recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Henrija ledus sala** (angļu: *Henry Ice Rise*) ir ap 200 km garš un līdz 50 km plats pusmēness veida izliekts ledus pacēlums Ronnes šelfa ledājā Antarktīdā starp Berknera salu austrumos un Korfa ledus salu rietumos. Veidojumu 1957./1958. gada vasarā atklāja ASV Starptautiskā ģeofizikas gada ekspedīcija no Elsvērtas stacijas un noteica to kā pussalu, neizslēdzot, ka tā ir sala, un nosauca par **Melvila pussalu** *(Malville Peninsula)* par godu Elsvērtas stacijas pētniekam Dž. Makimam Melvilam *(J. McKim Malville)*. Detālāk pacēlums tika noteikts USARP pārlidojumos un no Landsat satelītainām 1973.—1974. gados. Nosaukts par godu amerikāņu kapteinim Klifordam Henrijam *(Clifford D. Henry)*, ASV militārā jūras transporta *Private John R. Towle* komandierim, kurš mira 1975. gada 16. februārī uz sava kuģa, atgriežoties no 14. kuģojuma uz Antarktīdu.

Atsauces
--------

1. ↑  SCAR Composite Gazetteer of Antarctica. Henry Ice Rise
2. ↑  ASV Ģeoloģijas dienesta Ģeogrāfisko nosaukumu informācijas sistēma *(USGS GNIS)*: Henrija ledus sala

Ārējās saites
-------------

* Ronnes šelfa ledāja karte[novecojusi saite]
Takuma Sato 2004. gadā
**Takuma Sato** (japāņu: 佐藤 琢磨, dzimis 1977. gada 28. janvārī Tokijā, Japānā) ir autosportists, pašlaik startē IndyCar sacensību seriālā. Plašāk pazīstams kā bijušais Formula 1 pilots (2002—2008).

Karjera
-------

Pateicoties Honda koncernam viņš tika ar tās dzinējiem apgādātajā Jordan komandā 2002. gadā. Viņa karjeras zemākie punkti bija sadursme ar komandas biedru Fizikellu Malaizijā un smagā avārija Austrijā, lai gan avārijas izraisītājs bija Niks Heidfelds. Japānim avārija izraisīja vieglu smadzeņu satricinājumu, taču viņš atveseļojās un jau nākamajā sacīkstē atkal varēja sēsties pie formulas stūres. Sezona beidzās labi un savus vienīgos punktus Takuma izcīnīja savās mājās, sezonas pēdējās sacensībās.

2003. gadā japānis devās uz BAR kā testpilots, taču sezonas beigās, kad Žaks Vilnēvs paziņoja par to, ka nepiedalīsies pēdējā sacīkstē, tā kā viņš pēc sezonas tāpat tiks atstādināts no komandas, Sato nobrauca sezonas pēdējo sacīksti viņa vietā. 2004. gada F1 sezona Takumam bija pirmā sezona pamatsastāvā pēc viena gada malā. Tosezon Takuma kāpa uz goda pjedestāla tādējādi kļūstot par pirmo japāni kopš Aguri Sudzuki, kurš ir finišējis starp trim labākajiem kādā sacīkstē. Taču nākamā sezona bija salīdzinoši neveiksmīga un Sato izcīnīja tikai vienu punktu. No 2006. līdz 2008. gadam japānis brauca Super Aguri F1 komandā. Viņš piedalījās visās komandas sacīkstēs līdz pat tās bankrotam.

No 2010. gada piedalās IndyCar seriālā. 2013. gadā, uzvarot Longbīčas GP, Sato kļuva par pirmo japāņu pilotu, kas uzvarējis IndyCar sacensībās. 2017. gadā viņš kļuva par pirmo Āzijas braucēju, kas uzvarējis Indianapolis 500 sacīkstēs.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 252134028
* LCCN: n2017027764
* NDL: 00870899

 |

 |
**Talasas apgabals** (kirgīzu: *Талас облусу*) ir viena no Kirgizstānas pirmās pakāpes administratīvajām vienībām. Izvietojusies valsts ziemeļrietumos, austrumos robežojas ar Čujas apgabalu, dienvidos — Džalalabadas apgabalu, dienvidrietumos — Uzbekistānas Taškentas vilajetu, bet rietumos un ziemeļos — ar Kazahstānas Dienvidkazahstānas un Žambilas apgabaliem. Apgabala centrs ir Talasas pilsēta. Iedzīvotāju lielākā daļa ir kirgīzi (91,9%; 2009), kā arī kurdi (2,4%), krievi (1,9%), kazahi (1,3%) u. c.

Ģeogrāfiski apgabals izvietojies starp Kirgīzu Alatau ziemeļos un Talasas Alatau grēdu dienvidos, starp kurām atrodas Talasas upes ieleja. Ceļi, kas ved pāri kalnu pārejām uz dienvidiem un austrumiem, ziemā nav izbraucami, un satiksme ar pārējo Kirgizstānas teritoriju iespējama tikai caur Kazahstānu.

Apgabals pirmoreiz izveidots 1944. gadā, bet 1956. gadā likvidēts, pārveidojot to par republikas pakļautības rajoniem. Atjaunots 1997. gadā.

Atsauces
--------

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Talasas apgabals***.

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Kirgizstānas administratīvais iedalījums Valsts karogs: Kirgizstāna |
| --- |
|  |
| Apgabali | 
* Batkenas apgabals
* Čujas apgabals
* Isikula apgabals
* Džalalabadas apgabals
* Narinas apgabals
* Ošas apgabals
* Talasas apgabals

 |  |
|  |
| Republikas pilsētas | 
* Biškeka
* Oša

 |

 |
**Žans Kristofs Bujons** (franču: *Jean-Christophe Boullion*; dzimis 1969. gada 27. septembrī, Senbrīkā, Francijā) ir Francijas sacīkšu pilots, pazīstams kā Formula 1 ekspilots, kā arī Formula 3000 un Le Mans Series čempions.

Bujons sāka braukt ar kartingiem 1982. gadā. Pēc braukšanas skolas apmeklēšanas Bujons sāka braukt ar lielākiem spēkratiem 1988. gadā. 1990. gadā francūzis kļuva par Francijas Formula Ford 1600 čempionu. Vēlāk Bujons sāka piedalīties Francijas F3, savukārt 1993. gadā debitēja Formula 3000 kausā. 1994. gadā pilots kļuva par Formula 3000 čempionu. Lai gan Bujonam bija līgums par Williams testēšanu, viņš lielu daļu 1995. gada sezonas tika izīrēts Sauber, lai aizvietotu Karlu Vendlingeru. Nākamajā gadā viņš atsāka testēt Williams formulas, vēlāk izmēģināja arī Tyrrell spēkratus.

Bujons ir piedalījies BTCC. Viņš ir arī Le Mans Series čempions, kā arī vairākkārtējs Lemānas 24 stundu sacīkšu dalībnieks.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Žans Kristofs Bujons*** |
**Pēters Āčs** (ungāru: *Ács Péter*; dzimis 1981. gada 10. maijā Egerā) ir Ungārijas starptautiskais lielmeistars šahā (1998).

Biogrāfija
----------

1992. gadā Rimavska Sobotā uzvarējis Eiropas jauniešu šaha čempionātā. 1996. gadā Menorkā izcīnījis bronzas medaļu Pasaules junioru šaha čempionātā U16 vecuma grupā. 1999. gadā uzvarējis Budapeštas *Agro* starptautiskajā šaha turnīrā. 2001. gadā Atēnās uzvarējis Pasaules junioru šaha čempionātā U20 vecuma grupā.
2002. gadā uzvarējis starptautiskajos šaha turnīros Hogevēnā (Nīderlande) un Pardubicē. Šajā pašā gadā kļuvis arī par Ungārijas šaha čempionāta vicečempionu. 2004. gadā Tripolē piedalījies Pasaules šaha čempionātā pēc izslēgšanas sistēmas, kurā 1. kārtā uzvarējis Predragu Nikoliču, bet 2. kārtā zaudējis un izstājies. 2007. gadā kopā ar Pentalu Harikrišnu dalījis pirmo vietu starptautiskajā šaha turnīrā Ungārijas pilsētā Pakšā.

Pārstāvējis Ungārijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:

* Pasaules šaha olimpiādē piedalījies 2 reizes (2002-2004). Komandu vērtējumā izcīnījis sudraba (2002) medaļu;
* Eiropas komandu šaha čempionātā piedalījies 2003. gadā;
* Pasaules komandu šaha čempionātā piedalījies 2001. gadā.

Par panākumiem turnīros FIDE 1997. gadā Āčam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 1998. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

Atsauces
--------

1. ↑  Hungarian Championships 2002
2. ↑  «2004 FIDE Knockout Matches». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 6. jūlijā. Skatīts: 2016. gada 3. novembrī.
3. ↑  OlimpBase :: Men's Chess Olympiads :: Péter Ács
4. ↑  OlimpBase :: European Men's Team Chess Championship :: Péter Ács
5. ↑  OlimpBase :: World Men's Team Chess Championship :: Péter Ács

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
***ICN Business School*** (franču: *Institut commercial de Nancy*) ir Eiropas biznesa augstskola ar vairākām universitātes pilsētiņām, kas atrodas Ladefānsā, Berlīnē, Nirnbergā un Nansī. *ICN* dibināta 1905. gadā.

*The Financial Times* 2019. gadā skolu Eiropas biznesa skolu vidū ierindoja 69. vietā.

Skolas programmas ir trīskārši akreditētas — atbilstoši starptautiskajiem AMBA, EQUIS un AACSB standartiem.

Skolas absolventu vidū ir tādi ievērojami uzņēmēji un politiķi kā *Nicolas Thévenin* (Francijas katoļu arhibīskaps) un *Masséré Touré* (Kotdivuāras politiķe).

Atsauces
--------

1. ↑  European Business School Rankings 2019 Archived 2020. gada 28. martā, *Wayback Machine* vietnē. (angliski)
2. ↑  ICN Business school décroche « la triple couronne »

Ārējās saites
-------------

* Oficiālā vietne

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 154442080
* LCCN: nr2006007142
* ISNI: 0000 0001 2297 8024
* SUDOC: 029243718

 |

 |
**Pēters Lēko** (ungāru: *Lékó Péter*; dzimis 1979. gada 8. septembrī, Suboticā) ir Ungārijas starptautiskais lielmeistars šahā (1994).

Šahista karjera
---------------

Ticis uzskatīts par šaha brīnumbērnu. 12 gadu vecumā kļuvis par FIDE starptautisko meistaru (IM), bet 1994. gadā 14 gadu, 4 mēnešu un 22 dienu vecumā kļuvis par tajā laikā jaunāko lielmeistaru (GM) šaha vēsturē. 1994. gadā kļuvis par Pasaules jauniešu šaha čempionu vecumā līdz 16 gadiem, apsteidzot Latvijas pārstāvi Māri Krakopu.

2002. gadā Dortmundē uzvarējis klasiskā šaha Pasaules čempiona nosaukuma izcīņas pretendentu turnīrā, apspēlējot Maiklu Adamsu, Alekseju Širovu un finālā Veselinu Topalovu. Tas deva Lēko tiesības cīnīties 2004. gadā mačā par Pasaules šaha čempiona nosaukumu ar toreizējo klasiskā šaha čempionu Vladimiru Kramņiku. Pirms pēdējās partijas Lēko bija vadībā ar 7:6, taču noslēgumā cieta zaudējumu, mačs beidzās neizšķirti, un tas ļāva Kramņikam saglabāt savu titulu. Vēlākajos gados Lēko vairs neizdevās atkārtot šos panākumus: 2005. gadā Argentīnā Pasaules čempiona nosaukuma izcīņas turnīrā viņš palika 5. vietā, bet 2007. gadā Mehiko Pasaules čempiona nosaukuma izcīņas turnīrā ieņēma 4. vietā.

Ungārijas izlases sastāvā Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 8 reizes (1994-1996, 2000-2002, 2008-2014) un komandas sastāvā izcīnījis 2 sudraba medaļas (2002, 2014), kā arī individuālo zelta medaļu (2008). Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījies 4 reizes (1992, 1999, 2011, 2015) un komandas sastāvā izcīnījis sudraba (1999) un 2 bronzas medaļas (2011, 2015), kā arī individuālo sudraba (1999) medaļu. Pasaules komandu šaha čempionātā piedalījies 3 reizes (2001, 2011, 2015).

Atsauces
--------

1. ↑  ChessBase.com — Chess News — Chess prodigies and mini-grandmasters
2. ↑  «2002 Dortmund Candidates Tournament». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2017. gada 1. aprīlī. Skatīts: 2014. gada 10. janvārī.
3. ↑  «2004 Kramnik - Leko». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2013. gada 5. decembrī. Skatīts: 2014. gada 10. janvārī.
4. ↑  World Chess Championship 2005 San Luis
5. ↑  World Chess Championship 2007 Mexico City

Ārējās saites
-------------

* Pēters Lēko šahista profils vietnē fide.com
* Pēters Lēko šahista profils vietnē chessgames.com
* Pēters Lēko šahista profils vietnē 365chess.com
* Pēters Lēko šahista profils vietnē chesstempo.com
* Pēters Lēko šahista profils vietnē olimpbase.org (Pasaules šaha olimpiādes)
* Pēters Lēko šahista profils vietnē olimpbase.org (Eiropas komandu šaha čempionāti)
* Pēters Lēko šahista profils vietnē olimpbase.org (Pasaules komandu šaha čempionāti)
* Pēters Lēko šahista profils vietnē olimpbase.org (Eiropas klubu komandu šaha čempionāti)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 170887199
* LCCN: nb2011011572
* ISNI: 0000 0001 1988 5353

 |

 |
**I. Mečņikova Odesas Nacionālā universitāte** (ukraiņu: *Одеський національний університет імені І. І. Мечникова*) ir viena no vecākajām augstākās izglītības iestādēm Ukrainā, kas atrodas Odesā.

Vēsture
-------

Universitāte tika dibināta 1865. gadā kā **Imperatora Novorosijskas universitāte**. 1945. gadā universitāte tika nosaukta Iļjas Mečņikova vārdā.

Kopš tās dibināšanas 1865. gada Odesas Nacionālā universitāte ir bijusi viena no vadošajām iestādēm izglītības sistēmas veidošanā, zinātniskās un kultūras attīstībā Ukrainā. Tā ir viena no vecākajām Ukrainas universitātēm un kopā ar Kijivas, Harkivas un Ļvivas universitātēm faktiski nosaka izglītības, zinātnes un kultūras stāvokli un perspektīvas valsts izglītības tīklā.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***I. Mečņikova Odesas Nacionālā universitāte***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* Ukrainas Interneta enciklopēdijas raksts (angliski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)
Koordinātas: 64°25′12″N 17°19′48″W﻿ / ﻿64.42000°N 17.33000°W﻿ / 64.42000; -17.33000

**Grimsvehtns** (islandiešu: *Grímsvötn*) ir vulkāns Islandē, Vahdnajēgidla ledājā, salas dienvidaustrumu daļā. Vulkāna augstums ir 1725 metri, bet krātera diametrs mainās katrā izvirdumā un 2004. gadā bija ap 2 km.

Vulkāns izvirduma laikā, satelītattēls 2011. gada 22. maijā
Grimsvetns ir viens no aktīvākajiem Islandes vulkāniem. Pēdējo 100 gadu laikā ir reģistrēti vairāk kā 20 izvirdumi, no kuriem pēdējie notika 1996. 1998. 2004. un 2011. gadā (lielāki izvirdumi parasti atkārtojas ik pēc 3—10 gadiem). Tā kā vulkānu klāj Islandes lielākais ledājs Vahdnajēgidls, tad izvirdumi vienmēr ir saistīti ar ledāja kušanu un tās izraisītiem plūdiem. Vairākkārt Grimsvehtna izvirdumi ir bijuši saistīti ar liela daudzuma vulkānisko pelnu izmešanu atmosfērā. 2004. gada izvirdums izraisīja aviosatiksmes problēmas ne vien Islandē (uz vairākām nedēļām tika slēgtas valsts lidostas), bet arī maršrutos pāri Atlantijas okeānam.

2011. gada 21. maijā sākās jauns vulkāna izvirdums, kas radīja vairāk kā 20 km augstu dūmu un vulkānisko pelnu mākoni, kas izplatījās arī ārpus Islandes, sasniedzot Britu salas un kontinentālo Eiropu. Tā dēļ tika slēgtas lidostas Islandē, bet dažas dienas vēlāk arī atcelti vairāki simti avioreisu Eiropas ziemeļrietumos; kopumā vairākās valstīs tika atcelti 900 reisu. 25. maijā zema blīvuma pelnu mākonis sasniedza arī Latviju. Grimsvetna pelni tomēr neizraisīja plašāku aviosatiksmes paralīzi Eiropā, kā tas notika 2010. gada pavasarī, kad izvirda cits Īslandes vulkāns — Eijafjadlajegidls. Lai arī Grimsvehtna izvirdums ir ievērojami spēcīgāks, tā pelnus veidojošās daļiņas ir smagākas un ātrāk nosēžas. 25. maijā vulkāna izvirdums beidzās.

Atsauces
--------

1. ↑  Eldgos í Grímsvötnum, 24 May 2011 (in Islandic)
2. ↑  Njörður Helgason. «Vegurinn um Skeiðarársand lokaður». mbl.is, 2011. gada 14. aprīlis. Skatīts: 2011. gada 22. maijs.
3. ↑  «Iceland's most active volcano erupts – Europe». Al Jazeera English. 2011. gada 21. maijs. Skatīts: 2011. gada 22. maijs.
4. ↑  «Iceland volcanic eruption ‘not linked to the end of the world’ | IceNews – Daily News». Icenews.is. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2011. gada 24. maijā. Skatīts: 2011. gada 22. maijs.
5. ↑  «European proceedures cope with new ash cloud». *Flightglobal*. 2011. gada 26. maijs. Skatīts: 2011. gada 26. maijs. Teksts "David Learmount" ignorēts

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Grimsvehtns***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
**Skudrlauvu dzimta** (*Myrmeleontidae*) ir pie tīklspārņu kārtas piederoši kukaiņi. Parastā skudrlauva pieder pie skudrlauvu dzimtas, kuru pasaulē pārstāv aptuveni 2200 skudrlauvu sugu. Latvijā atrodamas 3 skudrlauvu sugas. Visbiežāk izplatītā ir parastā skudrlauva (*Myrmeleon formicarius*), retāk — *Euroleon nostras* un *Myrmeleon bore*.

Skudrlauvas savu nosaukumu ieguvušas savu kāpuru dēļ — tie veido ķerambedrītes saviem upuriem, pa zemi staigājošiem kukaiņiem. Parastās skudrlauvas kāpuri no Eiropas sugām ir vismazāk prasīgie pret augsnes sasilšanu; tiem pietiek, ja smiltis sasilst līdz 40 °C. Skudrlauvas kāpurs ir vienu līdz pusotru centimetru garš, tā ķermeņa krāsa ir brūngana, parasti atkarīga no substrāta, kur kāpurs dzīvo, krāsas.

Pieaugušo skudrlauvu ķermeņa garums sasniedz četrus centimetrus, bet spārnu plētums dažreiz pārsniedz septiņus centimetrus. Kukaiņiem ir 4 spārni, parasti tie ir bezkrāsaini ar nedaudziem brūnganiem plankumiem. Pieaugušu kukaini var redzēt jūnija beigās, arī jūlijā. Kukaiņi ir neveikli lidotāji.

Skudrlauvām spārni ir bagātīgi punktoti.

Skudrlauvas visvieglāk novērot vietās, kur ir to kāpuriem piemērotas sausas, irdenas smiltis, kas saulē labi uzsilst. Tās ir kāpās, priežu mežu malās un izcirtumos, smilšainās ceļmalās. Visvieglāk skudrlauvas ir novērot pēc to kāpuru ķerambedrītēm — krāteriem.

Sistemātika
-----------

Skudrlauvu dzimta (*Myrmeleontidae*)

* apakšdzimta: *Acanthaclisinae*
* apakšdzimta: *Brachynemurinae*
* apakšdzimta: *Dendroleontinae*
* apakšdzimta: *Dimarinae*
* apakšdzimta: *Echthromyrmicinae*
* apakšdzimta: *Myrmecaelurinae*
* apakšdzimta: Skudrlauvu apakšdzimta (*Myrmeleontinae*)
* apakšdzimta: *Nemoleontinae*
* apakšdzimta: *Palparinae*
* apakšdzimta: *Pseudimarinae*
* apakšdzimta: *Stilbopteryginae*

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Skudrlauvu dzimta*** |
**Oskars Ozols** (1889-1975) bija latviešu inženieris un pedagogs, Latvijas brīvības cīņu dalībnieks, Lāčplēša Kara ordeņa kavalieris.

Dzīvesgājums
------------

Dzimis Dzērbenes pagastā skolotāja ģimenē. Mācījies Auļu pamatskolā. 1909. gadā beidzis Rīgas reālskolu un iestājies Rīgas Politehniskā institūta inženierzinātņu fakultātē. Kara laikā strādājis Vidusāzijā un Krievijā. 1919. gadā janvārī atgriezies Latvijā. Iestājies Latvijas armijā un iecelts par Saimniecības pārvaldes autocentra priekšnieku. 1919. gada oktobrī pievienojies studentu rotai un piedalījies Rīgas aizstāvēšanā. 1919. gada 10. oktobrī kaujā pie Rīgas tiltiem kā speciālists zem spēcīgas pretinieka uguns piedalījies tiltu izgriešanā un pacelšanā, tā palīdzēdams novērst ienaidnieka iespēju forsēt Daugavu.

No 1921. gada aprīļa bijis Rīgas Valsts tehnikuma būvkonstrukciju un ģeodēzijas pasniedzējs. 1944. gadā iesaukts Latviešu leģionā. Kara beigās kritis amerikāņu gūstā. Bijis Putlosas un Zedelgemas gūstekņu nometnēs. 1946. gadā atbrīvots un pārcēlies uz Eslingeni. Tur nodibinājis un vadījis latviešu tehnikumu. Vēlāk izceļojis uz Zviedriju. Miris 1975. gadā Lundā un apbedīts Lundas Ziemeļu kapos.

Apbalvojumi
-----------

* Lāčplēša Kara ordenis, III šķira (# 275)

Piezīmes
--------

1. ↑  Apbalvota ar 5. šķiras Triju Zvaigžņu ordeni par četru dēlu — atbrīvošanas cīņu dalībnieku, no kuriem trīs apbalvoti ar Lāčplēša Kara ordeni, izaudzināšanu.

Atsauces
--------

1. ↑  «Ieraksts par O. Ozolu veidnē L.k.o.k.». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 10. aprīlī. Skatīts: 2016. gada 30. janvārī.

Ārējās saites
-------------

* R. Č. (1980). "Četri brāļi — četri karavīri". *Daugavas Vanagu Mēnešraksts* (5): 11. lpp..
* Alauksta, Marta (1979). "Pie Rīgas tiltiem 1919. gada oktobrī". *Daugavas Vanagu Mēnešraksts* (5): 10.—12. lpp..
**Dubultu iela** ir iela Rīgā, Kurzemes rajonā, Imantā. Kopējais ielas garums ir 660 metri un tā sastāv no 2 neatdalītām braukšanas joslām ar asfalta segumu.

Iela nosaukta Jūrmalas pilsētas daļas Dubultu vārdā.

Vēsture
-------

Rīgas ielu sarakstos Dubultu iela atrodama kopš 1911. gada kā **Sergeja iela**. 1928. gadā pārsaukta par Dubultu ielu.

Ielas raksturojums
------------------

Dubultu iela aizsākas Imantas apkaimes dienvidu daļā, savienojumā ar Jūrmalas gatvi, starp būvmateriālu tirdzniecības centru "Krūza" un pārtikas veikalu "Maxima", un virzās ziemeļu virzienā dziļāk daudzstāvu dzīvojamā kvartālā Imanta 5. Iela krustojas ar Pīlādžu ielu un virzoties tālāk, iet garām gan daudzstāvu paneļu ēkām, gan atsevišķām privātmājām. Iela beidzas savienojumā ar Zentenes ielu, blakus Rīgas 96. vidusskolai, un aiz tās turpinās kā Auru iela.

Dubultu ielā ir pārsvarā daudzdzīvokļu namu un privātmāju apbūve, kā arī vairākas sabiedriskas ēkas: tirdzniecības centri, veselības centrs "Imanta" (Anniņmuižas bulvārī 70), 228. pirmsskolas izglītības iestāde "Annele" (Anniņmuižas bulvārī 78). Iela nav caurbraucama autotransportam visā garumā, posms pie Imantas veselības centra ir pieejams tikai gājējiem.

Ielu savienojumi
----------------

Dubultu iela ir savienota ar šādām ielām:

* Jūrmalas gatve (T veida krustojums)
* Pīlādžu iela
* Zentenes iela
* Auru iela

Atsauces
--------

1. ↑  Cita Rīga. «Imantas ielu katalogs (A – I)». *Cita Rīga* (latviešu). Skatīts: 2023-02-21.

Skatīt arī
----------

* Imanta

  


|  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Rīgas ielas, kuru nosaukumi sākas ar burtu D |
| --- |
|  |
| 
* 0—9
* A
* B
* C
* D
* E
* F
* G
* H
* I
* J
* K
* L
* M
* N
* O
* P
* R
* S
* T
* U
* V
* Z

 |
|  |
| D | 
* Dagdas
* Dagmāras
* Daibes
* Dainas
* Dāliju
* Dambja
* Dambjapurva
* Dammes
* Dandāles
* Darba
* Dārza
* Dārzaugļu
* Dārzciema
* Dārziņu
* Dārziņu līnijas
	+ 1.
	+ 2.
	+ 3.
	+ 4.
	+ 5.
	+ 6.
	+ 7.
	+ 8.
	+ 9.
	+ 10.
	+ 11.
	+ 12.
	+ 13.
	+ 14.
	+ 15.
	+ 16.
	+ 17.
	+ 18.
	+ 19.
	+ 20.
	+ 21.
	+ 22.
	+ 23.
	+ 24.
	+ 25.
	+ 26.
	+ 27.
	+ 28.
	+ 29.
	+ 30.
	+ 31.
	+ 32.
	+ 33.
	+ 34.
	+ 35.
	+ 36.
	+ 37.
	+ 38.
	+ 39.
	+ 40.
	+ 41.
	+ 42.
	+ 43.
	+ 44.
	+ 45.
	+ 46.
	+ 47.
	+ 48.
	+ 49.
	+ 50.
	+ 51.
	+ 52.
	+ 53.
	+ 54.
	+ 55.
	+ 56.
	+ 57.
	+ 58.
	+ 59.
	+ 60.
	+ 61.
* Dārznieku
* Daudzeses
* Daugavas gāte
* Daugavgrīvas
* Daugavgrīvas šoseja
* Daugavmalas
* Daugavpils
* Dauguļu
* Dāvida
* Degvielas
* Dēļu
* Dignājas
* Dikļu
* Dīķa
* Dimantu
* Dīvajas
* Dižozolu
* Dobeles
* Doles
* Dolomīta
* Doma laukums
* Draudzības
* Dravnieku
* Dreiliņu
* Dricānu
* Drujas
* Drustu
* Druvas
* Druvienas
* Dubnas
* Dubultu
* Dukura
* Dumbrāja
* Dunalkas
* Dunavas
* Duntes
* Dūņu
* Durbes
* Dzegužu
* Dzelmes
* Dzelzavas
* Dzelzceļa
* Dzelzs
* Dzeņu
* Dzērbenes
* Dzērvju
* Dziesmas
* Dzilnas
* Dzintara
* Dzirciema
* Dzirkaļu
* Dzirnavu
* Dzirnezera
* Dzirnupes
* Džohara Dudajeva gatve
* Džūkstes
* Džutas

 |

 |

Koordinātas: 56°57′24″N 24°00′19″E﻿ / ﻿56.9566°N 24.0053°E﻿ / 56.9566; 24.0053
**Egils Rozenbergs** (dzimis 1948. gada 13. septembrī Jūrmalā) ir latviešu tekstilmākslinieks. Pārsvarā darbojies gobelēnu tehnikā, ar darbiem gūstot augstu starptautisku novērtējumu.

Biogrāfija
----------

Dzimis strādnieku Herberta un Marijas ģimenē.

Mācījies Jūrmalas 4. (tagad Pumpuru) vidusskolā. Izglītību mākslas jomā uzsācis Jaņa Rozentāla Rīgas mākslas vidusskolā, kuras glezniecības nodaļu absolvēja 1966. gadā, tālāk sekoja studijas Latvijas Mākslas akadēmijas Tekstilmākslas nodaļā (1966—1971) ievērojamā tekstilmākslinieka Rūdolfa Heimrāta vadībā.

Pēc akadēmijas beigšanas E. Rozenbergam bijusi īslaicīga pedagoga pieredze: no 1971. līdz 1975. gadam viņš strādāja Rīgas Lietišķās mākslas vidusskolā kā zīmēšanas un gleznošanas pasniedzējs.

Mākslinieks dzīvo Mellužos, Jūrmalā. Ir precējies ar Maigu Rozenbergu, mākslas galerijas "Māksla" vadītāju.

Mākslinieciskā darbība
----------------------

Izstādēs E. Rozenbergs sāka piedalīties 1968. gadā. Ārpus Latvijas darbi eksponēti: Atēnās (Grieķija), Londonā (Lielbritānija), Prāgā (Čehija) un daudzviet citur. Personālizstādes notikušas ne tikai Latvijā, bet arī Briselē (Beļģija), Ļvivā (Ukraina), Kopenhāgenā (Dānija), Gēteborgā (Zviedrija) un citviet ārvalstīs.

Mākslinieka darbi atrodas daudzās kolekcijās Latvijā un ārvalstīs, to vidū Dānijas Karaļnama, Klīvlendas Māksla muzeja, Latvijas Nacionālā mākslas muzeja, Mākslas un Dizaina muzeja (MAD) Ņujorkā (ASV) kolekcijā.

E. Rozenbergs ir vienīgais Latvijas mākslinieks, kura darbi austi prestižā Francijas Nacionālā mēbeļu fonda (*Mobilier national*) Gobelēnu manufaktūrās (dibinātas 17. gadsimtā) Bovē un Parīzē.

Darbība profesionālajās organizācijās
-------------------------------------

1973. gadā iestājies Latvijas Mākslinieku savienībā, kuru pats vadījis no 1994. līdz 2005. gadam. Vadījis arī LMS Tekstilmākslas sekciju. No 1993. līdz 1997. gada bijis Eiropas Tekstilmākslas asociācijas (*European Textile Network* (ETN)) ģenerālsekretārs. 1994. gadā Zvārtavas pilī LMS paspārnē dibinājis Mākslas un izglītības centru.

Atsauces
--------

1. ↑  «Pavisam jauns Rozenberga gobelēns». *Galerija MĀKSLA XO*. 2017. gada 9. martā. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2017. gada 10. martā. Skatīts: 2018. gada 19. jūlijā.
2. 1 2  Dace Lamberga. «Egils Rozenbergs». *enciklopedija.lv* (angļu). Skatīts: 2023-01-08.
3. 1 2 3 4 5  «Egils Rozenbergs». *egilsrozenbergs.lv*. Skatīts: 2018. gada 20. jūlijā.
4. ↑  «Senatnīguma apdvesta māja». *nra.lv*. 2011. gada 12. augustā. Skatīts: 2018. gada 19. jūlijā.
5. ↑  «Gobelēnu krāsas. Mūsdienu gobelēni no "Mobilier national" kolekcijas Francijā». *lnmm.lv*. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2018. gada 12. augustā. Skatīts: 2018. gada 13. augustā.
6. ↑  «Egils ROZENBERGS». *makslasxogalerija.lv*. Skatīts: 2018. gada 19. jūlijā.

Ārējās saites
-------------

* E. Rozenberga mājaslapa

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 85688889
* LCCN: nb2014016573
* ISNI: 0000 0000 5801 1053
* GND: 1217498206
* NKC: xx0060204

 |

 |
Henns-Kārels Hellats Igaunijas Rakstnieku savienības pilnsapulcē Tartu 2012. gada 23. martā
**Henns-Kārels Hellats** (1932. gada 5. aprīlis - 2017. gada 13. oktobris) bija igauņu dzejnieks un prozaiķis, Igaunijas Rakstnieku savienības biedrs kopš 1975. gada. Viņš bija Igaunijas Kongresa loceklis. Hellats igauņu valodā ieviesa vārdu *ulme* — fantastika, piedāvājot šo vārdu lietot termina "teaduslik fantastika" — neveikla kalka no krievu "naučnaja fantastika" vietā. Viņš arī ir pirmā igauņu valodā sarakstītā zinātniskās fantastikas romāna autors — viņa spalvai pieder antiutopisks romāns "Sieviešu pasaule" (*Naiste maailm*), kas divās grāmatās 1976. un 1978. gadā grāmatu sērijā "Mirabilia" iznāca izdevniecībā "Eesti Raamat". Viņš bija vienīgais igauņu autors, kura darbs tika izdots šajā sērijā (līdztekus brāļu Strugacku, Jeremeja Parnova, Ursulas Le Gvinas un Aizeka Azimova darbiem).

Atsauces
--------

1. ↑  Hanneli Rudi: *Suri sõna «ulme» loonud eesti kirjanik*. Postimees, 14. X 2017, vaadatud 7. I 2018.
2. ↑  «Henn-Kaarel Hellat». *geni\_family\_tree* (en-US). Skatīts: 2018-10-13.
3. ↑  OKIA. «Henn-Kaarel Hellat 5. IV 1932 – 13. X 2017». *Sirp* (igauņu). Skatīts: 2018-10-13.
4. ↑  «Padomju fantastika: pirmie 50 gadi» (angļu). Skatīts: 2018-10-13.[novecojusi saite]
5. ↑  «Igauņu zinātniskajai fantastikai - 45!» (angļu). Skatīts: 2018-10-13.[novecojusi saite]

Ārējās saites
-------------

* "Henn-Kaarel Hellat kiirtee kõrval" Elukiri, 8/2007

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 44719152
* LCCN: n90691017
* ISNI: 0000 0000 4119 0091
* GND: 1033546615

 |

 |
Kristaps Radvils Lietuvas lielhetmaņa tērpā (17. gadsimta glezna).
**Kristaps Radvils**, saukts **Jaunais** (latīņu: *Christophorus Radivillus*, lietuviešu: *Kristupas Radvila Jaunasis*), arī **Kristofs Radzivils** (baltkrievu: *Крыштап Радзівіл*, poļu: *Krzysztof Radziwiłł (młodszy)*, 1585—1640) bija Lietuvas dižkunigaitijas valstsvīrs un karavadonis no Radvilu dzimtas. Viļņas vaivads (1633-1640), Lietuvas lielhetmanis (1635-1640).

Dzīvesgājums
------------

Dzimis 1585. gada 22. martā Biržos Lietuvas lielhetmaņa Kristapa Nikolaja Radvila (Pērkona) (1547-1603) un viņa sievas Katarīnas ģimenē. Kopā ar tēvu piedalījās Poļu—zviedru karā (1600—1629), 1615. gadā kļuva par Lietuvas pilno hetmani. 1622. gadā viņam izdevās apturēt zviedru karaspēka uzbrukumu Vidzemē un Zemgalē, 1622. gada 10. augustā tika noslēgts Jelgavas pamiers. Sarunu laikā zviedru karalis Gustavs II Ādolfs ierosināja noslēgt Zviedrijas-Lietuvas ūniju. 
1633. gadā Kristaps Radvils kļuva par Viļņas vaivadu, viņam izdevās piespiest Krievijas caristes karaspēku pārtraukt Smoļenskas aplenkumu (1632-1633). 1635. gadā viņu ievēlēja par Lietuvas lielhetmani.

Miris 1640. gada 19. septembrī Svēdašu muižā (*Svėdasai*) tagadējā Anīkšču rajonā.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 54948810
* LCCN: n2003056864
* ISNI: 0000 0001 1063 585X
* GND: 119021137
* SUDOC: 233253408
* BNF: cb107026146 (data)
* NKC: js2015862475

 |

 |
|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| **vienkāršā** | **pamatnē centrētā** | **telpiski centrētā** | **malās centrētā** |
|  |  |  |  |

Kristalogrāfijā **rombiskā singonija** (nereti no angļu valodas pārmanto terminu - "ortorombiskā singonija") ir viena no 7 singonijām.

Kristālisko struktūru apraksta, balstoties uz trīs bāzes vektoriem. Rombiskajā singonijā visi trīs bāzes vektori ir savstarpēji perpendikulāri, bet tiem ir atšķirīgs garums. Rombiskajā singonijā ir četri simetrijas veidi - vienkāršā, pamatnē centrētā, telpiski centrētā un malās centrētā.

Rombiskā singonija piemīt olivīnam, topāzam, sēram un daudzu citu minerālu kristāliem.

Zemāk esošajā tabulā doti trīs šīs singonijas kristālu klašu starptautiskie apzīmējumi un apzīmējumi pēc Šēnflisa.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Nosaukums** | **Starptautiskais apzīmējums** | **Šēnflisa apzīmējums** |
| planaksiālā (rombobipiramidālā) | {\displaystyle {\frac {2}{m}}{\frac {2}{m}}{\frac {2}{m}}} | *D2h* |
| planālā (rombopiramidālā) | {\displaystyle 2mm} | *C2v* |
| aksiālā (rombotetraedriskā) | {\displaystyle 222} | *D2* |
**Perikards** (no latīņu: *pericardium*) jeb **sirds somiņa** ir maisveida struktūra, kas apņem sirdi un lielo asinsvadu daļas. Perikardam ir divi slāņi — serozais (iekšējais) un fibrozais (ārējais). Perikards veido perikarda dobumu, kurā ir perikarda šķidrums, kas samazina berzi starp abiem slāņiem sirds saraušanās laikā. Perikards fiksē sirdi videnē, pasargā no infekcijām (piemēram, no plaušām), pārlieku lielas sirds izplešanās, kā arī nodrošina sirds lubrikāciju. Perikarda iekaisumu sauc par perikardītu, to var diagnosticēt, dzirdot ar auskultācijai raksturīgu berzes troksni. Gadījumos, ja perikardā ir pārāk daudz šķidruma, tas var traucēt sirdij veikt izplesties un rada sirds tamponādi.

Uzbūve
------

### Fibrozais slānis

Fibrozais slānis ir ārējais slānis un to veido blīvie un irdenie saistaudi, kas pasargā sirdi no pārpildīšanās, kā arī piesaista to pie blakus esošajām sienām. Pie lielajiem asinsvadiem tas pāriet to ārējā adventīcijas slānī.

### Serozais slānis

Serozais slānis ir iekšējais un tas iedalās vēl divās daļās — parietālajā un viscerālajā lapiņā. Parietālā lapiņa ir cieši saistīta ar fibrozā slāņa iekšējo virsmu, bet viscerālā veido daļu no epikarda.

Atsauces
--------

1. ↑  Tortora, Gerard J.; Nielsen, Mark T. (2009). *Principles of Human Anatomy* (11th ed.). John Wiley & Sons. pp. 84—5. ISBN 978-0-471-78931-4.
**Perija salas** (angļu: *Parry Islands*) ir Kanādai piederoša mazapdzīvotu salu grupa Kanādas Arktiskajā arhipelāgā. Administratīvi pieder Nunavutas teritorijai (austrumu daļa) un Ziemeļrietumu Teritorijām (rietumu daļā). Vienīgā apdzīvotā vieta salās ir Rezolūtas ciems Kornvolisas salā.

Ģeogrāfija
----------

Salas izvietojušās Kanādas Arktiskā arhipelāga ziemeļrietumos. Ietilpst Karalienes Elizabetes salu grupā. Grupā ietilpst astoņas galvenās salas (Prinča Patrika sala, Melvila sala, Batērsta sala, Bordena sala, Makenzi Kinga sala, Kornvolisa, Eglintona sala un Baiama Mārtina sala) un vairākas nelielas saliņas un klintis. Valda arktiska tuksneša klimats ar sausu aukstu ziemu un vēsu vasaru.

Vēsture
-------

Nodēvētas par godu britu polārpētniekam Viljamam Perijam. Līdz 1953. gadam par Perija salām vai Perija arhipelāgu dēvēja visas Kanādas Arktiskā arhipelāga salas uz ziemeļiem no Perija šauruma. 1953. gadā sakarā ar karalienes Elizabetes II kronēšanu arhipelāgs tika pārdēvēts par Karalienes Elizabetes arhipelāgu, bet par Perija salām mūsdienās dēvē tā dienvidrietumu daļu, ko austrumos norobežo Prinča Gustava Ādolfa jūra, Maklīna šaurums, Penija šaurums un Velingtona šaurums, bet dienvidos — Perija šaurums.

Atsauces
--------

1. ↑  Canadian Geographical Names Database (CGNDB). Parry Islands
2. ↑  The Canadian Encyclopedia. Parry Islands

Ārējās saites
-------------

* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
***Quake*** ir pirmā popularitāti ieguvusī īstā 3D datorspēle, kurā tika izmantoti nevis plakani divdimensiju spraiti, bet poligonāli trīsdimensiju modeļi.

*Quake* ir arī spēles papildinājumi, Quake Mission Pack 1: Scourge of Armagon un Quake Mission Pack 2: Dissolution of Eternity. Šai spēlei arī ir modi, viens no populārākajiem ir Team Fortress.

Spēlei tika izlaists savs skaņu celiņš, ko sarakstīja Trents Reznors no Nine Inch Nails.

Spēlēšana
---------

Vienspēlētāja režīmā spēlētājam jāmeklē izeju, cīnoties ar daudziem monstriem. Parasti ir pogas, kuras jānospiež, vai atslēgas, ar kurām atvērt durvis pirms izejas sasniegšanas.

*Quake* vienspēlētāja kampaņa ir organizēta četrās atsevišķās epizodēs, kurā katrā ir aptuveni astoņi līmeņi (katrā ir arī slepens līmenis). Kad priekšmeti tiek savākti, tie tiek pārnesti uz nākamo līmeni. Ja spēlētājs nomirst, viņam ir jāsāk līmenis no sākuma. Tomēr spēli var saglabāt jebkurā laikā.

Stāsts
------

Spēlētājs kļūst par nenosauktu varoni, ko iesūtīja portālā, lai apturētu pretinieku ar kodēto nosaukumu *Quake*. Pirms tam valdība eksperimentēja ar teleportācijas tehnoloģijām, un ienaidnieks darīja to pašu. Abas sistēmas savienojās, un ienaidnieks to izmantoja, lai sūtītu pret cilvēkiem *nāves vienības*, lai pārbaudītu cilvēku kaujas spējas. Vienīgais šo notikumu pārdzīvojušais varonis ir spēlētājs, kuram ir jācīnās tālāk, sākot pirmo no četrām epizodēm, kas sākas no cilvēka pārvaldītas, taču ienaidnieka ielenktas militārās bāzes. Vēlāk spēle norisinās arī citās dimensijās.
Pastelis kā mākslas darbs
Pasteļkrītiņi.
**Pastelis** ir glezniecības tehnika vai šajā tehnikā darināts darbs, kur izmanto krāsainus krītiņus.

15. gadsimtā Francijā pasteli sāka lietot kā zīmējuma veidošanas papildu instrumentu. Nākamajos divos gadsimtos tā izmantošana ievērojami pieauga, itāļu meisari sāka izmantot pasteļa krītiņus zīmējumu kolorēšanai. 17. gadsimtā māksliniekus, kuri strādāja pasteļa glezniecības tehnikā, sauca par pasteļa gleznotājiem. Tāpēc pasteļa nūjiņa, kas ir izgatavota no salipinātā pigmenta pulvera tiek uzskatīta par gleznotāja, nevis zīmētāja darbarīku. Pasteļa krītiņus izgatavo, salipinot pigmentu ar vasku. Pastelim ir raksturīga samtains kolorīts, matēta virsma un smalkas toņu nianses. 
Pastelis var saglabāties gadsimtiem ilgi un saglabāt krāsu svaigumu, jo pigmentus nesaista lakas un eļļas, tāpēc laikam ritot, pastelis nenomelnē. Pasteļa pigmenti salīp kopā arī bez saistvielas, bet pigments bez saistvielas ir vissedzošākais, kam pateicoties, pasteli ir iespējams gleznot arī uz melnas virsmas, radot samtainu tauriņa spārnu iespaidu. Intensīvākais ir brūnā pasteļa tonis, kurš uzklāts uz brūnas krāsas eļļas virsmas, izskatīsies bāls un krītains, taču izsvarojot krāsu attiecību līdzsvaru, ir iespējams ar pasteli panākt dziļu krāstoņu iespaidu.

Pasteļa glezna ir noturīga, saglabājot savu sākotnējo izskatu, pie nosacījuma, ja tā tiek pasargāta no vibrācijas, ja gleznas virsmu aizsargā stikls no putekļiem un bojājumiem un ja krāsu pigments ir gaismas noturīgs.

Impresionisma laikā pastelis gleznu izstādēs ieņēma pat trešo daļu ekspozīcijas, taču mūsdienās šī tehnika nav populāra. Pastelis ir klasiska un savdabīga glezniecības tehnika.

Atsauces
--------

1. ↑  Ilustrētā svešvārdu vārdnīca. R:, Avots, 2005, 552. lpp.
2. ↑  «Latvijas Enciklopēdiskā vārdnīca». letonika.lv. Skatīts: 2010. gada 21. septembrī.
3. 1 2  "JVMM: www.jvmm.lv"[novecojusi saite]

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Pastelis***.
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)
* www.dic.academic.ru

* Video par pasteļa tehniku
* Video par pasteļa tehniku
**Teodors Dēnhofs** (vācu: *Teodor Dönhoff*, poļu: *Teodor Denhoff*; pirms 1567—1622) bija Polijas—Lietuvas kopvalsts armijas pulkvedis no Dēnhofu dzimtas. Kā Pērnavas (1617—1620) un Cēsu vaivads (1620) vadīja Pārdaugavas Livonijas hercogistes aizsardzību pret Zviedrijas karaļa Gustava Ādolfa uzbrukumu.

Dzīvesgājums
------------

Dzimis pirms 1567. gada Livonijas ordeņa Durbes pilskunga, vēlāk pulkveža Hermaņa Dēnhofa un viņa sievas Annas, dzimušas Jodes (*Joede*), ģimenē. Viņam bija pieci brāļi Ernests, Gerhards († pirms 1602), Kristaps (†1622), Oto (ap 1554—1609) un Heinrihs un māsa Elizabete. Kopā ar brāļiem piedalījās Poļu—zviedru karos (1600—1629) pret zviedriem Livonijas hercogistes teritorijā, komandēja Polijas-Lietuvas karaspēka vācu kājnieku vienības. Viņa vecākais brālis Gerhards Dēnhofs 1598. gadā tika iecelts par Tērbatas vaivadu.

Kad Polijas-Lietuvas karaspēks Lietuvas lielhetmaņa J. Hodkeviča vadībā 1609. gadā ieņēma Pērnavas cietoksni, viņu paaugstināja par pulkvedi.
Atsākoties karadarbībai, pulkvedi Teodoru Dēnhofu 1617. gadā iecēla par Pērnavas vaivadu, tomēr zviedri ieņēma Pērnavu un 1618. gadā tika noslēgts pamiers.
1620. gadā Dēnhofu iecēla par Cēsu vaivadu, tomēr zviedri 1621. gadā viņu padzina no Cēsu pils un ieņēma lielāko daļu Vidzemes. 1622. gadā zviedri iebruka Kurzemes un Zemgales hercogistes teritorijā. 

Zināms, ka pulkvedis Dēnhofs miris 1622. gada 8. novembrī, laikā, kad tika noslēgts Jelgavas pamiers.

Atsauces
--------

1. ↑  Denhoffowie
***Zvaigžņu Vārti: Atlantīda*** (bieži saīsināts kā ***SGA***) ir Kanādas un ASV militārās zinātniskās fantastikas televīzijas seriāls un daļa no Metro-Goldwyn-Mayer Zvaigžņu Vārtu franšīzes. Seriālu veidoja Breds Vraits (Brad Wright) un Roberts Kūpers (Robert C. Cooper) kā turpinājumu un atsevišķu atzaru seriālam Zvaigžņu Vārti SG-1 (Stargate SG-1), ko veidoja Breds Vraits un Džonatans Glāsners (Jonathan Glassner), un kurš savukārt balstās uz mākslas filmas Zvaigžņu Vārti (Stargate) (1994). Pirmās trīs seriāla sezonas tika translētas telekanālos Sci-Fi Channel un The Movie Network, bet pēdējās divas sezonas translēja tikai telekanāls Sci-Fi. Seriāla pirmizrāde notika 2004. gada 16. jūlijā, bet pēdējā epizode tika translēta 2009. gada 9. janvārī. Televīzijas seriāls tika filmēts Vankūveras pilsētas apkaimē, Kanādā.

*Zvaigžņu Vārti: Atlantīda* stāsts seko seriāla *Zvaigžņu Vārti SG-1* septītās sezonas noslēdzošās epizodes „*Zudusī pilsēta*" (Lost City) notikumiem, kurā tiek atklāts senas citplanētiešu rases, sauktas par Senajiem, priekšpostenis Antarktīdā. Pirmajā epizodē Zvaigžņu Vārtu komandcentrs sūta starptautisku komandu izpētīt atklāto priekšposteni, kur doktors Denjels Džeksons atklāj leģendāras Seno pilsētas – Atlantīdas atrašanās vietu.

Seriālam bija ievērojami panākumi telekanālā Sci Fi Channel, kā arī Eiropā un Austrālijā. Lai gan tas saņēma maz kritikas, *Zvaigžņu Vārti: Atlantīda* ieguva daudzas balvas un nominācijas tā piecu sezonu laikā. Pēc tam, kad seriāla filmēšana tika pārtraukta, tā autori pievērsās jaunajam, jau apstiprinātajam seriālam *Zvaigžņu Vārti: Visums*, kura pirmizrāde notika 2009. gada 2. oktobrī. 2009. gadā tika paziņots par pirmās DVD filmas iznākšanu ar nosaukumu *Zvaigžņu Vārti: Izzušana* (Stargate: Extinction), tomēr šobrīd filmas uzņemšana ir apturēta. Starp *Zvaigžņu Vārti: Atlantīda* izstrādājumiem atrodamas arī spēles un rotaļlietas, drukātie izdevumi un audio seriāls.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
*Zvaigžņu Vārti* |
| --- |
|  |
| Franšize | *Zvaigžņu Vārti* ·  *SG-1* ·  *Atlantīda* ·  *Visums* ·  *Sākums* ·  *Bezgalība* ·  Spēles (*Pretošanās* ·  *Worlds*) |
|  |
| *SG-1* | 

|  |
| --- |
| Apbalvojumi ·  Varoņi ·  Epizodes (Sezona 1 ·  2 ·  3 ·  4 ·  5 ·  6 ·  7 ·  8 ·  9 ·  10) ·  *Patiesības Šķirsts* ·  *Kontinuums* |

 |
|  |
| *Atlantīda* | 

|  |
| --- |
| Apbalvojumi ·  Varoņi ·  Epizodes (Sezona 1 ·  2 ·  3 ·  4 ·  5) |

 |
|  |
| *Visums* | 

|  |
| --- |
| Apbalvojumi ·  Varoņi ·  Epizodes (Sezona 1 ·  2) |

 |
|  |
| *Bezgalība* | 

|  |
| --- |
| Varoņi ·  Epizodes |

 |

 |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 186173447
* LCCN: no2008040777
* BNE: XX4883968

 |

 |
Latvijā lielākais laukakmens — Nīcgales Lielais akmens
Pludmales oļi
**Akmens** ir ciets, ūdenī nešķīstošs nemetālisks iezis vai tā gabals. Ieguves rūpniecībā par akmeņiem tiek uzskatītas iežu frakcijas, kas lielākas par 70 mm (5—70 mm lielas frakcijas tiek uzskatītas par granti un oļiem, frakcijas, kas mazākas par 5 mm, — par smilti). Iežu atlūzas, kuru diametrs lielāks par 10 cm, uzskata par laukakmeņiem. Latvijā laukakmeņus ar tilpumu virs 10 m³ uzskata par valsts nozīmes dabas pieminekļiem, bet virs 7 m³ — par vietējas nozīmes dižakmeņiem.

Atsauces
--------

1. ↑  «Latviešu valodas skaidrojošā vārdnīca». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2013. gada 26. februārī. Skatīts: 2016. gada 27. martā.
2. ↑  *Latvijas daba*. 3. sējums. Rīga : Preses nams. 1995. 93. lpp.
3. ↑  «Latvijas dabas pieminekļi. Latvijas izcilākie dižakmeņi». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2019. gada 12. februārī. Skatīts: 2016. gada 27. martā.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Akmens***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* NDL: 00575576
* NKC: ph139036

 |

 |
**Nemunas delta** ir Nemunas upes ieteka (delta) Baltijas jūras Kuršu jomā Lietuvā pie tās robežas ar Krievijas Kaļiņingradas apgabalu. Tā aizņem 28,952 hektārus.

Sasniedzot jūru Nemuna sadalās atteku un kanālu labirintā, veidojot mitrājus, kuros atrodas arī polderi, kas padara šo vietu par ļoti pievilcīgu ekotūrisma galamērķi. Deltas centrā atrodas Lietuvas lielākā sala Rusnes sala (5 km²) un ciems ar tādu pašu nosaukumu. Lai arī tā ir lielākā cilvēku apdzīvotā vieta deltā, tās iedzīvotāju skaits ir tikai aptuveni 2500.

Delta
-----

Nemunas deltas mitrāji tiek uzskatīti par globāli nozīmīgiem un tiek aizsargāti saskaņā ar Rāmsāras konvenciju. Lai aizsargātu deltas savvaļas dzīvniekus un atvieglotu izpēti, 1992. gadā tika izveidots Nemunas deltas reģionālais parks. Apmēram 20% teritorijas aizņem ūdens. Kopš 1999. gada Lietuvas Ornitoloģijas biedrība un Nemunas deltas reģionālā parka administrācija katru oktobri organizē putnu vērošanas sacensības.

Delta ir pakļauta ikgadējai applūšanai, bet vislielākos draudus tās ekosistēmai rada piesārņojums, lauksaimniecība, zvejniecības nozare un tūrisms.

Deltā ligzdošanas sezonā mitinās daudz retu putnu sugu (kopējais konstatēto ligzdojošo sugu skaits ir aptuveni 200; apmēram 40 sugas ir uzskaitītas Lietuvas apdraudēto sugu sarkanajā grāmatā). Nemunas delta ir arī vissvarīgākais migrējošo putnu atpūtas vieta Lietuvā. Katru gadu pāri šai teritorijai pārvietojas miljoniem putnu no simtiem sugu, tostarp dažas starptautiski apdraudētas sugas: jūras ērglis, baltvaigu zoss, dzērve, parastais šņibītis un grīšļu kauķis. Galvenās pētniecības stacija atrodas Ventes ragā (lietuviešu: *Ventės ragas*, ko dažreiz dēvē par Ventes pussalu). Vienu no pirmajām putnu gredzenošanas stacijām Eiropā tur 1929. gadā atvēra lietuviešu zoologs Tads Ivanausks. Ragā gredzenotie putni ir tikuši atrasti Irānā, Ēģiptē un pat Dienvidāfrikā.

Deltā atrodamo zīdītājdzīvnieku skaitā ir lapsas, bebri, aļņi, mežacūkas un ūdrs.

Atsauces
--------

1. ↑  «Nemunas Delta Regional Park». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2006-11-01. Skatīts: 2006-09-29.
2. ↑  The Lithuanian Society of Ornithologists
**Akmensrags** (arī **Akmeņrags**) ir zemesrags Baltijas jūras piekrastē 10 km uz dienvidrietumiem no Pāvilostas, Dienvidkurzemes novada Sakas pagastā. Izveidojies abrāzijas-akumulācijas krastā, tā augstums 4 m. Krasta izliekuma rādiuss ~3 km, krasta līnijas izliekums mainās no dienvidaustrumiem—ziemeļrietumiem un dienvidrietumiem—ziemeļaustrumiem. Akmensragā 1884. gadā uzbūvēta Akmeņraga bāka.

Akmensrags atrodas īpaši aizsargājamā dabas teritorijā — Ziemupes dabas liegumā, kā arī ir Eiropas Savienības nozīmes putniem nozīmīgā vietā (piekraste no Ziemupes līdz Rīvai). Zemesraga jūras pusē zemūdens rifu un dzīvotņu aizsardzībai 2010. gadā izveidota 25 829 ha liela aizsargājamā jūras teritorija «Akmensrags».

Atsauces
--------

1. ↑  LĢIA vietvārdu datubāze
2. ↑  «Akmeņrags». *Latvijas daba*. 1. sējums. Rīga : Preses nams. 1994. 36. lpp.
3. ↑  Dabas aizsardzības pārvalde. Akmensrags

  


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Latvijas zemesragi |
| --- |
|  |
| 
* Akmensrags
* Kolkasrags
* Ķurmrags
* Mērsrags
* Ovišrags
* Ragaciema rags
* Rankuļrags

 |

 |
**IDEF0** (angļu: *Integration Definition for Function Modeling*) metodoloģija.

Metodoloģijas pamatus veido 4 jēdzieni.

1. Funkcionālais bloks *(Activity Box)*. Funkcionālais bloks grafiski attēlojas kā taisnstūris un apzīmē konkrētu funkciju apskatāmās sistēmas robežās. Pēc standarta prasībām funkcionālā bloka nosaukumam jābūt darbības vārda formā. Katram no 4 bloka sāniem ir sava nozīme:

* Augšējā mala ir vadīšana *(Control)*
* Kreisā mala ir ieeja *(Input)*
* Labā mala ir izeja *(Output)*
* Apakšējā mala apzīmē mehānismu *(Mechanism)*

Katrā apskatāmās sistēmas blokā jābūt savam unikālam identificējošam numuram.

2. Interfeisa līkne (Arrow). Saucas arī par plūsmām vai bultām. Interfeisa līkne attēlo sistēmas elementu, kuru apstrādā funkcionālais boks vai norāda kādu ietekmi uz funkciju, kuru attēlo dotais funkcionālais boks.

Grafiski līkni attēlo ar bultu. Katrai interfeisa līknei jābūt savam identifikatoram *(Arrow Label)*. Pēc standarta prasībām, identifikatoram jābūt lietvārda apritē. Ar interfeisa līkņu palīdzību tiek attēloti dažādi objekti, kuri savukārt attēlo sistēmas noteicošos procesus. Šie objekti var būt aizvietoti ar reālās pasaules objektiem vai ar informācijas plūsmām.

Atkarībā no tā, kurā bloka malā ieiet līkne, tā tiek saukta par ieejošu, izejošu vai par vadošu. Par interfeisa līknes sākumpunktu vai galapunktu var būt tikai funkcionālais boks. Sākumpunkts drīkst atrasties tikai izejošajā malā, bet galapunkts — jebkura no 3 pārējām malām. Pēc standarta prasībām, jebkuram blokam jābūt kaut vienai vadošai un vienai izejošai interfeisa līknei.

3. Dekompozīcija *(Decomposition)*. Ar dekompozīciju saprot sarežģīta procesa sadalīšanu vairākās funkcijās. Dekompozīcija ļauj pakāpeniski attēlot sistēmas modeli struktūras veidā kā atsevišķas diagrammas.
Pamatā IDEF0 modeli pārstāv viens funkcionālais bloks ar interfeisa līknēm, kuras iziet ārpus sistēmas. Šāda veida diagramma tiek saukta par konteksta diagrammu tiek apzīmēta ar "А-0". Konteksta diagrammas paskaidrojošajā tekstā ir jābūt norādītam mērķim *(Purpose)* un skatpunktam *(Viewpoint)*. Skatpunkts nosaka modeļa attīstības virzienu un detalizācijas līmeni.
Dekompozīcijas procesā konteksta modelis tiek detalizēts uz citas diagrammas. Rezultējošā 2. līmeņa diagramma satur funkcionālos blokus, kuri attēlo galvenās konteksta diagrammas apakšfunkcijas un saucas par pēcnācējdiagrammu *(Child diagram)*.

4. Glosārijs. (Glossary). Katram IDEF0 elementam — diagrammai, funkcionālajam blokam, interfeisa līknei esošais standarts paredz esošo definīciju, atslēgas vārdu u.tml. Komplektu izveidi un uzturēšanu, kuri raksturo objektu, kuru attēlo dotais elements.
**Vāhānas grēda** (persiešu: سلسله کوه واخان) vai **Vahonas grēda** (tadžiku: *қаторкӯҳи Вахон*) ir kalnu grēda Pamira dienvidos Afganistānā un uz Afganistānas un Tadžikistānas robežas. Stiepjas 160 km garumā austrumu—rietumu virzienā; dienvidos to norobežo Vāhāndarjas upe rietumdaļā un Oksu augštece austrumdaļā, ziemeļos — Lielā Pamira ieleja ar Pāmiras upi rietumdaļā un Oksu kreisā krasta pieteku augštecēm austrumdaļā. Grēdas vidējais augstums ap 5000 m, maksimālais — 6421 m. Veidota no izvirdumiežiem un metamorfajiem iežiem, nogāzes lēzenas, tās šķērso trogielejas. Korē mūžīgā sniega un ledus lauki aizņem ap 94 km². 

Pandžas, Pāmiras un Vāhāndarjas ielejas apdzīvo pamiriešu tauta vahani, no kuriem cēlies grēdas nosaukums. Dažkārt Vāhānas grēdai pieskaita arī rietumos esošās Šohdaras un Iškošimas grēdas.

Atsauces
--------

1. ↑  «Vahanas grēda». *Ģeogrāfijas vārdnīca Pasaules zemes un tautas*. Rīga : Galvenā enciklopēdiju redakcija. 1978. 746. lpp.

Ārējās saites
-------------

* Topokarte J-43-98 ЗОНГ
* Topokarte J-43-99 САРХАД
* Topokarte J-43-100 ЛАНГАР
* Topokarte J-43-101 оз.ЧАКМАКТЫН
* Topokarte J-43-88 оз.ЗОРКУЛЬ
* Topokarte J-43-89 ТАШСЕРЫ
* Topokarte J-43-90 ШАЙМАН