recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Beļkova sala** (krievu: *Бельковский остров*, jakutu: *Бельков арыыта*) ir neapdzīvota sala Krievijas Federācijas galējos ziemeļos Ziemeļu Ledus okeānā, Anžū salu grupā. Administratīvi ietilpst Sahas Republikas Bulunas ulusā.

Vēsture
-------

Pirmais no eiropiešiem salu 1808. gadā atklāja jakutu rūpnieks Nikolajs Beļkovs, kurš to nosauca par **Svētā Jāņa salu** (*остров Святого Иоанна*). Nosaukums nebija populārs lietošanā, jo salu turpināja saukt pēc pirmatklājēja vārda un šis nosaukums arī tika apstiprināts oficiāli. Salā nav pastāvīgo iedzīvotāju, ir tikai dažas mednieku apmetnes — povarņas.

Ģeogrāfija
----------

Sala izvietojusies Anžū salu rietumos, Laptevu jūrā. 21 km platais Zarjas šaurums austrumos to šķir no Koteļnijas salas. Sala izstiepta ziemeļu—dienvidu virzienā 56 km garumā, platumā līdz 16 km. Salas reljefs līdzens, krasti izlīdzināti, lielākoties krauji.

Salā valda arktiskās tundras klimats. Augu valsts nabadzīga. Mīt polārlapsa, ziemeļbriedis, baltais lācis, stāvajos krastos putnu tirgi, liedagos — valzirgu kolonijas.

Atsauces
--------

1. ↑  ИМЕНА НА КАРТЕ АРКТИКИ. Бельков Николай Семенович
2. ↑  Определение "Бельковский остров" в Большой Советской Энциклопедии

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Beļkova sala***.
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)
* EtoRetro.ru Остров Бельковский, 1974 (3 фото)
Šis raksts ir par Senās Romas pilsētu. Par mūsdienu Francijas pilsētu skatīt rakstu Kannas.

**Kannas** (latīņu: *Cannae*), mūsdienās **Kanne della Batalja** (itāļu: *Canne della Battaglia*) bija Senās Romas ciemats, vēlāk municips pie Aufidas (mūsdienās Ofanto) upes. Tā ir pazīstama kā vieta, kur 216. gada p.m.ē. 2. augustā notika kauja pie Kannām, kurā kartāgieši Hanibāla vadībā sakāva romiešu karaspēku Gaja Terencija Varrona vadībā. Pēc 12. gadsimtiem 1081. gadā šeit notika otra Kannu kauja, kurā bizantieši sakāva langobardus. Savulaik izplatoties kristietībai, Kannas kļuva par bīskapa rezidenci un mūsdienās tā ir titulārbīskapa pilsēta. Kannas tika pilnībā nopostītas un pamestas 1276. gadā.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Kannas***.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 315170395
* LCCN: sh2005000396
* GND: 4085135-7
* NKC: ge781561

 |

 |
Šis raksts ir par šahistu. Par citiem cilvēkiem ar uzvārdu **Bērds** skatīt nozīmju atdalīšanas lapu.

 Bērda atklātne

**Henrijs Edvards Bērds** (angļu: *Henry Edward Bird*; 1829. gada 14. jūlijs Hempšīra — 1908. gada 11. aprīlis Londona) bija Lielbritānijas šahists.

Biogrāfija
----------

Šahu iemācījies spēlēt piecpadsmit gadu vecumā, noraugoties, kā to spēlē vietējā kafejnīcā. 1848. gadā pārcēlies uz Londonu, kur ātri kļuvis par pazīstamu šahistu. 1851. gadā piedalījies pirmajā starptautiskajā šaha turnīrā Londonā, kurā izstājies pirmajā kārtā. Vēlāk piedalījies starptautiskajos šaha turnīros Vīnē (1873), Parīzē (1878), Vīnē (1882), Nirnbergā (1883), Londonā (1883), Hamburgā (1885), Hastingsā (1895) un Londonā (1899). Piedalījies arī mačos ar tā laika spēcīgākajiem šahistiem — Polu Morfiju (1858), Vilhelmu Steinicu (1866) un Emanuelu Laskeru (1890), kuros gan cietis zaudējumus kopvērtējumos.

Bijis daudzu šaha grāmatu autors, no kurām pazīstamākā ir 1893. gadā Londonā izdotā *Chess History and Reminiscences* ("Šaha vēsture un atmiņas"). Atstājis paliekošu ieguldījumu šaha atklātņu teorijā. Bērda vārda ir nosaukta atklātne, kas sākās ar 1. f4. Pirmo reizi šo atklātni Bērds pielietoja 1856. gadā pret Falkbēru. 1886. gadā Notingemas šaha turnīrā viņš sev raksturīgajā romantiskajā stilā guva uzvaru pret Johannesu Cukertortu. Tāpat Bērda vārdā ir nosaukts variants spāņu atklātnē: 1. e4 e5 2. Zf3 Zc6 3. Lb5 Zd4.

Atsauces
--------

1. ↑  London (1851)
2. ↑  Lasker — Bird (1890)
3. ↑  «Bērda partijas ar gājienu 1. f4.». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2015. gada 20. aprīlī. Skatīts: 2015. gada 30. oktobrī.
4. ↑  Henry Edward Bird vs Johannes Zukertort Nottingham (1886)

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
* H. Bērda šaha kompozīcijas vietnē PDB-Server

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 22935369
* LCCN: n80165306
* ISNI: 0000 0000 6317 6485
* GND: 118663364
* NLA: 35290355
* NKC: hka2017969500

 |

 |
**Henrijs Fords** (*Henry Ford*; dzimis 1863. gada 30. jūlijā, miris 1947. gada 7. aprīlī) bija amerikāņu uzņēmējs, *Ford Motor Company* dibinātājs, kā arī tiek uzskatīts par konveijera ražošanas "tēvu". Viņš pirmais masveidā sāka ražot lētas automašīnas, kas tādēļ bija pieejamas ASV vidusslāņa iedzīvotājiem.

*Ford Model T* ieviešana autotirgū, kas tika ražots, izmantojot konveijeru, izraisīja revolūciju ne tikai transporta nozarē, bet visā ASV rūpniecībā kopumā. Henrijs Fords bija ražīgs izgudrotājs, viņam pieder 161 patents. Kā vienīgais uzņēmuma *Ford Motor* īpašnieks, viņš savā laikā kļuva par vienu no pasaulē atpazīstamākajām un bagātākajām personām.

Dzīvesgājums
------------

### Bērnība

Divpadsmit gadu vecumā viens no lielākajiem pasaules uzņēmējiem piedzīvoja divus svarīgus notikumus — viņš pirmo reizi ieraudzīja pašgājēju lokomobili un viņam tika uzdāvināts pulkstenis. Kopš tā laika Henrijs neatlaidīgi veica eksperimentus. Trīspadsmit gadu vecumā viņš pirmo reizi bojātu pulksteni salaboja tik tālu, ka tas sāka iet pareizi, bet piecpadsmit gadu vecumā jau bija spējīgs izlabot jebkuru pulksteni. Tomēr par galveno aizraušanās objektu nekļuva pulksteņi, bet gan dažādas mašīnas un mehānismi.

### Automašīnas uzbūvēšana

1892. gadā Fords uzbūvēja savu pirmo automobili, bet nācās gaidīt līdz nākamā gada pavasarim, lai tas sāktu kustēties. 1893. gada 2. aprīlī mašīna kustējās uz priekšu, bet tas notika ar milzīgu troksni un tā izskatījās pēc zemnieku ratiem. Tā varēja attīstīt ātrumu 16-32 km/h.

1903. gada 6. jūnijā tika dibināta *Ford Motor Company* un sākotnēji šajā rūpnīcā tika saražotas tikai dažas mašīnas dienā. To modeļi tika nosaukti ar pirmajiem 19 alfabēta burtiem, no kuriem pirmais bija *Model A*. Lielākie panākumi tika gūti, kad 1908. gadā tika izveidots *Ford Model T*. Tajā pašā gadā arī pirmo reizi tika uzsākta masveida šī modeļa ražošana. Lai gan ražots tika tikai viens modelis un tikai vienā — melnā krāsā, tas bija drošs, izturīgs, viegli remontējams un cena bija tāda, ka vairākums amerikāņu to varēja atļauties.

1914. gadā sāka izmantot konveijera lentes, kas kardināli mainīja automašīnu ražošanu. Šis jaunievedums ļāva salikt automašīnu 193 minūtēs, iepriekš nepieciešamo 14 stundu vietā. Šī iemesla dēļ arī tika samazinātas automašīnu cenas.

Atsauces
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Henrijs Fords*** |

1. 1 2 3  Ābeltiņa, A. (2008). *Inovācija — XXI gadsimta fenomens.* Rīga: SIA "Biznesa augstskola Turība". 68.lpp.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Henrijs Fords***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* *Brockhaus Enzyklopädie* raksts (vāciski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 76370475
* LNB: 000046435
* LCCN: n79055385
* ISNI: 0000 0001 1150 9871
* GND: 118534300
* SELIBR: 357457
* SUDOC: 02922456X
* BNF: cb122359096 (data)
* BIBSYS: 90543045
* ULAN: 500236857
* NLA: 35093247
* NDL: 00466601
* NKC: jn20000700547
* BNE: XX930702
* CiNii: DA02471518

 |

 |
Šis raksts ir par salu Indonēzijā. Par pilsētu skatīt rakstu Tidore Kepulauana.

**Tidore** (indonēziešu: *Pulau Tidore*) ir sala Indonēzijā, Moluku salu arhipelāgā. Administratīvi ietilpst Ziemeļmoluku provincē, kopā ar citām piekrastes saliņām un Obi teritoriju Halmaheras rietumu krastā veido Tidore Kepulauanas (Tidores salu) pilsētu. Pilsētas teritorijā administratīvi ietilpst provinces galvaspilsēta Sofifi.

Ģeogrāfija
----------

Sala izvietojusies Indonēzijas austrumdaļā Halmaheras rietumu piekrastē 10 km no tās krasta. Jūrasšaurumi salu atdala no Ternates ziemeļos un Mares dienvidos. Rietumu krastu apskalo Moluku jūra.

Salu veido divi stratovulkāni — Kiematubu (1750 m vjl) salas dienvidos un zemākā Sabale salas ziemeļos. Salā valda tropiskais klimats. Ainavā dominē tropiskie lietusmeži. Vulkāna nogāzēs krustnagliņu birzis.

Vēsture
-------

Tidores sultanāts 1800. gadā
Vēsturiski Tidore un ziemeļos esošā Ternate ir bijuši galvenie krustnagliņu un citu garšvielu audzētāji pasaulē, kas nodrošināja vietējiem valdniekiem lielu ietekmi reģionā. Tidores sultanāts nodibināts 1081. gadā un pakāpeniski paplašināja savu ietekmi. 15. gadsimtā sultanāta ietekme pletās līdz Jaungvinejai austrumos un Aru salām dienvidos. 16. un 17. gadsimtā par ietekmi salās cīnījās Portugāle, Spānija un Nīderlande. 1663. gadā Ternates sultanāts kļuva par Nīderlandes vasaļvalsti. Pēc Indonēzijas nodibināšanas Ternates sultanāts iekļāvās tās sastāvā, bet sultanāta institūcija tiek saglabāta kā kultūras mantojums.

Atsauces
--------

1. ↑  GLOBAL VOLCANISM PROGRAM. Tidore

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Tidore***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 10144648146054109466
* LCCN: sh92001658
* BNF: cb15539821p (data)

 |

 |
Fransuā Bušē, "Rudens pastorāle", 1749, audekls, eļļa, 259,5 x 198,6cm, Londona, Vollesa kolekcijas muzejs
**Pastorāle** ir sadzīves žanra paveids, kurš mākslas darbos tiek attēlots kā idealizēta lauku ainava ar idillisku un šķietami bezrūpīgu ganu un dzīvnieku dzīves attēlojumu, dažreiz sižetā iesaistot arī sengrieķu meža dievības.

Idealizētu pastorālu ainavu pirmsākumi ir atrodami helēņu kultūrā Senās Grieķijas civilizācijā, kā arī Senajā Romā gleznojumos uz sienām. Renesanses laikā atdzima interese par pastorāli Itālijā, kur iedvesmojās no itāļu dzejnieka Jakopo Sannazaro aprakstiem viņa darbā "Arkādija", kas ir pirmā poēma — pastorāle dzejā. Viens no šī žanra aizsācējiem un iedvesmotājiem tajā laikā bijis gleznotājs Džordžone un viņa darbs "Pastorālais koncerts". Vēlāk, 17. — 18. gadsimtā Francijā, kas ir uzskatāms par pastorāles kā žanra uzplaukuma laiku un vietu, tai bija pievērsušies vairāki franču mākslinieki, kuru vidū ir minami Nikolā Pusēns, Klods Lorēns un Antuāns Vato.

Pastorāle kā žanrs ir saistīts ar sadzīves žanru un ainavas žanru.

Atsauces
--------

1. ↑  «Tezaurs.lv». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2010. gada 26. augustā. Skatīts: 2010. gada 22. oktobrī.
2. ↑   %C5%BEanra paveids&id=953271&&g=1

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Pastorāle***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)
* Zinātniskās fantastikas enciklopēdijas raksts (angliski)
* Enciklopēdijas *Krugosvet* raksts (krieviski)

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Tēlotāja mākslas žanri |
| --- |
|  |
| 
* Ainava
* Akts
* Alegorija
* Animālija
* Batālais žanrs
* Bodegons
* Klusā daba
* Marīna
* Pastorāle
* Portrets
* Sadzīves žanrs
* Vanitas
* Vēsturiskais žanrs

 |

 |
**Egons Brestians** (vācu: *Egon Brestian*; dzimis 1964. gada 28. jūlijā) ir Austrijas starptautiskais meistars šahā (1988).

Biogrāfija
----------

1983. gadā kļuvis par Austrijas junioru šaha čempionāta uzvarētāju. 1987. gadā uzvarējis Austrijas šaha čempionātā. 1989. gada Austrijas šaha čempionātā izcīnījis sudraba medaļu. Vairāku Austrijas starptautisko šaha turnīru uzvarētājs: Halleinas *Halleiner Open* (1988), Vagnas *Heimo-Sommer-Gedenkturnier* (2001) un *Biedermeier Open* (2002).

Pārstāvējis Austrijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:

* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 3 reizes (1990, 1994, 1998). Individuālajā vērtējumā izcīnījis zelta (1990) medaļu;
* Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījies 2 reizes (1989, 1999);
* Pasaules junioru komandu šaha čempionātā U16 vecuma grupā piedalījies 1979. gadā un izcīnījis individuālo zelta medaļu.

Par panākumiem turnīros FIDE 1988. gadā Brestianam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM) nosaukumu. Pazīstams arī kā šaha treneris un šaha dzīves organizators. No 2006. līdz 2009. gadam bijis Austrijas šaha izlases treneris. 2007. gadā kļuvis par FIDE treneri. No 2007. līdz 2009. gadam bijis Austrijas šaha federācijas komisijas vadītājs.

Atsauces
--------

1. ↑  OlimpBase :: Men's Chess Olympiads :: Egon Brestian
2. ↑  OlimpBase :: European Men's Team Chess Championship :: Egon Brestian
3. ↑  OlimpBase :: World U16 Team Chess Championship :: Egon Brestian
4. ↑  Schachtraining

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
**Henrijs Betmans** (angļu: *Henry Wald Bettmann*; dzimis 1868. gada 14. janvārī, miris 1935. gada 5. decembrī) bija amerikāņu šaha problēmists.

Dzīves gājums
-------------

Henrijs Betmans bija mediķis, pazīstams iekšējo slimību ārsts. Viņš bija medicīnas profesors un Sinsinati Universitātes Medicīnas koledžas fakultātes loceklis, vairākos rakstos publicējis savus medicīniskās izpētes rezultātus. Vecākiem, kas bija ebreji, viņš bija jaunākais dēls un otrais jaunākais no septiņiem brāļiem un māsām.

Šaha kompozīcija
----------------

Henrija Betmana brālis Edgara Betmans (1866–1945) un brālēns Jēkaba Betmans (1865–1935) arī bija šaha problēmisti. Viņa visbiežāk pārpublicētā šaha kompozīcija ir Babsona tasks pašmata trīsvilcī. Vairāk nekā 150 viņa kompozīciju publicētas laikrakstos, žurnālos un specializētās grāmatās.

### Piemērs

**Henrijs Betmans**  
**Viljams Smits**  
 *Sydney Daily Telegraph*, 1901  
**Mats 2 gājienos**
**Henrijs Betmans**  
1. Babson-Task Turnier 1925/26  
1. godalga**Pašmats 3 gājienos**
**1. uzdevuma risinājums:**

1. Da8! (draud 2. Dd5#)
1...e6 2. e5#
1...Le6 2. Dh8#
1...Lc6 2. Da7#
1...c6 2. Da4#
Divi pāri variantu ar savstarpējo laidņa un bandinieka aizsegšanos uz viena lauciņa.
**2. uzdevuma risinājums:**

1. **a8L** draud 2. Txf2,Lxf2 Txa6#
**1. ... fxg1D 2. f8D Dxc5+ 3. b5+ Dxb5#**
**1. ... fxg1T 2. f8T Txf1 3. Txf1 Txa6#**
**1. ... fxg1L 2. f8L Lxc5 3. Lxc5 Txa6#**
**1. ... fxg1Z 2. f8Z Zxh3 3. Txh3 Txa6#**
Babsona tasks.

Atsauces
--------

1. ↑  H. Betmana profils vietnē *Chess Composers* (angliski)
2. ↑  Bernhard Bettmann Papers Archived 2012. gada 10. maijā, *Wayback Machine* vietnē. American Jewish Archives (angliski)

Ārējās saites
-------------

* Henrija Betmana šaha kompozīcijas vietnē PDB
* Betmana ģimenes kapu vieta.
**Pasta serveris** (angļu: *mail server*) jeb **vēstules pārsūtīšanas aģents** (angļu: *mail transfer agent - **MTA***) ir datorprogramma vai programmatūras aģents, kas pārsūta e-pasta vēstules no viena datora uz citu.

Vēstules pārsūtīšanas aģents (MTA) var saņemt ziņojumus šādos veidos:

* no cita MTA,
* no vēstules iesniegšanas aģenta (MSA), kas ziņojumu saņem no vēstules lietotāja aģenta (MUA),
* tieši no MUA, pašam izpildot MSA funkcijas.

Ziņojuma nogādi tieši lietotāja vēstuļu kastē veic vēstules piegādes aģents (MDA). Vairums MTA ir iebūvēta MDA pamatfunkcionalitāte, bet ir arī īpaši izstrādāti MDA (piem. procmail).

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Elektroniskais pasts |
| --- |
|  |
| Formāts | 
* e-pasta adrese
* MIME
* HTML e-pasts

 |
|  |
| Protokoli | 
* IMAP
* LMTP
* POP3
* SMTP
* UUCP

 |
|  |
| Vēstuļu aģenti | 
* MDA
* MSA
* MTA
* MUA

 |
|  |
| Klienti | 
* *Eudora Mail*
* *Evolution*
* *Fidolook*
* *Foxmail*
* *KMail*
* *Microsoft Outlook*
* *Mozilla Thunderbird*
* *Opera Mail*
* *Outlook Express*
* *The Bat!*
* *Sylpheed-Claws*

 |
|  |
| Serveri | 
* Sendmail

 |

 |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* GND: 4647018-9

 |

 |
**Henrihs Frīdmans** (poļu: *Henryk Friedmann*; 1903. gadā Ļviva — 1942. gadā) bija Polijas šahists.

Biogrāfija
----------

Piedzimis ebreju ģimenē tagadējās Ukrainas pilsētā Ļvivā. Starp Pirmo un Otro pasaules karu bijis viens no Polijas vadošajiem šahistiem. No 1926. līdz 1939. gadam septiņas reizes uzvarējis un divas reizes bijis otrais Ļvivas pilsētas šaha čempionātos. Piedalījies Polijas šaha čempionātu finālos. Labāko rezultātu sasniedzis 1935. gadā, kad dalījis 2.-4. vietu kopā ar Migelu Naidorfu un Paulino Frīdmanu (uzvarējis Savelijs Tartakovers).

Pārstāvējis Polijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:

* Pasaules šaha olimpiādē piedalījies 1935. gadā. Komandu vērtējumā izcīnījis bronzas medaļu;
* neoficiālajā Pasaules šaha olimpiādē piedalījies 1936. gadā un gan komandu, gan individuālajā vērtējumā izcīnījis sudraba medaļas.

Bijis arī spēcīgs korespondencšahists. Pirmajā Polijas korespondencšaha čempionātā ierindojies 2. vietā. 1934. gadā bijis viens no Polijas Korespondencšaha federācijas dibinātājiem. No 1933. gada Ļvivā bijis žurnālists un redaktors šaha laikrakstos *Szachista* un *Przegląd Szachowy*.

1939. gadā, sākoties Otrajam pasaules karam, Ļvivu ieņēma Sarkanā armija un pilsēta tika iekļauta Ukrainas PSR sastāvā. 1940. gadā Frīdmans piedalījās Ukrainas šaha čempionāta atlasē, taču finālā neiekļuva. Sākoties Vācijas uzbrukumam Padomju Savienībai palicis Ļvivā un 1941. gadā ticis arestēts kā ebreju tautības iedzīvotājs. 1942. gadā gājis bojā nacistu nāves nometnē.

Atsauces
--------

1. ↑  «III Szachowe Mistrzostwa Polski Warszawa 1935». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 5. martā. Skatīts: 2016. gada 1. jūnijā.
2. ↑  OlimpBase :: Men's Chess Olympiads :: Henryk Friedmann
3. ↑  OlimpBase :: unofficial Chess Olympiads :: Henryk Friedmann

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 290393471
* ISNI: 0000 0003 9563 7946

 |

 |
**Flindersa sala** (angļu: *Flinders Island*) ir sala Austrālijas dienvidos, Firno salu grupas lielākā sala. Administratīvi ietilpst Tasmanijas štatā, veido atsevišķu Flindersas pašvaldību. Lielākā apdzīvotā vieta ir pašvaldības centrs Vaitmarka (170 iedzīvotāji).

Ģeogrāfija
----------

Sala izvietojusies Basa šauruma austrumu galā starp Austrāliju un Tasmaniju. Sala pauguraina, ap trešdaļu aizņem klinšu atsegumi; augstākais punkts ir Stšelecka kalns 756 m vjl salas dienvidos. Salā izveidotas vairākas aizsargājamās dabas teritorijas, tajā skaitā Stšelecka nacionālais parks salas dienvidos.

Vēsture
-------

Sala nodēvētas par godu britu jūrasbraucējam Metjū Flindersam (*Matthew Flinders*), pirmajam eiropietim, kurš izpētīja salu 1798. gadā. Sala bijusi apdzīvotas jau ilgi pirms eiropiešu kolonizācijas, bet pamesta klimata pārmaiņu dēļ. 18. gadsimta beigās salas apkārtnē intensīvi tika medīti roņi, bet jau līdz 1828. gadam to krājumi izsīka. 1830. gados uz salu tika izsūtīti atlikušie Tasmanijas aborigēni, bet jau 1847. gadā atlikušie 47 tasmanieši tika pārcelti uz Oisterkovas apmetni pie Hobārtas. 19. gadsimta beigās salā sāka apmesties kolonisti no Tasmanijas un Jaundienvidvelsas. Mūsdienās salā ir tikai četras nelielas lauksaimnieku un lopkopju apmetnes.

Atsauces
--------

1. ↑  Tasmania Parks and Wildlife Service. Strzelecki National Park

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Flindersa sala***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 315527022
* LCCN: sh85049129
* BNF: cb14437117q (data)

 |

 |
**Otruba grīslis** (latīņu: *Carex otrubae*) ir grīšļu dzimtas suga. Savvaļā tā ir sastopama Eiropas rietumu, centrālajā un dienvidu daļā, kā arī ļoti reti Latvijā.

Ierakstīts Latvijas Sarkanajā grāmatā 2. kategorijā.

Apraksts
--------

Otruba grīslis ir daudzgadīgs, 40-80 cm garš lakstaugs, kurš pieder vienādvārpu grīšļu grupai, jo tā vīrišķie ziedi atrodas vārpiņu augšdaļā.

Augs veido nelielu ceru. Tā stublājs ir trīsšķautņains, nav spārnains, un ir diezgan raupjš un spēcīgs. Lapas ir pelēkzaļas, īsākas nekā stublājs, aptuveni 0,5-1 cm platas. Lapas gals ir smails. Pie stublāja pamata ir gaiši brūnas lapu makstu paliekas. Ziedkopa ir blīva, 2—5 cm gara, to vārpiņas ir strupas. Seglapas ir īsas un plēkšņveidīgas. Augļa pūslītis ir bāli zaļš, olveidīgs, 0,3-0,45 cm garš, tam ir smalks, neskaidrs dzīslojums. Pūslīša virsma ir gluda. Sašaurinājums divzobainā knābītī ir pakāpenisks. Knābīša gala zobiņi vienāda garuma. Segplēksne ir zaļganbrūna, olveidīga, galā īsi smaila, mazliet īsāka nekā pūslītis. Zied maija beigās, jūnijā.

Atsauces
--------

1. 1 2  «Otruba grīslis - Carex otrubae Podp. - Augi - Latvijas daba». *www.latvijasdaba.lv*. Skatīts: 2022-04-29.
**Vilnis Detlovs** (dzimis 1923. gada 26. maijā, miris 2007. gada 22. janvārī) bija latviešu matemātiķis, ilggadīgs pasniedzējs Latvijas Universitātē, viens no pirmajiem latviešu programmētājiem. Pasaules atzinību guvis kā rekursīvo funkciju un Markova normālo algoritmu ekvivalences pierādījuma autors. Veica latviešu tautasdziesmu melodiju kodēšanu un analīzi.

Pasniedzēja darba gadu laikā lasījis kursus augstākajā algebrā, lineārajā algebrā, matemātikas vēsturē, analītiskajā ģeometrijā, grafu teorijā, kopu teorijā un matemātiskajā loģikā, skaitļu teorijā, skaitļu grupās, transformāciju grupās.

2002. gadā saņēmis Latvijas Zinātņu akadēmijas Eižena Āriņa balvu.

Privātā dzīve
-------------

Bija precējies ar pedagoģi Ellu Detlovu (dzimusi Šube).

Atsauces
--------

1. ↑  Detlovs, Vilnis (2005). Confessiones.

Publicētā mācību literatūra
---------------------------

* Elementārā matemātiskā loģika, LVU, Rīga, 1964
* Matemātiskās loģikas un kopu teorijas elementi, LVU, 1967
* Matemātiskā loģika, Zvaigzne, Rīga, 1974

Ārējās saites
-------------

* Docenta Detlova piemiņas lapa
* Vilnis Detlovs - Confessiones. Atziņas par dzīvi un lietām.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 305072091
* LNB: 000087777
* ISNI: 0000 0004 1691 2776
* GND: 1043295968

 |

 |
**Vilsandi bāka** (igauņu: *Vilsandi tuletorn*) atrodas uz Vilsandi salas Baltijas jūrā, rietumos no Sāmsalas. Sala pieder Igaunijai. Bāka atrodas salas rietumdaļā.

Vēsture
-------

Vilsandi bāka sāka darboties 1809. gadā. Iesākumā šeit atradās divas bākas, bet mazākā tika nopostīta 1840. gadā. 1817. gadā bākā tika uzstādīta mirgojoša gaisma, kuras rotējošo ekrānu darbināja pulksteņmehānisms ar atsvariem. 1860. gadā tika uzstādīta gaismas sistēma ar Frenela lēcām. 19. gs. bāka tika vairākkārt paaugstināta. Uz torņa ir redzamas izteiktas paaugstināšanas pēdas, tas sastāv it kā no pakāpēm.

Raksturojums
------------

Vilsandi bākas augstums ir 37 m. Bāku veido apaļš akmens tornis ar laternu un galeriju. Bākas tornis ir krāsots balts, laterna un galerija - melnas. Bākas gaismas elements atrodas 40 m virs jūras līmeņa. Gaisma balta un sarkana, atkarībā no virziena (1 s deg, 2 s pārtraukums, 1 s deg, 2 s pārtraukums, 2 s deg, 7 s pārtraukums). Baltā gaisma redzama 12 jūras jūdžu attālumā, sarkanā 6 jūras jūdžu attālumā. Bāka darbojas visu gadu diennakts tumšajā laikā.
1999. gadā Igaunijas pasts izdeva pastmarku ar Vilsandi bākas attēlu.

Ārējās saites
-------------

* Estonian Maritime Navigation
* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Vilsandi bāka***.

Atsauces
--------

1. ↑  «Pastmarka». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2007. gada 16. novembrī. Skatīts: 2008. gada 8. martā.
**Alicja Slivicka** (poļu: *Alicja Śliwicka*; dzimusi 2001. gada 1. septembrī Svecē) ir Polijas starptautiskā meistare (2018).

Biogrāfija
----------

Daudzkārtējā Polijas jauniešu šaha čempionātu laureāte dažādās vecuma grupās. 2007. gadā izcīnījusi bronzas medaļu Polijas meiteņu šaha čempionātā U7 vecuma grupā. 2009. gadā izcīnījusi sudraba medaļu Polijas meiteņu šaha čempionātā U8 vecuma grupā. 2011. gadā izcīnījusi sudraba medaļu Polijas meiteņu šaha čempionātā U10 vecuma grupā. 2013. gadā izcīnījusi sudraba medaļu Polijas meiteņu šaha čempionātā U12 vecuma grupā. 2015. gadā uzvarējusi Polijas meiteņu šaha čempionātā U14 vecuma grupā. 2020. gada augustā ierindojusies 6. vietā Polijas sieviešu šaha čempionātā. 2021. gada maijā Bidgoščā palikusi pēdējā, 10. vietā Polijas sieviešu šaha čempionātā.

Sekmīgi pārstāvējusi savu valsti starptautiskajos jauniešu šaha turnīros. 2011. gadā Bulgārijas pilsētā Albenā uzvarējusi Eiropas jauniešu šaha čempionātā U10 vecuma grupā un par šo panākumu saņēmusi FIDE sieviešu meistares (WFM) nosaukumu. 2015. gadā Pasaules jauniešu šaha čempionātā U14 vecuma grupā izcīnījusi sudraba medaļu. 2019. gada augustā Bratislavā uzvarējusi Eiropas jauniešu šaha čempionātā U18 vecuma grupā.

Pārstāvējusi Polijas komandu Eiropas meiteņu komandu šaha čempionātā U18 vecuma grupā, kurā piedalījusies 3 reizes (2015-2017). Komandu vērtējumā izcīnījusi sudraba (2016) un bronzas (2015) medaļas. Individuālajā vērtējumā izcīnījusi 2 bronzas (2015, 2016) medaļas.

2023. gada aprīlī Varšavā izcīnījusi 5. vietu Polijas sieviešu šaha čempionātā.

Par panākumiem turnīros FIDE 2018. gadā viņai piešķīrusi starptautiskās meistares (WIM) nosaukumu.

Atsauces
--------

1. ↑  MOKATE Polish Women's Championship
2. ↑  PGNiG TERMIKA Indywidualne Mistrzostwa Polski Kobiet w Szachach - ChessManager
3. ↑  European Youth Chess Championships 2019 Girls U18
4. ↑  OlimpBase :: European Girls' U18 Team Chess Championship :: Alicja Śliwicka
5. ↑  Mistrzostwa Polski Kobiet w Szachach 2023
6. ↑  89th FIDE Congress 2018, 26 Sep - 6 Oct, Batumi, Georgia

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
**Alina l'Ami** (rumāņu: *Alina l'Ami*; dzimusi kā **Alina Motoka** (rumāņu: *Alina Moţoc*) 1985. gada 1. jūnijā Jasos) ir Rumānijas starptautiskā lielmeistare šahā (2006).

Biogrāfija
----------

No 1993. līdz 2005. gadam pārstāvējusi Rumāniju Eiropas un Pasaules jauniešu šaha čempionātos dažādās vecuma grupās, kuros izcīnījusi trīs medaļas: divas zelta (1995. gadā Pasaules jauniešu šaha čempionātā meiteņu U10 vecuma grupā un 2002. gadā Eiropas jauniešu šaha čempionātā meiteņu U18 vecuma grupā) un sudraba (1994. gadā Eiropas jauniešu šaha čempionātā meiteņu U10 vecuma grupā). Trīs reizes uzvarējusi Rumānijas jauniešu šaha čempionātos: 2001. gadā meiteņu U20 vecuma grupā, 2002. gadā meiteņu U18 vecuma grupā un 2004. gadā meiteņu U20 vecuma grupā.

Divas reizes izcīnījusi medaļas Rumānijas sieviešu šaha čempionātos: 2002. gadā bijusi otrā, bet 2007. gadā ieņēmusi trešo vietu.

2002. gadā Stambulā uzvarējusi Balkānu valstu individuālajā sieviešu šaha čempionātā. 2013. gadā Džakartā kopā ar Sofiju Miljē dalījusi pirmo vietu starptautiskā šaha festivāla *8th Japfa Chess Festival* sieviešu lielmeistaru turnīrā.

Pārstāvējusi Rumānijas izlasi lielākajos komandu šaha turnīros:

* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījusies 5 reizes (2004, 2008-2014). Individuālā vērtējumā izcīnījusi bronzas (2008) medaļu;
* Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījusies 7 reizes (2003, 2007-2017);
* Pasaules komandu šaha čempionātā piedalījusies 2013. gadā;
* Eiropas komandu šaha čempionātā meiteņu U18 vecuma grupā piedalījusies 3 reizes (2001-2003). Komandu vērtējumā izcīnījusi zelta (2003) un bronzas (2002) medaļas. Individuālajā vērtējumā izcīnījusi 2 bronzas (2002, 2003) medaļas.

Par panākumiem turnīros FIDE l'Ami 2006. gadā piešķīrusi starptautiskās sieviešu lielmeistares (WGM) nosaukumu, bet 2014. gadā - vīriešu starptautiskā meistara (IM) nosaukumu.

Personīgā dzīve
---------------

Absolvējusi Jasu universitātes psiholoģijas maģistra studijas. Precējusies ar Nīderlandes šaha lielmeistaru Ervinu l'Ami.

Atsauces
--------

1. ↑  São Lourenço 1995 - 10° World Championship u10 (girls)
2. ↑  C.to Europeo U18 femminile
3. ↑  «Federaţia Română de Şah: Prezentare». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2018. gada 17. martā. Skatīts: 2017. gada 31. decembrī.
4. ↑  TWIC 424: 2nd Balkan Individual Chess Championships
5. ↑  Alina L'Ami and Sophie Milliet win the JAPFA Women’s Grandmaster Tournament
6. ↑  OlimpBase :: Women's Chess Olympiads :: Alina l`Ami
7. ↑  OlimpBase :: European Women's Team Chess Championship :: Alina l`Ami
8. ↑  OlimpBase :: World Women's Team Chess Championship :: Alina l`Ami
9. ↑  OlimpBase :: European Girls' U18 Team Chess Championship :: Alina Moţoc
10. ↑  3rd quarter Presidential Board Meeting August 2014

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
**Oskars Antonio Ramiress Ernandess** (spāņu: *Óscar Antonio Ramírez Hernández*; dzimis 1964. gada 8. decembrī) ir Kostarikas futbola treneris un bijušais futbolists, spēlējis pussarga pozīcijā, bijis Kostarikas futbola izlases dalībnieks. Kopš 2015. gada ir Kostarikas izlases galvenais treneris.

Futbolista karjera
------------------

Oskara Ramiresa klubu karjera pārsvarā bija saistīta ar diviem titulētākajiem Kostarikas klubiem *Alajuelense* un *Saprissa*. Pārstāvot šos klubus, viņš astoņas reizes kļuva par Kostarikas čempionu un trīs reizes par CONCACAF Čempionu kausa uzvarētāju. Neilgu laiku spēlēja arī *Belén*, bet spēlētāja karjeru noslēdza 2000. gadā klubā *Guanacasteca*. 

Kostarikas izlasē debitēja 1985. gada februārī draudzības spēlē pret Salvadoru. Izlases sastāvā piedalījies 1990. gada FIFA Pasaules kausa finālturnīrā. Spēlējis arī 1991. gada CONCACAF Zelta kausā un 1997. gada *Copa América*. Pēdējo spēli izlasē aizvadīja 1997. gada augustā Pasaules kausa kvalifikācijā pret Salvadoru. Kopumā izlases rindās nospēlējis 75 spēles un guvis 6 vārtus.

Trenera karjera
---------------

Trenera karjeru sāka 2002. gadā klubā *Belén*. Vēlāk strādāja kā trenera asistents *Saprissa* un Kostarikas izlasē. 

2010. gadā kļuva par *Alajuelense* galveno treneri. 2013. gada sākumā amatu atstāja, bet pēc pusgada tajā atgriezās. Ar šo klubu piecas reizes izcīnīja Kostarikas čempiona titulu.

2015. gada augustā kļuva par Paulo Vančopes asistentu Kostarikas izlasē, bet pēc nedēļas Vančope atkāpās un Ramiress tika iecelts par izlases galveno treneri.

Atsauces
--------

1. ↑  «Appearances for Costa Rica National Team» (angļu). RSSSF. Skatīts: 2018. gada 5. jūnijā.
2. ↑  «Óscar Ramírez, el nuevo seleccionador de Costa Rica». *elpais.com* (spāņu). 2015. gada 20. augustā. Skatīts: 2018. gada 5. jūnijā.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Oskars Ramiress***.
* *WorldFootball* profils (angliski)
* *National-Football-Teams* profils (angliski)
* *Transfermarkt* spēlētāja profils (angliski)
* *Transfermarkt* trenera profils (angliski)
* *FBref*spētētāja profils (angliski)
**Antons Benjamiņš**, arī **Benjāmiņš** (dzimis 1860. gada 13. jūlijā, miris 1939. gada 14. jūnijā) bija latviešu uzņēmējs un žurnālists. Kopā ar sievu Emīliju Benjamiņu starpkaru Latvijā bija ietekmīgās avīzes "Jaunākās Ziņas" un žurnāla "Atpūta" izdevējs.

Dzīvesgājums
------------

Dzimis 1860. gada 13. jūlijā Baložu mūra krogā Madlienā zemnieku Jāņa un Annas Benjamiņu ģimenē. Drīz pēc tam viņa vecāki pārcēlās uz Bilskas pagasta Bānūžu muižu (vācu: *Bahnus*), kur tēvs strādāja par stārastu.

Mācījās Smiltenes draudzes skolā, Cimzes skolotāju seminārā Valkā, ko beidza 1880. gadā. Bija skolotājs Rūjienā, Ogrē un Plāterē (1884—1904). Apprecējās ar Madi Jurjāni, laulībā piedzima pieci bērni: Kārlis, Jānis, Marija, Anna un Marta.
Vadīja Plāteres-Aderkašu jaukto kori, piedalījās Trešajos Dziesmu svētkos Rīgā (1888), bet uz Ceturtajiem dziesmu svētkiem Jelgavā (1895) uzrakstīja savu vienīgo lugu "Miglā". 1897. gadā A. Benjamiņš atvēra veikalu Madlienā, otru veikalu — Skrīveros.

Pēc veikalu bankrota un laulības izjukšanas 1904. gadā pārcēlās uz Rīgu, sāka strādāt par reportieri vācu avīzē *Rigasche Rundschau*, vēlāk laikrakstu "Mājas Viesis" (1907—1908) un "Rīta Vēstnesis" redaktors (1910).

1911. gada 21. decembrī kopā ar izdevēju Emīliju Elku nodibināja latviešu avīzi "Jaunākās Ziņas", bet 1922. gada 26. martā apprecējās ar viņu.

Miris 1939. gada 14. jūnijā savā lauku īpašumā Kandavas pagasta Valdeķu muižā, apbedīts Rīgas Meža kapos.

Darbi
-----

* stāsti „Zirga atmiņas" (1889), „Tak dabūja virsroku" (1890) u.c.
* tēlojumi „Zīmējumi iz tautas dzīves" (1891—92),
* luga „Miglā" (1895) ar pseidonīmu B. Pastariņš.

Atsauces
--------

1. ↑  Ogres Centrālā bibliotēka

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 54959646
* ISNI: 0000 0000 1027 7004
* GND: 119502720

 |

 |
**2D datorgrafika** ir datorizēta digitālo attēlu ģenerēšana — galvenokārt no divdimensiju modeļiem (piemēram, 2D ģeometriskajiem modeļiem, teksta un digitālajiem attēliem).

Divdimensiju datorgrafikas aizsākumi meklējami 1950. gados, pamatojoties uz vektorgrafikas ierīcēm. Tie lielā mērā tika apstādīti ar rastra bāzētām ierīcēm nākamajās desmitgadēs. PostScript valoda un X loga sistēmas protokols bija orientieri šajā jomā.

2D grafikas modeļus var apvienot ģeometriskos modeļos (sauc arī par vektorgrafikām), digitālos attēlos (sauc arī par rastra grafikām), tekstos, kuri jāformatē (definēti pēc satura, fonta stila un lieluma, krāsas, pozīcijas un orientācijas), matemātiskās funkcijās un vienādojumos, un vairāk. Šos komponentus var modificēt un manipulēt ar divdimensiju ģeometriskām transformācijām, piemēram, rotāciju, mērogošanu. Uz objektiem orientētā grafikā attēlu netieši apraksta ar pašrenderēšanas metodi apveltīts objekts — procedūra, kas attēla pikseļiem piešķir krāsas ar patvaļīgu algoritmu. Kompleksus modeļus var veidot, apvienojot vienkāršākus objektus, uz objektiem orientētas programmēšanas paradigmās.

Mūsdienās modernajās datorgrafikas kartēs gandrīz pilnībā izmanto rastra metodes, sadalot ekrānu taisnstūra pikseļu režģī, ņemot vērā relatīvi zemo rastra video aparatūras pašizmaksu salīdzinājumā ar vektorgrafikas aparatūru. 

Klasiskās 2D grafikas mikroshēmas un grafikas apstrādes vienības no 1970. līdz 1980. gadam, kas izmantotas 8 bitu līdz 16 bitu, arkādes spēlēm, videospēļu konsolēm un mājas datoriem, ietver:

* Atari's TIA, ANTIC, CTIA and GTIA
* Capcom's CPS-A and CPS-B
* Commodore's OCS
* MOS Technology's VIC and VIC-II
* Fujitsu's MB14241
* Hudson Soft's Cynthia and HuC6270
* NEC's µPD7220 and µPD72120
* Ricoh's PPU and S-PPU
* Sega's VDP, Super Scaler, 315-5011/315-5012 and 315-5196/315-5197
* Texas Instruments' TMS9918
* Yamaha's V9938, V9958 and YM7101 VDP

Daudzas grafiskās lietotāja saskarnes (GUIs), ieskaitot macOS, Microsoft Windows vai X Window System, galvenokārt balstās uz 2D grafiskajiem jēdzieniem. Šāda programmatūra nodrošina vizuālu vides mijiedarbību ar datoru un parasti ietver dažu veidu logu pārvaldnieku skatus, lai palīdzētu lietotājam konceptuāli atšķirt dažādas lietojumprogrammas. Lietotāja interfeiss atsevišķās programmatūras lietojumprogrammās parasti ir 2D pēc būtības, jo tas daļēji attiecas uz to, ka lielākā daļa parasto ievades ierīču, piemēram, peles, ir ierobežotas ar divām kustību dimensijām.

2D grafikas ir ļoti svarīgas tādās kontroles perifērijās kā printeri, ploteri, lokšņu griešanas mašīnas utt. Tie tika izmantoti arī lielākajā daļā agrīno videospēļu, un joprojām tiek izmantoti kāršu un dēļu spēlēm, piemēram, solitairam, šaham, mahjongg utt.
Šis raksts ir par dziedātāju. Par citām jēdziena **Orlova** nozīmēm skatīt nozīmju atdalīšanas lapu.

**Alina Orlova**, īstajā uzvārdā **Orlovska**, (dzimusi 1988. gada 28. jūnijā, Visaginā) ir lietuviešu dziedātāja un dziesmu autore.

Daiļrade
--------

Alina izpilda gan savas, gan citu autoru dziesmas. Viņa dzied trijās valodās: lietuviešu, krievu un angļu.

Alina apbalvota ar Lietuvas alternatīvās mūzikas balvu "A.Lt" kategorijā "Gada izlaušanās 2006". Viņas dziesma *Nesvarbu* (Nav svarīgi) 2007. gadā ieguva žurnāla *Pravda* balvu par labāko debiju.

### Debijas albums

Alinas debijas albums *Laukinis šuo dingo* (Savvaļas suns dingo) iznāca 2008. gadā Tas tika prezentēts ar koncertiem Viļņas Svētās Katrīnas baznīcā un Kauņas valsts drāmas teātrī. Albumu izdeva kompānija *MetroMusic*. Tajā ir 16 Alinas Orlovas dziesmas.

1. Lovesong
2. Vaiduokliai (Spoki)
3. Lijo (Lija)
4. Paskutinio Mamuto daina (Pēdējā mamuta dziesma)
5. Žeme, sukis greitai (Zeme, griezies ātri)
6. Po tiltu (Zem tilta)
7. Nojus
8. Transatlantic Love
9. Utomlionnoe Solnce
10. Slėpynės (Paslēpes)
11. Spi
12. Twinkle, Twinkle Little Star
13. Mėnulis (Mēness)
14. Nesvarbu (Nav svarīgi)
15. Vasaris (Februāris)
16. Ramuma (Rāmums)

2008. gadā Alina Orlova sniedza koncertus arī Krievijā, Lielbritānijā (Liverpūlē un Londonā), Polijā, Īrijā un citur, viņa arī piedalījās festivālā Europavox Francijā.

Ārējās saites
-------------

* My Space
* Alinas fotoattēlu un zīmējumu galerija
* Alinas Orlovas dziesmu teksti un video klipi
* Alinas fanu lapa

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 130688990
* ISNI: 0000 0000 8966 0961
* BNF: cb16218191w (data)

 |

 |
**Prokopijs no Cēzarejas** (grieķu: *Προκόπιος Καισαρεύς*; 500? - 565?) - Bizantijas vēsturnieks, kura darbi ir viens no svarīgākajiem imperatora Justiniāna laika pirmavotiem. Piemēram, no Prokopija darbiem var uzzināt par Justiniāna jaunības laiku, kad viņš vēl nebija pie varas, bet atradās militārajā dienestā.

Prokopijs dzimis 5.gs. beigās vai 6.gs. sākumā Cēzarejā, Palestīnā. Jau agrā jaunībā parādīja dotības retorikā un rakstīšanā.[*nepieciešama atsauce*] Kādu laiku praktiski apguva retoriku, strādājot par juristu savā dzimtajā pilsētā, agri emigrēja uz galvaspilsētu Konstantinopoli, kur pasniedza nodarbības daiļrunāšanas mākslā. Papildus Prokopijs bieži piedalījās dažādos tiesas procesos, kur viņa talantu ātri pamanīja un viņam piedāvāja strādāt valsts institūcijās, kur viņš pildīja privātā sekretāra un padomdevēja funkcijas ģenerāļa Belisārija dienestā. Līdz ar to viņam bija iespēja daudz ceļot un redzēt notikumus, kas risinās ārpus Konstantinopoles. Esot ģenerāļa Belisārija dienestā, viņš piedalījās daudzās militārās kampaņās un ir aculiecinieks gan kampaņai Itālijā 536.g. gan kampaņai Āfrikā 533.g. gan Austrumos — Mezopotāmijā 527.g. gūstot iespēju daudz aprakstīt notikumus un veikt analīzi, kas balstīta uz personīgo pieredzi. Bez tam, būdams tuvu stāvošs tā laika ievērojamākajam ģenerālim Belisārijam, Prokopijam bija iespēja iepazīties ar Konstantinopoles eliti - cilvēkiem, kas ieņēma vadošos amatus, tā nodrošinot sev viņu labvēlību, draudzību un gūstot informāciju.[*nepieciešama atsauce*]

Prokopija darbi ir "Vēsture par kariem" 8. grāmatās, panegīrika Justiniāna darbiem, un darbs "Slepenā vēsture".

Galvenais Prokopija darbs ir "Vēsture par kariem". Tā grāmatas īsti nav veidotas pēc hronikas uzbūves, bet tajās Prokopijs katru no kariem apskata no vairākiem skatu punktiem, tā mēģinot panākt objektīvu vērtējumu un analīzi, nevis tikai savu subjektīvo redzējumu. Pirmās divas grāmatas stāsta par kariem ar Persiju, nākamās divas stāsta par kariem pret vandaļiem Āfrikā, nākamās trīs satur aprakstus par cīņām pret gotiem Itālijā. Tā kā šie kari ir risinājās paralēli viens otram, tad Prokopijs nevarēja būt visos piedalījies, tas nozīmē, ka viņam bija jāpaļaujas uz mutiskiem vai rakstiskiem avotiem, kas viņam bija pieejami. Savukārt astotā grāmata, kas izdota atsevišķi, attiecas uz laiku līdz aptuveni 554.g. Šajā grāmatā Prokopijs ir atspoguļojis svarīgākos impērijas notikumus dažādās vietās, kas risinājušies līdz 554.gadam[*nepieciešama atsauce*]

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 100172302
* LNB: 000185887
* LCCN: n50025184
* ISNI: 0000 0003 8524 5527
* GND: 118741985
* SELIBR: 196713
* SUDOC: 029951992
* BNF: cb121468212 (data)
* BIBSYS: 90741303
* NDL: 001223646
* NKC: kup19970000079796
* SBN identifikators CUBV041039 nav derīgs.
* BNE: XX1380608
* CiNii: DA01455152

 |

 |
A1 šoseja netālu no Kauņas
Autoceļš **A1** Viļņa—Kauņa—Klaipēda ir Lietuvas maģistrālais autoceļš. Tas savieno galvaspilsētu Viļņu caur valsts otru lielāko pilsētu Kauņu ar ostas pilsētu Klaipēdu.

Autoceļam ir četras joslas (divas katrā virzienā), kuras atdala zālājs un drošības barjeras. Posmā starp Kauņu un Klaipēdu šosejai ir automaģistrāles statuss[*nepieciešama atsauce*] ar 130 km/h ātruma ierobežojumu vasarā, bet 110 km/h ātruma ierobežojums ziemā. Posms starp Kauņu un Viļņu ir zemākas klases[*nepieciešama atsauce*] maģistrāle, kurā vasara laikā atļautais ātrums ir 110km/h, bet ziemas laikā 100km/h.

Autoceļš ietilpst Eiropas maršrutos E85 un īsā posmā pie Kauņas E67.

Viļņas—Kauņas šoseja tika pabeigta 1970. gadā, bet posms Kauņa—Klaipēda — 1987. gadā.

Atsauces
--------

1. ↑  «Magistralės jubiliejus». Transporto pasaulis. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2011. gada 22. jūlijā. Skatīts: 2010. gada 25. marts.

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Galvenie autoceļi Lietuvā |
| --- |
|  |
| 
* A1
* A2
* A3
* A4
* A5
* A6
* A7
* A8
* A9
* A10
* A11
* A12
* A13
* A14
* A15
* A16
* A17
* A18

 |

 |
**Peremeri** (somu: *Perämeri*) vai **Botenvikens** (zviedru: *Bottenviken*), bieži saukts par **Botnijas līci**, ir plašs un sekls Baltijas jūras līcis tās ziemeļos starp Somijas un Zviedrijas krastiem. Atrodas Botnijas jūras līča ziemeļu daļā uz ziemeļiem no Kvarkena šauruma, kas to savieno ar Botnijas jūru dienvidos.

Ģeogrāfija
----------

Līča garums ziemeļu—dienvidu virzienā ir ap 220 km, lielākais platums ir 160 km. Lielākais dziļums ir Lūleo dzelmē — 147m, bet vidējais — ap 43 m. Līča krastos daudz nelielu salu un šēru.

Līča ūdens sāļums ir ļoti zems — 0,2—0,4 %. Vairākas lielās pietekas (Kemijoki, Torne, Kalikselvena, Lūlelvena u.c.) nogādā līcī ap 100 km³ saldūdens gadā. Ap 25 m seklais Kvarkena slieksnis neļauj sāļumam izlīdzināties ar pārējo jūru. Līča iesāļajā ūdenī mīt vairākas saldūdens zivju sugas. Ziemā līcis pilnībā aizsalst; ziemeļu apgabalos ledus sega saglabājas 120 dienas. Līča ziemeļdaļā kopš 1991. gada izveidots Botnijas nacionālais parks.

Galvenās pilsētas līča krastos ir Oulu, Lūleo, Kemi, Šellefteo un Kokola.

Atsauces
--------

1. ↑  The Bay of Bothnia national park has 60 bird species

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Peremeri***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
**Veronika Kempbela-Brauna** (angļu: *Veronica Campbell-Brown*; dzimusi **Veronika Kempbela**; 1982. gada 15. maijā Trelonijā, Jamaikā) ir bijusī jamaikiešu vieglatlēte, sprintere. Viņa ir trīskārtēja olimpiskā čempione (200 m un stafetē), kā arī Pasaules čempione prestižākajā — 100 m — distancē. Olimpiskajās spēlēs un Pasaules čempionātos kopumā izcīnījusi 19 medaļas, tādējādi viņa ir viena no medaļām bagātākajām sportistēm vieglatlētikas vēsturē.

Piedalījusies piecās olimpiskajās spēlēs. 2000. gadā Sidnejā izcīnīja sudraba medaļu 4x100 metru stafetē, 2004. gadā Atēnās kļuva par olimpisko čempioni 200 metru distancē un 4x100 metru stafetē, bet 2008. gadā Pekinā atkārtoti kļuva par čempioni 200 m. Pekinas olimpiādē V. Kempbela-Brauna bija Jamaikas delegācijas karognesēja olimpisko spēļu atklāšanas ceremonijā. 2012. gadā Londonā viņa izcīnīja sudrabu 4×100 metru stafetē un bronzu 100 m distancē. 2005. gada Pasaules čempionātā V. Kempbela-Brauna izcīnīja sudraba medaļu 100 un 4×100 metru distancēs, savukārt 2007. gadā kļuva par Pasaules čempioni 100 metru distancē, bet 200 metru distancē izcīnīja sudraba medaļu. V. Kempbela-Brauna ir 2004. un 2005. gada Jamaikas gada sportiste.

Dzimusi desmit bērnu ģimenē. Pēc vidusskolas beigām pārcēlusies studēt uz ASV, kur beigusi Ārkanzasas Universitāti. 2007. gadā apprecējusi savu studiju biedru, tāpat Jamaikas sprinteri Omāru Braunu un šobrīd dzīvo Floridas štatā ASV.

2013. gada jūnijā tika izplatīta informācija, ka V. Kempbelas-Braunas maijā ņemtās dopinga analīzes ir pozitīvas. 2014. gada februārī apsūdzības dopinga lietošanā pret sportisti tika atceltas.

2021. gada jūlijā V. Kempbela-Brauna paziņoja par profesionālā sporta karjeras beigām

Personiskie rekordi
-------------------

| Disciplīna | Rezultāts | Datums | Vieta | Piezīmes |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 60 m | 7,00 | 2010. gada 14. marts | Valsts karogs: Katara Doha, Katara |  |
| 100 m | 10,76 | 2011. gada 31. maijs | Valsts karogs: Čehija Ostrava, Čehija |  |
| 200 m | 21,74 | 2008. gada 21. augusts | Valsts karogs: Ķīna Pekina, Ķīna (OS) |  |
| 400 m | 52,24 | 2005. gada 22. janvāris | Valsts karogs: Amerikas Savienotās Valstis Fajetvila, Ārkanzasa, ASV |  |

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Veronika Kempbela-Brauna***.
* *Olympedia* profils (angliski)
* *Munzüger Sport* profils (vāciski)
* IAAF profils (angliski)
* *Trach and Field* vieglatlētes profils (angliski)
* IAAF Dimanta līgas profils (angliski)
**Prolīns** (***Pro***, *l* -2-pirolidīnkarbonskābe, C5H9NO2) ir dzīvo organismu aminoskābe. Tā ir vienīgā aminoskābe, kurā alfa aminogrupa (šajā gadījumā - iminogrupa) atrodas heterociklā - pirolidīna gredzenā. Prolīns kristalizējas no etanola kā bezkrāsaini adatveidīgi kristāli. Ūdenī šķīst ļoti labi.

Atrašanās dabā
--------------

Prolīns ir praktiski visu olbaltumvielu sastāvdaļa. Sevišķi daudz prolīna ir kolagēnā - saistaudu olbaltumvielā. Askorbīnskābes klātienē prolīns oksidējas par oksiprolīnu, kas dod kolagēna molekulām sevišķi noturīgu struktūru. Organismā prolīns sintezējas no glutamīnskābes.

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Dzīvo organismu aminoskābes |
| --- |
|  |
|  | 
* Alanīns
* Arginīns
* Asparagīns
* Asparagīnskābe
* Cisteīns
* Fenilalanīns
* Glicīns
* Glutamīns
* Glutamīnskābe
* Histidīns
* Izoleicīns
* Leicīns
* Lizīns
* Metionīns
* Prolīns
* Serīns
* Tirozīns
* Treonīns
* Triptofāns
* Valīns

 |

 |
**Sovrala** (spāņu:  *Base de Avanzada Científica de Ejército Alférez de Navío Sobral*) bija vissezonas Argentīnas polārstacija Antarktīdā. Stacija bija izvietota Filhnera šelfa ledāja dienviddaļā 1000 m vjl 420 km no pie ledāja frontes izvietotās Heneralas Belgrano un 780 km no Dienvidpola. Staciju atklāja 1965. gada 2. aprīlī un nosauca par godu 1903. gada Oto Nordenšelda ekspedīcijas dalībniekam mičmanim Hosē Marijam Sovralam *(José María Sobral)* — pirmajam zināmajam argentīnietim, kas pārziemojis Antarktīdā.

Stacija bija paredzēta 7 cilvēkiem. Stacijas darbības laikā zemākā reģistrētā temperatūra bija -67,1 °C, augstākā — -17 °C. Pētniecības programma iekļāva novērojumus meteoroloģijā, ģeomagnētismā, kā arī ziemeļblāzmu novērojumus. Viens no stacijas mērķiem bija nodrošināt Argentīnas Dienvidpola ekspedīciju 1965. gadā *(Operación 90)*.

Stacija slēgta 1968. gada 28. oktobrī un klāta ar biezu sniega kārtu. 1983. gada novembrī staciju apmeklēja motokamanu ekspedīcija no Belgrano II ar mērķi to izmantot kā bāzi netālo kalnu grēdu topogrāfiskajai izpētei. 1997. gadā staciju atrast neizdevās.

Kopš 2000. gada oktobra Sovralas stacijas vietā tiek ierīkota ikgadēja apmetne, kurā no septembra līdz decembrim Belgrano II personāls veic ozona slāņa mērījumu.

Atsauces
--------

1. ↑  Sitio de la fundación Marambio. Sobral (spāņu)

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Argentīnas polārstacijas Valsts karogs: Argentīna |
| --- |
|  |
| 
* Baljve
* *Belgrano I*
* Belgrano II
* *Belgrano III*
* Brauna
* Desepsjona
* *Elsvērta*
* Esperansa
* Kamara
* Karlīni
* *Korveta Urugvaja*
* *Livingstona*
* Marambio
* Matjenso
* Melhiora
* Orkadasa
* Petrela
* Primavera
* Sanmartina
* *Sovrala*
* *Tenjente Eskivela*

 |

 |