recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Timurs Kerimovs** (krievu: *Тимур Михайлович Керимов*; dzimis 1979. gada 14. oktobrī Penzā), vairāk pazīstams kā **Timurs Rodrigezs** (krievu: *Тимур Родригез*) ir krievu dziedātājs, televīzijas un radio raidījumu vadītājs, televīzijas projektu *КВН*, Comedy Club dalībnieks. Kopš 2010 Timurs kļuva atpazīstams ka dziedātājs.

Biogrāfija
----------

Timurs piedzima 1979. gada 14. oktobrī Penzā, azerbaidžāņa Mihaila Kerimova un ebrejietes Zlatas Ļevinas ģimenē. Penzā Timurs vienlaicīgi apmeklējis septiņus ārpusklases nodarbību pulciņus: vieglatlētiku, kori, adīšanu un citus, pārsvarā, lai būtu starp meitenēm. 2001. gadā beidza Penzas Valsts pedagoģisko universitāti, svešvalodu fakultāti, iegūstot franču un angļu valodu skolotāja specialitāti.

### Ģimene

Sieva Anna, 2009. gada 12. martā viņiem piedzima dēls.

Televīzija
----------

Bijušais *КВН* komandas "*Валеон Дассон*" (Penza) dalībnieks, strādāja pa dīdžeju radio "*Хит FM*". Savu darbību televīzijā uzsāka kā dalībnieks konkursā "*Стань VJ*" televīzijas kanālā MTV Russia, kurā viņš ieguva pirmo vietu.

2008. gadā piedalījās šovā "Ledus laikmets 2" (krievu: *Ледниковый период-2*) pārī ar Albenu Denkovu.

Bijis viens no vadītājiem vairākiem starptautisko jauno izpildītāju konkursiem "Jaunais Vilnis".

Atsauces
--------

1. ↑  Oficiālajā Comedy club mājaslapā Archived 2008. gada 24. februārī, *Wayback Machine* vietnē. (krieviski)
2. ↑  Timurs Rodrigezs // Minskas Afiša[novecojusi saite] (krieviski)
3. ↑  Žurnāls "ОК" Nr. 24(45)2010 Lpp.36-38. Archived 2011. gada 2. septembrī, *Wayback Machine* vietnē. (krieviski)
4. ↑  Timurs Rodrigezs kļuvis par tēvu (krieviski)
5. ↑  Timurs Rodrigezs pirmo reizi izgājis sabiedrībā ar dēlu (krieviski)

Ārējās saites
-------------

* Oficiālā mājaslapa Archived 2017. gada 29. oktobrī, *Wayback Machine* vietnē. (krieviski)
* 

* *Myspace* profils (angliski)
**Alseanu**[*nepieciešama atsauce*] jeb **alseju** (arī **jakonanu**) valodas ir mirusi valodu saime, kurā runāja Ziemeļamerikas indiāņi. Saimei pieder divas radniecīgas valodas, kuras dažkārt uzskata arī par dialektiem.

Valodas
-------

1. **Alseju** (angl. *Alséya*, *Alsea*) *†*
2. **Jakuinu** (angl. *Yaquina*, *Yakwina*, *Yakona*) *†*

Nosaukums "*Alsea*" ir atvasināts no vārdiem, kādos cilti dēvēja viņu kaimiņi - tilamuku vārda *alsí* un kusu vārda *alsíˑya*. Pēdējās ziņas par pēdējo šīs valodas pratēju ir 1942. gadā.

Nosaukums "*Yaquina*" atvasināts no alseju vārda *yuqúˑna*, kādā tie dēvēja Jakuinas līci un Jakuinas upi. Pēdējās ziņas par valodu ir 1884. gadā.

Iespējams, alseanu valodām ir attāla radniecība ar siuslavu, kusanu un vintuanu valodām. Taču lingvistiskie pētījumi pagaidām nav pilnībā noskaidrojuši, vai līdztekus ar šīm valodām arī alseanu saime būtu iekļaujama hipotētiskajā penutianu virssaimē. 

Abu cilšu pārstāvji sajaukušies ar kaimiņu ciltīm un veido daļu no Siletzas Cilšu Konfederācijas.

Literatūra
----------

* Campbell, Lyle. (1997). *American Indian languages: The historical linguistics of Native America*. New York: Oxford University Press. ISBN 0-19-509427-1.
* Mithun, Marianne. (1999). *The languages of Native North America*. Cambridge: Cambridge University Press. ISBN 0-521-23228-7 (hbk); ISBN 0-521-29875-X.

Atsauces
--------

1. ↑  William Bright. *Native American placenames of the United States*. University of Oklahoma Press, 2004. 34. lpp. ISBN 978-0-8061-3598-4. Skatīts: 2011. gada 11. aprīlis.[novecojusi saite]
Тu-160.
**Тu-160** (krievu: *Ту-160*) ir reaktīvais virsskaņas bumbvedējs, kuru līdz 1981. gadam radīja Padomju Savienības kontruktoru birojos un sāka izmanot 1987. gadā. 2014. gadā Krievijas bruņotie spēki izmantoja 16 *Тu-160* lidmašīnas, 2022. gadā ražotāji papildus piegādāja divas *Tu-160M* lidmašīnas.

Vēsture
-------

*Тu-160* konstrukcija.
1974. gadā Tupoļeva konstruktoru birojā sāka darbu pie pirmā PSRS starpkontinentālā stratēģiskā bumbvedēja izveides projekta, izmantojot virsskaņas pasažieru lidmašīnas *Tu-144* iestrādes. 
1981. gadā notika tā pirmais izmēģinājuma lidojums, 1987. gadā pirmo lidmašīnu pieņēma ekspluatācijā.

Līdz 1991. gadam uzbūvēja 27 *Tu-160* lidmašīnas, no tām astoņas bija eksperimentālās un izmēģinājuma lidmašīnas. Pēc PSRS sabrukuma visas 19 lidmašīnas palika Ukrainas bruņoto spēku rīcībā. Astoņas no tām nodeva Krievijai apmaiņā pret dabasgāzi, bet pārējās līdz 2001. gadam iznīcināja stratēģiskās bruņojuma samazināšanas ietvaros.

| Raksturlielumi |
| --- |
| Maksimālais ātrums | km/h | 2220 |
| Augstuma robeža | m | 15 544 |
| Lidojuma tālums | km | 7300 |
| Pašmasa | kg | 110 000 |
| Pilna masa (pacelšanās masa) | kg | 275 000 |
| Spēka agregāts | četri dzinēji NK-321 |  |
| Garums | m | 54,1 |
| Spārnu vēziens | m | 55,7 (35,6 sakļautā sāvoklī) |
| Spārnu laukums | m2 | 360 |
| Ekipāža | - | 4 cilvēki |
| Apbruņojums |  | Raķetes |
|
**Propanols** (propanols-1, propilspirts, CH3CH2CH2OH) ir pirmējais spirts. Tas ir bezkrāsains, gaistošs, degtspējīgs šķidrums, kas šķīst ūdenī. Propanolam ir divi izomēri - propanols-1 (jeb propanols) un propanols-2 (jeb izopropanols).

Atrašanās dabā
--------------

Nelielos daudzumos propanols rodas dažos fermentācijas procesos.

Iegūšana
--------

Propanolu iegūst, katalītiski hidrogenējot propionaldehīdu:

CH3CH2CH=O + H2 → CH3CH2CH2OH
Propanolu ir iespējams iegūt arī, hidratējot 1-hlorpropānu. To ir iespējams iegūt arī bioķīmiski, tāpat kā etanolu.

Īpašības
--------

Propanols reaģē tāpat kā visi citi pirmējie spirti. To ir iespējams oksidēt par aldehīdu un halogenēt par halogēnpropānu-1.

Izmantošana
-----------

Propanolu galvenokārt lieto kā šķīdinātāju. Propanols ir dārgāks par izopropanolu.

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Svarīgākie spirti |
| --- |
|  |
|  | 
* Metanols
* Etanols
* Propanols
* Izopropanols
* Butanols
* Amilspirts
* 1-Heksanols
* 1-Heptanols
* Alilspirts
* Propargilspirts
* Etilēnglikols
* 1,2-Propāndiols
* 1,3-Propāndiols
* 1,6-Heksāndiols
* Glicerīns
* Pentaeritrīts
* Feniletilspirts

 |

 |
**Propargilspirts** (propinols, HC≡C−CH2−OH) ir vienkāršākais nepiesātinātais spirts ar trīskāršo saiti molekulā. Propargilspirts ir bezkrāsains, ūdenī šķīstošs viskozs šķidrums ar ģerāniju smaržu. Tas kairina ādu un gļotādas.

Iegūšana
--------

Iegūst, iedarbojoties ar acetilēnu uz formaldehīdu vara acetilenīda klātienē.

Īpašības
--------

Karsējot, kā arī bāzu klātienē propargilspirts polimerizējas.

Tāpat kā acetilēns, propargilspirts spēj veidot sāļus ar smagajiem metāliem. Propargilspirta sudraba sāls ir balta, gaismas jutīga, sprādzienbīstama viela.

Izmantošana
-----------

Propargilspirtu lieto kā korozijas inhibitoru, organiskajās sintēzēs, šķīdinātāju stabilizēšanai, galvanisko pārklājumu kvalitātes uzlabošanai.

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Svarīgākie spirti |
| --- |
|  |
|  | 
* Metanols
* Etanols
* Propanols
* Izopropanols
* Butanols
* Amilspirts
* 1-Heksanols
* 1-Heptanols
* Alilspirts
* Propargilspirts
* Etilēnglikols
* 1,2-Propāndiols
* 1,3-Propāndiols
* 1,6-Heksāndiols
* Glicerīns
* Pentaeritrīts
* Feniletilspirts

 |

 |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* GND: 4552769-6

 |

 |
**Leons Kremers** (poļu: *Leon Kremer*; 1901. gads — 1941. gads) bija Polijas šahists.

Biogrāfija
----------

Daudzkārtējais Varšavas pilsētas šaha čempionāta dalībnieks, kurā bijis 6. vietā 1925. gadā (uzvarējis Staņislavs Kons), ieņēmis 4. vietu 1926. gadā (uzvarējuši Ābrams Blass un Paulino Frīdmans), 1927. gadā dalījis 1. vietu kopā ar Staņislavu Konu, 1928. gadā dalījis 6.-8. vietu (uzvarējis Ābrams Blass), uzvarējis 1929. gadā un bijis 3. vietā 1930. gadā (uzvarējis Paulino Frīdmans). Varšavas komandas sastāvā divas reizes uzvarējis Polijas komandu šaha čempionātos (1929, 1934).

Četras reizes piedalījies Polijas šaha čempionātu finālos: 1926. gadā Varšavā ieņēmis 11. vietu (uzvarējis Dāvids Pšepjurka), 1927. gadā Lodzā ieņēmis 9. vietu (uzvarējis Akiba Rubinšteins), 1935. gadā Varšavā dalījis 12.-14. vietu (uzvarējis Savelijs Tartakovers) un 1937. gadā Jurātā dalījis 14.-16. vietu (uzvarējis Savelijs Tartakovers).

Pārstāvējis Polijas komandu neoficiālajā Pasaules šaha olimpiādē 1936. gadā un izcīnījis sudraba medaļas gan komandu, gan individuālajā vērtējumā.

Gājis bojā Otrā pasaules kara laikā.

Atsauces
--------

1. ↑  OlimpBase :: Polish Team Chess Championship :: Leon Kremer
2. ↑  «Szachowe Mistrzostwa Polski - Polish Chess Championships». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2002. gada 8. jūnijā. Skatīts: 2008. gada 27. oktobrī. Archived 2002. gada 8. jūnijā, *Wayback Machine* vietnē.
3. ↑  OlimpBase :: unofficial Chess Olympiads :: Leon Kremer

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
Karaliene Anna Jagailiete kronēšanās laikā (Mārtiņa Kobera glezna, 1576.)
**Anna Jagailiete** (lietuviešu: *Ona Jogailaitė*, poļu: *Anna Jagiellonka*; 1523—1596) bija no Jagaiļa dinastijas cēlusies Polijas-Lietuvas kopvalsts līdzvaldniece ar titulu "Polijas karalis" (latīņu: *Anna Dei Gratia Rex Poloniae*) un valdnieka Stefana Batorija sieva (1575—1586).

Dzīvesgājums
------------

Stefans Batorijs un Anna Jagailiete ar saviem ģerboņiem (Jans Matejko, ap 1875).
Dzimusi 1523. gada 18. oktobrī Krakovā Lietuvas dižkunigaiša un Polijas karaļa Sigismunda I un viņa sievas Bonas Sforcas ģimenē, dižkunigaiša Jagaiļa mazmazmeita.

Pēc tēva nāves 1548. gadā par Lietuvas dižkunigaiti un Polijas karali kļuva viņas vecākais brālis Sigismunds II Augusts (1520-1572), princese Anna kopā ar jaunāko māsu Katrīnu pārcēlās uz dzīvi Mazovijā. Par spīti viņas mātes un brāļa mēģinājumiem izprecināt viņu dažādu Eiropas valstu valdniekiem, Anna palika neprecēta. 1557. gada sākumā viņa kopā ar māsu Katrīnu pārcēlās uz dzīvi brāļa galmā Viļņā.

Livonijas kara laikā princesi Annu mēģināja izprecināt Somijas hercogam Juhanam, Dānijas princim Magnusam, Livonijas ordeņa lielmestram Gothardam. Tomēr, kad Somijas hercogs Juhans ieradās Viļņas pilī, viņš uzstāja uz precībām ar Annas jaunāko māsu Katrīnu.
Princese Anna piekrita atteikties un 1562. gada 4. oktobrī Viļņas pilī notika viņas māsas Katrīnas laulības ar hercogu Juhanu, kas pūrā saņēma astoņus pilsnovadus (Paidi, Helmi, Karksi, Tarvastu, Burtniekus, Trikātu, Ērģemi un Rūjienu) īsi pirms tam izveidotajā Livonijas Pārdaugavas hercogistē, kas bija personālūnijā ar Lietuvas dižkunigaitiju.

Princese Anna pārcēlās uz dzīvi Varšavas pilī un palika neprecēta. 1569. gada 1. jūlijā Lietuva un Polija apvienojās vienotā kopvalstī (Ļubļinas ūnija). Pēc karaļa Sigismunda II Augusta nāves 1572. gadā Annas jaunākā māsa Katrīna nesekmīgi mēģināja panākt, lai par jauno karali Seims ievēlētu viņas mazgadīgo dēlu Sigismundu. 1573. gadā Francijas princis Anrī solīja precēt princesi Annu, ja tiktu ievēlēts par Polijas karali, tomēr savu solījumu nepildīja. Pēc tam, kad Anrī 1575. gadā atteicās no Polijas-Lietuvas valdnieka pienākumiem un aizbrauca atpakaļ uz Franciju, Seims Annai piešķīra Polijas karalistes infantes titulu (*Anna, Dei Gratia Infans Regni Poloniae*).

1575. gada decembrī infante Anna tika ievēlēta par Polijas karali un 52 gadu vecumā piekrita apprecēties ar Transilvānijas vaivadu Stefanu Batoriju. 1576. gada 1. maijā Krakovas Vāvela katedrālē abi tika kronēti par Polijas-Lietuvas līdzvaldniekiem. Viņas vīrs bija aizņemts Livonijas karā līdz 1582. gadam, bet karaliene Anna ar galmu uzturējās Varšavas pilī. Pēc karaļa nāves 1586. gada decembrī viņa atteicās no valdīšanas un atbalstīja māsasdēla Sigismunda III ievēlēšanu.

Mirusi Varšavā 1596. gada 9. septembrī, apglabāta Krakovas katedrālē.

Atsauces
--------



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 18939573
* LCCN: n96000962
* ISNI: 0000 0001 0958 3108
* GND: 119442078
* SUDOC: 146477618
* BNF: cb12456298q (data)
* NKC: jx20100203002

 |

 |
1898. gada (2.) pasaules čempionāts svarcelšanā notika 1898. gada 31. jūlija līdz 1. augustam Vīnē (Austroungārija) *Pratera* atklātajā laukumā. Čempionātā piedalījās 11 sportisti no trīs valstīm. Krieviju pārstāvēja divi sportisti.

Vērtēšana
---------

Sportisti netika sadalīti svara kategorijās un, neatkarīgi no ķermeņa svara, startēja kopējā grupā. Čempionāta programma sastāvēja no 14 vingrinājumiem. Uzvarētāju noteica pēc punktu summas, kas piešķirta par vietu katrā vingrinājumā: par 1. vietu — 1 punkts, par 2. vietu — 2 punkti utt.

Čempionāta rezultāti
--------------------

Par pasaules čempionu kļuva Austroungārijas svarcēlājs Vilhelms Tirks, otrais bija Eduards Binders (Austroungārija), trešais — Georgs Hakenšmits (Krievijas impērija). Divdesmitgadīgais Hakenšmits uzvarēja trīs vingrinājumos: 50 kg spiešana ar vienu roku (19 reizes), raušana ar kreiso roku (85,5 kg) un izgriešana ar labo roku (110 kg). Otrs Krievijas pārstāvis Gvido Meijers ieguva sudraba balvu vingrinājumā: spiešana ar abām rokām.

| Vieta | Sportists | Valsts | Atlēta svars (kg) | Punktu kopsumma |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Vilhelms Tirks |  Austroungārija | 117,5 | 30 |
| 2 | Eduards Binders |  Austroungārija | 128 | 41 |
| 3 | Georgs Hakenšmits |  Krievijas Impērija | 93 | 46 |
|

Medaļu sadalījums starp valstīm
-------------------------------

| Vieta | Valsts | 1 ﻿1 | 2 ﻿2 | 3 ﻿3 | Kopā |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Austroungārija | **1** | **1** | 0 | **2** |
| 2 |  Krievijas Impērija | 0 | 0 | **1** | 1 |
|
| Kopā | 1 | 1 | 1 | 3 |

Atsauce
-------

* Тяжелая атлетика. Справочник (редакторы А. Алексеев, С. Бердышев). — М. «Советский спорт», 2006. ISBN 5-9718-0131-7

Ārējās saites
-------------

* Par 1898. gada pasaules čempionātu vietnē *powersportsmen.net* (krieviski)
**Tingvadlavahdns** (arī **Tingvalavatns**; islandiešu: *Þingvallavatn*) ir lielākais dabiskais ezers Īslandē, valsts dienvidrietumos netālu no Reikjavīkas.

Ezera ziemeļu krastā 930. gadā tika dibināts Īslandes parlaments Altings. Ezers iekļauts Tingvedliras nacionālajā parkā. Ezers atrodas tieši divu tektonisko plātņu saskares vietā — šeit atdalās Eiropas un Amerikas plātnes. Ezera krastos ir plaisas, lielākā no tām — Almannaģa (*Almannagjá*). Ezera ūdens satur daudz sēra un sāls. Ūdens apmaiņas periods — 0,82 gadi. Aizsalst no janvāra līdz maijam.

Ezera gultni veidojošās lavas sastāvā ir daudz minerālvielu un barības vielu, tāpēc ezers ir bagāts ar dzīvību. Trešdaļu ezera gultnes klāj augājs. Ezerā reģistrētas 150 augu sugas un 50 bezmugurkaulnieku sugas. Trīs sugu zivis.

Atsauces
--------

1. ↑  Enciklopēdija Planēta. Rīga, Galvenā enciklopēdiju redakcija, 1988

Ārējās saites
-------------

* Ezera un tā apkārtnes apraksts (angliski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 235253983
* GND: 7529463-1

 |

 |
Sākotnējā Lotaringas teritorija (purpurā), 855.
Sadalītā Lotaringa
Lotaringa (latīņu: *Lotharii regnum*) bija franku valsts, kas izveidojās Kārļa Lielā franku valsts atkārtotu dalīšanu rezultātā. Izveidojās 855. gadā, pēc Vidusfranku valsts sadalīšanas Lotāra I dēlu starpā, kad šo zemi saņēma Lotārs II. Valstij nebija formāla nosaukuma, tāpēc to dēvēja valdnieka vārdā. Lotaringa pastāvēja līdz 959. gadam. Tās nosaukums saglabājies mūsdienu Lotringas nosaukumā. 

Lotārs II valdīja no Āhenes un mira 869. gadā, neatstājot leģitīmu mantinieku. Tas izraisīja viņa brāļu vienošanos par Lotaringas sadalīšanu 870. gadā Austrumfranku un Rietumfranku valsts starpā. Par spīti līgumam, 876. gadā par Lotaringas kontroli izcēlās karš abu brāļu starpā, kurā uzvarēja Austrumfranku valsts. Karolingu dinastijas mantinieku konflikti par mantojuma zemēm turpinājās līdz 880. gadam, kad noslēdza Ribmonas līgumu. 887. gadā austrumfranku augstmaņi Karintijas Arnulfa vadībā nolēma gāzt imperatoru Kārli III, kurš bija ieguvis varu visās franku zemēs. Lotaringas augstmaņi izlēma pieslieties austrumfrankiem un ievēlēja Arnulfu par savu karali. Viņš 895. gadā par Lotaringas karali iecēla savu ārlaulības dēlu Cventiboldu, kuru 900. gada 13. augustā gāza un nogalināja augstmaņu sazvērestībā. Kopš tā laika Lotaringa zaudēja karalistes statusu un kļuva par hercogisti. 

903. gadā Austrumfranku karalis iecēla Gebhardu par Lotaringas hercogu. Gebhards krita 910. gadā karojot pret maģāriem. Kad 911. gadā par Austrumfranku karali ievēlēja Konrādu I, kurš nebija franku Karolingu dinastijas pārstāvis, Lotaringas augstmaņi hercoga Regināra vadībā nobalsoja par pievienošanos Rietumfranku valstij, kurā joprojām valdīja Karolingi. 922. gadā rietumfranku augstmaņi no troņa gāza karali Kārli, kurš bēga uz Lotaringu, no kurienes neveiksmīgi mēģināja atgūt varu. Izmantojot šo iespēju, Austrumfranku karalis Heinrihs I Putnuķērājs 923. gadā iebruka Lotaringā, un 925. gadā augstmaņi viņu ievēlēja par Lotaringas karali. Pēc Heinriha I nāves 936. gadā Lotaringas hercogs sadumpojās, un mēģināja atkal pievienoties Rietumfranku valstij. 939. gadā Heinriha I dēls Otons I dumpi apspieda. Turpmāk Otons I par hercogiem iecēla sev uzticīgus augstmaņus, regulāri tos mainot. Lotaringa kļuva par vienu no vācu cilts hercogistēm. 944. gadā Rietumfranku valsts atkal iebruka Lotaringā, taču cieta sakāvi. 959. gadā Lotaringas hercogs Konrāds sadumpojās. Dumpi apspieda Otona I brālis Bruno Lielais, kurš 959. gadā nemierīgo teritoriju sadalīja divās daļās.
**Lota Andešone** (zviedru: *Lotta Andersson*; dzimusi 1980. gada 24. jūlijā) ir bijusī zviedru brīvā stila cīkstone, Pasaules čempionātu medaļniece, tagad trenere.

Biogrāfija
----------

Viņa sāka cīkstēties 1993. gadā. Sacensībās viņa startēja kā sporta kluba *"Domnarvet"* pārstāve. Karjeras laikā viņas treneri bija Sonni Bromans, Pells Lindholms, Ronnijs Pēšons, Kennets Nistrojs. 1996. gadā viņa kļuva par Eiropas junioru čempionāta bronzas medaļnieci. 1999. gadā tajās pašās sacensībās uz goda pjedestāla viņa pakāpās vienu pakāpienu augstāk. Tajā pašā gadā viņa izcīnīja bronzas medaļu pasaules junioru čempionātā. 2000. gadā viņa kļuva par Eiropas junioru čempioni.

Kopš 1998. gada viņa piedalījās arī pieaugušo Pasaules un Eiropas čempionātos. 1999. gada pasaules čempionātā aiz japānietes Ajako Sjodas un ķīnietes Menas Lili Lota Andešone izcīnīja bronzas, bet 2002. gada pasaules čempionātā aiz krievietes Aļonas Kartašovas — sudraba medaļu. Lai gan no 1999. līdz 2002. gadam Lota piedalījās četros Eiropas čempionātos, šeit medaļas iegūt neizdevās.

Lota Andešone beidza sportistes karjeru neilgi pirms tam, kad sieviešu cīņa tika iekļauta olimpisko spēļu programmā. Pēc cīkstones karjeras beigšanas, viņa kļuva par cīņas sporta treneri. 2015. gada oktobrī viņa sāka strādāt par Zviedrijas sieviešu cīkstoņu komandas treneri.

Atsauces
--------

1. 1 2  «Wrestling. Andersson, Lotta» (angļu). olympiatoppen.no. Skatīts: 2020-06-07.
2. 1 2  «Lotta Andersson». facebook.com. Skatīts: 2020-06-07.

Ārējās saites
-------------

* FILA profils (angliski)
**Anna Kantāne** (dzimusi kā **Anna Ivanova** (poļu: *Anna Iwanow*); 1995. gada 7. aprīlī Vroclavā) ir Polijas starptautiskā meistare šahā (2012).

Biogrāfija
----------

Ļoti agri sasniegusi nozīmīgus panākumus šaha turnīros. 2005. gadā izcīnījusi bronzas medaļu Pasaules junioru šaha čempionātā U10 vecuma grupā, bet 2007. gadā bijusi otrā Polijas junioru šaha čempionātā un Eiropas junioru šaha čempionātā U12 vecuma grupā. 2008. gadā uzvarējusi Polijas junioru šaha čempionātā U14 vecuma grupā, bet 2011. gadā bijusi labākā šī turnīra U16 vecuma grupā. 2011. gadā Vroclavas šaha kluba *KSz Polonia Wrocław* sastāvā uzvarējusi Polijas sieviešu komandu šaha čempionātā. 2012. gadā izcīnījusi bronzas medaļu Polijas junioru šaha čempionātā U18 vecuma grupā. 2013. gadā bijusi otrā starptautiskajā meistaru šaha turnīrā Marianske Lāznē.

Pārstāvējusi Polijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:

* Eiropas komandu šaha čempionātā piedalījusies 2013. gadā;
* Eiropas komandu šaha čempionātā U18 vecuma grupā piedalījusies 2013. gadā un izcīnījusi sudraba medaļu komandu vērtējumā un zelta medaļu individuālajā vērtējumā.

Par panākumiem turnīros FIDE 2012. gadā viņai piešķīrusi starptautiskās meistares (WIM) nosaukumu.

Personīgā dzīve
---------------

2015. gadā apprecējusies ar Latvijas šaha meistaru Tomu Kantānu.

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)

Atsauces
--------

1. ↑  OlimpBase :: 4th Polish Women's Team Chess Championship, Wrocław 2011, KSz Polonia Wrocław
2. ↑  Marianske Lazne 2013 - B - mistrovsky turnaj 12. rocnik mezinarodniho sachoveho festivalu
3. ↑  OlimpBase :: European Women's Team Chess Championship :: Anna Iwanow
4. ↑  OlimpBase :: European Girls' U18 Team Chess Championship :: Anna Iwanow
5. ↑  Title Applications (WIM): Iwanow, Anna
6. ↑  Kolejne międzynarodowe, szachowe małżeństwo. W rolach głównych nasza Ania Iwanow i Toms Kantans z Łotwy
**Vaigeo** (indonēziešu: *Pulau Waigeo*) ir Indonēzijai piederoša sala Klusajā okeānā, Radžaampatu arhipelāga lielākā sala. Administratīvi ietilpst Dienvidrietumu Papua provincē, daļa no Radžaampatas apriņķa. Lielākā apdzīvotā vieta ir apriņķa centrs Vaisai. Sala ir viena no arhipelāga piecām vēsturiskajām karalistēm.

Ģeogrāfija
----------

Sala izvietojusies Jaungvinejas ziemeļrietumu piekrastē, no kuras to šķir 45 km platais Dampjē šaurums, bet Bugenvila šaurums rietumos to šķir no Kaves salām. Sala faktiski sastāv no divām daļām, kuras atdala 47 km garais Majalibita līcis, dēvēts arī par iekšējo jūru, bet savieno 10 km garš un 2 km plats zemesšaurums salas ziemeļos. Krasta līnija ļoti izrobota, piekrastē daudz mazāku saliņu. Salas reljefs pārsvarā paugurains, augstākais punkts ir Danai kalns (982 m vjl). Valda tropiskais klimats. Ainavā dominē tropiskie lietusmeži, piekrastēs — mangrovju audzes. Lielāko daļu salas teritorijas aizņem no divām daļās sastāvošs Vaigeo salas dabas rezervāts. Salas mežos mežā ir reģistrēta 141 putnu suga, 24 zīdītāji un 30 herpetofaunas veidi. Daļu Majalibita līča un citus piekrastes apgabalus aizņem Radžaampatas jūras parks.

Atsauces
--------

1. ↑  Wisata Pulau Waigeo Kaya Keanekaragaman Hayati
2. ↑  Mayalibit Bay MPA

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Vaigeo***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 5270148574316024430008

 |

 |
Šis raksts ir par bijušo mazumtirdzniecības uzņēmumu. Par citām jēdziena **Antila** nozīmēm skatīt nozīmju atdalīšanas lapu.

*Anttila* veikals Helsinkos
***Anttila Oy*** bija Somijas mazumtirdzniecības uzņēmums. Tas pārvaldīja universālveikalu tīklu *Anttila*, kā arī interjera elementu veikalu tīklu *Kodin1*. Uzņēmums bija pazīstams ar preču izplatīšanu pēc pasūtījumiem pa pastu vai internetu. Tā galvenais birojs atradās Helsinkos. Uzņēmums bija dibināts 1952. gadā.
2016. gada 19. jūlijā *Anttila* iesniedza bankrota pieteikumu. Pēdējais veikals *Itäkeskus* tika slēgts 2016. gada 14. decembrī.

Kopš 2015. gada *Anttila* īpašnieks bija investīciju fonds *4K Invest*, pirms tam — Somijas tirdzniecības konglomerāts *Kesko*.

Vēsture
-------

1952. gadā Kalle Antila (*Kaarlo Einari Anttila*) dibināja uzņēmumu ***Postitusliike Solpa***, kas piegādāja preces pēc pasūtījumiem pa pastu. Antila bija iedvesmojies no šāda veida uzņēmumiem ASV.
1953. gadā tika izveidots uzņēmums *Kalle Anttila Oy*.
1954. gadā Helsinkos tika atvērts Somijā pirmais nocenoto preču veikals.
1957. gadā Joensū tika atvērts universālveikals.

1960. gadu sākumā Helsinkos tika atvērts *Anttila* pirmais pašapkalpošanās veikals. 1960. gados atvērti vairāki universālveikali; paplašinājās pasūtījumi pa pastu.
1976. gadā tika nopirkta veikalu ķēde *Tuko* (T grupa).
1977. gadā tika iegādāti uzņēmuma *Saastamoinen Oy* *HEPS* universālveikali.

1992. gadā *Anttila* sāka piedāvāt pasūtījumus pa pastu Igaunijā, bet 1998. gadā — Latvijā.
1996. gadā par *Anttila* īpašnieku kļuva *Kesko*.
1999. gadā tika izveidots interneta pasūtījumu pakalpojums *NetAnttila*. Pārtikas veikali *Anttila* universālveikalos tika pārveidoti par *K-supermarket* un *K-market*.

2010. gados uzņēmums cieta zaudējumus.
2014. gadā tika paziņots, ka *Anttila* slēgs trešo daļu veikalu.
2015. gada 16. martā tika paziņots, ka *Anttila* par vienu miljonu eiro tiks pārdots Vācijas investīciju fondam *4K INVEST*.

2016. gada 19. jūlijā *Anttila* iesniedza bankrota pieteikumu. 27. jūlijā sākās *Anttila* bankrota preču izpārdošana, kas izraisīja lielas nekārtības un garas rindas universālveikalos. Pēdējais *Anttila* universālveikals *Itäkeskus* Helsinkos tika slēgts 2016. gada 14. decembrī.
Mazie kreditori jeb aptuveni 1700 klientu, kuri bija samaksājuši par produkciju, bet tos nesaņēma, atguva pusi naudas. Telpu saimnieki nonāca grūtībās, jo telpas bija būvētas *Anttila* vajadzībām, un bija grūti atrast jaunus pielietojumus.

Atsauces
--------

1. 1 2  Somijas mazumtirgotājs «Anttila» iesniedz bankrota pieteikumu BNS, 2016. gada 20. jūlijā
2. ↑  Kesko to divest Anttila to 4K INVEST KESKO, 16.03.2015

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Anttila***.
* Anttila
**Antoņīns Novotnijs** (čehu: *Antonín Novotný*; dzimis 1827. gada 22. augustā, miris 1871. gada 9. martā) bija čehu šaha problēmists un jurists Brno pilsētā.

Šaha kompozīcija
----------------

1854. gada janvārī laikrakstā *Leipziger Illustrierte Zeitung* Antoņīns Novotnijs publicēja trīsvilci, kas viņa vārdu padarīja nemirstīgu, jo uzdevumā ietverto ideju, figūras upuri divu pretinieka dažādi ejošu tālšāvēja figūru krustpunktā, radot divus draudus, nosauca par Novotnija tēmu.

### Piemērs

Novotnija tēma četrvilcī.

**Antoņīns Novotnijs**  
 *Leipziger Illustrierte Zeitung*, 1854**Mats 4 gājienos**
**Uzdevuma risinājums:**
1. Zg3! (draud 2. Ze2#) 1. ... Te8
2. Tbc2 (draud 2. T2c4#) 2. ... Lxc2
3. Zfe4! (Novotnija tēmas ievadgājiens, kas izsauc melno figūru savstarpējo aizsegšanos.)
3. ... Txe4 4. Zf5#
3. ... Lxe4 4. Ze2#

Atsauces
--------

1. ↑  "Kalenderblatt". *Die Schwalbe* (Heft 208). 2004.

Ārējās saites
-------------

* A. Novotnija šaha kompozīcijas mājas lapā PDB
* Antoņīna Novotnija profils mājaslapā *Chess Composers* (angliski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 83844019
* NKC: jk01090634

 |

 |
**Laikatrīce** (angļu: *Timequake*) ir daļēji autobiogrāfisks Kurta Vonnegūta romāns, kas izdots 1997. gadā. Pats Vonnegūts šo romānu aprakstīja kā "sautējumu" no kopsavilkuma romānam, ar kuru viņš mocījās vairākus gadus, un pieaugošo nostalģiju par dažādiem viņa dzīves notikumiem. To uzrakstījis, Vonnegūts paziņoja, ka "Laikatrīce" būs viņa pēdējais romāns.

Sižets
------

Romāns nav sižetiski vienots, bet par tā centrālo notikumu var uzskatīt "laikatrīci", kas visus Zemes iedzīvotājus atsviedusi atpakaļ no 2001. gada uz 1991. gadu, liekot vēlreiz izdzīvot savas dzīves desmit gadus bez iespējas kaut ko mainīt. Romāna galvenais varonis ir viens no populārākajiem Vonnegūta darbu personāžiem Kilgors Trauts, romānā ir iekļauti arī vairāku iedomātu Kilgora Trauta stāstu sižetu atstāstījumi. 

Mazāk svarīgie stāsti romānā vēsta par dažādiem cilvēkiem, kuri agrāk vai vēlāk nonāk saskarsmē ar Trautu, un kādu iespaidu notikusi "laikatrīce" uz katru no viņiem atstājusi - kā viņiem nākas atkārtoti pārdzīvot nepareizu izvēļu izdarīšanu, piedzīvot mīļoto cilvēku nāvi, kļūt vainīgiem nelaimes gadījumos. Kad laikatrīce ir beigusies un 2001. gadā cilvēki atkal var izmantot savu brīvo gribu, izrādās, ka pēc desmit gadiem atkārtotās dzīves neviens, izņemot Kilgoru Trautu, tai nav gatavs.

Paralēli notikumiem ap Kilgoru Trautu, Vonnegūts iestarpina dažādu savas dzīves epizožu atceri, piemin savus tuviniekus un izsaka spriedumus par dažādiem notikumiem un parādībām. Daļa no šiem iestarpinājumiem vēlāk pārveidotā veidā tika iekļauta pēdējā Vonnegūta dzīves laikā iznākušajā viņa eseju krājumā - Cilvēks bez valsts.

Galvenās idejas
---------------

"Laikatrīcē" Vonnegūts atgriežas pie idejas, kas pirmo reizi viņa darbos parādījās jau viņa otrajā romānā "Titāna Sirēnas". Proti, ka cilvēkam nav brīvās gribas, un ka viss notiekošais ir jau iepriekš noteikts. Līdz ar to, kad cilvēkiem nākas izdzīvot atkārtoti ievērojamu savas dzīves daļu, tikai Kilgors Trauts, kas vienmēr ir zinājis, ka savā dzīvē neko ietekmēt nevar, to spēj viegli pieņemt.
**Laika relejs** ir relejs, kas pārslēdz kontaktus pēc noteikta, iepriekš iestādīta laika sprīža (aiztures laika) kopš vadības signāla saņemšanas.

Laika relejs ir taimera paveids.

Laika relejam ir trīs funkcionālas daļas:

* uztverošā (pieņem vadības signālu; ja vajadzīgs - pārveido to),
* laika aizturi veidojošā (nodrošina iepriekš iestādīto laika aizturi),
* reaģējošā daļa (tieši vai caur pastiprinātāju iedarbojas uz vadāmo iekārtu).

Pēc laika aizturei izmantotā fizikālā principa laika relejus iedala:

* mehāniskajos (darbības principā ir pulksteņmehānisms),
* elektriskajos (darbības pamatā ir kondensatora izlāde vai uzlāde, impulsu skaitīšana utt.),
* elektromagnētiskajos,
* termiskajos,
* hidrauliskajos,
* pneimatiskajos.

Galvenais laika releju raksturlielums ir aiztures laiks (no dažām ms līdz dažām stundām); to var regulēt, ietekmējot maiņas ātrumu fizikālajam lielumam, kas iedarbojas uz laika aiztures elementu no vadības signāla saņemšanas brīža līdz iedarbības sliekšņa sasniegšanai.

Laika relejus lieto dažādās automātiskās vadības un aizsardzības iekārtās.
**Antss Lāneotss** (igauņu: *Ants Laaneots*) ir bijušais Igaunijas aizsardzības spēku komandieris (2006—11).

Biogrāfija
----------

Dzimis 1948. gadā lauksaimnieka ģimenē. 1948. gada martā kopā ar māti un tēvoci tika izsūtīts uz Krasnojarskas apgabalu Krievijā. Igaunijā atgriezās 1958. gadā. 1965. gadā Lāneotss pabeidza vidusskolu, bet pēc tam mācījās Harkivas Augstākajā tanku skolā un Maļinovska vārdā nosauktajā bruņutanku akadēmijā Maskavā.

No 1970. līdz 1978. gadam dienēja tanku divīzijā Ukrainas PSR, no 1981. līdz 1987. gadam Kazahstānas PSR austrumos, no sākuma motorizēto strēlnieku divīzijā, bet pēc tam bija 78. tanku divīzijas komandieris, kura bāzējās Kazahstānas PSR.

No 1987. gada marta līdz 1989. gadam piedalījās Etiopijas pilsoņu karā kā kājnieku divīzijas komandiera adjutants, pēc tam Etiopijas armijas 12. korpusa padomnieks.

No 1989. gada augusta Lāneotss dzīvo Igaunijā, bija militārais komisārs Tartu, Aizsardzības spēku ģenerālštāba komandieris un Baltijas aizsardzības pētniecības centra priekšnieks.

No 2001. līdz 2006. gadam Igaunijas aizsardzības spēku mācību centra priekšnieks.

Kopš 2006. gada ir Igaunijas aizsardzības spēku komandieris.

Dienot Padomju armijas rindās, ieguvis pulkveža pakāpi, kuru viņam piešķīra 1987. gadā.

2008. gadā ieguva ģenerālleitnanta pakāpi, bet 2011. gadā ģenerāļa pakāpi.

Apbalvojumi
-----------

1 ordenis un medaļas (PSRS), 2. šķiras Ērgļa krusts un 8 citi Igaunijas apbalvojumi.

Privātā dzīve
-------------

Precējies, ģimenē dēls un meita.

Ārējās saites
-------------

* Biogrāfija
Šis raksts ir par ielu Jūrmalā. Par citām jēdziena **Jomas iela** nozīmēm skatīt nozīmju atdalīšanas lapu.

**Jomas iela** ir iela Jūrmalā, Majoru apkaimē. Jomas iela sākas krustojumā ar Zigfrīda Meierovica prospektu un beidzas krustojumā ar Turaidas ielu. Slavena kā Jūrmalas galvenā gājēju iela (posmā no Lienes ielas). Kopējais ielas garums ir 1900 metri, gājēju daļā tā 1100 m garumā ir klāta ar bruģi, bet pārējā posmā — ar asfalta segumu. Autosatiksmei atvēlētajā posmā tā ir maģistrālā pilsētas iela, kur satiksmes kustība norit četrās joslās.

Vēsture
-------

Ielas nosaukums saistīts ar jomām — smilšu kāpām paralēlām ieplakām , kuras aptuveni 160 gadus iepriekš stiepās Jomas, Jūras un Lienes ielu apgabalā. Pirmais veikals, tirgus un aptieka Majoros tika atvērti uz Jomas ielas 19. gadsimta beigās. 

Uz Jomas ielas atrodas arī Horna dārzs, kas ir uzskatāms par Jomas ielas pirmo apbūvēto zemesgabalu. 1905. gadā šajā dārzā notika pirmais latviešu simfoniskās mūzikas koncerts. Mūsdienās Horna dārzā atrodas Jūrmalas Kultūras centrs, kā arī norisinās vairāki kultūras un izklaides pasākumi.
Par gājēju ielu Jomas iela kļuvusi 1987. gadā. 
Uz Jomas ielas katru gadu norisinās Jūrmalas Kūrorta svētki un Jomas ielas svētki.

* Jomas ielas skats (1937)Jomas ielas skats (1937)
* kafejnīca un deju zāle Mascotte Jomas un Tirgoņu ielas stūrī Majoros (pēc 1931)kafejnīca un deju zāle *Mascotte* Jomas un Tirgoņu ielas stūrī Majoros (pēc 1931)

Ielas raksturojums
------------------

Ielā ir savrupmāju un vasarnīcu apbūve. Pašlaik Jomas ielas gājēju daļā atrodas vairāki restorāni un veikali, savukārt Jomas ielā 1 atrodas Jūrmalas pilsētas dome.

Ielu savienojumi
----------------

Jomas iela ir savienota ar šādām ielām:

* Zigfrīda Meierovica prospekts (ielas turpinājums Dubultu virzienā)
* Ērgļu iela (T veida krustojums)
* Undīnes iela (T veida krustojums)
* Vanagu iela (T veida krustojums)
* Ātrā iela (T veida krustojums)
* Omnibusa iela (T veida krustojums)
* Tirgoņu iela
* Smilšu iela
* Pilsoņu iela
* Teātra iela
* Jaunā iela
* Konkordijas iela
* Jāņa Pliekšāna iela
* Viktorijas iela
* Kaudzīšu iela (T veida krustojums)
* Viļuma iela (T veida krustojums)
* Turaidas iela (T veida krustojums)

Sabiedriskais transports
------------------------

Pa Jomas ielu kursē 3. 4. un 5. autobuss, kā arī 7. mikroautobuss. Netālu no krustojuma ar Lienes ielu atrodas Majoru dzelzceļa stacija, no kuras vilcieni ved Rīgas un Tukuma virzienā.

Skatīt arī
----------

* Majori

Atsauces
--------

1. ↑  «10 fakti par Jūrmalas tūristu iecienīto Jomas ielu». jauns.lv.

|  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Jūrmalas ielas, kuru nosaukums sākas ar burtu J |
| --- |
|  |
| 
* 0—9
* A
* B
* C
* D
* E
* F
* G
* H
* I
* J
* K
* L
* M
* N
* O
* P
* R
* S
* T
* U
* V
* Z

 |
|  |
| J | 
* Jāņa
* Jāņa Pliekšāna
* Jaņa Rozentāla
* Jāņa Sudrabkalna
* Jāņupītes
* Jasmīnu
* Jaunā
* Jaunatnes
* Jaunaudzes
* Jaunedinburgas
* Jaunjelgavas
* Jaunķemeru ceļš
* Jēkaba
* Jēkabpils
* Jelgavas
* Jomas
* Juglas
* Jura Alunāna
* Jūras
* Jurģu
* Jūrkalnes
* Jūrmalas
* Jūrnieku

 |

 |
**Anna Kikina** (*Анна Юрьевна Кикина*; dzimusi 1984. gada 27. augustā) ir Krievijas kosmonaute.

Izglītība
---------

Anna Kikina piedzima 1984. gada 27. augustā Novosibirskā.
Viņa absolvēja Novosibirskas 29. skolu (veselīga dzīvesveida skola), speciālo klasi "Jaunais glābējs".
2005. gadā viņa pabeidza Ārkārtas situāciju ministrijas rīkotos kursus: instruktore pirmās palīdzības sniegšanas pamatu apmācībā iedzīvotājiem, ieguva glābēja sertifikātu.

Darba gaitas
------------

2006. gadā Kikina ar izcilību absolvēja Novosibirskas Valsts ūdens transporta akadēmiju specialitātē "Aizsardzība ārkārtas situācijās", iegūstot hidrotehniskās inženieres diplomu. 2008. gadā viņa šajā augstskolā aizstāvēja diplomu specialitātē "Ekonomika un vadība (transporta) uzņēmumā" ar kvalifikāciju "ekonomists menedžeris".

Kikina ir strādājusi par peldēšanas instruktori, gidi Altajā, mācījusi glābēju kadetus. Līdz 2012. gadam viņa strādāja par radio raidījumu vadītāju, programmu direktori (radio apraides administratoru) uzņēmumā *Radio-Sibir Altaj* (Gornoaltajskā, Altaja Republikā).

Kosmiskā karjera
----------------

2012. gadā Kikina pieteicās pirmajā atklātajā konkursā, lai iekļūtu Krievijas kosmonautu vienībā. 8. oktobrī viņu apstiprināja par kosmonautu kandidātu, un 26. oktobrī Kikina tika uzņemta kosmonautu vienībā.
2014. gada 5. jūnijā viņa pabeidza vispārējos kosmonautu sagatavošanas kursus. 16. jūnijā Starpresoru kvalifikācijas komisija izskatīja Kikinas kandidatūru, bet viņai netika piešķirta kosmonauta izmēģinātāja kvalifikācija. Viņu tomēr paturēja kā kosmonauta kandidātu, bet bija jāveic papildu nodarbības. 17. decembrī viņai piešķīra kosmonauta izmēģinātāja kvalifikāciju.

2017. gadā no 7. līdz 24. novembrim Kikina kā lidojuma inženiere ​​piedalījās starptautiskajā izolācijas eksperimentā *SIRIUS*, kas simulēja lidojumu uz Mēnesi.

2021. gadā Anna Kikina gatavojās lidojumam ar kosmosa kuģi *Sojuz MS-22*, bija *Sojuz MS-21* dublieru apkalpes lidojuma inženiere.
2021. gada decembrī tika paziņots, ka ASV un Krievijas kosmonautu krustenisko lidojumu programmā Kikina 2022. gadā dosies kosmosā ASV kuģī *Crew Dragon*. 

Annas Kikinas pirmais kosmiskais lidojums sākās 2022. gada 5. oktobrī, ar kosmosa kuģi *SpaceX Crew-5* dodoties uz Starptautisko kosmosa staciju (SKS). Viņa bija 68. ekspedīcijas lidojuma inženiere. Uz Zemes viņa atgriezās 2023. gada 12. martā.

Kosmisko lidojumu kopsavilkums
------------------------------

| Kosmosa kuģis | Starts | Nolaišanās | Apkalpes biedri | Pozīcija | Ilgums | Piezīmes |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| *SpaceX Crew-5* | 05.10.2022. | 12.03.2023. | Nikola Aunapu MannaDžošs KasadaKoiči Vakata | Pilots | 157 d 10 h 1 min | SKS-68 |

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Anna Kikina***.
* Biogrāfija Kosmonautu sagatavošans centrs
* Biogrāfija astronaut.ru, (krieviski)
**Propionskābe** (etānkarbonskābe, propānskābe, CH3CH2COOH) pieder pie piesātinātajām vienvērtīgajām karbonskābēm. Propionskābe ir trešā vienkāršākā karbonskābe. Propionskābe ir caurspīdīgs šķidrums ar asu smaku. Līdzīgi etiķskābei, propionskābes molekulas veido dimērus. Propionskābes sāļus un esterus sauc par **propionātiem**.

Vēsture
-------

Propionskābe pirmo reizi aprakstīta 1844. gadā kā cukura sadalīšanās produkts.

Atrašanās dabā
--------------

Veidojas dažādos rūgšanas procesos. Atrodama neattīrītā "koka etiķī".

Uz cilvēka ādas un sviedru dziedzeros var dzīvot baktērijas *Propionibacterium acnes*, kas izstrādā propionskābi un var radīt ādas slimības (izsitumus, pinnes).

Iegūšana
--------

Iegūst, oksidējot propilspirtu ar hromskābi.

Rūpnieciski iegūst, oksidējot propionaldehīdu ar gaisa skābekli mangāna vai kobalta jonu klātienē:

CH3CH2CHO + ½O2 → CH3CH2COOH
Propionskābe rodas arī kā blakusprodukts etiķskābes ražošanā.

Izmantošana
-----------

Propionskābei piemīt antibiotiskas īpašības. Amonija, kalcija un nātrija sāļu veidā to lieto kā pārtikas konservantu.

Lieto arī ķīmiskajā rūpniecībā (celulozes šķiedru, pesticīdu, farmācijas produktu ražošanā). Propionskābes esterus lieto kā šķīdinātājus un smaržvielas.

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Svarīgākās piesātinātās vienvērtīgās karbonskābes |
| --- |
|  |
|  | 
* Skudrskābe
* Etiķskābe
* Propionskābe
* Sviestskābe
* Baldriānskābe
* Kapronskābe
* Enantskābe
* Kaprilskābe
* Pelargonskābe
* Kaprīnskābe
* Laurīnskābe
* Miristīnskābe
* Palmitīnskābe
* Margarīnskābe
* Stearīnskābe
* Arahīnskābe
* Eikozānkarbonskābe
* Behenskābe
* Lignocerīnskābe
* Cerotīnskābe
* Montānskābe
* Melisīnskābe
* Tritriakontānskābe

 |

 |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* LCCN: sh85107535
* GND: 4175947-3

 |

 |
**Antss Pīps** (igauņu: *Ants Piip*; dzimis 1884. gada 16. februārī Tuhalānē, miris 1942. gada 1. oktobrī Nirobas nometnē, PSRS), arī **Hanss Pīps**, bija igauņu jurists, politiķis un diplomāts. Pirmais Igaunijas Valsts vecākais (1920—1921), Igauņu-latviešu tuvināšanās biedrības vadītājs (1932—1940).

Dzīvesgājums
------------

Dzimis Vīlandes apriņķa Mulgi pagasta Tuhalānes ciemā zemnieku ģimenē.
Mācījās Baltijas skolotāju seminārā Kuldīgā. 1903.-1905. gadā bija Valkas apriņķa rakstvedis un skolotājs Alūksnē, vēlāk skolotājs Kuresāres draudzes skolā (1905—1906), Kuresāres jūrskolā (1906—1912) un Jansona Komercskolā Pēterburgā (1913—1915). Līdztekus studēja tieslietas Pēterburgas Universitātē (1908—1913), pēc tam saņēma Pēterburgas Universitātes pētniecisko stipendiju un 1916. gadā ieguva tieslietu maģistra grādu un bija Pēterburgas Universitātes Juridiskās fakultātes starptautisko tiesību privātdocents (1917).
Pēc Februāra revolūcijas gadā bija Igaunijas Pagaidu zemes padomes loceklis un priekšstāvis Petrogradā (1917—1918), tad sūtnis Londonā (1918—1919).

1919. gadā Pīps piedalījās Parīzes miera konferencē, oktobrī viņu iecēla par Igaunijas ārlietu ministru, pēc tam par Igaunijas delegācijas locekli Tartu miera sarunās ar Padomju Krieviju (1919—1920).

No 1919. gada Pīps bija Starptautisko tiesību profesors Tartu Universitātē, līdztekus arī Igaunijas Provinču asamblejas, Satversmes sapulces un Rīgikogu deputāts. 1920. gadā bija Igaunijas vēstnieks Lielbritānijā. Igaunijas premjerministrs, pēc tam Igaunijas Valsts vecākais un vienlaikus Kara ministrs no 1920. gada oktobra līdz 1921. gada janvārim. Atkārtoti pildīja ārlietu ministra pienākumus no 1921. gada janvāra līdz 1922. gada novembrim.

1923.-1925. gadā Pīps bija Igaunijas vēstnieks ASV, pē tam atkārtoti ārlietu ministrs (1925. gada decembris — 1926. gada jūlijs; 1933. gada maijs-oktobris; 1939. gada oktobris — 1940. gada jūnijs), piedalījās sarunās par Igaunijas-PSRS bāzu līguma noslēgšanu 1939. gadā. No 1938. līdz 1940. gadam arī Igaunijas parlamenta Augšpalātas deputāts.

Pēc Igaunijas okupācijas viņu atcēla no visiem amatiem, 1941. gada 30. jūnijā arestēja NKVD un deportēja uz PSRS, kur viņš mira 1942. gada 1. oktobrī Gulaga Nirobas (*Ныроб*) nometnē.

Atsauces
--------

1. ↑  *Latviešu konversācijas vārdnīca*. XVI. sējums. Rīga : Anša Gulbja izdevniecība. 32 428-32 428. sleja.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Antss Pīps***.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 66177980
* LCCN: no2004029617
* ISNI: 0000 0000 7871 5066
* GND: 126631948
* SUDOC: 157143783
* BNF: cb16266672j (data)

 |

 |
**Antropometrija** ir viena no antropoloģijas pētījumu pamatmetodēm, kura saistīta ar dažādiem cilvēka auguma un ķermeņa proporciju mērījumiem, to izmanto medicīnā, īpaši jautājumos par cilvēka fizisko attīstību un konstitucionālajām īpatnībām.

Antropometriskajos pētījumos nosaka ķermeņa garumu, masu, krūšu apkārtmēru, muskulatūras attīstību un zemādas tauku slāni, mēra arī galvaskausu, locekļus, atsevišķus ķermeņa segmentus. Antropometrija ietver arī funkcionālus rādītājus – muskuļu spēku, plaušu tilpumu. 

Antropometrijā izšķir galvenos un papildus antropometriskos rādītājus. Pie galvenajiem antropopmetriskajiem rādītājiem pieder ķermeņa masa, gareniskie izmēri, diametri, apkārtmēri. Pie papildu antropometriskajiem rādītājiem pieder ādas un tauku krokas biezums, plaušu dzīvības tilpums, muskuļu spēks.

Lai pareizi novērtētu antropometriskos datus, jāņem vērā sportista individuālais raksturojums un iegūtie skaitļi jāsalīdzina ar vispārpieņemtajām normām jeb standartiem [d]. objektīvu un informatīvu rezultātu iegūšanai antropometrijā, stingri jāievēro mērījumu metodika, jāizmanto kvalitatīvi un pārbaudīti mērinstrumenti, kā arī jāievēro zināmi priekšnoteikumi – telpai, kurā izdara pārbaudi, jābūt siltai (18–20 ºC) un labi apgaismotai, pārbaudāmajam ir jāizģērbjas, paliekot peldbiksēs (sievietēm – divdaļīgā peldkostīmā), mērījumu izdara, stāvot brīvi, nesasprindzinoties, ierastajā stājā. Antropometriju vēlams veikt no rīta, jo gara auguma sportistiem dienas laikā ķermeņa garums var samazināties par 2–4 cm.
Skaties arī jēdzienu ar līdzīgu nosaukumu: OCTA.

***OKTA AD Skopje*** (darbojas ar zīmolu ***OKTA***) ir Ziemeļmaķedonijas uzņēmums, kas nodarbojas ar naftas produktu pārstrādi, izplatīšanu un pārdošanu. Ietilpst Grieķijas naftas uzņēmumu grupā *Hellenic Petroleum* (*HELPE*). Galvenais birojs atrodas Skopjē.

*OKTA* ir viens no lielākajiem uzņēmumiem Ziemeļmaķedonijā. Tas ir lielākais naftas pārstrādes uzņēmums Balkānu reģionā.

Uzņēmums veic jēlnaftas pārstrādi ar jaudu 2,5 miljoni kubikmetru gadā.
Ar zīmolu *OKTA* darbojas 29 degvielas uzpildes stacijas.

*OKTA AD Skopje* akcijas tik kotētas Maķedonijas biržā.
Pēc 2014. gada 31. decembra datiem, lielākie uzņēmuma akcionāri ir: *EL.P.ET. BALKANIKI S.A.* (*Hellenic Petroleum* meitasuzņēmums, 81,51 %), *Pucko Petrol* (10,87 %). 7,62 % kapitāldaļu pieder uzņēmuma darbiniekiem.

Vēsture
-------

1970. gadu otrajā pusē netālu no Skopjes sākta celt valstij piederoša naftas pārstrādes rūpnīca. Tā pabeigta 1983. gadā. 1985. gadā uzņēmums reģistrēts ar nosaukumu "Darba organizācija naftas rafinērija SKOPJE".

1990. gadā uzņēmums pārveidots par akciju sabiedrību.
1995. gadā uzņēmuma nosaukums mainīts uz *OKTA rafinerija na nafta a.d.p.o.*.
1999. gadā *Hellenic Petroleum* meitas uzņēmums *EL.P.ET. BALKANIKI S.A.* kļuva par *OKTA* stratēģisko investoru.

2002. gadā atklāts naftas cauruļvads Saloniki—Skopje.

Atsauces
--------

1. ↑  5 Top Companies in Macedonia for 2012 announced Archived 2016. gada 4. martā, *Wayback Machine* vietnē. MINA, 04 September 2012
2. 1 2  OKTA AD Skopje Archived 2015. gada 26. septembrī, *Wayback Machine* vietnē. OKTA
3. ↑  OKTA AD SKOPJE HELLENIC PETROLEUM
4. ↑  «Company History». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2015. gada 26. septembrī. Skatīts: 2015. gada 27. aprīlī.

Ārējās saites
-------------

* Oficiālā tīmekļa vietne
**3D datorgrafikas programmas**, izmantojot 3D modelēšanu un 3D atveidošanu, veido datora ģenerētus attēlus.

Klasifikācija
-------------

### Modelēšana

3D modelēšanas programma ir 3D datorgrafikas programma, kas tiek izmantota 3D modeļu izveidei. Atsevišķas programmas tiek sauktas par modelēšanas lietotnēm vai modelētājiem.

3D modelētāji ļauj lietotājiem radīt un apstrādāt modeļus ar to 3D punktu tīklu (*3D mesh*). Lietotājs var pievienot, noņemt izstiept un jebkādos citos veidos mainīt punktu novietojumu pēc savām vēlmēm. Modeļus iespējams aplūkot no dažādiem leņķiem, parasti — vienlaicīgi. Modeļus iespējams rotēt, kā arī aplūkot tos tuvplānā vai tālumā.

3D modelētāji spēj eksportēt modeļus dažāda formāta failos, kurus pēc tam iespējams izmantot citās lietotnēs, ja vien šo modeļu metadati tiek atbalstīti. Vairumā modelētāju importa un eksporta funkcijas tiek nodrošinātas ar spraudņu (*plugin*) palīdzību, kas ļauj nolasīt un saglabāt datus to oriģinālajā (*native*) formātā.

Vairums 3D modelētāju satur dažādas funkcijas, piem. dažādas renderēšanas metodes, gaismas staru trasēšanu (*ray tracing*). Dažas lietotnes atbalsta modeļu animēšanu, citi — vairāku ainu (*scene*) sērijveida atveidošanu.

### Atveidošana

Lai arī 3D modelētāji un CAD lietojumprogrammas spēj veikt 3D atveidošanu (piem. *Autodesk 3ds Max* vai *Blender*), pastāv arī atsevišķas 3D atveidošanas programmas.

### Rasēšana (CAD)

Lai arī datoru rasēšanas (CAD) programmas izmanto tās pašas pamata 3D modelēšanas tehnikas kā 3D modelēšanas programmas, to mērķis ir pavisam cits. CAD programmatūra tiek izmantota dažādu produktu inženierijā, arhitektūrā u.tml. kas ļauj vieglāk veidot tehniskajai dokumentācija atbilstošus produktus.

Pēcapstrādes rīki
-----------------

Pēc 3D klipu izveides, studijas tos apstrādā ar video apstrādes programmām kā *Adobe Premiere Pro* vai *Final Cut Pro* un citām, šim darbam paredzētām programmām.
**Propiolskābe** (2-propīnskābe, propargilskābe, acetilēnmonokarbonskābe, CH≡C-COOH) pieder pie nepiesātinātajām karbonskābēm ar trīskāršo saiti (tā ir vienkāršākā no šādām karbonskābēm). Propiolskābe ir bezkrāsains šķidrums ar etiķskābei līdzīgu aromātu. Tā šķīst ūdenī.

Iegūšana
--------

Var iegūt, vārot acetilēndikarbonskābi, kuru iegūst, iedarbojoties ar kālija alkoholātiem uz dibromdzintarskābi.

Īpašības
--------

Saules gaismā propiolskābe pārvēršas par trimezīnskābi (1,3,5-benzoltrikarbonskābi). Iedarbojoties ar bromu, no propiolskābes iegūst dibromakrilskābi.  

Propiolskābei var aizvietot ar metāla atomu ne tikai karboksilgrupas ūdeņraža atomu, bet arī acetilēna atlikuma ūdeņraža atomu. Ar amonjakāliem sudraba nitrāta un vara hlorīda šķīdumiem propiolskābe veido sprāgstošus sāļus.  

Propiolskābes etilesteris kondensējas ar hidrazīnu, veidojot pirazolonu.

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Svarīgākās nepiesātinātās vienvērtīgās karbonskābes |
| --- |
|  |
|  | 
* Akrilskābe
* Krotonskābe (izokrotonskābe)
* Angelikskābe (tiglīnskābe)
* Oleīnskābe (elaidīnskābe)
* Erukskābe (brasidīnskābe)
* Nervonskābe
* Sorbīnskābe
* Ģerānijskābe
* Linolskābe
* Eleostearīnskābe
* Linolēnskābe
* Arahidonskābe
* Klupanodonskābe
* Cervonskābe
* Propiolskābe
* Stearolskābe (tarirīnskābe)

 |

 |