recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Kamargas zirgs** ir viena no savvaļā dzīvojošām zirgu šķirnēm. Tos mēdz arī saukt par **baltajiem jūras zirgiem**. Kamargas zirgi dzīvo Ronas deltā Francijā, kur mūsdienās ir izveidots Kamargas nacionālais parks. Tā ir viena no vecākajām zirgu šķirnēm pasaulē, un ir uzskats, ka šķirne ir tiešs pēctecis Francijas primitīvajam solutre zirgam, kas mūsdienās ir izmiris. 17 000 gadus veci solutre zirga kauli, kas atrasti Kamargas purvos, ir gandrīz identiski mūsdienu Kamargas zirgam. 

Gadsimtiem ilgi, varbūt pat tūkstošiem gadu Kamargas zirgi ir dzīvojuši savvaļā, slapjajos Ronas purvos un aplūdušajās zemienēs. Tas ir izveidojies par izturīgu, spēcīgu un veiklu zirgu. Francijas dienvidos Kamargas zirgs tradicionāli tika lietots kā jājamzirgs, tas bija ļoti populārs darbam arēnā vēršu cīņās. Kamargas zirga šķirni ir iespaidojuši dažādi zirgi, kas senajos laikos kopā ar cilvēkiem ceļoja cauri šim reģionam, ieskaitot senos grieķu ceļotājus, senos romiešus un arābus. Kamargas zirga izskatā var redzēt gan barba, gan arābu zirga, gan tīrasiņu zirgu ietekmi. Ceļotāji Kamargas zirgus aizveda arī sev līdzi ārpus Francijas. Ģenētiskie pētījumi liecina, ka tie ir iespaidojuši spāņu izcelsmes zirgus. Kamargas zirga pazīmes var saskatīt Čīles zirga un kriollo zirga izskatā.

Izskats
-------

Kamargas zirgi vienmēr ir sirmi. Tas nozīmē, ka tiem ir tumša āda zem baltajām spalvām, bet balts apspalvojums ir tikai pieaugušajiem zirgiem. Kumeļi piedzimst melni vai tumši brūni, bet, paliekot vecāki, tie visi paliek balti. Zirgi ir neliela auguma, vidēji 1,35-1,50 m augsti skaustā. Neskatoties uz savu mazo augumu, tie var nest pieaugušu cilvēku. Tie izskatās pinkaini, īsiem kakliem, platām krūtīm, kompaktu augumu, labām un spēcīgām kāju locītavām un kuplām krēpēm un astēm. Pateicoties savam mierīgajam raksturam, inteliģencei un izturībai Kamargas zirgs iegūst arvien lielāku popularitāti Francijā; to lieto dažādos sporta veidos, ieskaitot daudzdienu jāšanas izturības distances. Kamargas zirgiem darba gaitas ir soļi, lēkši un auļi, tie reti rikšo.

Šķirnes izveide
---------------

1976. gadā Francijas valdība, lai sargātu Kamargas zirga šķirni, ieviesa šķirnes standartus un uzsāka zirgu reģistrāciju. 1978. gadā tika izveidota ciltsgrāmata. Lai zirgs tiktu piereģistrēts, kumeļam ir jāpiedzimst savvaļā, un ir jābūt vizuālai liecībai, ka tas zīž reģistrētu kumeļmāti. Zirgi tiek uzraudzīti, un katru gadu tos apseko, kastrējot izbrāķētos ērzeļus. Kamargas zirgus, kas piedzimst staļļos, sauc par "sous berceau", bet tos, kas piedzimst ārpus Francijas, sauc par "hors berceau" - tas nozīmē "ārpus savas dzimšanas vietas".

Atsauces
--------

1. 1 2 3  Nicola Jane Swinney "Horse Breeds of the world"
2. ↑   Elwyn Hartley Edwards "Horses"

Ārējās saites
-------------

* 
* 
*
**Filhnere** (vācu: *Filchner-Station*) bija Vācijas vasaras polārstacija Antarktīdā. Izvietota uz Ronnes šelfa ledāja Vedela jūras dienvidu piekrastē. Atklāta 1982. gadā un nosaukta par godu vācu ģeogrāfam un rakstniekam, otrās Vācu antarktiskās ekspedīcijas vadītājam, Vilhelmam Filhneram.

Stacija tika izmantota tikai polārajās vasarās un kalpoja par atbalsta punktu starptautiskās Filhnera-Ronnes šelfa ledāja programmas (FRISP) glacioloģijas un ģeofizikas pētījumiem. Kopš 1990. gada stacijā darbojās automātiska meteostacija. Stacija bija ierīkota uz virs ledāja uz balstiem nostiprinātiem konteineriem un paredzēta 12 cilvēku komandai. Katrus divus vai trīs gadus stacija tika piepacelta aptuveni par metru, lai kompensētu zem tās uzkrātā sniega daudzumu. Kopā ar šelfa ledāju tā gada laikā pārvietojās par aptuveni 1000 m ziemeļaustrumu virzienā.

1998. gada ziemā no šelfa ledāja atdalījās 150 × 35 km (5250 km²) liels galdveida aisbergs A-38, uz kura atradās arī tobrīd neapdzīvotā Filhneres polārstacija. 1999. gada februārī 10 dienu laikā ar aviācijas palīdzību stacija tika demontēta, uz kuģi *Polarstern* nogādājot ap 120 tonnu stacijas būvju un materiālu un 50 tonnu transportlīdzekļu. Vēlāk šie materiāli daļēji tika izmantoti Konenes stacijas būvniecībā.[1]

Atsauces
--------

1. ↑  «Filchner-Station (1982-1999)». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2011. gada 21. oktobrī. Skatīts: 2012. gada 7. janvārī.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Vācijas polārstacijas  |
| --- |
|  |
| Antarktiskās stacijas | 
* Dalmana
* Drešere
* *Filhnere*
* *Georgfonneimaijere*
* *Georgforstere*
* Gondvana
* Konene
* Kotasa
* *Lillīmarlēna*
* *Neimaijere II*
* **Neimaijere III**

 |
|  |
| Arktiskās stacijas | 
* **AWIPEV**  /
* *Ebeltofthāfene*
* **Koldeveja**

 |
|  |
| Stacijas: **vissezonas** / vasaras stacijas un nometnes / *slēgtās un iznīcinātās* |

 |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* GND: 4639806-5

 |

 |
Trajāna ceļš pie Egnātijas.
**Trajāna ceļš** (latīņu: *Via Traiana*) ir senās Romas publiskais ceļš, kurš tika izveidots pēc imperatora Trajāna pavēles. Tas tika izveidots 109. gadā, kā īsākais ceļš no Benevento līdz Brindizi, salīdzinājumā ar Apija ceļu. Trajāna ceļš tika uzbūvēts no imperatora personīgajiem līdzekļiem un saīsināja ceļojumu no Romas līdz Brindizi par 2—3 dienām. Ceļš gāja pa davnu un pevketu zemi caur Kanusiju, Butuntumu un Bariju, nevis caur Tarentu. Ģeogrāfs Strabons norādīja ka Trajāna ceļš bija vairāk paredzēts mūļiem. Bet ar pajūgiem, kaut arī ilgāk, tomēr parocīgāk bija braukt pa Apija ceļu. Netālu no Kannām (mūsdienās Barleta) tika atrasts jūdžu stabs, uz kura ir rakstīts par ceļa celtniecību, kurā tiek norādīts Trajāns kā šī ceļa autors:

>  latīņu: *LXXXIX (milia passuum Romam) Imp(erator) Caesar divi Nervae f(ilius) Nerva Traianus Aug(ustus) Germ(anicus)Dacic(us) pont(ifex) max(imus), tr(ibunicia) pot(estate) XIII, imp(erator) VI, co(n)s(ul) V, p(ater) p(atriae) viam a Benevento Brundisium pecun(ia) sua fecit.*)
> 
> 
> 

Trajāna ceļa sākumā Benevento 114.—117. gadā tika uzstādīta masīva triumfa arka par godu šim imperatoram.
Ūdens vārīšanās
**Viršana** jeb **vārīšanās** ir process, kurā viela no šķidrās fāzes pāriet gāzveida fāzē. Viršanas temperatūra ir stipri atkarīga no spiediena tāpēc, ka tvaiku tilpums parasti ir ievērojami lielāks par iztvaicētā šķidruma tilpumu. Konstantā spiedienā tīras vielas viršanas temperatūra ir konstanta. Viršanas temperatūrā vielas tvaiku spiediens kļūst vienāds ar apkārtējās atmosfēras spiedienu. Tāpat kā citu fāžu pāreju apstākļos nemainīgā spiedienā, viršanas procesa laikā saglabājas konstanta temperatūra. Tīru šķidrumu dažreiz ir iespējams pārkarsēt virs vārīšanās temperatūras, tāds šķidrums ir metastabils un ārēju iedarbību ietekmē var sākt vārīties ļoti strauji. Šķidruma pāreja gāzveida fāzē notiek arī temperatūrās, kas ir zemākas par viršanas temperatūru, tikai iztvaikošana notiek no atklātas virsmas (neveidojas tvaika burbuļi šķidruma iekšienē).

Viršanai pretēja norise ir kondensēšanās, kas ir gāzes pāreja šķidrajā fāzē. Kondensēšanās siltumefekts ir tāds pats, kā viršanas siltumefekts, tikai ar pretēju zīmi.

Skatīt arī
----------

* Iztvaikošana
* Kušana
* Sublimēšanās
* Fāzu stāvokļa diagramma

Atsauces
--------

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Viršana***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* LCCN: sh85040661
* GND: 4054854-5
* BNF: cb12190340j (data)

 |

 |
**Jānis Tirzītis** (1896-1951) bija latviešu virsnieks un agronoms, Lauksaimniecības kameras Lauksaimniecības tautas augstskolas pārzinis. Viens no 1944. gada 17. marta Latvijas Centrālās padomes memoranda parakstītājiem.

Dzīvesgājums
------------

Dzimis 1896. gada 13. septembrī Liezeres pagasta Dzirkstu mājās. Mācījās Rīgas Lauksaimniecības centrālbiedrības lauksaimniecības skolā Priekuļos (beidza 1915). 
Pirmā pasaules kara laikā 1915. gadā iesaukts Krievijas impērijas armijā, dienēja 172. kājnieku rezerves pulkā un 12. ķīmiskās komandas meteoroloģiskajā stacijā, demobilizējās 1918. gada janvārī.

Latvijas brīvības cīņu laikā iestājās Vidzemes "zaļajā" partizānu armijā un piedalījās kaujās pret lieliniekiem, izcēlās kaujā pie Mēdzūlas 1919. gada 14. maijā. Atsevišķā izlūku bataljona, vēlāk 2. Ventspils kājnieku pulka sastāvā piedalījās kaujās bermontiešiem, bija leitnants, velosipēdistu rotas komandieris (1919). Piedalījās Latgales atbrīvošanas kaujās (1920).

1920. gada beigās atvaļināts no armijas, studēja Latvijas Universitātes Lauksaimniecības fakultātē (beidza 1927). Bija 7. Valkas aizsargu pulka rotas komandieris un agronoms Ērģemē, saimniekoja savā jaunsaimniecībā Liezeres pagastā. Lauksaimniecības kameras biškopības un dārzkopības nodaļas vadītājs un Lauksaimniecības tautas augstskolas pārzinis.

Pēc Otrā pasaules kara bija Latvijas Lauksaimniecības akadēmijas pasniedzējs. Miris 1951. gada 7. februārī Rīgā, apbedīts II Meža kapos.

Darbi
-----

* Kāpostu un citu dārzeņu konservēšana skābējot. Latvijas Valsts izdevniecība, 1948. - 91 lpp.

Apbalvojumi
-----------

* Lāčplēša Kara ordenis, III šķira (# 2043)
* Viestura ordenis, IV šķira (1938)

Atsauces
--------

1. ↑  «lkok.com». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2015. gada 15. janvārī. Skatīts: 2014. gada 7. maijā.
Fon den Brinkenu dzimtas ģerbonis (no "Baltisches Wappenbuch").
**Fon den Brinkeni** (vācu: *von den Brinken*) ir vācbaltiešu dzimta, kas 15. gadsimtā ieceļoja Livonijas ordeņa valstī un kļuva par lieliem zemes īpašniekiem Kurzemes un Zemgales hercogistē, vēlāk Kurzemes guberņā. 
Krievijas impērijas valdība 1862. gadā atzina Kurzemes fon den Brinkenu dzimtas tiesības lietot mantojamu baronu titulu.

Vēsture
-------

1620. gadā Ludolfa fon den Brinkena (*Ludolff von den Brincken*) ģimene tika ierakstīta Kurzemes bruņniecības matrikulā.
1780. gadā Briņķpedvāles muižas īpašnieks uzcēla Brinkenu kapliču.

Slaveni Brinkeni
----------------

* Ģertrūde fon den Brinkena (*Gertrud von den Brincken*, 1892-1982), rakstniece

Brinkenu muižas
---------------

Briņķpedvāles muiža (2002).
* Briņķpedvāles muiža,
* Remtes muiža (no 1696),
* Bērzes un Sīpeles muiža (*Bershof, Ziepelhoff*),
* Dingshof,
* Nilten,
* Ruhnen,
* Schlossberg,
* Sessilen,
* Seppen,
* Spāres muiža (*Sparen*),
* Wallathen,
* Vārme (*Wormen*).

Atsauces
--------

Ārējās saites
-------------
**Baltā madara** (*Galium album*) ir augu suga rubiju dzimtas madaru ģintī. Savvaļā tā ir plaši sastopama visā Eirāzijā, tostarp Latvijā, pļavās, krūmājos, mežos un nezālienēs.

Baltā madara var sakrustoties ar īsto madaru, tādējādi izveidojot retu hibrīdu — Pomerānijas madaru.

Morfoloģija
-----------

Baltā madara ir daudzgadīgs, 30-110 cm augsts lakstaugs ar pacilu vai stāvu, četršķautņainu, posmainu, gludu un zarojošu stublāju. Virs posmu savienojuma vietām ir balts uzbiezinājums.

Lapas ir izvietotas neīstā mieturī pa 6 vai 8. Uz lapām ir viena dzīsla, lapu gals ir smails un mala — cietmataina un nereti ieritināta. Lapas plātnes apveids ir no iegarenam līdz šauri lancetiskam, tās ir aptuveni 2-3,5 cm garas un 0,3-0,6 cm platas.

Ziedi ir izvietoti blīvās, skarveidīgās ziedkopās stublāja un zaru galā. Kopumā blīvajai ziedkopai ir piramidāls apveids. Ziedkāti ir īsi, vainags četrdaļīgs, ziedi ir balti un aptuveni 0,4 cm lieli.

Auglis ir tumšbrūns un aptuveni 0,1-0,15 cm garš, kails riekstiņš divu riekstiņu skaldauglī. Zied no jūnija beigām līdz septembrim.

Atsauces
--------

1. 1 2  «baltā madara - Galium album Mill. - Augi - Latvijas daba». *www.latvijasdaba.lv*. Skatīts: 2022-02-08.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Baltā madara***.
* *Encyclopædia of Life* raksts (angliski)
**Kolonja** (*Kolonia*) ir pilsēta Mikronēzijas Federatīvajās Valstīs, Ponpejas pavalsts galvaspilsēta, valsts otra lielākā apdzīvotā vieta. Aizņem 1,5 x 1,5 km lielu pussalu Ponpejas salas ziemeļos. Veido atsevišķu municipalitāti.

Vēsture
-------

Pilsēta dibināta 1887. gadā kā Spānijas Karolīnu salu koloniālās administrācijas pilsēta ar nosaukumu **Santjago de la Asensjona** (*Santiago de la Ascensión*), bet neformāli dēvēta vienkārši par Kolonju. 1899. gada 30. jūnijā, pēc Spānijas un Amerikas kara, Spānija pārdeva Karolīnu salas, tajā skaitā Ponpeju, Vācijas Impērijai, kas Mikronēzijas salas iekļāva Vācijas Jaungvinejas sastāvā. Vācu administrācijas laikā pilsēta oficiāli tika pārdēvēta par Kolonju (*Kolonia*). Pirmā pasaules kara laikā salas okupēja Japāna, kas pēc tam to pārvaldīja kā Nāciju līgas mandātu. Sajā periodā salā ieradās ievērojams daudzums japāņu kolonistu, galvenokārt no Okinavas. Otrā pasaules kara laikā pilsēta ievērojami cieta ASV spēku bombardēšanā. Pēc Otrā pasaules kara Ponpeja kļuva par ASV Klusā okeāna salu mandātteritorijas vienu no distriktiem, bet Kolonja — par tā administratīvo centru. 1979. gada 10. maijā Ponpeja kļuva par neatkarīgo Mikronēzijas Federatīvo Valstu daļu, bet Kolonja līdz 1989. gadam bija valsts galvaspilsēta, līdz federālās administratīvās iestādes tika pārceltas uz 8 km attālo Palikiru.

Infrastruktūra
--------------

Kolonjā atrodas pavalsts administratīvās un izglītības iestādes, hospitālis, muzejs, kā arī lielākā daļa ārvalstu vēstniecību. Nelielajā Teketikas salā ziemeļos no Kolonjas, ar kuru tā savienota ar dambi, atrodas osta un Ponpejas starptautiskā lidosta.

Atsauces
--------

1. ↑  «2010 FSM‐WIDE CENSUS of POPULATION & HOUSING».

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Kolonja***.

|  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Mikronēzijas Federatīvās Valstis Valsts karogs: Mikronēzija (valsts) |
| --- |
|  |
| Galvaspilsēta: Palikira |
|  |
| 
* Čūka (Veno)
* Japa (Kolonja)
* Kosrae (Tofola)
* Ponpeja (Kolonja)

 |  |

 |
Protēze ar **mākslīgo intelektu** ir protēze, kas domāta cilvēkiem, kam amputēta kāja virs ceļgala, kurā tiek iebūvēts mākslīgais intelekts.

"Inteliģentas" protēzes uzbūve un darbība
-----------------------------------------

Zinātnieki ir izstrādājuši "inteliģento" protēzi, kas imitē cilvēka kājas darbību. Tāda protēze varētu maksāt no 12 000$ līdz 18 000$. Līdzīgas protēzes izstrādā *Ossur*. Protēzēs tiek iebūvēts kustības sensors, izpildmehānismi un programmatūra, lai aizstātu zaudēto muskuļu funkciju un izsekot, kurā pozīcijā atrodas kāja un cik tālu no zemes, ja cilvēks, lietojot to, pacēlis kāju augšā. Protēzēšanas kājā ir akumulators, protezēšanas ligzda un sensors, kas 1000 reizes sekundē apkopo informāciju par kājas kustību, svaru un attālumu no zemes.

  

Atšķirībā no iepriekšējām parastām protēzēm ar mākslīgo intelektu, tā automātiski atpazīst pareizu kājas stāvokli, kas ļauj tās lietotājam izmantot vairākiem pastaigu veidiem (ejot atpakaļ gaitā, uz priekšu, uz sāniem, ejot pa kāpnēm un nogāzēm). Protēze ir unikāla protēze, jo tā spēj prognozēt un aktīvi nodrošināt, nepieciešamas ikdienas darbības, kāju funkcijas.

Mākslīgais intelekts Power knee protēzā
---------------------------------------

Mākslīgais intelekts (angļu: *Artificial intelligence - AI*) apstrādā informāciju no sensoriem un aktivizē vispiemērotāko kājas pozīciju, lai veiktu nākamo soli. Programmatūra salīdzina kājas pārvietošanas kustības un atbilstoši tām piemēro pēdas un potītes pozīciju. Ierīce dod dažādas protēza pirkstgalu pozīciju iespējas, kas ļauj cilvēka gaitai izskatīties dabīgai.
Sistēma arī novērtē gaitas simetriju, tādējādi veicina augsti efektīvus gaitas modeļus, kas palīdz samazināt muguras, gūžas un kāju spriedzi. Programmatūra, kas apstrādā informāciju par cilvēka kāju un ķermeņa kustībām var tikt precizēta, saskaņā ar personas fizisko stāvokli un rehabilitāciju, tā spēj pielāgoties cilvēka gaitai.

### Protēza apraksts

* Zema vai mērena ietekmes līmenis
* Amputēta kāja virs ceļgala
* Lietotāja svars diapazons: 44-116kg
* Izmēri 25-30

Video materiāli
---------------

1. Live A Life Without Limitations (filma par protēzi un to veidošanu
2. Power Knee ( video par protēzes kustības veidiem
3. Power Knee from Ossur ( video par protēzes kustību veidiem- 2
4. Power knee ( video par protēzes iespējam, ja cilvēkam ir amputētas abas kājas
5. Protēza iespējas

Ārējās saites
-------------

* Ossur protēžu apraksts
* Apraksts par protēzi ar mākslīgo intelektu
* Apraksts par protēzes elektronisko uzbūvi
**Baltā Nīla** (angļu: *White Nile*, arābu: النيل الأبيض‎) ir Nīlas augšteces nosaukums pirms tās satekas ar Zilo Nīlu. Lai arī par Balto Nīlu bieži sauc visu Nīlas augšteci no Viktorijas ezera, faktiski Baltā Nīla sākas no No ezera ziemeļos no Suda purvu masīva, kur Nīlai pietek Bahrelgazāla. Vēl nedaudz lejpus labajam krastam pietekošā Sobāta ar ūdenī esošo lielo daudzumu māla daļiņu piešķir upes ūdenim tai nosaukumu devušo balto nokrāsu. Upes garums no Viktorijas ezera līdz sateces vietai ar Zilo Nīlu ir ap 2860 km, bet no Bahrelgazālas pietekas — 957 km.

Ģeogrāfija
----------

Par Baltās Nīlas sākumu visbiežāk tiek uzskatīts Viktorijas ezers pie Ģinģas pilsētas Ugandā. Tālāk upe tek cauri Kjogas ezeram un līdz Alberta ezeram tiek dēvēta par **Viktorijas Nīlu** (angļu: *Victoria Nile*). Pēc Alberta ezera Ugandas teritorijā tā tiek dēvēta par **Alberta Nīlu** (angļu: *Albert Nile*). Uz Ugandas un Dienvidsudānas robežas tā šķērso Imatongu kalnu grēdu un tālāk zināma kā **Kalnu Nīla** (angļu: *Mountain Nile*) vai **Bahreldžebela** (arābu: بحر الجبل — ‘Kalnu upe’). Tekot uz ziemeļiem, upe šķērso purvaino Suda zemieni, kur sadalās vairākās attekās, lielākā no kurām ir Zerāfa. Lejpus Suda Nīlai pietek tās lielākā kreisā krasta pieteka Bahrelgazāla un tikai tur tā pārtop par Balto Nīlu vai **Bahrelabjādu** (arābu: الأبيض‎ بحر  — ‘Baltā upe’).

Atsauces
--------

1. ↑  *Ģeogrāfijas vārdnīca Pasaules zemes un tautas*. Rīga : Galvenā enciklopēdiju redakcija. 1978. 88. lpp.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Baltā Nīla***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 233731850
* GND: 4119037-3

 |

 |
*St. Jude Medical* viena vada mākslīgais elektrokardiostimulators (ražots 2005. gadā)
**Elektrokardiostimulators** (vai **mākslīgais elektrokardiostimulators**, lai to nejauktu ar dabisko sirds elektrostimulatoru) ir medicīniska ierīce, kas ģenerē elektriskus impulsus, ko piegādā elektrodi, lai izraisītu sirds muskuļa kambaru (augšējos — priekškambaros un / vai apakšējos — kambaros) saraušanos un tādējādi sūknētu asinis; šādi rīkojoties, šī ierīce aizstāj un / vai regulē sirds elektriskās vadīšanas sistēmas darbību.

Elektrokardiostimulatora galvenais mērķis ir uzturēt atbilstošu sirdsdarbības ātrumu vai nu tāpēc, ka sirds dabiskais elektrokardiostimulators nav pietiekami ātrs, vai arī tāpēc, ka sirds elektriskās vadīšanas sistēmā ir blokāde. Mūsdienu elektrokardiostimulatori ir ārēji programmējami un ļauj kardiologam, jo īpaši sirds elektrofiziologam, izvēlēties optimālos stimulēšanas režīmus atsevišķiem pacientiem. Mūsdienu ierīces ir **pieprasījuma elektrokardiostimulatori**, kuros sirds stimulācija balstās uz asinsrites sistēmas dinamisko pieprasījumu.

Konkrēts elektrokardiostimulatora veids, ko sauc par defibrilatoru (*ICD* — *implantable cardioverter defibrilator*), apvieno elektrokardiostimulatora un defibrilatora funkcijas vienā implantējamā ierīcē, ko skaidrības labad sauc par defibrilatoru. Citiem, ko sauc par biventrikulāriem elektrokardiostimulatoriem, ir vairāki elektrodi, kas stimulē dažādas pozīcijas zemākajos sirds kambaros, lai uzlabotu sirds kambaru, sirds apakšējo kameru, sinhronu darbību.

Atsauces
--------

1. ↑  US 4791931, Slate, John B. "Demand pacemaker using an artificial baroreceptor reflex", published 1988-12-20
2. ↑  US 3478746, Greatbatch, Wilson, "Cardiac implantable demand pacemaker", published 1969-11-18
**Leili Pernpū** (igauņu: *Leili Pärnpuu*; IPA: [pærnpʊː]; dzimusi 1950. gada 30. janvārī, Hāpsalu, mirusi 2022. gada 5. februārī) bija Igaunijas daudzkārtējā čempione šahā.

Biogrāfija
----------

PSRS sporta meistare šahā (1979). FIDE starptautiskā meistare (1990). Igaunijas sieviešu šaha čempionātos izcīnījusi 5 zelta (1975, 1979, 1980, 1986, 1990), 10 sudraba (1976-1977, 1984, 1991, 1993-1995, 2002, 2004, 2009) un 6 bronzas medaļas (1978, 1988, 1996, 2000-01, 2008). Trīs reizes pārstāvējusi Igaunijas izlasi PSRS komandu šaha čempionātos (1981, 1983, 1985). Deviņas reizes pārstāvējusi Igauniju Pasaules šaha olimpiādēs - 1994. 1996. 1998. 2000. 2002. 2004. 2006. 2008. 2010. gadā. Augstākais sasniegums olimpiādēs ir 2002. gadā izcīnītā 2. vieta pie 2. galdiņa (+6 =7 -0). Piedalījusies arī 1991. gada Latvijas atklātajā sieviešu šaha čempionātā Rīgā. Pēc profesijas bija ekonomiste. 1990. gados ir strādājusi Igaunijas policijas un robežsardzes birojā.

Atsauces
--------

1. ↑  «Eesti meistrid 1923-2005». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2012. gada 18. janvārī. Skatīts: 2012. gada 18. janvārī.
2. ↑  35th Chess Olympiad (women): Bled 2002
3. ↑  PÄRNPUU, LEILI[novecojusi saite]

Ārējās saites
-------------

* Leili Pernpū šahista profils vietnē chessgames.com
* Leili Pernpū šahista profils vietnē 365chess.com
* Leili Pernpū[novecojusi saite] šahista profils vietnē chesstempo.com
* Leili Pernpū šahista profils vietnē olimpbase.org (Pasaules šaha olimpiādes)
* Leili Pernpū šahista profils vietnē olimpbase.org (PSRS komandu čempionāti)
**Šalča** (lietuviski *Šalčia*) ir upe Lietuvas dienvidrietumos. Tās kopgarums ir 75,8 km, baseina platība — 748,9 km². Tek caur Šaļčininku un Varēnas rajoniem, nelielā posmā — caur Baltkrieviju.

Iztek aptuveni 4 km no Šaļčininkiem, no kurienes ieplūst Baltkrievijā. Pēc īsa tecējuma pagriežas rietumu virzienā, veidojot negaru robežu starp abām valstīm. Tālāk plūst caur Rūdininku mežu un netālu no Valkininkiem ietek Merkisā.

Šalča ir pietiekami strauja, nedziļa un ļoti līkumota, bez augstiem krastiem. Vēso ūdeni arī vasaras gadalaikā nodrošina daudzie strauti un urgas, kas ietek upē.

Lielākās pietekas — Beržūna, Balča, Šalčīkšča, Maltupe, Cira, Brasta, Berže, Visinča.

Nosaukums
---------

Upes nosaukums atvasināts no lietuviešu *šalti* ("sals", "aukstums"), *šaltas* ("salts", "auksts").

Atsauces
--------

1. ↑  «Šalčia». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2014. gada 13. novembrī. Skatīts: 2015. gada 24. martā.
2. ↑  Aleksandras Vanagas, Lietuvių hidronimų etimologinis žodynas: Moksla, 1981.
**Alise Tonini** (itāļu: *Alice Tonini*; dzimšanas un miršanas gads nav zināms) bija Itālijas šahiste, 1933. gada Pasaules čempionāta šahā sievietēm dalībniece, trīskārtējā Francijas sieviešu šaha čempionātu uzvarētāja.

Biogrāfija
----------

Bijusi Itālijas pilsone, bet 1930. gados dzīvojusi Francijā. Trīs reizes pēc kārtas uzvarējusi Francijas sieviešu šaha čempionātā (1932, 1933, 1934), bet, tā kā Tonini nebija Francijas pilsonības, par oficiālo čempioni vienmēr pasludināta kāda no vietējām šahistēm. 1933. gadā Folkestonā piedalījusies Pasaules čempionāta šahā sievietēm, kurā ieņēmusi 5. vietu (čempionātā uzvarēja Vera Menčika). 1934. gadā piedalījusies šaha turnīrā Milānā, kurā uzvarējis Itālijas šaha meistars Mario Napolitano. Par Tonini tālāko likteni trūkst informācijas.

Atsauces
--------

1. ↑  LE CHAMPIONNAT DE FRANCE D'ECHECS
2. ↑  «1927-39 Title Tournaments : World Chess Championship (women)». *www.mark-weeks.com*.
Koordinātas: 59°19′32″N 18°04′52.5″E﻿ / ﻿59.32556°N 18.081250°E﻿ / 59.32556; 18.081250

Admiralitātes nams.
Admiralitātes nams.
**Admiralitātes nams** ir ēka Stokholmas pilsētas daļā Šepsholmenā. No 1935. gada nams ir valsts kultūras pieminekļu sarakstā.

Vēsture
-------

Trīsstāvu namu, ko pasūtīja Admiralitātes kolēģija, pēc arhitekta Luisa Gillesa projekta sāka būvēt 1647. gadā un 1650. gadā to atklāja. Sākotnēji to izmantoja admiralitāte un tās kanceleja, bet ēkas augšējā stāvā atradās buru noliktava. Šiem mērķiem namu izmantoja līdz 1680. gadam, kad flote pārcēlās uz Karlskrūnu. Vēlāk ēka tika izmantota arhīva vajadzībām līdz 1750. gadam, kad pēc arhitekta Kārļa Horlemana projekta namu pārbūvēja par labības noliktavu, līdz ar to mainījās ēkas eksterjers. No 1844. līdz 1846. gadam namu vēlreiz pārbūvēja pēc arhitekta Fredrika Blūma projekta Ziemeļeiropas renesanses stilā un ēka ieguva tās mūsdienās redzamo veidolu. Šīs pārbūves laikā tika uzcelti nama stūru četri torņi, pārējo ēkas izskatu īpaši nemainot. Pēc pārbūves nams kļuva par kazarmām armijas vajadzībām. 1952. gadā notika pēdējā ēkas pārbūve pēc arhitekta Rūdolfa Kronstedta projekta un namā atkal atradās admiralitāte, izvietojot Baltijas jūras austrumkrasta jūras apgabalštāba kanceleju, kas namā atradās līdz 1982. gadam. 1997. gadā ēkā tika veikti kapitāli remontdarbi un mūsdienās ēkā ir izvietojusies Zviedrijas Nacionālā muzeja administrācija.

Ārējās saites
-------------

* www.sfv.se
* www.putsoplatt.se

Atsauces
--------

1. 1 2  «Amiralitetshuset på Skeppsholmen i Stockholm - SFV». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2007. gada 21. februārī. Skatīts: 2007. gada 30. janvārī.
2. ↑  «Amiralitetshuset, Skeppsholmen - Puts & Plattsättning». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 4. martā. Skatīts: 2011. gada 26. jūnijā.
3. ↑  «Arhivēta kopija». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2010. gada 17. augustā. Skatīts: 2011. gada 26. jūnijā. Archived 2010. gada 17. augustā, *Wayback Machine* vietnē.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Šepsholmena |
| --- |
|  |
| Tilti, ielas, laukumi un parki | 
* Šepsholmenas tilts

 |  |
|  |
| Celtnes | 
* Admiralitātes nams
* Šepsholmenas baznīca

 |
|  |
| Muzeji un iestādes | 
* Austrumāzijas mākslas muzejs
* Arhitektūras muzejs
* Modernās mākslas muzejs
* Ērika Ēriksona halle

 |
|  |
| Kuģi | 
* *Af Chapman*

 |

 |
Šis raksts ir par ielu Jūrmalā. Par citām jēdziena **Cēsu iela** nozīmēm skatīt nozīmju atdalīšanas lapu.

**Cēsu iela** ir iela Jūrmalā, Lielupes apkaimē. Cēsu iela sākas krustojumā ar Viestura ielu un beidzas krustojumā ar Valmieras ielu. Kopējais ielas garums ir 215 metri, tā ir klāta ar asfalta segumu. Cēsu ielā satiksmes kustība norit vienā joslā. Ielā ir savrupmāju un vasarnīcu apbūve.

Ielu savienojumi
----------------

Cēsu iela ir savienota ar šādām ielām:

* Viestura iela (T veida krustojums)
* Valmieras iela (T veida krustojums)

Skatīt arī
----------

* Lielupe

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Jūrmalas ielas, kuru nosaukums sākas ar burtu C |
| --- |
|  |
| 
* 0—9
* A
* B
* C
* D
* E
* F
* G
* H
* I
* J
* K
* L
* M
* N
* O
* P
* R
* S
* T
* U
* V
* Z

 |
|  |
| C | 
* Carnikavas
* Caunu
* Celmu
* Celtnieku
* Ceriņu
* Ceru
* Cēsu
* Cesvaines
* Cidoniju
* Ciļņu
* Cīniju
* Ciņu
* Circeņu
* Cīruļu

 |
|  |
| Č | 
* Čiekuru

 |

 |
Šis raksts ir par radiācijas mērvienību. Par medicīnas nozari, kurā izmanto rentgenstarus, lai veikto medicīnisko izmeklēšanu, skatīt rakstu radioloģija.
Šis raksts ir par radiācijas mērvienību. Par vācu fiziķi skatīt rakstu Vilhelms Rentgens.
Radiācijas mērierīce, kas graduēta rentgenos stundā
**Rentgens** (saīsinājums *R*) ir jonizējošās radiācijas (rentgenstaru vai gamma staru) ekspozīcijas dozas ārpussistēmas mērvienība. Šo mērvienību definē pēc jonizējošā starojuma iedarbības uz sausu atmosfēras gaisu — 1 rentgenu liela doza 1 cm3 sausa gaisa normālos apstākļos izraisa 2,08·109 jonu pāru veidošanos. Šiem joniem piemīt (1/3)·10−9 kulonu liels elektriskais lādiņš, kas atbilst 1 CGS elektriskā lādiņa vienībai (franklinam).

SI mērvienībās 1 rentgens atbilst 2,57976·10−4 C/kg (kuloniem uz kilogramu) jeb 1 C/kg = 3876 R. Var aptuveni pieņemt, ka 1 rentgens atbilst 10 milizīvertiem vai 0,88 radiem.

Mērvienība nosaukta vācu fiziķa Vilhelma Konrāda Rentgena vārdā un pieņemta lietošanai 1928. gadā. Mūsdienās ekspozīcijas dozas vietā parasti nosaka absorbēto dozu, kuras mērīšanai paredzēta SI mērvienība grejs, vai ekvivalento dozu (mēra zīvertos). Tomēr daudzi agrāk ražoti radiācijas intensitātes (dozas jaudas) mērinstrumenti graduēti rentgenos stundā.

Dabiskais radiācijas fons ir līdz 23 mikrorentgeniem stundā (230 nanozīvertiem stundā). Gada laikā cilvēks saņem ap 200 milirentgenus lielu dozu. 500 R doza, saņemta 5 stundu laikā, ir nāvējoša.

Skatīt arī
----------

* Zīverts

Atsauces
--------
| Rezultāti parlamentārajās vēlēšanās |
| --- |
| Gadi | Vietas Seimā |
| 1920—1922 | 24 (no 100) |
| 1922—1923 | 15 (no 78) |
| 1923—1926 | 14 (no 78) |
| 1926—1927 | 14 (no 85) |
| 1990—1992 | 2 (no 141) |
| 1992—1996 | 10 (no 141) |
| 1996—2000 | 16 (no 141) |
| 2000—2001 | 2 (no 141) |

**Lietuvas Kristīgo demokrātu partija** (lietuviešu: *Lietuvos krikščionių demokratų partija*) bija viena no Lietuvas politiskajām partijām, kas pārstāvēja katoļu kopienu, ideoloģiski iestājoties par kristīgajām vērtībām. Vēsturiski tās politiskā darbība norisinājās no 1905. līdz 1907. un no 1917. līdz 1940. gadam, vēlāk darbību atjaunojusi 1989. gadā, turpinot pastāvēt līdz 2001. gadam.

Vēsturiski tās aizsākumi meklējami 19. gadsimta beigās, kad lietuviešu katoļu garīdzniecība un intelektuāļi aizsāka kristīgo demokrātu kustību. Sākotnēji tās lozungi bija saistīti ar patriotismu un katoļu baznīcas stiprināšanu iepretī pieaugošajai pareizticīgās baznīcas ietekmei. Vēlāk, pēc 1904. gada tās politiskajā koncepcijā iekļāvās arī sociāla rakstura mērķi, vienlaikus nostiprinoties arī antipoliskajiem un nacionālistiskajiem strāvojumiem.

Formāli partija tika izveidota 1917. gadā, savukārt tās pirmais kongress tika sasaukts nākamā gada 20. novembrī. Gan Satversmes Seima vēlēšanās, gan arī turpmāko trīs Seimu vēlēšanās tā ieguva lielāko pārstāvju skaitu. Partija ietilpa koalīcijā, kopā ar citām partijām veidojot Kristīgo demokrātu bloku. Pēc relatīvi neveiksmīgajām 1926. gada vēlēšanām, kuru rezultātā izveidojās centriski kreisa koalīcija, atstājot partiju opozīcijā, tā iesaistījās valsts 1926. gada decembra apvērsumā, kura rezultātā par prezidentu tika ievēlēts Antans Smetona. Lai arī partija pārstāvji piedalījās jaunizveidotās valdības darbā, tomēr jau 1927. gada maijā partija pameta valdību, kam sekoja Seima atlaišana. Sekundārā lomā turpinājusi darboties līdz 1936. gadam, kad Lietuvā tika aizliegta visu politisko partiju darbība.

Darbību atjaunojusi 1989. gadā, 1990. gada Augstākās padomes vēlēšanās ieguvis divas deputātu vietas. Veiksmīgi startējusi arī Seima vēlēšanās pēc Lietuvas valstiskuma atjaunošanas. Pēc neveiksmīga starta 2000. gada vēlēšanās, kurās partija ieguva tikai divas vietas Seimā, apvienojusies ar Kristīgo demokrātu apvienību, izveidojot jaunu partiju — Lietuvas Kristīgos demokrātus, kuri vēlāk iekļāvās partijā Tēvzemes savienība — Lietuvas kristīgie demokrāti. Vienlaikus daļa no partijas biedriem atšķēlās izveidojot Lietuvas Kristīgās demokrātijas partiju.
Galvaskausa rentgenattēls
**Radiogrāfija** ir attēla veidošanas paņēmiens, kas izmanto rentgenstarus, gamma starus vai līdzīgu jonizējošo starojumu un nejonizējošo starojumu, lai apskatītu objekta iekšējo formu. Radiogrāfijas pielietojums ietver medicīnisko radiogrāfiju ("diagnostisko" un "terapeitisko") un rūpniecisko radiogrāfiju. Līdzīgas metodes tiek izmantotas lidostas drošībā (kur kā "ķermeņa skeneri" parasti izmanto aizmugures izkliedes rentgenstaru). Lai izveidotu attēlu parastajā radiogrāfijā, rentgena ģenerators rada rentgena staru kūli un tas tiek projicēts objekta virzienā. Objekts absorbē noteiktu daudzumu rentgenstaru vai citu starojumu, atkarībā no objekta blīvuma un strukturālā sastāva. Rentgenstarus, kas iet caur objektu, aiz objekta uztver detektors (vai nu fotofilma, vai digitālais detektors). Plakanu divdimensiju attēlu ģenerēšanu ar šo paņēmienu sauc par projekcijas radiogrāfiju. Datortomogrāfijā rentgenstaru avots un ar to saistītie detektori rotē ap objektu, kurš pats pārvietojas pa radīto konisko rentgena staru. Jebkuru objekta punktu dažādos laikos šķērso daudzi stari no daudziem virzieniem. Informācija par šo staru vājināšanu tiek apkopota un izmantota aprēķinam, lai ģenerētu divu dimensiju attēlus trīs plaknēs (aksiālajā, koronālajā un sagitālajā), kurus var tālāk apstrādāt, lai iegūtu trīsdimensiju attēlu.

Atsauces
--------
Koporjes cietoksnis.
**Koporje** (krievu: *Копорье*, somu: *Kaprio*) ir sens cietoksnis, kas atrodas vēsturiskajā votu apdzīvotajā Ingrijas zemē, šobrīd ciems Ļeņingradas apgabala dienvidrietumos.

Vēsture
-------

Pirmo reizi cietoksnis ir pieminēts Novgorodas hronikā sakarā ar tās karu pret Livonijas ordeņa karaspēku, kas kopā ar dāņiem un Tērbatas igauņiem 1240. gadā bija ieņēmuši Ingriju un uzcēluši šeit koka cietoksni.
1280. gadā Aleksandra Ņevska dēls Dmitrijs uzbūvēja šeit mūra cietoksni, kas pēc diviem gadiem tiek nopostīts,[*nepieciešama atsauce*] bet 1297. gadā atkal atjaunots.
1581. gadā Livonijas kara laikā Koporji iekaroja Zviedrijas armija Pontusa Delagardija vadībā, tomēr pēc miera līguma 1591. gadā atdeva to Krievijai.
1612. gadā to atkal ieņēma zviedri un anektēja 1617. gadā pēc Stolbovas miera līguma.
1703. gadā Lielā Ziemeļu kara laikā Koporji pēc trīs dienu aplenkuma un apšaudes ar lielgabaliem ieņēma krievu karaspēks Borisa Šeremetjeva vadībā. 
1763. gadā cietoksni beidza izmantot militāriem mērķiem.
1979. gadā pilsdrupas daļēji restaurētas.

### Citāts no Novgorodas Sofijas hronikas

"Tai pat gadā, kad dižais Aleksandrs Jaroslavovičs guva uzvaru, no Rietumu zemēm vāci un igauņi ieradās Votzemē (*Водь*). Un visu iekaroja un uzlika meslus, un uzcēla Koporjē pilsētu (*городъ*) dižā kņaza Aleksandra Jaroslavoviča tēvzemē. [..] Tai pat gadā kņazs Aleksandrs devās pret vāciem uz Koporjes pilsētu kopā ar novgorodiešiem un ieņēma pilsētu, bet vācus atveda uz Novgorodu."

Literatūra
----------

* Овсянников О. В. Копорье. Историко-архитектурный очерк. — Л.: 1976.
* Кирпичников А. Н. Каменные крепости Новгородской земли. — Л.: 1984.

Ārējās saites
-------------

* Koporjes cietoksnis (angliski)
* Militārs apraksts (angliski)
* Koporjes cietokšņa fotogrāfijas (angliski)
**Karls Larsens** (dāņu: *Karl Adolf Koefoed Larsen*; dzimis 1896. gada 2. maijā, miris 1963. gada 22. decembrī) bija dāņu šaha problēmists.

Dzīves gaitas
-------------

Dzimis Dānijas Vidusjitlandes reģiona pilsētā Holstebro. Viņa tēvs — Peders Andreass Larsens bijis pazīstams šaha problēmists. Pēc studiju beigšanas viņš strādājis "Dzīvības apdrošināšanas valsts aģentūrā". No 1930. līdz 1958. gadam bijis dāņu šaha problēmu laikraksta "Magasinet" un žurnāla "Skakbladet" redaktors. Bijis problēmistu biedrības "Good Companion" dalībnieks. Radījis ideju par Dānijas šaha problēmu biedrības dibināšanu.

Šaha kompozīcija
----------------

Pirmo uzdevumu Karls Larsens iesūtījis žurnālam "Skakbladet" 1912. gadā 15 gadu vecumā. Kopš tā laika publicējis vairāk nekā 600 dažādu žanru šaha kompozīcijas. 32 viņa uzdevumi publicēti FIDE albumos. Izstrādājis tēmu šaha kompozīcijā, kas tika nosaukta viņa vārdā par Larsena tēmu.

1956. gadā Larsenam piešķīra par starptautiskā tiesneša un, novērtējot viņa nopelnus, 2016. gadā (pēc nāves) starptautiskā meistara titulu.

### Piemērs

**Karls Larsens**  
 *Tijdschrift*, 1930  
1. godalga**Mats 2 gājienos**
**Uzdevuma risinājums:**

**1. Dg4!** (draud 2. Df5#)
**1. ... Ze~ 2. Td8#; 1. ... Zc5! 2. Z6c7#; 1. ... Zd6! 2. Z8c7#**
1. ... Zc4 2. Lc6#
1. ... c2 2. Dxe4#
1. ... Dd4 2. Zf4#

Atsauces
--------

1. ↑  *Шахматы: Энциклопедический словарь / Гл. ред. А.Е. Карпов*. Москва : Советская энциклопедия. 1990. 193. lpp. ISBN 5-85 270-005-3. (krieviski)
2. ↑  Danske problemister: K. A. K. Larsen (dāniski)
3. ↑  Larsena profils vietnē *Chess Composers* (angliski)
4. ↑  «Starptautiskie tiesneši šaha kompozīcijā.». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2017. gada 1. jūlijā. Skatīts: 2017. gada 27. augustā.
5. ↑  «Starptautiskie meistari šaha kompozīcijā». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2017. gada 21. jūlijā. Skatīts: 2017. gada 27. augustā.

Ārējās saites
-------------

* K. Larsena šaha kompozīcijas vietnē PDB

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 222407199
* ISNI: 0000 0003 6018 5900
* BNF: cb16972617v (data)
* BIBSYS: 98070733

 |

 |
Skats uz tiltu un Ēstermalmi.
Freija.
**Jūrgordenas tilts** ir tilts Stokholmā, kas savieno Jūrgordenu ar Ēstermalmi.

Šajā vietā tilts uz Jūrgordenu ir pastāvējis no 1661. gada. Pašreizējais tilts tika būvēts 1896. gadā, bet atklāts 1897. gada maijā, dažas dienas pirms Starptautiskās Pasaules mākslas un rūpniecības izstādes atklāšanas Stokholmā, kas notika Jūrgordenā.

Sēdermalmē, Berksunda rūpnīcā tika izgatavotas tilta konstrukcijas.Tilta čuguna margas ir bagātīgi rotātas stilizētu ūdensaugu formās. Tlta centrālajā laidumā ir redzama tā laika karaļa Oskara II monogramma un moto "Mūsu nāciju labklājībai", kas atgādina Zviedrijas un Norvēģijas Ūnijas laikus. Pīlārā, kura pamatni grezno ūdenslilijas un jūras dievības, ir atveidots Stokholmas svētais izgādnis Svētais Ēriks. Tlta arhitekts ir Ēriks Jozefsons. Četrus granīta balstus katrā tilta stūrī rotā Rolfa Adlerspares veidotie dzelzs lukturi un mitoloģisko dievību skulptūras — Ēstermalmes pusē tās ir Friga, Odina sieva un Heimdals, sargs, bet Jūrgordenas pusē redzami Freija — auglības un mīlas dieviete, kā arī Tors ar savu āmuru.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Jūrgordena  |
| --- |
|  |
| Apkārtne | 
* Bekholmena
* Jūrgordena
* Jūrgordstādena
* Lejonsletena
* Hazēliusportena
* Skansena kalns

 |  |
|  |
| Salas, tilti un ūdeņi | 
* Bekholmena
* Jūrgordena
* Jūrgordenas tilts

 |
|  |
| Muzeji un galerijas | 
* Bioloģijas muzejs
* Junibakena
* Kuģu muzejs
* Liljevalka galerija
* Rūsendāles pils
* Skansens
* Tabakas un sērkociņu muzejs
* Tīla galerija
* Valdemāra zemesraga pils
* Vāsas muzejs
* Ziemeļu muzejs
* Ūdens muzejs "Aquaria"

 |
|  |
| Atpūtas un izklaides vietas | 
* Junibakena
* Karaliskais Nacionālais pilsētas parks
* Tivoli Grēnalunda
* Skansena akvārijs

 |
|  |
| Celtnes | 
* Rūsendāles pils
* Valdemāra zemesraga pils
* Hazēliusa vārti

 |
|  |
| Cits | 
* "Estonia" piemiņas memoriāls

 |

 |

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Jūrgordenas tilts*** |
**Karls Mahs** (angļu: *Karl Mah*; dzimis 1980. gada 14. decembrī) ir Lielbritānijas starptautiskais meistars šahā (1999).

Biogrāfija
----------

Daudzkārtējais Lielbritānijas jauniešu šaha čempionātu laureāts dažādās vecuma kategorijās, kurās izcīnījis divas uzvaras: 1990. gadā U9 vecuma grupā un 1991. gadā U10 vecuma grupā. 1993. un 1994. gadā bijis Eseksas grāfistes jauniešu šaha čempions U18 vecuma grupā. Vairākkārt pārstāvējis Angliju Eiropas un pasaules jauniešu šaha čempionātos, kuros lielāko panākumu guvis 1994. gadā, kad uzvarējis Eiropas jauniešu šaha čempionātā U14 vecuma grupā. Par panākumiem turnīros FIDE 1999. gadā viņam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM) nosaukumu.

Atsauces
--------

1. ↑  «British Champions 1904 – present». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2018. gada 26. jūnijā. Skatīts: 2018. gada 18. janvārī.
2. ↑  «U18 Essex Champions». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2018. gada 4. septembrī. Skatīts: 2018. gada 18. janvārī.

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
1 radiānu liels leņķis atdala no riņķa līnijas loku, kura garums vienāds ar riņķa rādiusu.
**Radiāns** ir SI pamatmērvienība plaknes leņķu mērīšanai, to saīsināti apzīmē ar *rad*. Vienu radiānu liels centra leņķis no riņķa līnijas atdala loku, kura garums ir vienāds ar riņķa rādiusu. Šī ir bezdimensionāla mērvienība, tāpēc radiāna apzīmējumu *rad* parasti neraksta.

Vispārīgāk leņķa lielums radiānos ir leņķa atdalītā loka garuma attiecība pret šīs riņķa līnijas rādiusu. Tātad, piemēram, 360° leņķa lielums radiānos ir {\displaystyle {\frac {2\pi r}{r}}=2\pi {\mbox{ rad}}}. Viens radiāns tātad ir {\displaystyle {\frac {360^{\circ }}{2\pi }}={\frac {180^{\circ }}{\pi }}\approx 57^{\circ }}.

Pāreja no grādiem uz radiāniem un otrādi
----------------------------------------

{\displaystyle \alpha [^{\circ }]=\alpha [{\mbox{rad}}]\cdot {\frac {180^{\circ }}{\pi }}}
{\displaystyle 1{\mbox{ rad}}=1\cdot {\frac {180^{\circ }}{\pi }}\approx 57.2958^{\circ }}
{\displaystyle \alpha [{\mbox{rad}}]=\alpha [^{\circ }]\cdot {\frac {\pi }{180^{\circ }}}}
{\displaystyle 1^{\circ }=1\cdot {\frac {\pi }{180^{\circ }}}\approx 0,0175{\mbox{ rad}}}
Bieži lietojamo leņķu lielumi grādos un radiānos

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| **Grādi** | 0° | 30° | 45° | 60° | 90° | 180° | 270° | 360° |
| **Radiāni** | {\displaystyle 0\ } | {\displaystyle {\frac {\pi }{6}}} | {\displaystyle {\frac {\pi }{4}}} | {\displaystyle {\frac {\pi }{3}}} | {\displaystyle {\frac {\pi }{2}}} | {\displaystyle \pi \ } | {\displaystyle {\frac {3\pi }{2}}} | {\displaystyle 2\pi \ } |

Skatīt arī
----------

* Leņķis

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Radiāns***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)
* Online Unit Converter Pro

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
SI mērvienības |
| --- |
|  |
| Pamatvienības | 
* ampērs
* kandela
* kelvins
* kilograms
* metrs
* mols
* sekunde

 | The SI logo |
|  |
| Papildvienības | 
* radiāns
* steradiāns

 |
|  |
| Atvasinātās vienības | 
* bekerels
* celsija grāds
* džouls
* farads
* grejs
* henrijs
* hercs
* katals
* kubikmetrs
* kulons
* kvadrātmetrs
* lukss
* lūmens
* ņūtons
* paskāls
* oms
* sīmenss
* tesla
* vats
* vēbers
* volts
* zīverts

 |

 |
3D datorgrafikā ***radiosity*** ir algoritms, kas imitē dabisku gaismu un gaismas difūzo atstarošanos. Atšķirībā no citiem renderēšanas algoritmiem un metodēm, kuras izmanto Montekarlo algoritmus (piemēram, ceļu izsekošanu), kas apstrādā visu veidu gaismas ceļus, tipiski *radiosity* tikai ceļus (ar kodu "LD" E "), kas atstāj gaismas avotu un tiek atspoguļots pāris reižu skaitu (iespējams nulle reižu), pirms to redz ar aci. *Radiosity* ir globālu apgaismojumu algoritms tādā nozīmē, ka apgaismojums, kas ierodas uz virsmas nonāk ne tikai tieši no gaismas avotiem, bet arī no citām virsmām, kuras atstaro gaismu.

Pirmo reizi *radiosity* metode tika izmantota un attīstīta sākot no 1950.gada. Vēlāk, 1984.gadā, pētnieki Kornela Universitātē un Hirošimas Universitātē attīstīta un bagātināja datorgrafikas renderēšanas problēmas.

Pirmie, nopietnie radiosity dzinēji tika izveidoti un nesti gaismā ar Geomerics palīdzību, kas ir programmatūras ražotāji no Kembridžas. *Radiosity* izmanto tādās spēlēs kā Battlefield 3 un Need For Speed: Run.

Vizuālās rakstura pazīmes
-------------------------

Atšķirība starp standarta tiešo apgaismojumu bez pusēnām (pa kreisi) un radiosity ar pusēnām (pa labi)
*Radiosity* iekļaušana aprēķinos atveidošanas procesā nereti sniedz papildu elements no reālisma pabeigtajam projektam, jo tā imitē reālas parādības.

Pārskats par *radiosity* algoritmu
----------------------------------

Virsmas ainas, kas katra ir sadalīta vienā vai vairākos mazākos virsmās. Skata koeficients (zināms arī kā formas faktors) aprēķina katram pārim no ielāpiem; tas ir koeficients, aprakstot, kā arī plāksteri var redzēt viens otru. Plankumi, kas ir tālu viens no otra, vai orientēti slīpā leņķī viens pret otru, tad tiem būs mazāks skata koeficients.

Matemātiska formulācija
-----------------------

*Radiosity* metodes pamatā ir teorija par siltuma starojumu, jo *radiosity* balstās uz maksimālu gaismas daudzumu enerģiju pārnesot to starp virsmām. Lai vienkāršotu aprēķinu metodi, pieņem, ka visa izkliede ir pilnīgi neskaidra. Virsmas parasti ir četrstūra vai trīsstūra elementi.

Priekšrocības
-------------

Viena no priekšrocībām ir tā, ka *radiosity* algoritms ir salīdzinoši vienkāršs, to ir viegli pielietot. Tas ir noderīgs algoritms, lai mācītu studentus par vispārīgiem gaismas algoritmiem. Tipiska tiešo apgaismojumu atveidotāja jau ir gandrīz visi algoritmi (perspektīvas transformēšanai, faktūru kartēšanu, slēptās virsmas noņemšana), kas nepieciešami, lai īstenotu *radiosity*. Nav jābūt specifiskām zināšanām matemātikā, lai izprastu *radiosity* algoritmu.

Atsauces
--------

1. ↑  «What is Radiosity? - Definition from Techopedia». *Techopedia.com* (angļu). Skatīts: 2023-02-14.
2. ↑  Goral, Cindy M. (July 1984). "Modeling the Interaction of Light Between Diffuse Surfaces". *Computer Graphics* Volume 18, Number 3: 213—222.
3. ↑  Nishita, T.; Nakamae, E. (1984). "Half-Tone Representation of 3-D Objects with Smooth Edges by Using a Multi-Scanning Method" (Japāņu valodā). *Journal of IPSJ* Vol.25, No.5,: 703—711.
Baltā kāpa Saulkrastos 2021. gadā
**Baltā kāpa** ir Baltijas jūras Rīgas līča stāvkrasts Saulkrastos, kas izveidojies Litorīnas jūras pastāvēšanas beigu stadijā, pirms aptuveni 4—5 tūkstošiem gadu. Tas atrodas Inčupes labajā krastā pie upes ietekas jūrā.

No 17. gadsimta līdz 19. gadsimtam Saulkrastu dienvidu daļā tika izcirsti meži, kā rezultātā smiltis pārvietojās un vēja ietekmē tika sapūstas lielākos uzkalnos, tādā veidā izveidojot paaugstinātu Baltās kāpas virspusi. 2018. gadā kāpa daļēji sabruka Inčupes sānerozijas un jūras erozijas dēļ. Gar Balto kāpu ir izveidota Saulrieta taka, kas ir 3,6 km gara dabas taka un tā stiepjas gar piekrasti no Baltās kāpas līdz Saules tiltam.

Baltās kāpas pamatā esošais smiltīm apbirušais smilšakmens iezis ir veidojies pirms aptuveni 405—350 miljoniem gadu.

Atsauces
--------

1. ↑  «Foto: Kā tagad izskatās Saulkrastos pie daļēji iebrukušās Baltās kāpas?». *Neatkarīgā Rīta Avīze* (latviešu). Skatīts: 2021-11-05.
2. ↑  Lapinskis, Jānis (2016). "JŪRAS KRASTA PROCESU (EROZIJAS UN AKUMULĀCIJAS) NOVĒRTĒJUMS KONCEPTUĀLĀS REKOMENDĀCIJAS EROZIJAS RISKA MAZINĀŠANAI UN APSAIMNIEKOŠANAI". *SAULKRASTU PILOTTERITORIJAS EKOSISTĒMU KVALITĀTES SAGLABĀŠANAS UN UZLABOŠANAS KONCEPTUĀLAIS IETVARS* II.
3. 1 2  «SAULKRASTU NOVADA ATTĪSTĪBAS PROGRAMMA 2014. – 2020. gadam: I NOVADA SITUĀCIJAS RAKSTUROJUMS». 2019.
Livonijas pilsētas un cietokšņi Livonijas kara laikā: Tērbata (DARBATVM), Rīga (RIGA), Rēvele (RIVALIA), Pērnava (PRENO), Hāpsala (HAPSALIA), Cēsis (WENDE), Valmiera (VELMAR), Limbaži (HEMSEL), Koknese (KAKENSHEM), Rauna (RINEBORG).
**Livonijas pilsētas** bija Livonijas Konfederācijas pilsētas, kas piederēja Hanzas Savienībai. Livonijas landtāgā pilsētas veidoja ceturto kūriju, kurā tās pārstāvēja Rīgas, Tērbatas un Rēveles birģermeistari un rātskungi.

| Livonijas laika nosaukums | Mūsdienu nosaukums | Pilsētas tiesības no |
| --- | --- | --- |
| **Dorpat** | Tērbata | 1224. |
| **Riga** | Rīga | 1225. |
| **Reval** | Rēvele | 1248. |
| **Pernau** | Pērnava | 1251. |
| **Narwa** | Narva | 1256. |
| **Fellin** | Vīlande | 1283. |
| **Weißenstein** | Paide | 1291. |
| **Hapsal** | Hāpsala | 1294. |
| **Wesenberg** | Rakvere | 1302. |
| **Wenden** | Cēsis | 1323. |
| **Windau** | Ventspils | 1323. |
| **Wolmar** | Valmiera | 1323. |
| **Roop** | Straupe | 1356. |
| **Goldingen** | Kuldīga | 1378. |
| **Hasenpoth** | Aizpute | 1378. |
| **Lemsal** | Limbaži | 1378. |
| **Kokenhusen** | Koknese | 14.gs |
| **Ronneburg** | Rauna | 14.gs |
| **Pilten** | Piltene | 1557. |