recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Vallija Henšele** (vācu: *Wally Henschel*; 1893. gada 9. septembris Hamburga — 1988. gada 13. decembris Maiami) bija Vācijas un ASV šahiste, 1930. gada Pasaules čempionāta šahā sievietēm bronzas laureāte.

Biogrāfija
----------

Piedzimusi ebreju ģimenē. Ieguvusi muzikālu izglītību, bijusi dziedātāja un pelnījusi sev iztiku ar klavierspēles stundām. 1927. gadā ieguvusi dziedāšanas skolotāja diplomu, bet 1929. gadā sekmīgi nokārtojusi eksāmenu, kas ļāvis uzstāties kā aktrisei operas žanra iestudējumos. 1939. gada martā pēc nacistu nākšanas pie varas Vācijā emigrējusi uz ASV. Tur 1950. gados kļuvusi par redzes invalīdu un līdz savai nāvei iztikusi no pieticīgas pensijas.

Divas reizes piedalījusies Pasaules čempionātos šahā sievietēm. 1930. gada Pasaules čempionāta šahā sievietēm Hamburgā ieņēmusi 3. vietu, bet 1931. gada Pasaules čempionāta šahā sievietēm Prāgā palikusi 5. vietā. Viņas uzvara 1930. gadā pār toreizējo Pasaules čempioni šahā Veru Menčiku tā arī palika Menčikas vienīgais zaudējums Pasaules čempionātu šahā sievietēm turnīros (izņemot mačus pret Soņu Grafu).

Nozīmīga partija
----------------

**Vallija Henšele** – **Vera Menčika**  

Pasaules čempionāts šahā sievietēm, Hamburga 1930  

1. d4 Zf6 2. c4 g6 3. Zc3 Lg7 4. Zf3 0–0 5. e4 d6 6. Le2 Zbd7 7. 0–0 e5 8. Lg5 h6 9. dxe5 dxe5 10. Lh4 c6 11. Dd2 Te8 12. Tfd1 Db6 13. Lf1 Zh5 14. b3 Zf4 15. Za4 Dc7 16. Tac1 Ze6 17. Zc3 Zd4 18. Ze1 Zf8 19. f3 Le6 20. Zc2 Kh7 21. Zxd4 exd4 22. Ze2 c5 23. Zf4 Le5 24. Lg3 Dd6 25. Ld3 b6 26. Ze2 Lxg3 27. Zxg3 a5 28. a4 Lc8 29. Tf1 Ta7 30. Tce1 Tae7 31. f4 Lb7 32. e5 Db8 33. Zh5 Zd7 34. f5 Tf8 35. fxg6+ fxg6 36. e6 Ze5 37. Txf8 Dxf8 38. Txe5 Lc8 39. Zf4 Df6 40. Zxg6 Tg7 41. Th5, un melnie padevās.

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)

Atsauces
--------

1. ↑  Wally Henschel
2. ↑  «1927-39 Title Tournaments : World Chess Championship (women)». *www.mark-weeks.com*.
3. ↑  *Leidsch Dagblat*, 20. Dezember 1930, S. 18
**Moldovas leja** (ISO 4217 kods: **MDL**) ir Moldovas nacionālās naudas vienība. Vienā lejā ir 100 bani. Tā segumu ar savām rezervēm nodrošina Moldovas nacionālā banka. Naudas vienības nosaukums cēlies Rumānijā un nozīmē "lauva".

Vēsture
-------

Starp 1918. un 1940. gadu un atkal starp 1941. un 1944. gadu, kad Moldova bija daļa no Rumānijas, Moldovas teritorijā tika izmantota Rumānijas leja. Moldovas leja tikai izveidota 1993. gada 29. novembrī pēc PSRS sabrukuma un neatkarīgās Moldovas izveides. Tā aizvietoja pagaidu kuponu naudas vienību ar likmi 1 leja = 1000 kuponi.

Piedņestrā, kas ir neatzīta valsts, uz kuras teritoriju pilnībā pretendē Moldova, tiek izmantots Piedņestras rublis. Šī valūta netiek atzīta ne Moldovā, ne kādā citā valstī.

Monētas
-------

1993. gada novembrī tika ieviestas 1, 5, 10, 25 un 50 banu alumīnija, kā arī niķelēta tērauda 1 un 5 leju monētas.

Alumīnija 50 banu un niķelētā tērauda 1 un 5 leju monētas vēlāk tika izņemtas no apgrozības. Kopš 1998. gada janvāra alumīnija 50 banu monētas aizvietoja ar misiņu klāta tērauda monētām.[1][2] 1 un 5 leju monētas no jauna nav izdotas. 1 bana monētas pēdējoreiz tika kaltas 2006. gadā. Tās joprojām ir oficiāli atzītas, bet reti sastopamas, kas noved pie cenu noapaļošanas.[3]

Kopš 1996. gada izdotas vairākas jubilejas monētas kolekcionāriem.[4]

Banknotes
---------

Bijušas divas Moldovas lejas banknošu sērijas. Pirmā pastāvēja īslaicīgi un iekļāva tikai 1, 5 un 10 lejas. Visu banknošu priekšpusē ir Stefana III Lielā portrets; viņš bija Moldāvijas princis no 1457. līdz 1504. gadam. Aizmugurē vertikāli parādās pirmās divas rindas no *Miorița* balādes, starp naudas vienības apzīmējumu un cietokšņa attēlu. *Miorița* ir veca rumāņu balāde, kas tiek uzskatīta par vienu no svarīgākajiem darbiem rumāņu folklorā. Rindas *Pe-un picior de plai, Pe-o gură de rai* tulkojumā nozīmē "Pie zemas pakājes, pie Debesu durvju sliekšņa".

Atsauces
--------

1. ↑  «Coins , National Bank of Moldova». bnm.md. Skatīts: 2013. gada 6. janvāris.
2. ↑  «Moldova Coins». numista.com. Skatīts: 2014. gada 9. septembris.
3. ↑  «FAQ , National Bank of Moldova». bnm.md. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 17. aprīlī. Skatīts: 2013. gada 6. janvāris.
4. ↑  «Commemorative Coins , National Bank of Moldova». bnm.md. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 17. aprīlī. Skatīts: 2013. gada 6. janvāris.
**Roberts Gabriels Mugabe** (angļu: *Robert Gabriel Mugabe*, dzimis 1924. gada 21. februārī, miris 2019. gada 6. septembrī) bija Zimbabves politiķis, pirmais Zimbabves premjerministrs, vēlāk Zimbabves prezidents (1987—2017).

Biogrāfija
----------

Dzimis 1924. gada 21. februārī netālu no Harares (toreiz Solsberija), Zimbabvē (toreiz Dienvidrodēzija). Viņš guva katolisku audzināšanu, mācoties jezuītu skolās. Mugabe studēja dažādās Āfrikas universitātēs, kur iepazinās ar vairākiem nākamajiem Āfrikas antikoloniālisma kustības līderiem — Džūljusu Njereri, nākamo Tanzānijas prezidentu, Robertu Sabukvi, Panāfrikas kongresa dibinātāju, Kenetu Kaundi, nākamo Zambijas prezidentu. Pēc mācībām Mugabe strādāja par pasniedzēju Akrā.

1960. gadā kā pārliecināts marksists Mugabe atgriezās Dienvidrodēzijā un bija viens no ZAPU dibinātājiem. Tā kā ZAPU cīnījās pret balto mazākuma varu Rodēzijā, Iena Smita valdība to 1962. gadā aizliedza. Kad vēlāk tajā pašā gadā ZAPU sašķēlās divās organizācijās pēc etniskās piederības (ZAPU — matabelu kustība, un ZANU — šonu kustība), Mugabe pieslējās ZANU. 1980. gada vēlēšanas Rodēzijā Mugabe sagaidīja kā ZANU līderis. Pēc ZANU uzvaras šajās vēlēšanās, Mugabe kļuva par Zimbabves pirmo premjerministru. Drīz pēc tam izraisījās zemas intensitātes pilsoņu karš starp abām atbrīvošanās kustībām, saukts par Gukurahundi. Tas beidzās 1988. gadā ar vienotas partijas — ZANU-PF nodibināšanu, kas ir valdošā partija Zimbabvē arī pašlaik. 1987. gadā premjerministra amats tika likvidēts, un Mugabe kļuva par prezidentu. Viņš tika atkārtoti ievēlēts arī 1990. 1996. un visai pretrunīgi arī 2002. gadā.

2017. gada 14. novembrī Zimbabvē notika apvērsums un Mugabe nonāca mājas arestā. 19. novembrī viņš tika atcelts no ZANU-PF vadītāja amata un 21. novembrī, sākoties impīčmenta procedūrai, atkāpās no prezidenta amata.

Apsūdzības
----------

Viens no vispretrunīgākajiem Mugabes veiktajiem pasākumiem Zimbabvē bija 2000. gadā realizētā zemes reforma, kas likvidēja daudzus balto zemes īpašumus bez kompensāciju izmaksām un saistījās ar tiešām represijām pret baltajiem fermeriem. Tas saasināja attiecības ar Lielbritāniju, kas galu galā noveda pie Zimbabves izstāšanās no Nāciju sadraudzības 2003. gada 8. decembrī. Mugabes režīms tika apsūdzēts cilvēktiesību pārkāpumos attiecībā pret politisko opozīciju, baltajiem fermeriem, matabelu minoritāti un homoseksuāļiem. Starptautiskie novērotāji liecināja, ka 2002.gada vēlēšanas nebija demokrātiskas un godīgas.

Skatīt arī
----------

* Zimbabves atbrīvošanas karš
* Otrais Kongo karš
* Gukurahundi genocīds

Atsauces
--------

1. ↑  «Robert Mugabe resigns as president of Zimbabwe» (angliski). *The Guardian*. Skatīts: 2017. gada 21. novembrī.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 19617
* LCCN: n80102736
* ISNI: 0000 0000 7829 2673
* GND: 11878529X
* SELIBR: 220684
* SUDOC: 070292787
* BNF: cb119518966 (data)
* NKC: xx0002136
* BNE: XX4783883

 |

 |
**Sauthemptona** (angļu: *Southampton Island*) vai **Sallika** (inuītu: ᓴᓪᓕᖅ, *Salliq*) ir mazapdzīvota sala Kanādas ziemeļos Kanādas Arktiskajā arhipelāgā. Administratīvi pieder Nunavutas teritorijas Kivallikas reģionam. 9. lielākā Kanādas sala un 34. lielākā sala pasaulē.

Ģeogrāfija
----------

Atrodas Kanādas Arktiskā arhipelāga dianvidaustrumu daļā starp Hudzona līci dienvidos un Foksa baseinu ziemeļos. Foksa šaurums ziemeļaustrumos to šķir no Bafina salas, Frozena šaurums ziemeļrietumos — no Melvila pussalas, Rosvelkoma šaurums rietumos — no kontinenta krasta. Dienvidos Fišera un Evansa šaurumi salu atdala no mazākās Kotsa salas. Salas krasti stipri izroboti ar līčiem un pussalām. Salas ziemeļaustrumu daļu aizņem līdz 625 m augsti Porsilda kalni, pārējā saļas daļā zemiene vai paugurlīdzenums. Ainavā valda tundra un arktiskais tuksnesis. Divas teritorijas salas dienvidaustrumos un dienvidrietumos ir noteiktas kā putniem nozīmīga vieta.

Vēsture
-------

Sauthemptonas sala, tāpat, kā dienvidos esošā Kotsa sala, tiek uzskatīta par pēdējo vietu, kur vēl 20. gadsimta sākumā mituši arktiskās Dorsetas kultūras pārstāvji sallirmiuti. Visi salas iedzīvotāji izmira 1902.—1903. gada vaļu mednieku ievazātā kuņģa un zarnu trakta slimības epidēmijā. Vēlākie pētījumi, kā arī inuitu nostāsti liecina, ka salas iedzīvotāju valoda un sadzīves paražas ievērojami atšķīrās no apkārtējo inuitu valodas un paražām. Mūsdienu iedzīvotāji pārcēlās uz salu 20. gadsimta sākumā galvenokārt no Naujātas un Česterfīldinletas rietumos no salas, bet vēlāk arī no Bafina salas. Mūsdienās vienīgā salas pastāvīgi apdzīvotā vieta ir Koralhārbora dienvidu krastā.

Pirmais no eiropiešiem salu 1613. gadā apmeklēja velsiešu jūrasbraucējs Tomass Batons (*Thomas Button*). Nosaukta par godu Henrijam Rotslijam (*Henry Wriothesley*), 3. Sauthemptonas grāfam. Sauthemptonas vārds sākotnēji bija piešķirts vienam salas zemesragam, bet vēlāk transformējās uz pašu salu.

Atsauces
--------

1. ↑  The Atlas of Canada. Sea Islands
2. ↑  Inuit Heritage Trust. Nunavut, Where we Live and Travel
3. ↑  *Ģeogrāfijas vārdnīca Pasaules zemes un tautas*. Rīga : Galvenā enciklopēdiju redakcija. 1978. 626. lpp.
4. ↑  Canadian Geographical Names Database (CGNDB). Southampton Island
5. ↑  IBA Canada. Boas River and associated wetlands
6. ↑  IBA Canada. East Bay/Native Bay
7. ↑  The Canadian Encyclopedia. Sadlermiut Inuit
8. ↑  The voyages of Captain Luke Foxe of Hull, and Captain Thomas James of Bristol, in search of a northwest passage, in 1631-32
9. ↑  Britannica. Southampton Island

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Sauthemptona***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* International Map of the World 1:1,000,000 Quoich River NQ-15/16/17
* International Map of the World 1:1,000,000 Sutton River NP-16/17
**Bukers Taljaferro Vašingtons** (angļu: *Booker Taliaferro Washington*; dzimis 1856. gada 5. aprīlī, miris 1915. gada 14. novembrī) bija ASV afroamerikāņu līderis 19. gadsimta beigās un 20. gadsimta sākumā.

Dzimis verdzenes ģimenē, un pēc verdzības atcelšanas ASV pilsoņu kara rezultātā, izvēlējās uzvārdu Vašingtons. 19. gadsimta beigās un 20. gadsimta sākumā ASV Dienvidu štatos arvien lielāku ietekmi guva Džima Krova likumi. 1895. gada 18. septembrī Bukers Vašingtons runā Atlantā izvirzīja t.s. Atlantas kompromisu, kura būtība — melnādainie amerikāņu nepretendē uz politisko varu, bet baltādainie nodrošina tiem pamatizglītību un tiesu.

Bukera Vašingtona ietekmes bāze bija viņa dibinātā melno mācību iestāde Taskigī universitāte Alabamā. 1901. gadā publicēja autobiogrāfiju *Up from Slavery*. Ar Bukeru Vašingtonu, kas politiski bija tuvāks ASV Republikāniskajai partijai, mēdza konsultēties prezidenti Teodors Rūzvelts un Viljams Tāfts. Vašingtons spēja piesaistīt afroamerikāņu izglītības finansēšanā līdzekļus no daudziem tā laika vadošiem ASV uzņēmējiem, tostarp Endrū Kārnegija, Viljama Tāfta, Džona Rokfellera un Džordža Īstmena.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Bukers Vašingtons***.
* Booker T. Washington, Library of Congress
* The Booker T. Washington Society Library, The Booker T. Washington Society. Atjaunināts: 2023. gada 5. februārī

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 100210618
* LNB: 000153686
* LCCN: n79063604
* ISNI: 0000 0001 1462 8411
* GND: 11862931X
* SELIBR: 320621
* SUDOC: 028527550
* BNF: cb12034585m (data)
* BIBSYS: 90165777
* NLA: 35519782
* NDL: 00460242
* NKC: jx20061114003
* BNE: XX1157494
* CiNii: DA01262228

 |

 |
***NAVTEQ*** bija ASV uzņēmums, kas nodarbojās ar ģeogrāfiskās informācijas sistēmu (ĢIS) un navigācijas programmatūras pakalpojumiem. Dibināts 1985. gadā. Kopš 2008. gada *Nokia* sastāvā.

Uzņēmums piegādāja karšu pakalpojumus GPS ierīču ražotājiem *Garmin*, *Lowrance*, *NDrive*, kā arī internetā bāzētas sistēmas *Yahoo! Maps*, *Bing Maps*, *Nokia Maps* un *MapQuest*. Tāpat *XM Satellite Radio* un *Sirius Satellite Radio* izmantoja *NAVTEQ* datus, lai rādītu satiksmes informāciju navigācijas ierīcēs.

Lielākie *NAVTEQ* konkurenti bija *Google* un Nīderlandes uzņēmums *Tele Atlas*.

Vēsture
-------

1985. gadā *Barry Karlin* un *Galen Collins* dibināja uzņēmumu ***Marlin & Collins, Inc.***, lai izstrādātu navigācijas programmatūru. Uzņēmums saņēma finansējumu, lai digitalizētu Sanfrancisko apkārtni. 1987. gadā izlaists pirmais produkts *DriverGuide*, kas bija datorizēts kiosks īres mašīnu aģentūrās un viesnīcās, kuros varēja izdrukāt plānotā maršruta lapas.

1980. gadu beigās uzņēmums pārdēvēts par ***Navigation Technologies Corporation***.
1990. gados uzņēmums mainīja biznesa modeli, licencējot kartes, lai tas varētu izmantot citi aparatūras izstrādātāji.
1990. gadu sakumā uzņēmumu nopirka *Philips Electronics* un investēja gandrīz 600 miljonu USD, lai veidotu datubāzi automašīnu ierīcēm.

2004. gadā uzņēmums kļuva publisks un tā akcijas februārī sāka kotēt Ņujorkas fondu biržā. Jaunais nosaukums ***NAVTEQ***.
2007. gadā iegādāts satiksmes informētājs *Traffic.com*.
2007. gadā *NAVTEQ* iegādājās ASV tūrisma kartogrāfijas uzņēmumu *The Map Network*.

2007. gada 1. oktobrī Somijas mobilo telefonu ražotājs *Nokia* paziņoja, ka vēlas iegādāties *NAVTEQ* par 8,1 miljardiem USD. Eiropas Komisija 2008. gada jūlijā atļāva šo darījumu. *NAVTEQ* *Nokia* sastāvā turpināja darboties kā neatkarīgs uzņēmums. *NAVTEQ* pakalpojumi iekļauti *Nokia* zīmolā *Ovi Maps* (tagad *HERE*).
2008. gada 20. novembrī paziņots, ka *NAVTEQ* iegadāsies Vācijas satiksmes pakalpojumu uzņēmumu *T-Traffic Systems GmbH*; darījums pabeigts 2009. gada janvārī.

2009. gada novembrī 2 gadus agrāk *Nokia* iegādātais mobilās tirgzinības uzņēmums *Enpocket* iekļauts *NAVTEQ* un pārdēvēts par *NAVTEQ Media Solutions*.
2009. gadā nopirkts mobilās tirgzinības uzņēmums *Acuity Mobile*.
2010. gada decembrī *NAVTEQ* iegādājās uzņēmumu Kalifornijā bāzētu *Trapster*, kas interneta vietnē un mobilajās ierīcēs rāda informāciju par policistiem, fotoradatiem, infrasarkanajām kamerām, sastrēgumiem un citiem brīdinājumiem uz ceļiem.

2011. gadaā *Nokia* paziņoja, ka *NAVTEQ* tiks pilnībā iekļauts *Nokia* struktūrā. Uz *NAVTEQ* un *Devices & Services* nodaļas bāzes izveidota biznesa grupa *Nokia Location & Commerce*.

Atsauces
--------

1. ↑  Nokia buys mapping service for $8.1 billion
2. ↑  Nokia in 2008[novecojusi saite]

Ārējās saites
-------------

* NAVTEQ Maps vietne Archived 2012. gada 1. septembrī, *Wayback Machine* vietnē.
* Traffic Pulse vietne
**2x2** jeb **Divreizdivi** ir sākotnēji Ziemeļamerikā rīkotas sešu dienu nometnes ar mērķi rosināt un veicināt ārpus Latvijas dzimušās latviešu jaunatnes latvisko identitāti. Nosaukums ir atvasināts no reizrēķina ar domu sniegt vairāk nekā minimālās (1x1) latviskās zināšanas. Sākotnēji nosaukums bija Divreizdivi, kas pamazām pārtapa par matemātiskāku 2x2.

Doma par Divreizdivi rīkošanu radās pēc trimdas latviešu 2. Jaunatnes svētkiem Čikāgā 1962. gadā, kur notika pirmais nelielais Divreizdivi seminārs. Divreizdivi idejas autors bija Bruno Rubess/ Divreizdivi programmas izveidošanā un rīkošanā piedalījās Ģirts Kaugars, Andris Ritmanis, Uldis Nollendorfs, Uldis Streips, Vaira Vīķe-Freiberga.

Pirmā Divreizdivi nometne notika 1964. gadā Ohaio pavalstī. Līdz 1989. gadam nometnes notika katru gadu (parasti vasarā, bet dažreiz arī Ziemassvētku brīvdienās) dažādās vietās ASV, Kanādā, Venecuēlā un Vācijā. Kopš 2015. gada 2x2 notiek Latvijā.

2x2 dalībnieki ir vidusskolu beiguši jaunieši (pirmajos gados — vismaz 16 gadus veci). 2x2 nodarbības notiek interešu grupās, kur vissvarīgākās jomas ir latviešu valoda un literatūra, mūzika, tradīcijas, vēsture un politika. Katru gadu programmā ir dažādas praktiskas darbnīcas, dziedāšana, literārs vakars, ievērojamu personu referāti, balle. Nodarbības vada augstskolu mācībspēki, organizāciju vadītāji, mākslinieki, rakstnieki u.c.

Ārējās saites
-------------

*

Atsauces
--------

1. ↑  Rubess B. Brīnumainā kārtā: Stāsti par Bruņa Rubesa trim mūžiem. Rīga: Nordik, 1999. 212. lpp.
2. ↑  Kaugars Ģ. Divreizdivi. / Latvju enciklopēdija, galv. red. Edgars Andersons. Rockville: ALA Latviešu institūts, 1983, 325. lpp.
**Valmieras Gaujas krasta vidusskola — attīstības centrs (VGV)** ir speciālās izglītības mācību iestāde Valmierā. Skola izveidota 2018. gadā, apvienojot Valmieras vājdzirdīgo bērnu internātvidusskolu — attīstības centru Leona Paegles ielā 5 ar Valmieras pilsētas speciālo pirmsskolas izglītības iestādi "Bitīte" Jumaras ielā 9.

Izglītības programmas
---------------------

Speciālās pamatizglītības programmas: Izglītojamiem ar dzirdes traucējumiem (programmas kods 21015211), Izglītojamiem ar garīgās attīstības traucējumiem (21015811), Izglītojamiem ar smagiem garīgās attīstības traucējumiem vai vairākiem smagiem attīstības traucējumiem (21015911).

Speciālās vispārējās vidējās izglītības profesionāli orientētā virziena programmā izglītojamajiem ar dzirdes traucējumiem (31015211).

Speciālās pirmsskolas izglītības programmas izglītojamiem ar redzes traucējumiem (01015111), dzirdes traucējumiem (01015211), fiziskiem attīstības traucējumiem (01015311), somatiskām slimībām (01015411), valodas traucējumiem (01015511), jauktiem attīstības traucējumiem (01015611), garīgās veselības traucējumiem (01015711), garīgās attīstības traucējumiem (01015811), smagiem garīgās attīstības traucējumiem vai vairākiem smagiem attīstības traucējumiem (01015911).

Skolas vēsture
--------------

Vecā Valmieras Valsts kurlmēmo skolas ēka (1929).
**Valmieras kurlmēmo skola** dibināta 1875. gadā, mācības notika mazā koka namiņā Diakonāta ielā, pirmais skolas priekšnieks bija Vīlips Švēde. Pieaugot skolēnu skaitam, ierīkoja klases un internātu tuvumā esošajā pārbūvētajā rijā. 1881.—1882. gadā uz Meķa muižas zemes uzcēla jaunu skolas ēku. 1920. gadā to pārdēvēja par **Valmieras Valsts kurlmēmo skolu**, 1929. gadā iesvētīja jauno skolas ēku.

1958. gadā skolu pārdēvēja par **Valmieras vājdzirdīgo bērnu internātskolu**, 1962. gadā atklāja jaunu internāta korpusu. 1998. gadā tai piešķīra nosaukumu **Valmieras vājdzirdīgo bērnu internātskola — attīstības centrs**, 2004. gadā pārveidoja par internātpamatskolu, bet 2010. gadā par internātvidusskolu. 2018. gadā pievienoja Valmieras pilsētas speciālo pirmsskolas izglītības iestādi "Bitīte" un nosauca par Valmieras Gaujas krasta vidusskolu — attīstības centru.

Atsauces
--------

1. 1 2  Skolas vēsture
2. ↑  Izglītības grogrammas
3. ↑  Pirmsskolas programmas

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Valmieras novada skolas |
| --- |
|  |
| Ģimnāzijas un vidusskolas | 
* Mazsalacas vidusskola
* Rūjienas vidusskola
* Valmieras Valsts ģimnāzija
* Valmieras Pārgaujas Valsts ģimnāzija
* Valmieras 2. vidusskola
* Valmieras 5. vidusskola
* Valmieras Dizaina un mākslas vidusskola
* Valmieras Gaujas krasta vidusskola – attīstības centrs
* Valmieras Viestura vidusskola

 |
|  |
| Sākumskolas un pamatskolas | 
* Brenguļu sākumskola
* Burtnieku Ausekļa pamatskola
* J. Endzelīna Kauguru pamatskola
* Jura Neikena Dīkļu pamatskola
* Kocēnu pamatskola
* Matīšu pamatskola
* Rubenes pamatskola
* Strenču pamatskola
* Trikātas pamatskola
* Valmieras Pārgaujas sākumskola
* Valmieras sākumskola
* Privātā pamatskola "Zaļā skola"

 |

 |
**Anatolijs Leins** (angļu: *Anatoly Lein*; krievu: *Анатолий Яковлевич Лейн*; dzimis 1931. gada 28. martā Ļeņingradā, miris 2018. gada 1. martā) bija ebreju izcelsmes PSRS un ASV starptautiskais lielmeistars šahā (1968).

Biogrāfija
----------

1948. gadā Ļeņingradā beidzis vidusskolu (tagadējo 2. Sanktpēterbugas ģimnāziju). Vēlāk dzīvojis Karēlijā, kur trīs reizes uzvarējis Karēļu-somu PSR šaha čempionātos (1951, 1954, 1955). 1963. gadā Čeļabinskā uzvarējis Krievijas PFSR šaha čempionātā. No 1961. līdz 1972. gadam septiņas reizes piedalījies PSRS šaha čempionātu finālos, kuros labāko rezultātu sasniedzis 1967. gadā Tbilisi, kad ieņēmis 6. vietu. 1971. gadā pēc papildu mačturnīra uzvarējis Maskavas pilsētas šaha čempionātā. Daudzu starptautisko šaha turnīru uzvarētājs, tajā skaitā 1968. gadā Sarajevā kopā ar Dragoļubu Čiriču dalījis 1.-2. vietu, 1970. gadā Maskavā, 1972. gadā Hosē Raula Kapablankas memoriālā Kubā, 1973. gadā Novisadā. Pārstāvējis PSRS komandu Eiropas komandu šaha čempionātā 1965. gadā un gan komandu, gan individuālajā vērtējumā izcīnījis zelta medaļas. Divas reizes uzvarējis PSRS komandu šaha čempionātos: 1963. gadā Krievijas PFSR komandas sastāvā, bet 1969. gadā - Maskavas komandas sastāvā. Par panākumiem turnīros FIDE 1964. gadā Leinam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 1968. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

1976. gadā emigrējis uz ASV un kļuvis par šīs valsts pilsoni. 1976. gadā dalījis pirmo vietu ASV atklātajā šaha čempionātā. Pārstāvējis ASV komandu Pasaules šaha olimpiādē 1978. gadā un komandu vērtējumā izcīnījis bronzas medaļu.
1979. gadā uzvarējis starptautiskajā šaha turnīrā Brisbenā. Vairākkārt uzvarējis Ņūdžersijas štata šaha čempionātos (1992-1995).

Arī sirmā vecumā saglabājis interesi par šahu. Piedalījies Pasaules senioru šaha čempionātos, kuros izcīnījis 2 sudraba (1992, 1996) un 2 bronzas (1997, 1999) medaļas. 2013. gada maijā piedalījies *Chicago Open* šaha turnīrā.

Atsauces
--------

1. ↑  «Вторая Санкт-Петербургская Гимназия». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 5. martā. Skatīts: 2008. gada 10. jūlijā. Archived 2016. gada 5. martā, *Wayback Machine* vietnē.
2. ↑  «Championship of Russia - Cheliabinsk 1963». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 5. aprīlī. Skatīts: 2016. gada 30. jūnijā.
3. ↑  34 Championship of USSR Tbilisi 28.12.1966-2.2.1967
4. ↑  «Championship of Moscow - 14.2-12.3.1971». Arhivēts no oriģināla, laiks: 04.03.2016. Skatīts: 30.06.2016.
5. ↑  «International Tournament - Moscow 23.6-6.7.1970». Arhivēts no oriģināla, laiks: 20.03.2016. Skatīts: 30.06.2016.
6. ↑  OlimpBase :: European Men's Team Chess Championship :: Anatoly Lein
7. ↑  OlimpBase :: Soviet Team Chess Championship :: Anatoly Lein
8. ↑  OlimpBase :: Men's Chess Olympiads :: Anatoly Lein

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 288028961
* ISNI: 0000 0003 9369 9107

 |

 |
Latvijas PSR Ministru padomes **Galvenā pārvalde valsts noslēpumu aizsardzībai presē** jeb **"Glavļits"** bija represīva PSRS okupācijas iestāde, kuras uzdevums bija politiskā cenzūra PSKP vadībā no 1940. gada līdz 1990. gada oktobrim.

Nosaukums līdz 1940. gada 12. decembrim — Galvenā literatūras pārvalde, no kā izveidojusies abreviatūra, līdz 1941. gada jūnijam — Galvenā literatūras un izdevniecību lietu pārvalde, no 1953. gada 15. marta līdz 1953. gada 8. oktobrim — Otrā pārvalde, savukārt, līdz 1966. gada 8. septembrim — Galvenā pārvalde valsts un kara noslēpumu aizsardzībai.

No 1940. gada 16. jūnija formāli juridiski bija pakļauta Latvijas PSR Iekšlietu tautas komisariātam, vēlāk no 1940. gada 12. decembra līdz nacionālsociālistiskās Vācijas okupācijai — Latvijas PSR Tautas komisāru padomei; vēlāk pakļauta tieši Latvijas PSR Tautas komisāru padomei un tās mantiniecei — Latvijas PSR Ministru padomei; no 1963. gada 4. novembra līdz 1966. gada 8. septembrim pakļauta ministrijas līmeņa institūcijai — Ministru Padomes Valsts preses komitejai. Faktiski pakļauta Valsts Drošības komitejai un PSKP Latvijas Centrālajai komitejai.

1990. gada 10. augustā Latvijas Republikas Ministru Padome nolēma pārvaldi likvidēt.

Pārvalde atradās Vaļņu ielā 2, Rīgā, kur atrodas Izglītības un zinātnes ministrija, un Balasta dambī, "Preses nama" 18. stāvā.

"Glavļita" vadītāji Latvijā bija:

* Jānis Niedre, literāts;
* Austra Luceviča (Austra Kramiņa Ādolfa meita);
* Ernests Upmalis;
* Inarts Skujiņš, žurnālists, LKP biedrs
* Rūdolfs Dundurs, pienākumu izpildītājs.

Atsauces
--------

1. ↑  Latvijas Nacionālā arhīva Latvijas Valsts arhīvs
***Psammolepis abavica*** ir psammosteīdu dzimtas bezžokļaiņu suga, kas dzīvoja devona periodā Latvijā. Sugu pirmo reizi aprakstīja Elga Mark-Kurika 1965. gadā. Sugas holotips ir kreisās branhiālās plātnes priekšējā daļa, kas tika atrasta Abavas kreisajā krastā pretī Lējēju mājām gaujas svītas apakšdaļas nogulumos. Nosaukums *Psammolepis abavica* nozīmē "Abavas psammolepis" (no Abavas upes, kur tika atrasti šīs sugas pārstāvji). Suga bija izplatīta frānas stāvā, gaujas svītas apakšējā daļā (senāk Abavas svītā) Latvijā Abavas lejtecē. Vēl šīs sugas pārstāvji tika atrasti pie Essi un Rattu mājām Vehandu upes atsegumos Igaunijā.

Apraksts
--------

Branhiālā plātne ir eiribazāla, masīva ar šauru brīvo daļu, sānu mala nedaudz izliekta. Muguras un vēdera plātnes arī ir masīvas, un tām ap augšanas centru nav tesēru. Tesēras ir rombiskas vai arī bez noteiktas formas. Ādas zobi ir vēdekļveidīgi, daudzstūraini un asimetriski (17-36 uz 1 cm). Vēdera plātnei ir koncentriskas augšanas zonas, aizmugurējais izgriezums un zonālas zvīņveida tesēras aizmugurējā daļā.

Salīdzinājums
-------------

*Ps. abavica* branhiālā plātne ir šaura un gara (pamatne 2,5 reizes īsāka par garumu), līdzīga *Schizosteus striatus*, *Psammolepis paradoxa* un *Psammolepis venyukovi*, taču visdrīzāk tā ir vēl šaurāka, nekā šīm trim sugām. Pēc savas masivitātes tā ir tuvāka *Ps. paradoxa*. No zināmā fragmenta spriest par muguras plātnes formu ir sarežģīti. Iespējams, ka zona bez tesērām ap augšanas centru ir lielāka, nekā *Ps. venyukovi*, un tāda pati vai lielāka, nekā *Ps. paradoxa*. Tesēras pēc formas ir līdzīgas *Ps. paradoxa* un *Ps. venyukovi*, taču ādas zobi ir sīkāki, daudzveidīgāki un ar nenoteiktāku formu. Ornamentējums ir līdzīgs *Tartuosteus maximus* ornamentējumam, tādējādi pēc sīkām lauskām šīs sugas ir grūti atšķirt.

Atsauces
--------

1. ↑  Д.В. Обручев, Э.Ю. Марк-Курик, Псаммостеиды (Agnatha, Psammosteidae) девона СССР, Таллин, 1965 г. 170. lpp
2. ↑  L.BEVERLY HALSTEAD TARLO, PSAMMOSTEIFORMES (AGNATHA) A REVIEW WITH DESCRIPTIONS OF NEW MATERIAL FROM THE LOWER DEVONIAN OF POLAND, (II Systematic Part) PALAEONTOLOGIA POLONICA - No.15, WARSZAWA, 1965, 108. lpp.
3. ↑  Бесчелюстные и древние рыбы / Л. И. Новицкая. — М.: ГЕОС, 2004. — С. 10—268. — 183 lpp. — ISBN 5-89118-368-7.
**Valmieras Pārgaujas sākumskola** ir viena no Valmieras skolām, kas atrodas Pārgaujas apkaimē.

Vēsture
-------

Skola dibināta 1996. gada 1. jūlijā. 
2000. gadā 4.—6. klases uzsāka mācības jaunā korpusā. 
2003. gadā skolu pārdēvēja par **Valmieras Pārgaujas pamatskolu** un atklāja sporta un ēdināšanas kompleksu.
2010. gadā skola uzsāka daudzpusējo skolu partnerības projektu *Three—H* sadarbībā ar Zviedrijas, Itālijas, Islandes, Polijas un Vācijas skolām.
2011. gadā uzsāka brīvdabas pedagoģiskās izglītības parka iekārtošanu ar senču Saules kalendāru, Dabas sajūtu taku, Putnu lūkotavu un spēļu laukumu "Simtjūdžu meža akadēmijas pils". 
2012. gadā ar Meža attīstības fonda atbalstu ierīkoja dendroloģisko dabas taku, tikai atklāts arī logopēdijas kabinets un prāta spēļu klase.
2013. gadā iekārtoja sajūtu mācīšanas zaļo klasi jeb "Jušu klasi", kurā dzīvo Bolis, Tauša, Ozis, Auša, Smeķis un Būtis. 
2014. gadā skola ieguva 10. vietu starptautiskā projektā *ENO Treelympicus* kā visvairāk koku iestādījusī mācību iestāde.
2014. gadā skola uzvarēja LIZDA konkursā un ieguva titulu "Pedagogam draudzīgākā izglītības iestāde 2014".

Atsauces
--------


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Valmieras novada skolas |
| --- |
|  |
| Ģimnāzijas un vidusskolas | 
* Mazsalacas vidusskola
* Rūjienas vidusskola
* Valmieras Valsts ģimnāzija
* Valmieras Pārgaujas Valsts ģimnāzija
* Valmieras 2. vidusskola
* Valmieras 5. vidusskola
* Valmieras Dizaina un mākslas vidusskola
* Valmieras Gaujas krasta vidusskola – attīstības centrs
* Valmieras Viestura vidusskola

 |
|  |
| Sākumskolas un pamatskolas | 
* Brenguļu sākumskola
* Burtnieku Ausekļa pamatskola
* J. Endzelīna Kauguru pamatskola
* Jura Neikena Dīkļu pamatskola
* Kocēnu pamatskola
* Matīšu pamatskola
* Rubenes pamatskola
* Strenču pamatskola
* Trikātas pamatskola
* Valmieras Pārgaujas sākumskola
* Valmieras sākumskola
* Privātā pamatskola "Zaļā skola"

 |

 |
Koordinātas: 56°56′06″N 24°5′33″E﻿ / ﻿56.93500°N 24.09250°E﻿ / 56.93500; 24.09250

Skats uz projektēto LU Sporta mājas vietu pie Rīgas-Torņakalna dzelzceļa (labajā pusē, 2011).
**Latvijas Universitātes Sporta māja** ir Latvijas Universitātes (LU) plānota ēka Rīgas Torņakalna apkaimē. Tajā plānots izveidot multifunkcionālu sporta kompleksu, lai nodrošinātu kvalitatīvas sporta un aktīvās atpūtas iespējas LU studentiem, darbiniekiem un tuvākās apkārtnes iedzīvotājiem (1400 apmeklētājiem dienā), vienlaikus popularizējot veselīgu dzīvesveidu sabiedrībā un veicinot sporta zinātnes attīstību.

LU Sporta māja būs viena no septiņām ēkām 4,5 hektārus plašajā teritorijā, kur līdz 2023. gada beigām paredzēts izveidot jaunu LU studentu pilsētiņu, kurā ietilps arī Dabas māja, Zinātņu māja, Rakstu māja, Tehnoloģiju māja, Veselības māja, kā arī Viesu māja.

Sporta mājas struktūra
----------------------

* divas lielas zāles komandu sporta veidiem,
* divi baseini,
* fitnesa un deju zāles,
* trenažieru zāle,
* masāžas un fizioterapijas telpas,
* sporta medicīnas centrs.

Ēka
---

Sporta māja plānota kā divu stāvu ēka ar kopējo platību 11 000 m2, aptverošās zemes platību 4 000 m2. Tā nodrošinās aptuveni 30 darbavietu. Plānotās celtniecības izmaksas 2020. gada sākumā bija 16 miljoni eiro, bet plānotās iekārtu izmaksas bija 1,2 miljoni eiro.

Atsauces
--------

1. 1 2 3  akademiskaiscentrs.lu.lv Archived 2020. gada 15. augustā, *Wayback Machine* vietnē. lapa apmeklēta 2020. gada 26. aprīlī

  


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Latvijas Universitātes akadēmiskais centrs |
| --- |
|  |
| 
* Dabas māja
* Rakstu māja
* Sporta māja
* Tehnoloģiju māja
* Veselības māja
* Viesu māja
* Zinātņu māja

 |

 |
**Latvijas Universitātes Fizikas institūts** (LU FI) ir Latvijas Universitātes akadēmiskā pamatstruktūrvienība, specializēts zinātnes centrs, kurā pamatā nodarbojas ar magnetohidrodinamikas un siltumfizikas jautājumu izpēti.

Vēsture
-------

Dibināts 1946. gadā kā **Latvijas PSR Zinātņu akadēmijas Fizikas un matemātikas institūts**. 1950. gadā to pārdēvēja par LZA Fizikas institūtu.

1993. gadā aptuveni 20 darbinieki no LZA Fizikas institūta cietvielu fizikas un kodolfizikas laboratorijām pārgāja darbā uz LU Cietvielu fizikas institūtu, bet 1997. gadā to pārveidoja par LU Fizikas institūtu, 2006. gadā par LU aģentūru.
2005. gadā Fizikas institūts saņēma finansējumu projekta "Ampēra institūta zinātniskās infrastruktūras izveidošana uz Latvijas Universitātes Fizikas institūta bāzes" īstenošanai.

2019. gada janvārī institūts pārcēlās uz Latvijas Universitātes Zinātņu māju Jelgavas ielā 1 Torņakalna apkaimē.

Galvenie pētījumu virzieni
--------------------------

* Magnetohidrodinamika
* Siltuma un masas pārnese

Laboratorijas
-------------

* Siltuma un masas pārneses laboratorija (vadītājs Elmārs Blūms)
* Fizikālās hidromehānikas laboratorija (vad. E. Platacis)
* MHD tehnoloģijas laboratorija (A. Bojarēvičs)
* MHD mašīnu teorijas laboratorija (A. Šiško)
* Elektrovirpuļplūsmu laboratorija (J. Freibergs)
* Teorētiskās fizikas laboratorija (Agris Gailītis)

Atsauces
--------

1. ↑  LU Fizikas institūta publiskais pārskats (2006)[novecojusi saite]
2. ↑  LU Fizikas institūts
3. ↑  2010. gada publiskais pārskats

Ārējās saites
-------------

* Informācija LU mājaslapā
* LU Fizikas institūts Latvijas Universitāte
**Valmieras sākumskola** ir izglītības mācību iestāde Valmierā.

Izglītības programmas
---------------------

Pamatizglītības pirmā posma (1.-6. klase) izglītības programma (kods 11011111), pamatizglītības pirmā posma (1.-6. klase) matemātikas, dabaszinību un tehnikas virziena programma (11013111), speciālās pamatizglītības pirmā posma (1.-6. klase) izglītības programma izglītojamajiem ar mācīšanās traucējumiem (11015611).

Skolas vēsture
--------------

Valmieras I. pamatskolas ēka 1927. gadā.
Valmieras sākumskolas vecā ēka (arhitekts Aleksejs Kīzelbašs, būvuzņēmējs Otto Baltiņš) celta Rīgas ielā 42 no 1906. līdz 1908. gadam **Valmieras sieviešu ģimnāzijas** vajadzībām. Pirmā pasaules kara vācu okupācijas laikā, 1918. gadā ģimnāziju pārveidoja par Valmieras liceju, kura direktors bija filozofs Pauls Dāle. No 1919. gada līdz 1947. gadam ēkā darbojās **Valmieras pilsētas I. pamatskola**. Pēc Otrā pasaules kara 1947. gadā to pārdēvēja par **Valmieras 2. vidusskolu**, kurā mācības notika krievu valodā.

Pēc Latvijas neatkarības atgūšanas 1990. gadā to pievienoja Valmieras 1. vidusskolai 1. – 4. klašu skolēnu mācībām, 1997. gadā atdalīja kā Valmieras sākumskolu, 2004. gadā pārdēvēja par Valmieras pamatskolu.
2010. gada 1. septembrī atklāja Valmieras pamatskolas jauno ēku Leona Paegles ielā 40A. Ēkas būvniecību veica SIA "Latvijas Energoceltnieks", bet būvprojektu izstrādāja SIA "Ozola&Bula, arhitektu birojs". Ēkas pamatakmens, piedaloties Latvijas prezidentam Valdim Zatleram, tika ielikts 2008. gadā.
2011. gadā to pārdēvēja par Valmieras sākumskolu.

Atsauces
--------

1. ↑  zudusilatvija.lv
2. ↑  skolas vēsture

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Valmieras novada skolas |
| --- |
|  |
| Ģimnāzijas un vidusskolas | 
* Mazsalacas vidusskola
* Rūjienas vidusskola
* Valmieras Valsts ģimnāzija
* Valmieras Pārgaujas Valsts ģimnāzija
* Valmieras 2. vidusskola
* Valmieras 5. vidusskola
* Valmieras Dizaina un mākslas vidusskola
* Valmieras Gaujas krasta vidusskola – attīstības centrs
* Valmieras Viestura vidusskola

 |
|  |
| Sākumskolas un pamatskolas | 
* Brenguļu sākumskola
* Burtnieku Ausekļa pamatskola
* J. Endzelīna Kauguru pamatskola
* Jura Neikena Dīkļu pamatskola
* Kocēnu pamatskola
* Matīšu pamatskola
* Rubenes pamatskola
* Strenču pamatskola
* Trikātas pamatskola
* Valmieras Pārgaujas sākumskola
* Valmieras sākumskola
* Privātā pamatskola "Zaļā skola"

 |

 |
Pērnavas ģimnāzijas vēsturiskā ēka ap 1900. gadu.
Pērnavas zēnu ģimnāzijas vēsturiskā ēka Ķēniņa ielā 29.
**Pērnavas ģimnāzija** (igauņu: *Pärnu Ühisgümnaasium*) ir viena no Pērnavas ģimnāzijām, kas atrodas Kooli ielā 13 Pērnavā. 2014. gadā apvienota ar Pērnavas Hanzas ģimnāziju (*Pärnu Hansagümnaasium*). Tajā ir vienīgi vidusskolas (X—XII) klases.

Vēsture
-------

Dibināta 1861. gadā kā Pērnavas proģimnāzija pie pilsētas tirgus laukuma Pikk ielā, 1865. gadā pārveidota par ģimnāziju ar mācībām vācu valodā (vācu: *Pernausches Gymnasium*). 1875. gadā pārcelta uz jaunuzceltu ēku Ķēniņa ielā 29 un pārdēvēta par **Pērnavas vīriešu ģimnāziju**, Baltijas pārkrievošanas laikā mācības notika krievu valodā (krievu: *Пярнуская мужская гимназия*).

Pēc Igaunijas Republikas dibināšanas 1918. gadā to apvienoja ar sieviešu ģimnāziju un pārveidoja par Pērnavas pilsētas apvienoto reālģimnāziju, 1922. gadā par Pērnavas Apvienoto ģimnāziju. 1927. gadā atjaunoja Pērnavas vīriešu ģimnāziju (igauņu: *Pärnu Poeglaste Gümnaasium*), 1935. gadā pārveidoja par **Pērnavas 1. ģimnāziju**.
Otrā pasaules kara laikā 1942. gadā ģimnāzija pārtrauca darbību savā vēsturiskajā ēkā, kurā pēc kara 1948. gadā atvēra Pērnavas 3. vidusskolu, tagad ēkā darbojas Pērnavas Ķēniņa ielas pamatskola (*Pärnu Kuninga Tänava Põhikool*).

1947. gadā tā atsāka darbību Nikolaja ielā, 1952. gadā ģimnāzija tika pārdēvēta par **Pērnavas 1. vidusskolu** un 1971. gadā pārcelta uz jaunu ēku Mai ielā. 1995. gadā tā ieguva Pērnavas Vispārīgās ģimnāzijas nosaukumu, 2014. gadā apvienota ar Pērnavas Hanzas ģimnāziju (*Pärnu Hansagümnaasium*) un pārcelta uz tās ēku Kooli ielā 13.

Audzēkņi
--------

Aleksis Adolfi, Boriss Henrihsons, Alfrēds Kalniņš, Pauls Keress, Arnolds Luheērs, Hanss Rebane, Alfrēds Riekstiņš, Andrejs Skuja, Jēkabs Velme, Jiri Vilmss, Jānis Zēvers.

Atsauces
--------

1. ↑  ģimnāzijas vēsture Archived 2018. gada 23. maijā, *Wayback Machine* vietnē. (igauniski), (krieviski)

Koordinātas: 58°22′54″N 24°31′01″E﻿ / ﻿58.38167°N 24.51694°E﻿ / 58.38167; 24.51694
**Tipiskie grifi**, **tipisko grifu ģints** (*Gyps*) ir vanagu dzimtas (*Accipitridae*) ģints, kas pieder pie grifu apakšdzimtas (*Aegypiinae*). Šajā ģintī ir apvienotas 8 mūsdienās dzīvojošas grifu sugas, kuras visas izplatītas Vecās Pasaules siltākajos reģionos. Lielākā sugu dažādība sastopama Āzijā un Āfrikā. Eiropā mājo tikai baltgalvas grifs (*Gyps fulvus*). Latvijā baltgalvas grifs ir rets ieceļotājs. Līdz šim reģistrēti 7 novērošanas gadījumi, pēdējais no tiem – 2012. gadā.

Izskats un īpašības
-------------------

Himalaju grifs (*Gyps himalayensis*) ir lielākais tipisko grifu ģintī
Tipiskie grifi ir liela auguma putni ar kailu seju, platiem, gariem spārniem un to apspalvojums uz ķermeņa lielākajai daļai sugu ir tumšs. Salīdzinot ar citām grifu ģintīm, šīm sugām galvas ir vairāk apspalvotas. Galvu un kaklu atkarībā no sugas sedz biezākas vai retākas dūnas, dažām sugām kaila ir visa galva un kakls. Ap kakla pamatni grifam aug kupla apkakle, kas barojoties novada tekošās asinis un šķidrumus, neļaujot sasmērēties ķermeņa apspalvojumam. Grifiem ir spēcīgs knābis ar līku galu, bet vājas kājas, kas nav piemērotas ķermeņu sagrābšanai un noturēšanai. Šīs ģints sugām ir raksturīgs ļoti ietilpīgs kuņģis un visa gremošanas sistēma, kas var uzņemt lielu barības daudzumu. 

Lielākais ģintī ir Himalaju grifs (*Gyps himalayensis*), kura ķermeņa garums var sasniegt 150 cm, spārnu plētums 310 cm, svars 12 kg. Mazākais ģintī ir Bengālijas grifs (*Gyps bengalensis*), kura mazāko īpatņu ķermeņa garums ir 76 cm, spārnu plētums 205 cm, svars 3,5 kg.

Uzvedība
--------

Bengālijas grifs (*Gyps bengalensis*)
Grifi ir maitas putni un pamatā barojas ar maitu, kuru atrod, izmantojot redzi. Parasti tie planē augstu debesīs, meklējot kādu kritušu dzīvnieku. Ja viens kaut ko ierauga un laižas zemē, pārējie tam seko. Pie kritušā dzīvnieki bieži izceļas ķildas un cīkstēšanās par labāko barošanās vietu, toties barā grifi spēj no upura padzīt pat samērā lielus plēsējus.

Sistemātika
-----------

* **Tipisko grifu ģints** (*Gyps*)
	+ Āfrikas grifs (*Gyps africanus*)
	+ Baltgalvas grifs (*Gyps fulvus*)
	+ Bengālijas grifs (*Gyps bengalensis*)
	+ Himalaju grifs (*Gyps himalayensis*)
	+ Indijas grifs (*Gyps indicus*)
	+ Kāpzemes grifs (*Gyps coprotheres*)
	+ Raibais grifs (*Gyps rueppelli*)
	+ Tievknābja grifs (*Gyps tenuirostris*)

Atsauces
--------

1. ↑  IUCN: Gyps fulvus
2. ↑  Latvijā septīto reizi novērots baltgalvas grifs
3. ↑  Himalayan Griffon Vulture
4. ↑  «White-rumped Vulture». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2014. gada 3. augustā. Skatīts: 2014. gada 3. janvārī.

Ārējās saites
-------------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Tipiskie grifi*** |

* The Old World Vultures Archived 2014. gada 9. jūlijā, *Wayback Machine* vietnē.
* Latvijas Daba: baltgalvas grifs
***Series 90*** (nosaukums izstrādes procesā *Hildon*) ir programmatūras platforma viedtālruņiem, kas bāzēta uz *Symbian* operētājsistēmu. To izstrādāja *Nokia* sadarbībā ar *Psion*. 

Atšķirībā no *Series 80*, kuru izmantoja tikai *Nokia Communicator* sērijā ar tastatūru, *Series 90* atbalstīja arī skārienekrānu. Displeja izšķirtspēja līdz 640 x 320 pikseļiem.
*Series 90* grafiskā sistēma izstrādāta uz *Psion* *Eikon* bāzes.

Pirmā *Series 90* ierīce *Nokia 7700* tika prezentēta 2003. gadā, bet netika laista tirgū. Vienīgās *Series 90* ierīces pārdošanā izlaistas 2004. gadā: *Nokia 9500 Communicator* (ar tastatūru) un *Nokia 7710* (ar skārienekrānu).

*Series 90* izstrāde ir pārtraukta, bet tajā izveidotas tehnoloģijas pārnestas platformā *S60* un citas sistēmās. Piemēram, *Hildon* programmatūras ietvars, kas pielāgots lietošanai ar pirkstu saskarni, izmantots arī operētājsistēmā *Maemo*.

*Series 90* nav savietojams ar *Symbian* platformām *S60* un *UIQ*, bet daļa *Series 80* lietojumprogrammu var darboties uz *Series 90*.

Atsauces
--------

1. ↑  Nokia Series 90 specification
**Tintes printeris** ir viens no rastra printeru veidiem. Tas veido attēlu, izsmidzinot sīkus speciālas krāsvielas — printeru tintes pilienus caur mikroskopiskām sprauslām. Mūsdienās tintes printeri ir izplatītākie lētie printeri, tāpēc, ka ir relatīvi lēti un var drukāt krāsās.

Tintes printeros tintes izsmidzināšanai lieto šādas tehnoloģijas:

* termiskā (tinti uzkarsē un tvaika spiediens izmet tintes pilienus uz papīra). Šī tehnoloģija ir relatīvi lētāka, bet te var lietot tikai ūdens bāzētas printeru tintes. (Šo tehnoloģiju lieto gandrīz visi HP un Canon printeri);
* pjezoelektriskā (mikroskopisks pjezoelements rada nepieciešamo spiedienu, lai izmestu tintes pilienus uz papīra). Šī tehnoloģija ir dārgāka (tāpēc mazāk izplatīta), taču te var lietot jebkāda sastāva printeru tintes. (Šo tehnoloģiju lieto daži Epson printeri).

Papīra ievilkšanas un drukas galvas pārvietošanas mehānismi tintes printeriem ir līdzīgi analoģiskiem mehānismiem adatu printeros.
*Finlux* logo
**Finlux** ir plaša patēriņa elektronikas zīmols, kas aptver radiouztvērējus, plazmas televizorus un DVD atskaņotājus. Gadu gaitā zīmols piederēja vairākiem starptautiskiem uzņēmumiem. Kopš 2006. gada tas pieder Turcijas elektronikas ražotajam *Vestel*.

Vēsture
-------

Nosaukums *Finlux* pirmoreiz parādījās 1964. gadā, kad *Lohjan Kalkkitehdas* meitas uzņēmums *Iskumetalli Oy* sāka piedāvāt televizorus ar *Finlux* zīmolu. Sūkņu ražotājs *Iskumetalli* nonāca *Lohja* īpašumā 1947. gadā; 1949. gadā tas sāka ražot *Luxor* radioaparātus ar *Lohja* iegādātu licenci. 1958. gadā *Iskumetalli* sāka ražot melnbaltos televizorus. 
1971. gadā *Iskumetalli* rūpnīca tika nosaukta par *Finlux*; nākamajā gadā sāka ražot krāsu televizorus.[1] Līdz 1973. gadam visas *Lohja* elektronikas ražotnes tika apvienotas *Finlux* grupā.

1977. gadā *Lohja* no *Instrumentarium Oy* nopirka pētniecisko projektu, kas saistīts ar elektroluminiscences displejiem, un tos sāka ražot *Finlux*. 1979. gadā *Lohja* iegādājās televizoru ražotāju *Asa Radio Oy*, kas radiouztvērējus ražoja kopš 1927. gada.

1990. gada decembrī *Lohja* un *Wärtsilä* apvienojās ar nosaukumu *Metra Oy Ab*. Pēc apvienošanās *Metra* pamazām atteicās no visām bijušās *Lohja* nozarēm. 1991. gadā *Finlux* elektroluminiscences displeju ražotne tika pārdota *Planar Systems*, turpinot ražot displejus Espo. Vēlāk *Planar* visu savu elektroluminiscences displeju ražošanu apvienoja Espo, slēdzot ražotni Oregonā.[2]

1992. gadā *Finlux* televizoru ražošana tika pārdota *Nokia*, kas jau ražoja televizorus ar zīmoliem *Salora*, *Schaub-Lorenz* un *Oceanic*. 1996. gadā *Nokia* pārdeva visas savas televizoru ražotnes un ar televizoriem saistītos zīmolus Honkongas uzņēmumam *Semi-Tech*.[3] Televizori Somijā tika ražoti līdz 2000. gadam, kad *Semi-Tech* apakšuzņēmums bankrotēja.

Lai turpinātu televizoru ražošanu, Norvēģijas kompānija *Otrum Electronic* 2002. gadā izveidoja uzņēmumu *Finlux Oy Ab*. Tajā laikā televizoru tirgū notika pāreja no kineskopiem uz plakanajiem paneļiem, bet *Finlux* nereformēja savu ražošanu. 2005. gada septembrī uzņēmums bankrotēja ar 50 miljoniem zaudējumu.

2006. gadā Turcijas elektronikas uzņēmums *Vestel*, kas piederēja korporācijai *Zorlu Holding*, iegādājās *Finlux* zīmolu. Tas ražošanu koncentrēja uz plakanajiem televizoriem un citu plaša patēriņa elektroniku, tādu kā DVD atskaņotāji, ierakstītāji un ciparu televīzijas iekārtas. Ražošana Somijā netika turpināta. Ziemeļvalstu tirgū ar *Finlux* mārketingu nodarbojās uzņēmums *Vestel Scandinavia Oy Ab*.[4]

Atsauces
--------

1. ↑  History of the radio manufacturer Finlux (brand) radiomuseum.org
2. ↑  Planar Systems, Inc. «Company History», 2008. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2008-02-10. Skatīts: 2008-02-07.
3. ↑  Nokia Announces Final Sale Of Its Television Manufacturing Business
4. ↑  Finlux vēsture Archived 2011. gada 25. novembrī, *Wayback Machine* vietnē. (somiski)

Ārējās saites
-------------

* Finlux mājaslapa (somiski) (zviedriski)
* Finlux Apvienotajā Karalistē (angliski)
* *Lohja* vēsture *Wärtsilä* mājaslapā
**Urmijas ezers** (persiešu: دریاچه ارومیه, *Daryācheh-ye Orumiyeh*; azerbaidžāņu: اورمو گؤلو, *Urmiye Gölü*) ir sālsezers Irānā, Irānas Azerbaidžānā, lielākais ezers Irānā. Urmijas ezers kopā ar Sevanu un Vana ezeru veidoja Armēnijas karalistes trīs Lielos ezerus — "Armēnijas jūras".

Ezera nosaukumi
---------------

Ezers 1970. gados nosaukts netālās Urmijas pilsētas vārdā, savukārt pilsētas nosaukums cēlies no sīriešu vārda, kas nozīmē "ūdens pilsēta". Pirms tam to sauca par **Rezaijes ezeru** (persiešu:  دریاچه رضائیه) — šis vārds ezeram dots 1930. gados, godinot Irānas šahu Rezu Pehlevi.

Ezera senākais nosaukums ir Avestā minētais "dziļais ezers ar sāļajiem ūdeņiem" **Čičasts** — ‘spīdoši baltais’. Urartu valsts periodā to dēvēja par **Apakšējo Nairi jūru**, savukārt pēc tam, kad šo teritoriju ieņēma armēņi, to dēvēja par **Apakšējo Armēņu jūru**, vēlāk — **Kaputans** (armēņu: Կապուտան).

Ezers bija mannejiešu valsts centrs, mannejiešu galvaspilsēta Hasanlu atradās ezera rietumu krastā. Mannejiešu valsti iekaroja matiāņi — skitiem un sarmatiem radniecīga tauta. Nav zināms, vai tauta deva vārdu ezeram vai tauta guva savu nosaukumu no ezera, bet līdz 1930. gadiem ezeru bieži dēvēja par **Matiānusa ezeru**.

Kabudi salā apglabāts Bagdādes iekarotājs, Čingishana mazdēls Hulaguhans.

Ģeogrāfija
----------

Ezerā atrodas vairāk nekā 100 mazu, klinšainu saliņu. Tām ir liela nozīme kā migrējošo putnu atpūtas un barošanās vietām. Tā kā ezers ir ļoti sāļs, tajā nedzīvo zivis. Lielākā daļa ezera iekļauta nacionālajā parkā, tas ir UNESCO biosfēras rezervāts. Uzskata, ka ezera sāls ir ārstnieciska, jo sevišķi pret reimatismu.

Jau ilgāku laiku vērojama Urmijas ezera izsīkšana. Ik gadus tā līmenis krītas par 0,6–1 m.

Ezers ir šķērslis ceļā starp lielākajām Irānas Azerbaidžānas pilsētām — Urmiju un Tebrīzu. 1970. gados tika uzsākts projekts ar mērķi uzcelt pāri ezeram tiltu. Pēc 1979. gada revolūcijas projekts tika pārtraukts. Pabeigts 2008. gadā.

Atsauces
--------

1. ↑  «Rezaijes ezers». *Ģeogrāfijas vārdnīca Pasaules zemes un tautas*. Rīga : Galvenā enciklopēdiju redakcija. 1978. 595. lpp.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Urmijas ezers***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)
* *Encyclopædia Universalis* raksts (franciski)
**Serves bāka** (igauņu: *Sõrve tuletorn*) atrodas Igaunijā uz Sāmsalas, salas dienviddaļā, uz Serves pussalas. Bāka iezīmē Irbes šauruma ziemeļpusi.

Vēsture
-------

Bāka šajā vietā atrodas jau no 1646. gada, kad šeit bija koka tornis. 1807. gadā to nomainīja konisks akmens mūra tornis. 1862. gadā atkal bija koka tornis, kuru pēc gada nomainīja mūra tornis no sarkaniem ķieģeļiem. 1944. gadā tas tika sagrauts. 1949. gadā tika uzcelts pagaidu koka tornis, kuru 1960. gadā nomainīja pašreizējais tornis.

Raksturojums
------------

Bākas augstums ir 52 m. Bāku veido apaļš, konisks betona tornis ar galeriju un laternu. Torņa augšdaļa ir melna, apakšdaļa balta. Gaismas elements atrodas 53 m virs jūras līmeņa. Gaisma balta (0,5 s deg, 14,5 s pārtraukums). Gaismas signāls redzams 15 jūras jūdžu attālumā. Bāka darbojas visu gadu diennakts tumšajā laikā.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Serves bāka***.
* Estonian Maritime Navigation