā iznāca latviešu alternatīvās mūzikas skaņuplate "Ienāc ausīs", kurai dizainu veidojis T. Vītiņš. Tajā iekļauta grupas dziesma "Hičkoks". Grupas dziesmas tika iekļautas arī "Zilās govs" izlasēs. 1993. gada martā iznāca grupas albums "In the Park", kurā apkopotas dziesmas, kas ierakstītas no 1991. līdz 1993. gadam.[3] Par populārāko albuma dziesmu kļuva "Operas meitene", kas sākotnēji tapusi kā joku dziesma. Drīz pēc tam grupas darbība apsīka.

2017. gadā grupas vienīgais albums tika iekļauts Ulda Rudaka veidotajā radioraidījumu ciklā "Zibens pa dibenu" kā viens no 100 labākajiem latviešu rokmūzikas albumiem.[2]

Diskogrāfija
------------

### Albums

| Gads | Albums |  |
| --- | --- | --- |
| 1993 | ***In the Park*** | * Izdots 1993. gada martā
* Izdevējs Vinny Rec.
* kasete
 |
|

### Dziesmas izlasēs

* *Ienāc ausīs* (1990) - "Hičkoks"
* *Zilās govs izlasīte Nr. 1* (1992) - "Transformations"
* *Zilās govs izlasīte Nr. 2* (1992) - "Darbadiena"
* *Jaunais vilnis 80tie* (2001) - "Operas meitene"
* *Dziesmu izlase 80-tie Nr. 2* (2006) - "Operas meitene"

Atsauces
--------

1. ↑  Simsone, Aija. Pastaiga parkā. *Latvijas Jaunatne*, 1990, 9. februāris.
2. 1 2  Zibens pa dibenu - "In the Park" Archived 2017. gada 11. jūnijā, *Wayback Machine* vietnē. 06.06.2017.
3. ↑  Papēdis, Māris. Trīs, četri! *Latvijas Jaunatne*, 1993, 13. februārī.
**Grēvis** (*Saduria entomon*) ir vienādkājvēzis, kas ietilpst *Chaetiliidae* virskārtā. Izplatīts Ziemeļu Ledus okeāna un Klusā okeāna ziemeļu piekrastēs. Tāpat sastopams sājūdenī Baltijas jūrā, kur tiek uzskatīts par ledus laikmeta reliktu. Vēl grēvji lielos daudzumos sastopami Ziemeļeiropas ezeros: Lādogā, Vēnernā un Veternā. Atzīmēta kā aklimatizējusies radība Melnajā jūrā.

Grēvji ir lielākie vēžveidīgie, kas sastopami Baltijas jūrā. To ķermenis ir ovāli plakans, pelēkā vai pelēkbrūnā krāsā. Paši lielākie eksemplāri novēroti Botnijas līcī, kuru garums sasniedz līdz 9 centimetriem. Grēvji ir plēsoņas un maitēdāji.

Latvijas Entomoloģijas biedrība grēvi ir izvēlējusies par 2015. gada bezmugurkaulnieku.

Atsauces
--------

1. ↑  *Saduria entomon* at Aquascope
2. ↑   First report of *Saduria* (*Mesidotea*) *entomon* (Isopoda: Chaetiliidae) in the Black Sea. Aquatic Invasions
3. ↑  «The Baltic Sea Portal. Kilkki». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2011. gada 19. jūlijā. Skatīts: 2010. gada 20. jūnijā.
4. ↑  «The Baltic Sea Portal. Pohjaeläimet». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2012. gada 7. novembrī. Skatīts: 2011. gada 9. maijā.
5. ↑  2015. GADA BEZMUGURKAULNIEKS - GRĒVIS *dabasdati.lv*
Palešu ratiņi 
 Brīdinājuma zīme saskaņā ar DIN EN ISO 7010 : Brīdinājums par autoiekrāvēju 
 Aizlieguma zīme saskaņā ar DIN EN ISO 7010: grīdas transportlīdzekļu aizliegums 
**Grīdas transportlīdzeklis** ir transportlīdzeklis, kas paredzēts kravu transportēšanai nelielos attālumos uzņēmuma telpās un teritorijā pa cietu grīdu. Tie ir spējīgi paši kravu paņemt, pacelt un pārvietot. Pretstats ir tādi kravu pārvietošanas līdzekļi (uzņēmuma iekšienē), kas neizmanto grīdu, lai pārvietotos: tādi, kas atbalstam izmanto sliedes, vadotnes vai citas konstrukcijas (celtņi, konveijeri u.c.).

Terminoloģija
-------------

Šobrīd latviešu valodā ir pieņemts lietot terminu **grīdas transportlīdzekļi,** kas visprecīzāk atbilst vācu valodas *Flurförderzeug*. Citi avoti izmanto arī terminu **industriālā kravas automašīna,** kas acīmredzot ir paviršs tulkojums no angļu valodas *Industrial trucks*. Angļu terminoloģijā ir plaši sastopams termins *Material Handling Equipment*.

Bieži izmanto arī tādus terminus kā **iekrāvējs, dakšu iekrāvējs, autoiekrāvējs, krautņotājs, štabelētājs, štabelieris** u.c.

Precīzāku definīciju nodrošina Vācijas Arodbiedrību asociācijas regula **" DGUV Vorschrift 68"** (agrāk *BGV D27*), būtībā 2. *punktā (1. un 2. punkts).* :

"(1) Grīdas transportlīdzekļi šī negadījumu novēršanas regulējuma izpratnē ir transportlīdzekļi, kam savas raksturīgās konstrukcijas dēļ piemīt šādas spējas:

1. ir spējīgi ar riteņiem braukt pa grīdu un ir brīvi stūrējami
2. ir paredzēti kravu pārvadāšanai, vilkšanai vai stumšanai un
3. ir paredzēti iekšējai lietošanai uzņēmuma teritorijā.

(2) Grīdas transportlīdzekļus ar pacelšanas mehānismu šī negadījumu novēršanas regulējuma izpratnē, papildus 1. punktam, raksturo šāds:

1. tie ir paredzēti kravu celšanai, kraušanai vai novietošanai plauktā
2. spēj paši uzņemt un nolikt kravas."

Papildus grīdas transportlīdzekļiem, intraloģistikā izdala arī citus transportlīdzekļus:

* Pacēlāji, piemēram, celtņi vertikālai transportēšanai.
* Konveijeri;
* Krautņotājkrāni. DGUV tos neiekļauj grīdas transportlīdzekļu kategorijā, jo tie nevar brīvi pārvietoties pa grīdu, bet jebkurā formā (sliežu ceļš, grope uc) ir piesaistīti attiecīgajām plauktu sistēmām un var veikt pārvietošanos starp ejām.

Grīdas transportlīdzekļu klasifikācija
--------------------------------------

Vācu inženieru asociācija ar **VDI vadlīnijām 3586** tipa klasifikācijas izpratnē iedala grīdas transportlīdzekļus septiņās grupās:

1. Rokas ierīces: palešu ratiņi
2. Benzīna un gāzes autoiekrāvēji
3. Dīzeļdegvielas autoiekrāvēji
4. Elektriskās līdzgājēju ierīces
5. Elektriskās ierīces ar vadītāja stāvvietu
6. Elektriskās ierīces ar vadītāja sēdvietu
7. Komplektēšanas ierīces (sk. komplektētāji) , kas tiek izmantotas lielās noliktavās, lai atlasītu preces izsūtāmajām piegādēm

Atsauces
--------

1. ↑  «BGV D27: Unfallverhütungsvorschrift Flurförderzeuge». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2011. gada 15. janvārī. Skatīts: 2019. gada 6. aprīlī.
**Psammolepji** (*Psammolepis*) (no sengr. ψαμμο - smiltis + λεπίς - zvīņas, zvīņu ādas zobi atgādina smilšu graudiņus) ir bezžokļaiņu izmirušās Psammosteju apakškārtas ģints. Ģinti pirmo reizi 1845. gadā aprakstīja dabaspētnieks Luijs Agassis. Ģints tipveida suga ir *Psammolepis paradoxa*, kas tika aprakstīta gadu iepriekš, kā *Psammosteus paradoxus*.

Apraksts
--------

Ģintij piederošie pārstāvji ir samērā lieli (ap 80 cm. gari), plati un samērā plakani. Ķermenis klāts ar masīvām bruņu plātnēm. Dorsālā un ventrālā plātne ir klāta ar tesērām nepilnīgi. Pie plātņu augšanas centriem ir zona bez tesērām. Attīstītākajām formām dorsālajai (muguras) plātnei arī centrālā daļa ir klāta ar tesērām, bet mazāk attīstītām formām ventrālā (vēdera) plātne var būt vispār bez tesērām. Tesēru izmērs pieaug plātņu malās. Ventrālās plātnes aizmugurē nav izgriezuma. Branhiālās plātnes ir garas un samēra platas. Rostrālās plātnes ir īsas un platas. Ādas zobi ir sīki, blīvi izvietoti un ar īsiem zobiņiem. Zvīņas ir lielas.

Sistemātika
-----------

* *Psammolepis abavica* (uz burtnieku un gaujas svītas robežas)
* *Psammolepis alata* (gaujas svīta)
* *Psammolepis heteraster* (gaujas svīta)
* *Psammolepis paradoxa* (gaujas svīta)
* *Psammolepis proia* (arukilas svīta)
* *Psammolepis toriensis* (pērnavas svīta)
* *Psammolepis undulata* (gaujas un amatas svīta)
* *Psammolepis venyukovi* (gaujas svīta)

Izplatība
---------

Psammolepju ģints pārstāvji dzīvoja no vidusdevona līdz augšdevona sākumam (živeta, apakšējais frāns). Tie bija izplatīti galvenajā devona laukā (arī Latvijā), Timānā, Donbasā un Skotijā.
***World of Warcraft: The Board Game*** ir galda spēle, kas balstīta uz datorspēli *World of Warcraft* *MMORPG*. Spēli 2005. gadā izstrādāja uzņēmums *Fantasy Flight Games*.

Pārskats
--------

Galda spēle paredzēta 2 līdz 6 cilvēkiem, vecumā no 12 gadiem. Spēles uzstādīšanas laiks ir apmēram no 15 līdz 30 minūtes. Spēles ilgums sākot no 3 stundām.

*World of Warcraft: The Board Game* spēlētāji var izvēlēties starp divām frakcijām (Aliansi un Hordu) un 9 dažādiem varoņiem, piemēram, paladīni, kareivji, mācītāji un citi. Spēles gaitā spēlētāji piedalās dažādos piedzīvojumos un pilda dažādas misijas klejojot pa Azerotu, iegūstot pieredzi, jaunus ieročus, bruņas, dažādas noderīgas lietas, kā arī jaunus paņēmienus, ar kuriem nogalināt ceļā sastaptos monstrus. Spēles galvenais mērķis ir nogalināt spēcīgo "Pavēlnieku", kurš valda un izplata ļaunumu pār kontinentiem.

Spēle piedāvā pamata variantu, kas ierobežo spēles laiku uz 30 gājieniem katram spēlētājam un, ja pēc 30. gājiena "Pavēlnieks" ir vēl dzīvs, tad spēlētāji noskaidro uzvarētāju savstarpējā cīņā starp abām frakcijām, jeb kā to dēvē spēles valodā — *PvP*. Šīs spēles atšķiras no citām līdzīgām spēlēm ar to ka parasti spēle ir kooperatīva starp spēlētājiem katrā frakcijā, jo uzvarēt var tikai viena no divām frakcijām, līdz ar to uzvar visi spēlētāji, kuri pieder pie uzvārējušās frakcijas. Spēlei komplektā nāk vairāk kā 1000 komponentes (figūras, kartītes, un vēl cits spēles aprīkojums).

Papildinājumi
-------------

Galda spēlei ir iznākuši divi papildinājumi, *Shadow of War* un *The Burning Crusade*. *Shadow Of War* galvenokārt deva klāt jaunas misijas, bet *The Burning Crusade* palielināja varoņu maksimālo līmeni no 5 uz 6, pievienoja klāt divas jaunas rases, jaunu un vēl spēcīgāku monstru klasi (kā jaunajiem, tā arī vecajiem monstriem), jaunus *Dungeons* (vietas, kurās var iegūt dažādus labumus, kas nav atrodami nekur citur), kā arī papildus jaunu spēles karti *Outland*, ko pievieno klāt jau esošajai. Abi papildinājumi deva gan jaunas misijas, gan jaunus ieročus, bruņas un citus varoņu papildaprīkojumus.

2007. gadā tika izdots neliels papildinājums spēlei *World of WarCraft: the Board Game Epic Armor Sets Mini-Expansion*, ko varēja iegūt tikai tie kuri apmeklēja *Blizzard Entertainment* rīkoto konvenciju *BlizzCon*.

Atsauces
--------

1. ↑  «Official Warcraft board game website by fantasy flight games». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2010. gada 15. decembrī. Skatīts: 2014. gada 13. augustā.

Ārējās saites
-------------

* *World of Warcraft: The Board Game* vietnē *BoardGameGeek*
**Severīns Jensens** (*Severin Jensen*, 1723—pēc 1809) bija dāņu izcelsmes arhitekts, Kurzemes un Zemgales hercoga Pētera vadošais būvmeistars, vēlāk galma arhitekts (1772). Piedalījās Rundāles pils, Jelgavas pils, Kroņvircavas muižas pils, Zaļās muižas pils, Lustes pils, Svētes pils, Kaucmindes muižas pils projektēšanā un celtniecībā, kā arī Kazertas pils (*Caserta*) celtniecībā pie Neapoles.

Dzīvesgājums
------------

Dzimis 1723. gadā Kopenhāgenā. Neilgi pēc Bīronu atgriešanās Jelgavā 1766. gadā Jensenu pieņēma darbā par galma arhitekta Bartolomeo Rastrelli palīgu un darbu vadītāju (*Kondukteur*).
Viņš projektēja un vadīja Rundāles pils vārtu un staļļu būvi (1766—1767), pēc tam jaunās Jelgavas pils interjeru un zirgu staļļu izbūvi (1768—1773) un Zaļās muižas pils celtniecību (1769—1774). Līdztekus Jensens ar pārtraukumiem strādāja pie Vircavas pils celtniecības (1769, 1775-1781, 1785).
1770. gadā pēc viņa projekta celta hercogu medību pils Pienavā, kas 1780. gadā nosaukta par Frīdrihslusti (vēlāk par Lusti) par godu Prūsijas kroņprincim Frīdriham Vilhelmam.

1772. gadā Jensenu iecēla par Kurzemes hercoga galma arhitektu.
1773.—1775. gadā viņš pārbūvēja un paplašināja Svētes pili, kur izveidoja oranžēriju un gleznu galeriju.
1774.—1775. gadā pēc Jensena projekta uzcēla *Academia Petrina* ēku.

Pēc hercogvalsts inkorporācijas Krievijas impērijas sastāvā 1795. gadā Jensens kļuva par Kurzemes guberņas arhitektu.

1803. gadā viņš aizceļoja uz Dienviditāliju, kur strādāja pie Luidži Vanvitelli projektētās Kazertas pils būves.

Miris pēc 1809. gada Jelgavā.

Jensena projektētās ēkas
------------------------

* Kroņvircavas «Kavalieru māja» (1769)Kroņvircavas «Kavalieru māja» (1769)
* Zaļās muižas medību pils (1769)Zaļās muižas medību pils (1769)
* Lustes pils (1770) 1875. gada fotogrāfijaLustes pils (1770) 1875. gada fotogrāfija
* Lustes pilsdrupas 2008. gadāLustes pilsdrupas 2008. gadā
* Svētes muižas kungu māja (1773)Svētes muižas kungu māja (1773)
* Academia Petrina projekts (1774)*Academia Petrina* projekts (1774)
* Academia Petrina ēka mūsdienās*Academia Petrina* ēka mūsdienās

Atsauces
--------

1. ↑
2. ↑  
*Baltiešu biogrāfiskais leksikons digitāli*.
3. ↑  «no Rundāles pils lapas». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2013. gada 13. augustā. Skatīts: 2013. gada 17. oktobrī.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 172860245
* GND: 1157068596
* ULAN: 500284976

 |

 |
**Katarina Blagojeviča** (serbu: *Катарина Благојевић*; arī Katarina Jovanoviča-Blagojeviča, dzimusi kā Jovanoviča (serbu: *Јовановић*) 1943. gada 31. oktobrī Belgradā — 2021. gada 15. novembrī) bija Serbijas starptautiskā meistare šahā (1964).

Biogrāfija
----------

No 1960. gadu sākuma līdz 1970. gadu vidum bijusi viena no vadošajām Dienvidslāvijas šahistēm. Trīs reizes uzvarējusi Dienvidslāvijas sieviešu šaha čempionātos (1961, 1972, 1974). Daudzu starptautisko šaha turnīru laureāte, tajā skaitā trīs reizes pēc kārtas uzvarējusi Beverveikas (Nīderlande) šaha turnīros (1960, 1961, 1962), kā arī 1963. gadā bijusi labākā Amsterdamas šaha turnīrā.

1964. gadā Suhumi sasniegusi lielāko panākumu savā šahistes karjerā, kad ieņēmusi 5. vietu Pasaules šaha čempiones izcīņas cikla pretendentu turnīrā. Divas reizes piedalījusies Pasaules šaha čempiones izcīņas cikla starpzonu turnīros: 1971. gadā Ohridā bijusi 9. vietā, bet 1973. gadā Menorkā palikusi 11. vietā..

Vairākkārt pārstāvējusi Dienvidslāvijas izlasi Pasaules šaha olimpiādēs, kurās piedalījusies 5 reizes (1963—1974). Komandu vērtējumā izcīnījusi sudraba (1963) medaļu, bet individuālajā vērtējumā izcīnījusi bronzas (1966) medaļu.

Par panākumiem turnīros FIDE 1964. gadā Blagojevičai piešķīra starptautiskās meistares (WIM) nosaukumu.

Personīgā dzīve
---------------

Blagojevičas māsa Gordana Markoviča ir starptautiskā šaha meistare.

Atsauces
--------

1. ↑  1964 Candidates Tournament
2. ↑  1971 Ohrid Interzonal Tournament
3. ↑  1973 Menorca Interzonal Tournament
4. ↑  OlimpBase :: Women's Chess Olympiads :: Katarina Jovanović

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
**Epa Mē** (igauņu: *Epp Mäe*; dzimusi 1992. gada 2. aprīlī) ir igauņu brīvā stila cīkstone, džudiste, sumo un pludmales cīkstone.

Biogrāfija
----------

Epa Mē ar cīņas sportu sāka nodarboties 1998. gadā. Pirmais treneris bija viņas tēvs. Kopš 2010. gada viņu trenē Arvi Āviks. Pārstāv sporta klubu "Sakura".

Džudo viņa ir 2008. gada Igaunijas čempione. 2009. gadā viņa ieguva sudraba medaļu džudo čempionātā un zelta medaļu džudo junioru čempionātā. Bez tam 2007.-2013. gadā viņa trīs reizes kļuva par Igaunijas brīvās cīņas čempioni, trīs reizes — sumo un vienreiz pludmales cīņas čempioni.

2007. gada kadetu Eiropas cīņas sporta čempionāta sudraba medaļas ieguvēja. 2009. gada brīvās cīņas pasaules junioru čempionāta bronzas medaļniece. Tajā pašā gadā viņa ieguva bronzas medaļu junioru un sudraba medaļu kadetu Eiropas čempionātā. 2015. gada Eiropas U-23 cīņas sporta čempionāta sudraba medaļas ieguvēja.

2014. gadā izcīnīja Igaunijai pirmo un vienīgo pasaules čempionāta zeltu pludmales cīņā, un 2015. gadā kļuva par pirmo un vienīgo igauņu sportisti, kas spējusi izcīnīt medaļu (bronzas) Pasaules cīņas sporta čempionātā.

Apbalvojumi un pagodinājumi
---------------------------

* 2015. gada Igaunijas Labākās sportistes balva.

Atsauces
--------

1. 1 2 3 4  «MÄE, EPP» (igauņu). ESBL. 2018. gada 25. oktobris. Skatīts: 2019-04-13.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Epa Mē***.
* *Olympedia* profils (angliski)
* FILA profils (angliski)
* Epas Mē sporta rezultāti. (igauniski)
**Latīņu pagodinājumi** ir vārdu savienojumi latīņu valodā, kas norāda uz izcilības pakāpi, cilvēkam pabeidzot vidējo vai augstāko izglītību.

Pastāv šādi latīņu pagodinājumi (pieaugošā secībā pēc nozīmes):

* *cum laude* (ar pagodinājumu)
* *magna cum laude* (ar lielu pagodinājumu)
* *insigni cum laude* (ar ievērojamu pagodinājumu)
* *maxima cum laude* (ar maksimālo pagodinājumu)
* *summa cum laude* (ar vislielāko pagodinājumu)
* *egregia cum laude* / *eximia cum laude* (ar sevišķu pagodinājumu)

Tāpat pastāv nepagodinošās atzīmes *rite* (apmierinoši) un *sub omni canone* (zemāk par jebkuru normu).

Izcilības pakāpes mēdz tikt norādītas diplomos. Latīņu pagodinājumi tika ieviesti 1869. gadā Hārvarda Universitātē, no kurienes tie pēc tam izplatījās Anglijā un citās valstīs. Pagodinājumu sistēma dažādās augstskolās ir atšķirīga (tostarp dažās valstīs ir citi pagodinājumi).

Atsauces
--------

1. ↑  «What are Latin Honors?». *gpacalculator.io*. Skatīts: 04.09.2021.
**Pērsijs Bleiks** (angļu: *Percy Francis Blake*; dzimis 1873. gada 6. decembrī, miris 1936. gada 20. martā) bija britu šahists un šaha problēmists, angļu skolas pārstāvis.

Pēc profesijas bijis telegrāfa montieris. Līdz 1898. gadam dzīvojis Mančestrā, pēc tam Liverpūlē. Bijis labs šahists. No 1898. līdz 1912. gadam astoņas reizes bijis Lankašīras komandas dalībnieks tās gadskārtējos, tradicionālajos mačos ar Jorkšīru.

Šaha kompozīcija
----------------

Pazīstamāks P. Bleiks bija kā šaha problēmists. No 1890. līdz 1936. gadam viņš publicēja vairāk nekā 500 šaha uzdevumus. Ieguva vairāk nekā 160 godalgas, no tām 45 pirmās.

### Uzdevumu piemēri

**№ 1. P. Bleiks**  
 *Kentish Mercury*, 1898  
2. godalga**Mats 2 gājienos**
**Uzdevuma risinājums:**

**1.Kf2!** (gājiena spaids)
**1. ... Lxg3+ 2 .Lxg3#**
**1. ... Lg5 2. Zxg5#**
**1. ... Lf6/Lxe7 2. Te3#**
**1. ... Lb7 2. Dxb7#**
**1. ... Lc6 2. Dxc6#**
**1. ... Ld5 2. Zd6#**
**1. ... f4 2. Lf6#**
**1. ... Zb~ 2. Dd4#**
**1. ... Zc~ 2. Dxd3#**

Atsauces
--------

1. 1 2  «Lancastrians B. Percy Francis Blake». *Yorkshire Chess History* (angļu). Arhivēts no oriģināla, laiks: 2014-03-07. Skatīts: 2017-02-15.
2. ↑  «Chess Network Company. Blake Percy Francis». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2014. gada 23. februārī. Skatīts: 2014. gada 23. februārī.

Ārējās saites
-------------

* Pērsijs Bleiks šaha kompozīcijas vietnē PDB

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 291460913
* ISNI: 0000 0003 9651 2598

 |

 |
**Goleņova** (poļu: *Goleniów*) ir pilsēta Polijas ziemeļrietumos, Rietumpomožes vojevodistē uz ziemeļaustrumiem no Ščecinas. Dzelzceļa mezgls. Pilsētas tuvumā atrodas Ščecinas starptautiskā lidosta (*Port Lotniczy Szczecin-Goleniów im. NSZZ "Solidarność"*). Pilsētā saglabājušies viduslaiku aizsardzības sistēmas paliekas.

Pilsētas tiesības Goleņova ieguva divreiz — 1264. gadā tā ieguva Magdeburgas tiesības, bet 1314. gadā — Libekas tiesības. Viduslaikos konkurēja ar Ščecinu kā ostas pilsēta. Beidzoties Trīsdesmitgadu karam, pilsēta nokļuva Zviedru Pomerānijas sastāvā, tomēr 1677. gadā tā tika atdota Brandenburgai. Līdz Otrā pasaules kara beigām pilsēta atradās Vācijā, un tās vāciskais nosaukums bija **Gollnova** (vācu: *Gollnow*). Pēc Otrā pasaules kara pilsētu piešķīra Polijai, pilsētas vācu iedzīvotāji tika padzīti, bet vietā ieradās poļi no PSRS ieņemtajiem Polijas apgabaliem.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Goleņova*** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 142612654
* LCCN: n2004115116
* GND: 4235640-4
* NKC: ge893581

 |

 |

1. ↑  ; P2701: JSON; pārbaudes datums: 6 oktobris 2022.
Latvju enciklopēdijas pirmā grāmata (1950).
**Latvju enciklopēdija** ir enciklopēdija, ko no 1950. līdz 1956. gadam trīs sējumos izdeva trimdas latviešu Stokholmas izdevniecība "Trīs zvaigznes" Arveda Švābes redakcijā. 1962. gadā iznāca papildinājumi ceturtajā sējumā.

No 1983. līdz 1990. gadam Amerikas Latviešu apvienības Latviešu institūts Edgara Andersona redakcijā izdeva tās papildinājumu **Latvju enciklopēdija 1962-1982** četros sējumos (A-Šm). 2006. gadā iznāca Latvju enciklopēdijas piektais sējums (Šn-Ž).

2005. gadā izdevniecība "Antēra" izdeva Latvju enciklopēdijas atkārtotu izdevumu.

Atsauces
--------

1. ↑  Latvju enciklopēdija
2. ↑  Latvju enciklopēdija 1962-1982
3. ↑  Latvju enciklopēdija Archived 2016. gada 5. martā, *Wayback Machine* vietnē. by ALA/Amerikas Latviešu Apvienības Latviešu Institūts. 1983.-2006. Set of five volumes. ISBN 0-935582-33-9. Hard cover, 2818 pages.]

Ārējās saites
-------------

* Latvju enciklopēdijas šķirkļi, kas pārpublicēti Historia.lv
**Sverdrupa kalni** (norvēģu: *H.U. Sverdrupfjella*) ir kalnu masīvs Karalienes Modas Zemē Antarktīdā. Izvietoti starp Jūtulstreumena glečeri rietumos un Jelsvika kalniem austrumos. Atrodas ap 230 km uz dienvidiem no okeāna piekrastes (Princeses Martas krasts), kuru klāj Fimbulisena šelfa ledājs. Sastāv no ap 100 km garas ziemeļaustrumu-dienvidrietumu virzienā izstieptas grēdas masīva austrumdaļā (Paulsena kalni, Barklaja kalni un Hermana kalni) un ap 40 km attālas nunataku grupas (Gbureka smailes) masīva ziemeļrietumos. Augstākā virsotne ir Krīgera kalns (2665 m) masīva dienvidaustrumos.

Apvidus pirmo aerofotografēšanu veica Vācijas antarktiskā ekspedīcija (1938-1939) un piešķīra nosaukumus atsevišķajām kalnu krēdām. Detālu izpēti un kartēšanu veica norvēģu-britu-zviedru (1949-1952) antarktiskā ekspedīcija un vēlākās norvēģu ekspedīcijas, kas masīvu apvienoja un nosauca par godu Norvēģijas Polārā institūta pirmajam vadītājam un NBSAE Norvēģijas komitejas vadītājam Harallam Sverdrupam (*Harald Ulrik Sverdrup*).

Atsauces
--------

1. ↑  ASV Ģeoloģijas dienesta Ģeogrāfisko nosaukumu informācijas sistēma *(USGS GNIS)*: Sverdrupa kalni
**Čeneks Kotnauers** (čehu: *Čeněk Kottnauer*; 1910. gada 24. februāris Prāga — 1996. gada 10. februāris Londona) bija Čehoslovākijas un Lielbritānijas starptautiskais meistars šahā (1950).

Biogrāfija
----------

No 1930. gadu vidus līdz 1960. gadu beigām aktīvi piedalījies dažādos starptautiskos šaha turnīros, pārsvarā ierindojies turnīru tabulu vidusdaļā. Labākos rezultātus sasniedzis 1947. gadā, kad Šlehtera memoriālā Vīnē izcīnījis 2. vietu (uzvarēja Lāslo Sabo), bet Nīderlandes pilsētā Beverveikā bijis 3. vietā. Par panākumiem turnīros FIDE 1950. gadā Kotnaueram kā vienam no pirmajiem piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 1951. gadā - starptautiskā arbitra nosaukumu.

1953. gadā uzvarējis Lucernas starptautiskajā šaha turnīrā. Drīz pēc tam emigrējis uz Lielbritāniju, kur pieņēmis šīs valsts pilsonību. 1970. gados bijis viens no vadošajiem Anglijas bērnu un jaunatnes šaha treneriem.

Pārstāvējis Čehoslovākijas un Anglijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:

* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 3 reizes (1952, 1964, 1968). Individuālajā vērtējumā izcīnījis zelta (1952) medaļu;
* Klāras Benediktas kausa izcīņās piedalījies 4 reizes (1962, 1966-1968). Komandu vērtējumā izcīnījis 3 bronzas (1962, 1967, 1968) medaļas, bet individuālajā vērtējumā izcīnījis zelta (1967) medaļu.

Atsauces
--------

1. ↑  OlimpBase :: Men's Chess Olympiads :: Cenek Kottnauer
2. ↑  OlimpBase :: Clare Benedict Chess Cup :: Cenek Kottnauer

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 287146245
* ISNI: 0000 0003 9298 6235
* BIBSYS: 90230427

 |

 |
Vanaja NT-69/4000, 1962. gada modelis
**Vanajan Autotehdas Oy** bija Somijas uzņēmums, kas ražoja kravas automašīnas un autobusus ar zīmolu ***Vanaja***. Dibināts 1943. gadā; 1968. gadā pievienots *Suomen Autoteollisuus* (*SAT*, tagad *Sisu Auto*).

Vēsture
-------

Turpinājuma kara laikā, kad frontē tika zaudēti daudzi transportlīdzekļi, Somijas armijai bija nepieciešamas vismaz 7000 jaunas kravas mašīnas un autobusi. Arī civilām vajadzībām bija nepieciešami jauni transportlīdzekļi. Tika ierosināts palielināt autoražotāja *Suomen Autoteollisuus* ražošanas jaudas, uzbūvējot jaunu rūpnīcu. Tā kā valdībai radās šaubas par *SAT* spēju veiksmīgi realizēt šādu projektu un pēc importētāju iebildumiem pret priekšrocību došanu vienam uzņēmumam, tika nolemts dibināt jaunu uzņēmumu. Jaunais uzņēmums ar nosaukumu ***Yhteissisu Oy*** tika izveidots 1943. gada 20. martā. Bez valsts un *Oy Suomen Autoteollisuus Ab* jaunajā uzņēmumā piedalījās arī uzņēmumi *A. Ahlstrom*, *Ata*, *Fiskars*, *Kone*, *Kymmene*, *Lokomo*, *W. Rosenlew*, *Suomen Gummitehdas*, *Suomen Kaapelitehdas*, *Tampereen Pellava- ja Rautateollisuus*, *Strömberg* un *Yhtyneet Paperitehtaat*.

Uzņēmums sākumā ražoja *Sisu* kravas mašīnas modeli *S-21*, kurš tika montēts *Oy Suomen Autoteollisuus Ab* rūpnīcā Helsinkos. Precīzs izlaisto mašīnu skaits nav zināms, bet domājams, tie bija daži eksemplāri. Par uzņēmuma jaunās rūpnīcas vietu tika izvēlēts Vanajas pagasts, netālu no Hemēnlinas, kur varēja viegli ierīkot dzelzceļa atzaru un bija iespēja izbūvēt pazemes cehus. Celtniecība sākās 1944. gada pavasarī un spāru svētki tika svinēti 1944. gada novembrī, kad jau bija beidzies Turpinājuma karš.

Pirmā Vanajas rūpnīcā izgatavotā mašīna izripoja 1945. gada 1. augustā. Izlaistas modelis bija *Sisu S-21*, kas kalpoja par prototipu *S-22*. Pēc izmēģinājumiem masveida ražošana sākās oktobrī. Tā kā karš bija beidzies un armijai vairs nevajadzēja lielu daudzumu mašīnu, tad plānoto 2000 eksemplāru gadā vietā 1946. gadā saražoja 147; 1947. gadā tika saražotas 55 mašīnas.

1948. gadā uzņēmums tika reorganizēts un nosaukums mainīts uz ***Vanajan Autotehdas Oy***. Uzņēmums sāka pats izstrādāt jaunus automašīnu modeļus ar zīmolu *Vanaja*. Vēlāk tika ražoti arī autobusi un speciālās mašīnas. Uzņēmums pats ražoja automašīnas rāmi un tiltus, dzinēji tika iepirkti Anglijas uzņēmumos *AEC* un *Leyland*; transmisiju piegādaja vācu *ZF* un Anglijas *Fuller*. Velkošās asis piegādāja *Rockwell*. Kabīnes izgatavoja citi Somijas uzņēmumi, piemēram, *Lahden Autokorin*.

*Vanajan Autotehdas* 1960. gadu beigās radās finansiālas problēmas.
1968. gadā *Vanajan Autotehdas Oy* tika pievienots *Oy Suomen Autoteollisuus Ab* (*Sisu*).
Pēdējais *Vanaja* markas transportlīdzeklis tika izlaists 1971. gadā. Pavisam tika izlaisti 7127 *Vanaja* eksemplāri.

Mūsdienās bijušajā *Vanaja* rūpnīcā saimnieko divas atsevišķas sabiedrības: *Sisu Akselit Oy* un *Patria Vehicles Oy*.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Vanajan Autotehdas***.
* Vanaja vesture Archived 2016. gada 4. martā, *Wayback Machine* vietnē.
**Parisa Vitnija Hiltone** (angļu: *Paris Whytney Hilton*, dzimusi 1981. gada 17. februārī) ir bagātas ģimenes iespējamā mantiniece, augstāko aprindu personība, producente, dziedātāja, modele un modes dizainere. Viņa ir *Hilton Hotels* dibinātāja Konrāda Hiltona mazmazmeita.

P. Hiltone kļuva pazīstama pēc piedalīšanās televīzijas seriālā "Bagātnieces laukos" (angļu: *The Simple Life*) un vairākām nelielām lomām kinofilmās, galvenokārt ar lomu šausmu filmā "Vaska figūru muzejs" (angļu: *House of Wax*). Vairāku juridisko incidentu rezultātā Hiltone arī pabijusi Losandželosas cietumā 2007. gadā.

Karjera
-------

Hiltone ir strādājusi par modeli, aktrisi, dziedātāju un ir veikusi gadījuma biznesa darījumus. Saskaņā ar žurnāla "Forbes" datiem, viņa ir ieguvusi ap 2 miljoniem dolāru 2003.—2004. gadā, ap 6,5 miljoniem dolāru 2004.—2005. gadā un ap 7 miljoniem dolāru 2005.—2006. gadā.

### Modeles karjera

Hiltone modeles karjeru sāka kā bērns, sākotnēji tikai labdarības pasākumos. Kad viņai bija 19 gadu, viņa parakstīja līgumu ar Donalda Trampa modeļu aģentūru *T Management*. Viņa ir parādījusies vairākās reklāmās, tostarp *Iceberg Vodka*, *GUESS*, *Tommy Hilfiger*, *Christian Dior*, un *Marciano*.

### Kā mediju personība

#### Televīzijā

Hiltone kopā ar savu draudzeni Nikolu Ričiju piedalījās realitātes šovā "Bagātnieces laukos" (angļu: *The Simple Life*), kura pirmizrāde notika 2003. gada 2. decembrī Fox kanālā. Seriālam "Bagātnieces laukos" bija trīs sezonas Fox kanālā. Fox kanāls atcēla pārraidi pēc tam, kad sākās strīds starp Hiltoni un Ričiju, bet vēlāk kanāls (angļu: *E! Entertainment Television*) sāka rādīt arī ceturto un piekto sezonu.

2008. gada martā tika ziņots, ka Hiltone būs zvaigzne jaunā MTV realitātes seriālā "Parisa Hiltone — mana jaunā labākā draudzene" (angļu: *Paris Hilton's My New BFF*). Seriāla pirmizrāde notika 2008. gada 30. septembrī.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Parisa Hiltone***.
* Oficiālā mājaslapa (angliski)
* *IMDb* profils (angliski)
* *AllMovie* profils (angliski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 5186209
* LCCN: n2004042174
* ISNI: 0000 0001 1437 0887
* GND: 135460468
* SUDOC: 087880792
* BNF: cb14631623x (data)
* BIBSYS: 7027747
* NLA: 40128670
* NDL: 01150516
* NKC: js20060901025
* BNE: XX5124266

 |

 |
**Glotāls slēdzenis** ir skaņa, kas sastopama vairākās valodās. Starptautiskajā fonētiskajā alfabētā to apzīmē ar simbolu [ʔ].

Latviešu valodā
---------------

Latviešu valodā šī skaņa dažkārt sastopama vārdu "jā" un "nē" izrunā, kad tie tiek izrunāti kā "ja-a" un "ne-e", jeb, precīzākā IPA pierakstā, [jaʔa] un [neʔe].

Dāņu valodas fenomens *stød* daļā gadījumu tiek realizēts kā glotāls slēdzenis, taču ir autori, kas norāda uz tā līdzību ar latviešu un lībiešu valodas lauzto intonāciju. Piemēram, 19. gs. beigās dānis Vilhelms Tomsens (*Vilhelm Thomsen*) kontaktējoties ar kādu lībiešu jūrnieku identificēja viņa runā iezīmi, kas viņam likās ļoti līdzīga dāņu *stød*, kas latviešu valodā atbilst tam, ko sauc par "lauzto intonāciju".[1] Vītso izteicies, ka lībiešu lauztais tonis varot tikt realizēts kā "laringāls līdzskanis".[2]

Citi autori definē latviešu valodas lauzto intonāciju kā "krītošu intonāciju ar pievienotu glotalizāciju".[3]

Citās valodās
-------------

Glotāls slēdzenis ir bieži sastopams dažādos angļu valodas dialektos, piemēram, tas ir standarta veids kā realizēt /t/ standarta amerikāņu angļu valodas vārdos, kur tam seko zilbisks [n̩], piemēram, *mountain* [ˈmaʊ(n)ʔn̩], *cotton* ['kʰɑʔn̩] vai *button* [ˈbʌʔn̩]. Lielbritānijas *Cockney* izloksnē tas ir pilnīgi aizvietojis fonēmu /t/, piemēram, *city* tiktu realizēta kā [ˈsɪʔɪ] un *bottle* kā [ˈbɔʔo], utt.

Dienvidaustrumigaunijas (uz ziemeļiem no Alūksnes rajona) Veru valodā glotāls slēdzenis ir fonēmisks – tas tiek apzīmēts ar ⟨q⟩ un tas ir standarta daudzskaitļa marķieris (atšķirībā no standarta igauņu *-d*), piemēram, *kala* ("zivs"), *kalaq* ("zivis").

Atsauces
--------

1. ↑  Paul Kiparsky. «Livonian stød». Skatīts: 2013. gada 25. novembris.
2. ↑  Vītso, Tīts Reins (2013). Blumberga, Renāte; Mäkeläinen, Tapio; Pajusalu, Karl. red. "Lībiešu valodas pamatiezīmes". *Lībieši: vēsture, valoda un kultūra* (Rīga: Līvõ Kultūr sidām): 268. lpp. ISBN 978-9984-49-730-3. "[Aprakstot lībiešu lauzto toni] toņa galotnē seko raksturīgs rīkles muskuļu sasprindzinājums jeb t. s. laringalizācija, kas īpaši spēcīga sasprindzinājuma gadījumā var izpausties kā laringāls līdzskanis."
3. ↑  Bernd Kortmann. *The Languages and Linguistics of Europe*. Walter de Gruyter, 2011. 6. lpp. ISBN 3110220253. Both Latvian and Lithuanian are pitch languages. In Lithuanian, stressed long vocalic segments (long vowels, diphthongs, and sequences of vowel plus sonorant) show a distinctive opposition of rising and falling pitch, cf. *kar̃tų* 'time:gen.pl' vs. *kártų* 'hang:irr.3'. In standard Latvian (and some of the dialects), long vocalic sequences (of the same type as in Lithuanian) distinguish three varieties of pitch: 'even', 'falling', and 'broken' ('broken pitch' being a falling pitch with superadded glottalisation). They are fully differentiated in stressed syllables only: unstressed syllables have an opposition of glottalised and non-glottalised long vocalic segments. Segments with 'even' pitch are ultra long. Neither Lithuanian nor Latvian mark pitch in their standard orthography.
**Parila** (igauņu: *Parila*) ir dzelzceļa pieturas punkts Igaunijā, Harju apriņķa Anijas pagasta Parilas ciemā, dzelzceļa iecirknī Ilemiste—Tapa. Parilas pieturas punkts atrodas 21,9 km attālumā no Aegvīdu , 34,9 km attālumā no Tallinas un tajā pietur piepilsētas pasažieru elektrovilcienu maršruta Tallina—Aegvīdu—Tallina vilcieni. Starppilsētu pasažieru dīzeļvilcieni Parilas pieturas punktā apstāšanos neveic.. 

No 2011. līdz 2012. gadam projekta „Reisiplatvormide viimine eurokõrgusele" ietvaros ar Eiropas Savienības Struktūrfondu līdzfinansējumu Parilas pieturas punktā izbūvēta viena jauna pasažieru malas platformas. Platformu augstums - 550 mm, garums - 30 m. Pasažieru iekāpšana un izkāpšana tiek veikta no vilciena sastāva pirmā vagona.

Atsauces
--------

1. ↑  AS EVR Infra raudteerajatistel võimaldatavad operatsioonid 2011/2012
2. ↑   Archived 2013. gada 25. februārī, *Wayback Machine* vietnē.(angliski)(krieviski)
3. ↑   (igauniski)
4. ↑   Archived 2009. gada 29. decembrī, *Wayback Machine* vietnē. (igauniski)

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Uz Tallinu** |  | **Uz Tapu** |
|  Rāziku |  **Parila** | Kehra  |
**Dejotājmušu virsdzimta** (*Empidoidea*) ir viena no mušveidīgo apakškārtas (*Brachycera*) virsdzimtām un kopīgi ar *Cyclorrhapha* veido lielāko mušu infrakārtas (*Muscomorpha*) grupu - *Eremoneura*. Nesenā pagātnē dejotājmušu virsdzimta tikai izdalīta laupītājmušu infrakārtā (*Asilomorpha*). Tomēr mūsdienās šis taksons vairs netiek izmantots.

Dejotājmušu virsdzimta apvieno apmēram 11 000 aprakstītas mušu sugas, kas tiek iedalītas 4 dzimtās. Ir vairāki tūkstoši sugu, kas joprojām nav aprakstītas. Uzskata, ka kopumā varētu būt apmēram 20 000 sugas.

Īpašības
--------

Dejotājmušu grupai piedrošās mušas ir 1—15 mm garas, un atkarībā no sugas tām ir ļoti dažādas formas un proporcijas. Tomēr lielākajai daļai raksturīgs slaids, tumšs ķermenis, kas ļoti bieži ir ar metālisku tumši zaļu spīdumu. Daudzām sugām ir proporcionāli lielas saliktās acis, kas reizēm nosedz visu galvu. Kopumā šīs grupas mušām ir raksturīgas dažas pazīmes. Atkarībā no sugas var būt tikai viena no šīm pazīmēm vai vairākas pazīmes. Tās ir plēsīgas pēdas uz viena kāju pāra vai vairākiem, knābjveidīgs, plēsīgs mutes orgāns, metāliski zaļš ķermenis ar garām kājām. Kāpuri atgādina tauriņu kāpurus ar samazinātu galvas kapsulu.

Gandrīz visas dejotājmušu virsdzimtas sugas ir plēsīgas, gan pieaugušie īpatņi, gan kāpuri. Tās barojas ar citiem kukaiņiem. Tikai dažas sugas kā pieaugušie īpatņi barojas ar ziedputekšņiem un ir nozīmīgas augu apputeksnētājas. Šīs mušas dzīvo mežā, atklātās ainavās, pļavās un lauksaimniecības tīrumos, bet dažu sugu kāpuri mājo ūdenī.

Sistemātika
-----------

* **Dejotājmušu virsdzimta** (*Empidoidea*)

* Dejotājmušu dzimta (*Empididae*)**#**
* Smaragdmušu dzimta (*Dolichopodidae*)**#**
* Spietmušu dzimta (*Hybotidae*)**#**
* dzimta *Atelestidae*

Piezīme: Latvijā sastopamās dzimtas apzīmētas ar **#**.

Atsauces
--------

1. 1 2  NCBI: Muscomorpha
2. ↑  Moulton, J.K. & Wiegmann, B.M. (2007): The phylogenetic relationships of flies in the superfamily Empidoidea (Insecta: Diptera). Mol. Phylogenet. Evol. 43(3): 701-713. doi:10.1016/j.ympev.2007.02.029 PMID 17468014
3. 1 2 3 4  General Information about Empidoid Flies
4. ↑  NCBI: Empidoidea

Ārējās saites
-------------

* Catalogue of Latvian Flies (Diptera: Brachycera)
**Tiofēns** (C4H4S) ir aromātisks, heterociklisks organisks savienojums. Tas ir bezkrāsains, gaistošs, ūdenī nešķīstošs šķidrums ar benzolam līdzīgu smaržu.

Vēsture
-------

Tiofēns pirmo reizi tika atklāts kā piemaisījums netīram benzolam.

Iegūšana
--------

Var iegūt kā benzola attīrīšanas produktu. Tiofēns sulfurējas vieglāk nekā benzols, tādēļ, sakratot netīru benzolu kopā ar koncentrētu sērskābi, veidojas tiofēnsulfoskābe, kas šķīst sērskābes slānī. Tiofēnu no benzola var atdalīt arī ar dzīvsudraba acetāta palīdzību, jo tiofēns viegli merkurējas (reakcijas produktu pēc tam sadala ar sālsskābi). Sintētiski tiofēnu iegūst, destilējot nātrija sukcinātu ar fosfora trisulfīdu.

Atrašanās dabā
--------------

Tiofēna atvasinājumi ir sastopami vairāku sēnēs un augstākajos augos sastopamu bioloģiski aktīvo vielu sastāvā.

Īpašības
--------

Reaģējot ar sērskābi, tiofēns veido intensīvu zilu krāsu (tā saucamā indofenīna reakcija). Tā kā tiofēns vienmēr sastopams neattīrītā no akmeņogļu darvas iegūtā benzolā, šo reakciju lieto benzola pierādīšanai. Tiofēnu ir ļoti grūti atdalīt no benzola, jo tā ķīmiskās un fizikālās īpašības ir ļoti līdzīgas (tiofēns pieder pie nebenzoīdajiem aromātiskajiem savienojumiem un tā "aromātiskais" raksturs ir vēl izteiktāks nekā furānam). Tiofēna molekulā aizvietojot sēru ar skābekli, iegūst furānu, ar slāpekli - pirolu.


 Svarīgākie heterocikli

| Heteroatomi | Trīslocekļu cikli | Četrlocekļu cikli | Pieclocekļu cikli | Sešlocekļu cikli | Septiņlocekļu cikli |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Piesātinātie | Nepiesātinātie | Piesātinātie | Nepiesātinātie | Piesātinātie | Nepiesātinātie | Piesātinātie | Nepiesātinātie | Piesātinātie | Nepiesātinātie |
| O | Oksirāns | Oksirēns | Oksetāns | Oksets | Tetrahidrofurāns | Furāns | Tetrahidropirāns | Pirāns | Oksepāns | Oksepīns |
| S | Tiirāns | Tiirēns | Tietāns | Tiets | Tetrahidrotiofēns | Tiofēns | Tiāns | Tiīns | Tiepāns | Tiepīns |
| N | Aziridīns | Azirīns | Azetidīns | Azets | Pirolidīns | PirolsPirolīnsIndols\*\*\*Karbazols\*\*\*\* | PiperidīnsHinuklidīns\* | PiridīnsHinolīns\*\*\*Izohinolīns\*\*\*Akridīns\*\*\*\* | Azepāns | Azepīns |
| 2O |  |  | Dioksetāns |  | Dioksolāns |  | Dioksāns |  |  |  |
| 2N |  |  |  | Diazets | PirazolidīnsImidazolidīns | PirazolsImidazolsPirazolīnsImidazolīns | Piperazīns | Pirazīns PirimidīnsPiridazīns | Diazepāns | Diazepīns |
| 3N |  |  |  |  |  | TriazolsBenztriazols\*\*\* |  | Triazīns |  |  |
| 4N |  |  |  |  |  | Tetrazols |  | Tetrazīns |  |  |
| 5N |  |  |  |  |  | Pentazols\*\* |  |  |  |  |
| S + N |  |  |  |  | Tiazolidīns | TiazolsIzotiazols | Tiomorfolīns | Tiazīns |  |  |
| O + N | Oksaziridīns |  |  |  |  | IzoksazolsOksazols | Morfolīns | Oksazīns |  |  |
| O + 2N |  |  |  |  |  | Furazāns |  | Oksadiazīns |  |  |

\*divi sajūgti sešlocekļu cikli    \*\*cikls sastāv tikai no slāpekļa atomiem    \*\*\*satur kondensētu benzola gredzenu    \*\*\*\*satur 2 kondensētus benzola gredzenus

 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* NDL: 00573066

 |

 |
Viljamsona apgrieziens.
Andersona apgrieziens.
Šarnova apgrieziens.
**Glābšanas manevrs** ir viens no vairākiem kuģa manevriem, kurus parasti veic, tiklīdz tiek pamanīts cilvēks aiz borta. Lai manevrētu kuģi pēc iespējas tuvāk pār bortu pārkritušajam cilvēkam, izmanto **Viljamsona**, **Andersona**, **Šarnova** un citus apgriezienus.

Viljamsona apgrieziens
----------------------

Kuģi ar lielu ūdensizspaida pilnības koeficientu parasti zaudē lielu daļu sava ātruma, kad tie pēc Viljamsona apgrieziena veikšanas ir atgriezušies uz sākotnējam pretējā kursa. Pēc tam ir jādod dzinējam neliela atpakaļgaita, lai kuģi apstādinātu un paceltu cilvēku no ūdens. Kuģa trajektorija ir paredzama, tādēļ šo apgriezienu plaši izmanto.

Pamanot cilvēku aiz borta, stūri pārliek līdz galam uz aiz borta pārkritušā cilvēka pusi. To dara, lai atvirzītu dzenskrūvi projām no ūdenī esošā cilvēka. Pēc tam, kad kurss ir izmainījies par 35 līdz 50 grādiem no sākotnējā kursa, stūri pārliek līdz galam uz pretējā borta pusi. Stūri tur pārliktu līdz bortam, kamēr kuģa kurss nepietuvojas 10 līdz 15 grādus no sākotnējam pretējā kursa. Šajā brīdī stūri vēlreiz pārliek līdz galam uz sākotnējā borta pusi, lai dzēstu kuģa griešanās inerci un izvestu to uz sākotnējam pretējā kursa.

Andersona apgrieziens
---------------------

Andersona paņēmiens ir visātrākais manevrs glābšanai, piemērots kuģiem ar mazu cirkulācijas rādiusu. Šo apgriezienu pārsvarā izmanto kuģi ar jaudīgiem dzinējiem un to ļoti grūti izpildīt kuģiem ar vienu dzenskrūvi. Tā ir sarežģīta metode, jo tuvošanās cilvēkam, kurš atrodas aiz borta, nenotiek taisnā virzienā.

Pamanot cilvēku aiz borta, stūri pārliek līdz galam uz aiz borta pārkritušā cilvēka pusi. Pēc novirzīšanās no sākotnējā kursa par 250°, stūri pārliek taisni, kuģa diametrālajā plaknē, un pabeidz uzsākto manevru.

Šarnova apgrieziens
-------------------

Šarnova paņēmiens atgriež kuģi atpakaļ savā ķīļūdenī. Kuģis veic mazāku attālumu, tādējādi ietaupot laiku. Tomēr šo apgriezienu nevar izmantot nekavējošu darbību situācijā, jo tad, kad kuģis izies uz sākotnējam kursam pretējā, aiz borta pārkritušais cilvēks atradīsies kuģa aizmugurē.

Izpildot Šarnova apgriezienu, stūri noliek uz borta. Pēc novirzīšanās no sākotnējā kursa par 240°, stūri pārliek uz pretējo pusi. Kad kuģa kurss ir pietuvojies tā kontrakursam līdz 20°, stūri pārliek taisni, lai kuģis izietu uz sākotnējam kursam pretējo kursu.

Atsauces
--------

1. ↑  MacElverey H.D. MacElverey E.D. *Shiphandling for the mariner. Fifth edition* Schiffer Publishing, Ltd. 2018. 235. - 236. lpp. ISBN 9780764354588
2. 1 2  JS Krasta apsardzes dienests *Starptautiskā aviācijas un jūras meklēšanas un glābšanas rokasgrāmata III sējums Mobilie līdzekļi ar 2001. 2002. 2003. 2004. 2005. 2006. un 2007. gada labojumiem.* JS Krasta apsardzes dienests, 2007. 4 - 15.

Ārējās saites
-------------

* Cilvēks aiz borta - manevri, kurus jāzina, lai izglābtu dzīvību. (angliski)
* Viljamsona apgrieziens. (angliski)
**Tipiskā suga** ir bioloģiska suga, kura ir izvēlēta par augstākas klasifikācijas grupas tipisku pārstāvi un kuras apraksts atbilst šīs grupas aprakstam. Tipiskās sugas jēdzienu bioloģijā ieviesa Pjērs Andrē Latrells, tomēr tā lietošana sākās jau pēc viņa nāves 1840. gadā.

Strīdīgās situācijās tipiskā suga tiek uzskatīta par vienīgo likumīgo dotās ģints vai vārda nesēju.

Zooloģija
---------

Zooloģiskajā nomenklatūrā tipiskā suga ir suga, ar kuru ģints vai apakšdzimtas nosaukums tiek uzskatīts par pastāvīgi taksonomiski saistītu, t.i. suga, kas satur bioloģiskā tipa (-u) paraugu (-us). Līdzīgs jēdziens tiek izmantots augstākām grupām un tiek saukts par tipisko ģinti.

Kad ģints vai cits taksons tiek sadalīti vairākos, viens no jaunajiem taksoniem tiek nosaukts saskaņā ar sadalītā bijušo tipisko sugu un tā kļūst par tipisko sugu tam.

Katra zooloģijā definētā ģints vai apakšdzimta, neatkarīgi no tā, vai tā pašlaik ir atzīta par lietojamu, teorētiski ir saistīta ar savu tipisko sugu. Tomēr praksē pastāv daļa novecojušu nosaukumu, kas bijuši definēti senākās publikācijās, kad nebija prasības norādīt tipisko sugu.

Starptautiskais zooloģijas nomenklatūras kodekss nosaka, ka vienmēr jānorāda tipa sugas divvārdu oriģinālais nosaukums, sniedzot piemēru 67. panta 1. punktā. *Astacus marinus Fabricius, 1775* vēlāk noteica kā *Homarus* ģints tipveida sugu, tādējādi piešķirot tam *Homarus marinus (Fabricius, 1775)* nosaukumu. Tomēr *Homarus* tipiskā suga vienmēr jānorāda, izmantojot tās sākotnējo nosaukumu, t.i. *Astacus marinus Fabricius, 1775*.

Botānika
--------

Botāniskajā nomenklatūrā šim terminam nav oficiāla statusa saskaņā ar nomenklatūras kodu, bet tas bieži tiek pielietots. Botānikā ģintij parasti ir kāds herbārijā saglabāts paraugs (vai, retāk, ilustrācija), kas demonstrē tipisko sugu ģintij vai dzimtai, dažādām šo pakāpju apakšnodaļām un retos gadījumos augstākas pakāpes nosaukumiem, kuru pamatā ir attiecīgās ģints nosaukumi. Analoģiski tipiskās sugas jēdziens tiek lietots sēnēm un aļģēm, kurām pēc tradīcijas lieto botānisko terminoloģiju.

Bakterioloģija
--------------

Bakterioloģijā katrai ģintij tiek piešķirta tipiskā suga.

Atsauces
--------

1. ↑  Claude Dupuis (1974). *"Pierre André Latreille (1762–1833): the foremost entomologist of his time"* Archived 2019. gada 20. martā, *Wayback Machine* vietnē.. Annual Review of Entomology. 19: 1–14. doi:10.1146/annurev.en.19.010174.000245.
2. ↑  Vebstera vārdnīca: https://www.merriam-webster.com/dictionary/type%20species#h1
3. 1 2  "*International Code of Zoological Nomenclature, Fourth Edition, adopted by the International Union of Biological Sciences*". International Commission on Zoological Nomenclature. 1999. Article 67.1
4. ↑  ICZN Code Glossary
5. ↑  *International Code of Nomenclature for algae, fungi, and plants* (ICN) articles 7 through 10 (Melbourne Code, 2012)
6. ↑  "*Chapter 3: Rules of Nomenclature with Recommendations; Section 4. Nomenclatural Types and Their Designation*", International Code of Nomenclature of Bacteria: Bacteriological Code, 1990 Revision