recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Džanana Manolova** (bulgāru: *Джанан Филипова Манолова*; dzimusi 1993. gada 16. maijā) ir bulgāru brīvā stila cīkstone, Pasaules un Eiropas čempionātu medaļniece.

Biogrāfija
----------

Ar brīvo cīņu Džanana Manolova sāka nodarboties 2009. gadā. Viņa pārstāv Dimitrovgradas sporta klubu. Treneris ir viņas tēvs Filips Manolovs.

Trīs reizes — 2011. 2012. un 2013. gadā viņa kļuva par Eiropas junioru čempionāta bronzas medaļnieci. 2013. gadā viņa izcīnīja arī sudraba medaļu pasaules junioru čempionātā. 2011. gadā viņā pirmoreiz piedalījās pasaules pieaugušo čempionātā, kur ieguva 13. vietu. Gadu vēlāk, 2012. gadā viņā Eiropas čempionātā pusfinālā zaudēja zviedrietei Hennai Jūhansonei, bet cīņā par bronzas medaļu pārspēja Latvijas cīkstoni Kristīni Odriņu-Urbovu. 2014. gada Eiropas čempionātā šo panākumu izdevās atkārtot. Šoreiz viņa pusfinālā zaudēja baltkrievietei Marijai Mamašukai, taču gandarījuma cīņā pieveica zviedrieti Hennu Jūhansoni un izcīnīja savu otro bronzas medaļu Eiropas čempionātos.

2015. gada pasaules čempionātā Lasvegasā Manolova pusfinālā zaudēja mongolietei Suhegijnai Cerenčimedai, taču cīņā par bronzu pieveica ķīnieti Jadžeņu Suņu.

Privātā dzīve
-------------

Džanana ir precējusies ar Danielu Aleksandrovu. 2019. gada 19. decembrī ģimeni papildināja meita Adele.

Arī Džananas jaunākā māsa Elisa Manolova ir cīkstone. Kopš 2015. gada viņa pārstāv Azerbaidžānu.

Atsauces
--------

1. ↑  «ДЖАНАН ФИЛИПОВА МАНОЛОВА» (bulgāru). bul-wrestling.org. Skatīts: 2021-03-30.
2. ↑  «Джанан Манолова: Благодаря на прекрасните специалисти от „Софиямед"» (bulgāru). в.Телеграф. 2020. gada 23. janvāris. Skatīts: 2021-03-30.

Ārējās saites
-------------

* FILA profils (angliski)
**Stokelijs Klevons Gulburns** (dzimis 1996. gada 18. aprīlī), profesionāli pazīstams kā **Ski Mask The Slump God**, ir amerikāņu reperis. Sākotnēji viņš kļuva pazīstams kopā ar XXXTentacion un Members Only dalībniekiem. 2017. gadā viņš izdeva singlus "BabyWipe" un "Catch Me Outside", kas abi tika iekļauti viņa miksteipī *You Will Regret* (2017), ko Amerikas Ierakstu industrijas asociācija (RIAA) sertificēja kā Zeltu.

Goulbourne miksteips *BEWARE THE BOOK OF ELI* tika izdots 2018. gada maijā un ieņēma Billboard 200 topa 50. vietu. Viņa debijas albums *STOKELEY* (2018) ieņēma 6. vietu ASV Billboard 200.

Jaunība
-------

Stokelijs Klevons Gulburns dzimis 1996. gada 18. aprīlī Fortloderdeilā, Floridā. Viņš ir Jamaikas izcelsmes.

Gulburns uzauga, klausoties Busta Rhymes, Missy Elliott, Wu-Tang Clan un Lil Wayne, kā arī citus māksliniekus. Viņš stāstījis, ka viņa vecāki bieži mājās spēlējuši Jamaikas mūziku. Goulbourne tēvs — reperis, kurš izmantoja skatuves vārdu "Sin City" - bieži piespieda dēlu pievērsties savas repa mūzikas rakstīšanai. 2013. gadā Gulburns tika nosūtīts uz nepilngadīgo aizturēšanas centru par "apmēram $10 vērtu nezāles" glabāšanu, kur viņš satikās ar XXXTentacion. Duets kļuva par draugiem un bieži sadarbojās ar dziesmām pēc atbrīvošanas no apcietinājuma.

2016. gada maijā Gulburns izdeva savu pirmo miksteipu *Drown in Designer*, kurā bija dziesmas "Take A Step Back", kas vēlāk tika sertificēta kā zelta, un "Where's The Blow". 2017. gada jūnijā Gulburns izdeva savu debijas komerciālo miksteipu *You Will Regret* Victor Victor Worldwide un Republic Records vadībā.

Karjera
-------

### 2014–2017: Meinstrīma debija

Pēc Gulburna atbrīvošanas no apcietinājuma viņš kopā ar XXXTentacion izveidoja repa grupu "Very Rare" un straumēšanas pakalpojumā SoundCloud izlaida savu pirmo dziesmu "Catch Me". Galu galā Goulbourne bija līdzdibinātājs XXXTentacion kolektīvam Members Only pēc tam, kad tika izlaists tikai *Members Vol. 1* — 2015. gadā izveidots sadarbības mūzikas ieraksts ar XXXTentacion. Pēc tam miksteipam sekos *Members Only, Vol 2* un pēc tam *Members Only, Vol. 3* 2017. gada 26. jūnijā.

Gulburns izdeva vairākus singlus SoundCloud platformā, tostarp "Catch Me Outside", "Where's The Blow" ar Lil Pump, "Stunt!", "Life Is Short", "Like a Soccer Mom", "Take A Step Back" un "BabyWipe". Gulburns ir divas reizes uzstājusies Rolling Loud festivālā un izdevusi dziesmas kopā ar citiem māksliniekiem, tostarp Offset, Lil Yachty, A$AP Ferg, Lil Peep, Desiigner, un Denzel Curry. Gulburns ir sadarbojies arī ar māksliniekiem no 88Rising leibla, tostarp Higher Brothers un Keith Ape. Goulbourne strādāja arī ar Timbalandu, kuru viņš iepriekš bija teicis par viņa iecienītāko producentu.

Diskogrāfija
------------

###### Studijas albumi

* *STOKELEY* (2018)
Lolli variants karaļa gambītā

**Džambatista Lolli** (itāļu: *Giambattista Lolli*; 1698—1769) bija Itālijas šahists.

Biogrāfija
----------

Viens no 18. gadsimta ievērojamākajiem šaha teorētiķiem. 1763. gadā Boloņā publicējis savu grāmatu *Osservazioni teorico-pratiche sopra il giuoco degli scacchi* ("Vērojumi šaha spēles teorijā un praksē").

Lolli grāmata devusi nozīmīgu ieguldījumu šaha atklātņu teorijā, sevišķi itāļu atklātnē, karaļa gambītā, divzirdziņu aizsardzībā, skotu atklātnē. Grāmatā tika demonstrēts tā laika Itālijas šaha meistaru stils, kas bija balstīts uz agresīvu un bezkompromisu uzbrukuma spēli.

Lolli vārdā ir nosaukti varianti:

* **Karaļa gambītā** - 1. e4 e5 2. f4 exf4 3. Zf3 g5 4. Lc4 g4 5. Lxf7+
* **Divzirdziņu aizsardzībā** - 1. e4 e5 2. Zf3 Zc6 3. Lc4 Zf6 4. Zg5 d5 5. exd5 Zxd5 6. d4

Tāpat Lolli grāmatā bija aptuveni 100 šaha galotņu pozīcijas un šaha kompozīcijas. Viens no pirmajiem analizējis galotni, kurā dāma cīnās pret bandiniekiem, kā arī pašmatus. Daudzas no Lolli analīzēm nav zaudējušas savu nozīmi arī mūsdienās. Piemēram, viena no svarīgākajām pozīcijām galotnē tornis ar laidni pret torni, uz kuru ir jātiecas stiprākajai pusei, ir nosaukta Lolli vārdā.

Lolli pozīcija - baltie uzvar pēc 1. Kc3

Atsauces
--------

1. ↑  Lolli, Giambattista (1698—1769)[novecojusi saite]

Ārējās saites
-------------

* Džambatista Lolli šahista kompozīcijas vietnē "Chess Problem Database Server"

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 23332459
* ISNI: 0000 0000 2259 1420
* GND: 133540413

 |

 |
**Ārlava** ir apdzīvota vieta Talsu novada Ārlavas pagastā. Izvietojusies Sasmakas ezera ziemeļu galā pie autoceļa P126 2,8 km no pagasta centra Valdemārpils, 17 km no novada centra Talsiem un 135 km no Rīgas.

Nosaukums
---------

Tiek uzskatīts, ka Ārlavas nosaukums veidojies no Baltijas somu valodu vārdiem: igauņu *aru* — ‘sausa pļava’ un līvu *vell* — ‘lauks’, tātad — ‘sausa pļava’, ‘auglīga zeme’. Latviešu valodā lībiskais vārds ieguvis galotni "ava".[*nepieciešama atsauce*]

Vēsture
-------

Ārlava ir sena kuršu un lībiešu apdzīvota vieta. Rakstu avotos kopš 1231. gada ir pieminēti nosaukumi *Arowelle, Erwahlen, Arwalen, Arwal, Arevale, Arwallenn*. Pēc 1253. gada kuršu zemju dalīšanas Ārlava kļuva par Kurzemes bīskapijas iecirkni (bīskapijā bija deviņi šādi iecirkņi). 16. gadsimtā atkārtoti pieminēta bīskapam piederošā Ārlavas pils. Pēc pēdējā Kurzemes bīskapa — Holšteinas hercoga Magnusa nāves 1583. gadā Ārlava nonāca Polijas-Lietuvas ūnijas valdījumā un bija viens no septiņiem Piltenes apgabala draudzes novadiem. Līdz 1644. gadam Ārlavas draudzē ietilpa arī zviedru zvejnieku apdzīvotā Roņu sala. 

Tagadējā apdzīvotā vieta veidojusies pie kādreizējās Ārlavas muižas centra. Ārlavas muiža ar parku un Ārlavas luterāņu baznīca (2 km uz ziemeļrietumiem pie Popervāles) ir kultūrvēstures pieminekļi.

Cilvēki
-------

* Kārlis Frīdrihs Jēkabs Hūgenbergers (1784 — 1860) - Ārlavas mācītājs, dzejnieks un tulkotājs latviešu valodā, Latviešu literārās biedrības dibinātājs (1824) un tās vadītājs (1851-1854).

Atsauces
--------

1. ↑  LĢIA vietvārdu datubāze
2. ↑  Nav iekļauta adrešu reģistrā
3. ↑  *Latvijas pagasti. Enciklopēdija*. Rīga : A/S Preses nams. 2001—2002. ISBN 9984-00-412-0.
4. ↑  «Pilis.lv Ārlavas muiža». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 5. martā. Skatīts: 2012. gada 11. janvārī.

Skatīt arī
----------

* Ārlavas mācītājmuiža

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Ārlavas pagasta ciemi |
| --- |
|  |
| 
* Ambrakas
* Ārlava
* Cunces
* Jaunciems
* Kroņmuiža
* Laukmuiža
* Lubezere
* Nogale
* Poprags

 |

 |
**Jozefs Nesvadba** (čehu: *Josef Nesvadba*, dzimis 1926. gada 19. jūnijā, miris 2005. gada 26. aprīlī) bija čehu rakstnieks, viens no sociālisma laikmeta nozīmīgākajiem Čehoslovākijas zinātniskās fantastikas žanra pārstāvjiem, tulkotājs, scenārists, psihiatrs.

Latviešu valodā pārtulkots un izdots Jozefa Nesvadbas zinātniski fantastisko stāstu krājums "Einšteina smadzenes" (1968, sērija "Fantastikas pasaulē").

Biogrāfija
----------

Jozefs Nesvadba dzimis Prāgā, Čehoslovākijā 1926. gada 19. jūnijā skolotāju ģimenē. No 1945. līdz 1950. gadam viņš studēja Prāgas Kārļa Universitātes medicīnas fakultātē, 1950. gadā iegūstot grādu psihiatrijā, bija grupas psihoterapijas pionieris Čehoslovākijā.

Sākotnēji tulkoja dzeju no angļu valodas. 50. gadu sākumā, būdams vēl students, sarakstīja vairākas teātra lugas, piecdesmito gadu beigās sāka rakstīt zinātniskās fantastikas īsos stāstus. Viņa zinātniskās fantastikas tēma bieži bija psihiatrija.

Pēc dažiem Josefa Nesvadbas stāstiem tika uzņemtas filmas, piemēram, "Ksēnemindes idiots", "Rīt es pamodīšos un applaucēšos ar tēju". Viņš strādāja arī pie vairākiem TV un radio seriāliem. Literāro darbību turpināja arī pēc Čehoslovākijā 1989. gadā notikušās Samta revolūcijas.

Bija reģistrēts kā Čehijas komunistiskās slepenpolicijas StB aģents ar segvārdu *Autor*.

Nesvadbas darbi tulkoti angļu, bulgāru, ungāru, gruzīnu, ķīniešu, korejiešu, mongoļu, vācu, poļu, rumāņu, krievu, serbu-horvātu, slovāku, ukraiņu, franču, japāņu un latviešu valodā. Viņš bija Čehoslovākijas Rakstnieku savienības Zinātniskās fantastikas literatūras sekcijas priekšsēdētājs, pārstāvēja Čehoslovākiju vairākos SF kongresos, bija *World SF* Čehijas sekcijas priekšsēdētājs un divreiz šīs organizācijas balvas ieguvējs.

1983. gadā Nesvadbam tika piešķirts Nopelniem bagātā mākslinieka nosaukums.

Dzīves laikā daudz ceļoja, divus gadus pavadīja ASV.

Jozefs Nesvadba miris Prāgā 2005. gada 26. aprīlī.

Atsauces
--------

1. ↑
2. ↑  Йозеф Несвадба в Энциклопедии фэнтези и научной фантастики
3. ↑  *Slovník české literární fantastiky a science fiction*. R3. 162. lpp. ISBN 80-85364-57-3.

Ārējas saites
-------------

* The Josef Nesvadba Page
* Josef Nesvadba (angliski)
* Йозеф Несвадба в Библиотеке Максима Мошкова
* Йозеф Несвадба на сайте Архив фантастики
* Йозеф Несвадба в Энциклопедии фэнтези и научной фантастики
* Фантастика чехословацких писателей в Лаборатории фантастики
* Если. 2005. № 7 (149).

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 98084568
* LCCN: nr88002207
* ISNI: 0000 0000 8169 0701
* GND: 103462368
* SUDOC: 076748847
* NKC: jk01083232

 |

 |
**Džandzjakou** (ķīniešu: 张家口 — *Zhāngjiākǒu*) ir pilsēta Ķīnas ziemeļos, Hebei provincē. Administratīvi veido prefektūras līmeņa municipalitāti ar vairāk kā 4,6 miljoniem iedzīvotāju, bet pašas Džandzjakou municipālajos rajonos dzīvo ap 2 miljonu cilvēku.

Vēsture
-------

Senākais urbānais centrs šajā apvidū izveidojies ap 2500. gadu p.m.ē. mūsdienu Džuolu pilsētiņas vietā 50 km uz dienvidaustrumiem no Džandzjakou. Mūsdienu pilsēta attīstījusies kā pierobežas garnizons pie Lielā Ķīnas mūra. Pilsētas ķīniešu valodas nosaukums nozīmē ‘Džanu dzimtas vārti’. Pilsēta līdz 20. gadsimta vidum Eiropā bija zināma arī kā **Kalgana** no mongoļu valodas *Хаалган; Хаалга хот* — ‘Vārti’. 1211. gadā šajā apvidū kaujā pie Jehulinas Čingishana 90 tūkstošu vīru karaspēks iznīcināja Dzjiņu impērijas 450 tūkstošu karotāju armiju. No 1571. gada Džandzjakou no militāra garnizona transformējās par nozīmīgu tirdzniecības centru. 1727. gadā tā bija nozīmīga tirdzniecības stacija Kjahtas tirdzniecības ceļā ar Krieviju. 1909. gadā pilsētu savienoja ar dzelzceļa līniju. 1937. gadā pilsētu okupēja Japānas karaspēks un Kalgana kļuva par autonomās Čananas provinces centru. 1960. gados Ķīnas—Krievijas saspīlējuma laikā Džandzjakou ieguva lielu stratēģisku nozīmi un tika dēvēta par «Pekinas ziemeļu vārtiem». 2022. gada ziemas olimpisko spēļu laikā pilsētā un apkārtnē norisinājās vairākas sacensību programmas, galvenokāt slēpošanas disciplīnas.

Administratīvais iedalījums
---------------------------

Džandzjakou prefektūras līmeņa pilsēta administratrīvi iedalās sešos urbānajos rajonos (*Qū*), kas principā veido pašu Džandzjakou pilsētu (Cjaosji, Cjaoduna, Sjuaņhua, Sjahuajuaņa, Vaņcjuaņa un Čunli) un 10 apriņķos (*Xiàn*) — Džanbei, Kanbao, Gujuaņa, Šanji, Ju, Janjuaņa, Huaiaņa, Huailai, Džuolu un Čičena.

Atsauces
--------

1. ↑  ; Ķīnas Tautas Republikas Septītā nacionālā tautskaite.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Džandzjakou***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* *Brockhaus Enzyklopädie* raksts (vāciski)
* *Encyclopædia Universalis* raksts (franciski)

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Hebei prefektūras līmeņa municipalitātes |
| --- |
|  |
| 
* Baodina
* Candžou
* Cjiņhuandao
* Čende
* Džandzjakou
* Haņdaņa
* Henšui
* Lanfana
* Sjintai
* **Šidzjadžuana**
* Tanšaņa

 |

 |


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 150565423
* LCCN: nr2004004165
* GND: 5030818-X
* NDL: 00641407

 |

 |
**Sarajevas Nacionālais teātris** (bosniešu un serbu: *Narodno pozorište Sarajevo*, horvātu valoda: *Narodno kazalište Sarajevo*) tika dibināts 1920. gada novembrī. Nacionālā teātra ēkas arhitekts ir Karels Pariks, viņš ir arhirtekts vēl 160 ēkām Sarajevā. 

Teātra atklāšanas ceremoniju vadīja serbu dramaturgs, satīriķis, esejists un rakstnieks Braņislavs Nušics, kas tajā laikā bija Izglītības ministrijas Mākslas departamenta vadītājs. 1946. gadā teātris uzsāka savu māksliniecisko darbību ar pirmizrādi Bedržiha Smetana operu "Pārdotā līgava".

Sarajevas balets tika dibināts 1946. gadā, bet neakarīgs pirmais sniegums baletam bija 1950. gada 25. maijā ar B. Papandopulo darbu "Raža". Šī izrāde iezīmēja baleta profesionālā attīstības sākumu Nacionālā teātra ietvaros.

Atsauces
--------

1. ↑  Don Rubin. *The World Encyclopedia of Contemporary Theatre: Europe*. Taylor & Francis, 1994. 145. lpp. ISBN 0-415-05928-3.
2. ↑  «City of Sarajevo: *Sarajevo National Theatre (In Bosnian)* [cited February 10, 2012]». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 13. augustā. Skatīts: 2016. gada 4. aprīlī.
**Dragiša Blagojevičs** (serbu: *Драгиша Благојевић*; dzimis 1966. gada 1. janvārī Tuzlā) ir Melnkalnes starptautiskais lielmeistars šahā (2004).

Biogrāfija
----------

Pirmos panākumus starptautiskajos šaha turnīros guvis 1980. gadu beigās un 1990. gadu sākumā. 1988. gadā dalījis 2. vietu starptautiskajā šaha turnīrā Prāgā. 1990. gadā uzvarējis starptautiskajā šaha turnīrā Tuzlā, bet 1991. gadā dalījis 4. vietu Dienvidslāvijas šaha čempionātā. 1996. gadā Podgoricā izcīnījis 2. vietu Melnkalnes šaha čempionātā, bet vēlākajos gados piecas reizes kļuvis par Melnkalnes šaha čempionāta uzvarētāju (2000, 2002, 2003, 2005, 2007). 2002. gadā dalījis 2. vietu Dienvidslāvijas šaha čempionātā. 2004. gadā ieņēmis 2. vietu starptautiskajā šaha turnīrā Zenicā. 2005. gadā dalījis 2. vietu starptautiskajā šaha turnīrā Melnkalnes pilsētā Bijelo Poļe.

Pārstāvējis Melnkalnes komandu lielākajos komandu šaha turnīros:

* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 6 reizes (2008-2018). Individuālajā vērtējumā izcīnījis zelta (2008) medaļu;
* Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījies 7 reizes (2007-2019).

Par panākumiem turnīros FIDE 1988. gadā Blagojevičam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2004. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

Personīgā dzīve
---------------

Viņa meita Tijana (dzimusi 1997) arī ir veiksmīga šahiste, kura startē Serbijas izlases rindās.

Atsauces
--------

1. ↑  Yugoslav Championships 2002
2. ↑  OlimpBase :: Men's Chess Olympiads :: Dragiša Blagojević
3. ↑  OlimpBase :: European Men's Team Chess Championship :: Dragiša Blagojević

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
**Arturs Teteris** (arī Artūrs Gustavs Teters, angļu: *Arthur Teters*; 1905. gada 14. jūnijs Rīga - 1987. gada 7. novembris Melburna) bija Latvijas un Austrālijas šahists.

Biogrāfija
----------

Latvijas Universitātes absolvents. Studentu korporācijas "Talavija" filistrs. Pirms Otrā pasaules kara strādājis Latvijas finanšu sistēmā. Šahu spēlējis no agras jaunības, veiksmīgi piedaloties simultānspēles seansos pret spēcīgiem pretiniekiem. Valsts un pašvaldību darbinieku šaha komandu turnīros (1933 - 1937) pie 2. galdiņa pārstāvējis Latvijas Banku un Finanšu ministriju. Bijis Latvijas šaha čempionātu dalībnieks.

Otrā pasaules kara laikā devies bēgļu gaitās. No 1944. gada līdz 1950. gadam dzīvojis Vācijā, bet 1950. gadā pārcēlies uz dzīvi Austrālijā. Šeit sekmīgi turpinājis savu šahista karjeru. 1953. gadā Melburnā uzvarējis Austrālijas atklātajā šaha čempionātā. 1954. gadā apmeties dzīvot Viktorijas štata mazpilsētā Balarata, kur tajā pat gadā ievēlēts par vietējā šaha kluba prezidentu. Bijis Balaratas šaha kluba čempionāta uzvarētājs 1954. un 1957. gados, piedalījies dažādās Viktorijas štata komandu šaha sacensībās, arī starp Austrālijas latviešu komandām. 1965. gadā guvis savu lielāko panākumu, uzvarot Viktorijas štata individuālajās šaha meistarsacīkstēs. Mūža pēdējos gadus Teteris nodzīvojis Melburnā, kur 1968. gadā uzvarējis Melburnas šaha kluba čempionātā. Godinot latviešu izcelsmes šahista piemiņu kopš 2011. gada Balaratā tiek rīkoti Artura Tetera piemiņas turnīri šahā.

Vietas Latvijas šaha čempionātos
--------------------------------

* 1937. gads - 7.-8. vieta 1. virsturnīrā.
* 1943. gads - 14. vieta.

Atsauces
--------

1. ↑  Sēru sludinājums laikrakstā "Austrālijas Latvietis", 04.12.1987
2. ↑  Kārlis Ozols "A. Teters atgriežas ar uzvaru", laikraksts "Austrālijas Latvietis", 23.01.1954
3. ↑  «Ballarat Chess Club History». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 26. janvārī. Skatīts: 2015. gada 1. jūnijā.
4. ↑  Laikraksts "Austrālijas Latvietis", 05.04.1968
5. ↑  «2014 Arthur Teters Memorial». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2015. gada 4. februārī. Skatīts: 2015. gada 1. jūnijā.

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
Nogulumieži   Kristāliskie ieži   Mantija
**Kontinentālā nogāze** ir kontinenta malas slīpais pārejas zemūdens apgabals, kas atrodas starp kontinentālo šelfu un kontinenta pakāji, kas, savukārt, robežojas ar abisālo līdzenumu jeb okeāna dibenu. Pēc ģeoloģiskās uzbūves un reljefa kontinentālā nogāze ir kontinenta turpinājums.

Kontinentālā nogāzes piekrastes robežu veido šelfa kante — kontinentālās platformas mala, kas būtībā ir kontinenta seklās zonas jūras dibena pārliekums, aiz kura sākas nepārtraukts uz dzelmi ejošs slīpums. Šī pārliekuma leņķis var stipri variēt no samērā lēzena (ap 3—4°) līdz ļoti slīpam (39,9—45° un pat vairāk). Vidējais slīpuma leņķis sastāda 3°27’, kas ir tuvs kalnu grēdu slīpuma leņķim. Kontinentālā nogāze aptver plašu dziļuma diapazonu kopumā no 100—200 līdz 3000—4000 m. Taču parasti uzskata, ka kontinentālās nogāzes zona atrodas dziļumā ap 200—3000 m un uz to attiecas 15,3 % no visas Pasaules okeāna platības.

Kontinentālās nogāzes dibens (bentāle) atkarībā no dziļuma tiek dalīts divās zonās: augšējā bentāle jeb mezobentāle ir no 200—500 līdz 1000—2000 metriem, bet apakšējā bentāle jeb batibentāle — no 1000—2000 līdz 3000 metriem.

Kontinentālas nogāzes virsmas reljefu bieži vien veido dažādas gareniskas terases un kraujas vai arī zemūdens kanjoni, orientēti virzienā uz okeānisko gultni. Piemēram, kontinentālās nogāzes pakāpienveida struktūra akumulatīvu līdzenumu veidā spilgti izpaužas Eirāzijas zemūdens daļā Ziemeļu Ledus okeānā. Šeit ir izvietoti divi plaši marginālie zemūdens plato: Jermaka plato, kas atrodas uz ziemeļiem no Špicbergenas, un Čukotkas plato, kuram no austrumiem piekļaujas Nortvinda zemūdens grēda. Arī Antarktīdas kontinentālajai nogāzei ir raksturīgs liels platums, pakāpienveida profils, kuras virsma ir izvagota ar blīvu ļoti platu kanjonu tīklu, īpaši Belinhauzena un Amundsena jūru rajonā.

Nogāzes apakšējai daļai ir raksturīgi akumulatīvi procesi. Kontinentālās nogāzes galvenie nogulumu tipi ir terigēnie nogulumi, pārsvarā aleirītiski, bet siltajās jūrās — karbonātiskas, biogēnās dūņas. Pasaules okeāna blakusantarktiskajās teritorijās ir aisbergu nogulumi un kramaļģu dūņas.

Kontinentālās nogāzes jūras dibena ekoloģisko zonu veido batiāle, kas atrodas starp sublitorāli vai tai sekojošo "pārejas zonu" un abisāli.

Atsauces
--------

1. ↑  *Latvijas padomju enciklopēdija*. 51. sējums. Rīga : Galvenā enciklopēdiju redakcija.
Šis raksts ir par ūdens ņemšanas vietu. Par citām jēdziena **Aka** nozīmēm skatīt nozīmju atdalīšanas lapu.
Aka ar koka grodiem un vindu. Vidzeme
**Aka** ir pazemes ūdens ņemšanas vieta, atsevišķas ūdens gūtnes vai ūdens ieguves urbumi, kurus savām vajadzībām izmanto individuālie ūdens lietotāji.
Akas ir vertikālas šahtas veidā ierīkotas hidrotehniskās būves. Tās izmanto neliela ūdens daudzuma savākšanai un glabāšanai (krājakas), kā arī pazemes komunikāciju kontrolei (piem. skataka kanalizācijā, drenu aka meliorācijā). 
Pazemes ūdens ņemšanai lieto urbtās artēziskās akas vai raktās akas. Raktās akas parasti ierīko līdz 6 - 10 m dziļumā, irdenos iežos. Akas dibenā, retāk sānsienā ierīko grants filtru, caur kuru ūdens no ieža ieplūst akā. Netīru virszemes ūdeņu un atmosfēras nokrišņu nokļūšanu akā novērš, noblīvējot akas sienas ar māliem vai izbūvējot akai grodus un paceļot tos līdz vismaz 80 cm virs zemes, kā arī nosedzot tās.

Aka ar rokas vinču. Silene, Augšadaugavas novads

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Aka***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)

Atsauces
--------

1. ↑
2. ↑  LPE, 1. sēj. 111. lp. Rīga, 1981.
**Ajda Fīlda** (angļu: *Ayda Field*, dzimusi **Ajda Sabahata Evekana** (*Ayda Sabahat Evecan*), 1979. gada 17. maijā) ir turku izcelsmes Amerikas Savienoto Valstu aktrise. Kopš 2015. gada regulāri darbojusies Apvienotās Karalistes televīzijas šovā *Loose Women*. Kopš 2018. gada septembra ir viena no Apvienotās Karalistes "X Faktora" žūrijas locekļiem.

Ajdas Fīldas tēvs ir turks, bet māte — amerikāniete. Viņa prot ne tikai angļu valodu, bet arī turku valodu. Kopš 2006. gada maija Ajdai Fīldai ir attiecības ar mūziķi Robiju Viljamsu. 2010. gada 7. augustā viņi apprecējās.

Piezīmes
--------

1. ↑  *Ayda* ir izplatīts vārds turku valodā un viņai ir turku izcelsme, tāpēc vārds atveidots ievērojot to, ka burtu *y* turku valodā izrunā kā "j"

Atsauces
--------

1. 1 2  «Ayda Field» (angļu). IMDb. Skatīts: 2018. gada 3. septembrī.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Ajda Fīlda***.
* *IMDb* profils (angliski)
* *AllMovie* profils (angliski)
**"Gārfīlds"** (angļu: *Garfield: The Movie*) ir 2004. gada ASV datoranimācijas spēlfilma, komēdija, kuras režisors ir Pīters Hjūits, iedvesmojoties no Džima Deivisa tāda paša nosaukuma komiksiem. Tajā galvenās lomas atveido Brekins Meiers (Džons Ārbakls), Dženifere Lava Hjūita (daktere Liza Vilsone), savukārt Gārfīldu ieskaņojis Bills Marijs. Gārfīlds tika izveidots ar datoranimācijas palīdzību, lai gan visi pārējie dzīvnieki bija īsti. Filmu producēja *Davis Entertainment Company* un izplatīja *20th Century Fox*. Tā tika izlaista Amerikas Savienotajās Valstīs 2004. gada 11. jūnijā, Latvijā — 2004. gada 20. augustā. Kaut arī filma saņēma negatīvas kritiķu atsauksmes, tā bija finansiāli veiksmīga, nopelnot vairāk nekā 203 miljonus ASV dolāru ar 50 miljonu budžetu. Filmas turpinājums "Gārfīlds 2" iznāca 2006. gada 16. jūnijā.

Atsauces
--------

1. 1 2 3 4  «Garfield». *Box Office Mojo*. Skatīts: 2021. gada 13. augustā.

Ārējās saites
-------------

* *IMDb* profils (angliski)
* *AllMovie* profils (angliski)
* *Turner Classic Movies* profils (angliski)
* *Metacritic* profils (angliski)
* *Box Office Mojo* profils (angliski)
* *Rotten Tomatoes* profils (angliski)
**Akacis** bija latviešu rokgrupa, kas darbojās Amerikas Savienotajās Valstīs 80. gados.

"Akaci" nodibināja Amerikas latviešu jaunieši Ņujorkā. Pirmā plašākā uzstāšanās notika 4. pasaules latviešu jaunatnes kongresā (Viljamstaunā, Masačūsetsas štatā) 1978. gada 7. jūlijā. Sastāvs: Jānis Abens (ģitāra), Mārtiņš Strauss (taustiņinstrumenti), Aivars Šmits (bungas), Gatis Gaujenieks (basģitāra), Laura Padega (vijole). Sekoja citas uzstāšanās ASV latviešu publikai, savukārt amerikāņu auditorijai grupa uzstājās ar nosaukumu *Quags*. 1979. gadā tika izdots grupas pirmais albums.

1982. gadā ansambļa sastāvs mainījās, tam pievienojās ģitārists Arnolds Kārklis. 

1989. gada maijā notika grupas koncerttūre Latvijā. Togad Gata Gaujenieka dziesma "Varbūt rīt" grupas "Dāmu pops" izpildījumā tika atskaņota "Mikrofona" aptaujas noslēguma koncertā un nākamajā gadā kļuva par vienu no gada populārākajām dziesmām, aptaujā ieņemot 2. vietu. 1990. gadā "Akacis" atkal devās Latvijas koncerttūrē, kā arī piedalījās festivālā "Liepājas dzintars".

1991. gadā tika izdots albums "Svešā malā", kurā ir dažādu autoru dziesmas. 

1990. gados grupas darbība apsīka. Gatis Gaujenieks un Arnolds Kārklis pārcēlās uz dzīvi Latvijā, iesaistoties dažādos mūzikas projektos.

2011. gada jūnijā nomira Aivars Šmits.

2022. gada 2. jūlijā "Akacis" uzstājās XV Vispārējos Latviešu Dziesmu un Deju svētkos Sentpolā, Minesotā. Koncertā piedalījās Gatis Gaujenieks, Arnolds Kārklis, Jānis Abens, Mārtiņš Strauss, Dainis Romāns, Laila Medne Nīgale, Laura Padega un pie bungām Mārtiņš Linde.

Diskogrāfija
------------

* *AKACIS* (LP, Plate Records, 1979)
* *Sirsniņa* (EP, Plate Records, 1983)
* *Tādi ir tie rēķini* (LP, Plate Records, 1984)
* *Aps'ties to vīru* (kasete, Plate Records, 1987)
* *Quags* (kasete, Plate Records, 1990, ar nosaukumu "Quags")
* *One of Us* (CD, Plate Records, 1991, ar nosaukumu "Quags")
* *Svešā malā* ‎(kasete, Plate Records, 1991)

Atsauces
--------

1. ↑  Un tomēr... es atceros... *Laiks*, 1978, 26. jūlijs.
**Khmeru impērija** ((okz): *កម្វុជ*) bija hindu un budistu valsts Dienvidaustrumāzijā no 802. līdz 1431. gadam. Khmeru impērijas pastāvēšanas laiku vēsturnieki sauc arī par **Ankoras periodu**, pēc impērijas galvaspilsētas Ankoras vārda. Impērija atradās mūsdienu Kambodžas, Laosas, Taizemes un Vjetnamas valstīs.

Kambodžas pamatiedzīvotāji khmeri savu valsti centās izveidot jau 802. gadā, kad tā brīža vadonis Džajavarmans II pasludināja neatkarību no Javas un proklamēja Devaraju. Viņš kopā ar saviem sekotājiem aizsāka kultu, kas pielūdz karali Dievu, šie procesi turpinājās un šādā veidā izveidojās Khmeru impērija, kas šā brīža Kambodžas teritorijā pastāvēja no 9. līdz 15. gadsimtam. Turpinot valdīt valdniekam Džajavarmanam VIII impērijai uzbruka mongoļu karaspēks, taču asiņainie slaktiņi izpalika, Khmeru impērijas valdniekam izdevās vienoties ar mongoļu vadoni Hubilaju par mierizlīgumu, kas panākts khmeriem samaksājot mongoļu karaspēkam.

Aptuveni 13. gadsimtā Šrilankas mūki iepazīstināja Dienvidaustrumāziju, tostarp Kambodžu, ar budismu, kas strauji izplatījās visā Dienvidaustrumāzijā. Lai gan valstī līdz tam galvenā reliģija bija hinduisms, vietējie iedzīvotāji arvien vairāk sāka praktizēt budismu un budisms kļuva par populārāko reliģiju arī Khmeru impērijā. Oficiālo valsts reliģijas statusu budisms gan ieguva tikai 1295. gadā, kad pie varas nāca valdnieks Indravarmans III.

Khmeru Impērija 12. gadsimtā bija kļuvusi par lielāko impēriju visā Dienvidaustrumāzijā, tās centrs atradās Ankorā, ap kuru tika būvēti tempļi un pilsētas. 2007. gada veiktajos izrakumos Ankorā tika gūti pierādījumi tam, ka Ankora bijusi lielākā pasaules pilsēta pirmsrūpniecības laikmetā. Tās kopējā platība bijusi ap 2980 kvadrātkilometriem. Pilsētas plānojums liecināja, ka tajā spētu uzturēties ap 1 miljonu iedzīvotāju. Arī pēc impērijas sabrukšanas 15. gadsimtā Ankora un Ankorvats Kambodžā saglabājušies līdz mūsdienām.

Atsauces
--------

1. ↑  «Cambodia | history - geography». *Encyclopedia Britannica* (angļu). Skatīts: 2018-12-03.
2. ↑  «Angkor Wat Period Cambodia Tour». *www.cambodia-travel.com*. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2012-12-01. Skatīts: 2018-12-03.
3. ↑  «Metropolis: Angkor, the world's first mega-city». 2011-06-05. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2008-09-23. Skatīts: 2018-12-03.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Khmeru impērija***.
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)
* Pasaules vēstures enciklopēdijas raksts (angliski)
**Tartaka dzirnavezers** (saukts arī **Tartakas** un **Tartaku dzirnavezers**) ir ūdenskrātuve Krāslavas novada Ūdrīšu pagastā blakus Tartaka ciemam.

Ezers atrodas Augšdaugavas aizsargājamo ainavu apvidus un Daugavas loku dabas parka teritorijā.

Raksturojums
------------

Ezers ir aizaugošs, lēzeniem, slīpiem un stāviem krastiem, pie kuriem aug niedres, meldri un šaurlapu vilkvālītes, sastopamas ir arī ūdensrozes un glīvenes. Tas ir caurteces ezers, atrodas uz Rudņas upes aptuveni 3 kilometru attālumā no upes ietekas Daugavā. Tartaks ir dūņains, tā dibenu klāj 0,3—0,4 metrus dziļš dūņu slānis. Ezerā mīt līdakas, līņi, raudas, karūsas un asari. Ezers tika uzstādināts jau 1800. gados, kad aiz tā uz Rudņas upes tika uzbūvētas ūdensdzirnavas, kuras Otrā Pasaules kara laikā tika sagrautas un līdz mūsu dienām ir saglabājušās tikai to drupas. 1950. gadā dzirnavu aizsprosts tika nojaukts, pēc kā nolaistā ezera daļa pakāpeniski aizaugusi ar lakstaugiem un krūmiem, bet vēlāk vietējie iedzīvotāji šajā vietā ganīja mājlopus un zemi izmantoja lauksaimniecībai. Tā rezultātā ezera spoguļa laukuma platība laika periodā no 1950. līdz 1972. gadam samazinājās no 27,8 ha līdz 10,2 ha. 1970. gadā tika uzbūvēts dambis, bet 2007. gadā — jauns aizsprosts, pēc kā ezers ticis atjaunots iepriekšējā platībā. Garām ezeram iet vietējais autoceļš Tartaks—Borovka (V635), kas aptuveni pēc 3 kilometriem savienojas ar galveno autoceļu A6 Rīga—Krāslava.

Atsauces
--------

1. 1 2 3  www.ezeri.lv
2. ↑  www.bibliotekakraslava.lv
3. ↑  www.kraslava.lv

Ārējās saites
-------------

* www.ezeri.lv
* www.bibliotekakraslava.lv
* www.dnd.lv
**Tartuosteji** (*Tartuosteus*; nosaukums no Tartu, Igaunijas pilsētas) ir bezžokļaiņu izmirušās psammosteju apakškārtas ģints. Ģinti pirmo reizi 1961. gadā aprakstīja padomju pētnieks Dmitrijs Obručevs. Ģints tipveida suga ir *Tartuosteus giganteus*, kas iepriekš tika aprakstīta kā *Psammolepis gigantea* Gross, 1933.

Apraksts
--------

Ģints pārstāv ļoti lielu izmēru organismus, kuru branhiālo plātņu platums sasniedz līdz 60 cm. Vēdera plātne ir salīdzinoši gara un šaura, ļoti izliekta un bez tesērām. Tai aizmugurē ir dziļš un šaurs izgriezums, ko aizmugurē sedz tesēras, kas bieži vien saaug ar plātni. Muguras plātne ir apaļa un bez tesērām. Muguras plātnei ir zināma sensoro kanālu sistēma, kuru veido divi gareniski mediālie kanāli ar mediālajām komisūrām, kā arī viens priekšējais-sānu un divi laterālie kanāli no katras puses. Branhiālā plātne veido izstiepta trīsstūra formu, kuras platums ir lielāks par garumu. Kornuālā plātne ir samērā gara un nedaudz ovāla pēc formas. Ādas zobi ir smalki.

Sistemātika
-----------

Tartuosteju ģintī pamatā ir divas sugas *T. giganteus* un *T. maximus*. *T. ornatus* no Timāna kosmīna slāņiem netiek viennozīmīgi atzīta kā tartuosteju ģints. Tā balstās uz vienīgo atradumu — branhiālo plātni, kas ir sugas holotips. Agrāk pie tartuosteju ģints tika pieskaitīta arī *T. luhai* Mark-Kurik, 1965 kas mūsdienās tiek uzskatīta kā atsevišķa ģints *Elgaia luhai*.

* **Tartuosteus** Obruchev, 1961

* *Tartuosteus giganteus* (Gross, 1933) (arukilas svīta)
* *Tartuosteus maximus* Mark-Kurik, 1965 (arukilas — burtnieku svīta)
* *Tartuosteus ornatus* (Rohon, 1899)

Atsauces
--------

1. ↑  L.BEVERLY HALSTEAD TARLO, PSAMMOSTEIFORMES (AGNATHA) A REVIEW WITH DESCRIPTIONS OF NEW MATERIAL FROM THE LOWER DEVONIAN OF POLAND, (II Systematic Part) PALAEONTOLOGIA POLONICA — No.15, WARSZAWA, 1965, 85. lpp.
2. ↑  Д.В. Обручев, Э.Ю. Марк-Курик, Псаммостеиды (Agnatha, Psammosteidae) девона СССР, Таллин, 1965 г. 110. lpp
**Kara** (krievu: *Кара*) ir upe Krievijas Federācijas ziemeļos, plūst pa Jamalas Ņencu autonomā apvidus robežu ar Komi Republiku un Ņencu autonomo apvidu. Pēc Karas upes, kuras ietekas tuvumā 1736. gadā ziemoja Stepana Maligina un Alekseja Skuratova Lielās Ziemeļu ekspedīcijas rietumu grupa, nodēvēta Karas jūra.

Upe sākas Polāro Urālu priekškalnē, saplūstot Mazajai Karai un Lielajai Karai. Plūst ziemeļu virzienā gar Pajhoja grēdu, vietām pa šauriem kanjoniem. Vairāki ūdenskritumi, ievērojamākais no kuriem ir 10 m augstais Buredans. Lejtecē veido plašu grīvlīci, ieplūst Karas jūras Baidaratas līcī. Aizsalst oktobrī, ledus iziet jūnijā. Lejtecē kuģojama. Rietumos no upes atrodas 65 km diametra Karas meteorīta krāteris.

Krasti mazapdzīvoti, vienīgā pastāvīgi apdzīvotā vieta ir Ustjkara pie upes ietekas jūrā.

Atsauces
--------

1. ↑  Водопад Буредан
2. ↑  Определение "Кара (река)" в Большой Советской Энциклопедии
**Tartronskābe** (2-hidroksipropāndiskābe, hidroksimalonskābe, HOOC−CHOH−COOH) pieder pie divvērtīgajām hidroksikarbonskābēm un ir vienkāršākais to pārstāvis. Tartronskābe ir bezkrāsaina cieta viela (prizmatiski kristāli no ētera; no ūdens kristalizējas ar 1 molekulu ūdens). Viegli šķīst ūdenī. Tartronskābes atvasinājumu — 2-metiltartronskābi — sauc par izoābolskābi.

Vēsture
-------

Tartronskābi atklājis Desenjē (*Dessaignes*), sadalot nitrovīnskābi ūdens šķīdumā, karsējot kopā ar spirtu. No vīnskābes atvasināts arī tartronskābes nosaukums.

Iegūšana
--------

Grūti iegūstama viela. Nelielos daudzumos veidojas, oksidējot glicerīnu ar kālija permanganātu; debromējot monobrommalonesteri ar sudraba oksīdu; reducējot mezoksālsskābi.

  


|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Svarīgākās hidroksikarbonskābes |
| --- |
|  |
|  | 
* Glikolskābe
* Pienskābe
* Oksisviestskābe
* Tartronskābe
* Ābolskābe
* Skābeņetiķskābe
* Vīnskābe
* Citronskābe
* Salicilskābe

 |

 |
Šis raksts ir par ārstu. Par citām jēdziena **Jēkabs Alksnis** nozīmēm skatīt nozīmju atdalīšanas lapu.

**Jēkabs Alksnis** (1870—1957) bija latviešu ķirurgs, Latvijas Universitātes Medicīnas fakultātes profesors (1924—1944), Rīgas pilsētas 2. slimnīcas direktors (1930—1931), aktīvs sabiedrisks darbinieks. Viens no 1944. gada 17. marta Latvijas Centrālās padomes memoranda parakstītājiem.

Dzīvesgājums
------------

Dzimis 1870. gada 22. (9.) augustā Durbes pagasta "Ķiviļos" galdnieka ģimenē. Mācījās Durbē privātskolā, tad Liepājas Nikolaja ģimnāzijā (1886—1890). Studēja medicīnu Tērbatas universitātē (1890—1895), iestājās studentu korporācijā *Lettonia*. Pēc diploma iegūšanas bija ārsts Lazdonā (1896–1897), tad karaklausībā (1897—1903) Koveļā, Volīnijas guberņā. Ieguva kara ārsta profesiju Pēterburgas Kara medicīnas akadēmijā (1903—1907), līdztekus piedalījās Krievijas-Japānas karā (1904—1905). 
1907. gadā atgriezās dzimtenē, bija kara ārsts Liepājā (1907–1910). Liepājas slimnīcu komisijas vadītājs (1910—1914), Liepājas latviešu biedrības priekšnieks, ķirurģijas privātklīnikas vadītājs (1912—1914). 

Pirmā pasaules kara laikā kara ārsts dažādās vietās (1914—1918). Pēc Brestļitovskas miera līguma noslēgšanas 1918. gadā atgriezās Liepājā, kur strādāja par pilsētas slimnīcas virsārstu. Latvijas brīvības cīņu laikā bija Latvijas Apsardzības ministrijas Sanitārās daļas priekšnieks, vēlāk Landesvēra latviešu daļu kara ārsts, Lejaskurzemes kara apgabala vecākais ārsts pulkvedis (1919—1920). 
Latvijas Universitātes Medicīnas fakultātes docents (1920), profesors (1924), pirmais ķirurģijas katedras vadītājs, Medicīnas fakultātes dekāns (1931—1933). Latviešu ārstu biedrības priekšnieks (1929—1932). *Latvijas Ārstu Žurnāla* dibinātājs un izdevējs (1923—1939, 1942—1944). Kauņas universitātes goda doktors (1933). 

Otrā pasaules kara beigās 1944. gadā devās bēgļu gaitās uz Vāciju, 1948. gadā uz Angliju. 
Miris 1957. gada 7. martā Londonā.

* Krievijas impērijas armijas ārsts Koveļā, Volīnijas guberņā (A. Epšteins, 1899)Krievijas impērijas armijas ārsts Koveļā, Volīnijas guberņā (A. Epšteins, 1899)
* Jēkabs Alksnis un Pāvils Mucenieks Rīgas pilsētas 1. slimnīcas palātā (pirms 1928)Jēkabs Alksnis un Pāvils Mucenieks Rīgas pilsētas 1. slimnīcas palātā (pirms 1928)
* Jēkabs Alksnis un Jānis Jēgermanis Rīgas pilsētas 1. slimnīcas palātā (pirms 1928)Jēkabs Alksnis un Jānis Jēgermanis Rīgas pilsētas 1. slimnīcas palātā (pirms 1928)

Darbi
-----

* Medicīnas doktora disertācija par urīnvadu operācijām
* "1896. gada zinātnisku grāmatu pārskats", Rīgas Latviešu biedrības Zinību komisijas "Rakstu krājums" (1898)

Literatūra
----------

* Latviešu konversācijas vārdnīca, I. sējuma 283-285 slejas
* A. Vīksna. Latvijas ķirurģijas profesori. Rīga: 2010

Atsauces
--------

1. ↑  Liepājnieku biogrāfiskā vārdnīca
2. ↑  LNB Reto grāmatu un rokrakstu nodaļas datubāze[novecojusi saite]

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 305063805
* LNB: 000046535
* ISNI: 0000 0004 1667 830X
* GND: 1069125318

 |

 |
Koordinātas: 58°14′8″N 25°54′5″E﻿ / ﻿58.23556°N 25.90139°E﻿ / 58.23556; 25.90139

Tarvastas pilsdrupas ar kapelu (Vilhelma Tuša zīmējums, 19. gs.).
Tarvastas pilsdrupu plāns (Vilhelma Tuša zīmējums).
**Tarvastas pils** (igauņu: *Tarvastu ordulinnus*, vācu: *Ordensburg Tarwast*) bija viduslaiku pils netālu no Tarvastu upes ietekas Vircezerā Sakalas, vēlāk Livonijas ordeņa valsts teritorijā.

Līdz mūsdienām saglabājušās pilsdrupas 6555 m2 platībā pie Tarvastu ciema Vīlandes apriņķī Igaunijā. Pilsdrupu tuvumā atrodas 19. gadsimta sākumā klasicisma stilā būvēta kapela.

Vēsture
-------

Uzskata, ka Tarvastas pils vietā pirms Livonijas krusta kariem atradies sakaliešu pilskalns. Pēc tam, kad 1329. gadā Tarvastai uzbruka lietuviešu karaspēks, tajā uzcēla mūra pili. 
Pēc 1410. gada Vīlandes komturejas Tarvastas pilī uzturējušies Livonijas ordeņa mestri, pils ziemeļu pusē atradušās ūdensdzirnavas, ko sargāja 14 metrus plats tornis ar 1,7 m biezām sienām.
Livonijas—Maskavijas kara laikā, kad valdīja mestrs Bernds fon der Borhs, 1481. gadā pili iekaroja krievu karaspēks un sagūstītos pils ļaudis aizveda uz Krieviju.

Livonijas kara laikā 1560. gadā to ieņēma un nopostīja Krievijas caristes karaspēks. 1562. gadā Tarvasta bija viens no astoņiem Vidzemes pilsnovadiem, kas bija Lietuvas princeses Katrīnas pūra tiesa pēc kāzām ar Somijas hercogu Juhanu. Kad 1582. gadā Krievija un Polija-Lietuva noslēdza Jamzapoļskas miera līgumu, tā tekstā maskaviešu ieņemtā Tarvastas pils tika dēvēta par Tarvasu (latīņu: *Iarvas*), krieviski par *Тарваз* vai *Тервесс*.

Pēc kara beigām Tarvasta nonāca Polijas-Lietuvas kopvalsts Pērnavas vaivadijas sastāvā kā stārastijas centrs un kopš 1588. gada pakļāvās Karkuses pils pārvaldniekam Fārensbaham. Pēc pulvera eksplozijas 16. gadsimta beigās pils pārvērtās drupās un vairs netika atjaunota. 
1825. gadā Tarvastu muižniece Šarlote Luīze fon Menzenkampfa (*Mensenkampff*) sava mirušā vīra piemiņai pie Tarvastu ordeņa pils drupām uzcēla kapelu.

Attēli
------

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*

Literatūra
----------

* Heinrich von Hagemeister. *Materialien zu einer Geschichte der Landgüter Livlands T. 1–2*. Riga : E. Frantzen, 1836./1837. 187–188. lpp.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Igaunijas viduslaiku pilis un klosteri |
| --- |
|  |
| Dāņu Igaunija, 
vēlāk Livonijas ordeņa valsts daļa | 
* Borkholma
* Ece
* Harka
* Narva
* Nīslota
* Padize
* Rēvele
* Sv. Brigita
* Tolsburga
* Vezenberga
* Vihula

 |
|  |
| Livonijas ordeņa valsts | 
* Helmeta
* Karkuse
* Laisa
* Oberpālene
* Pērnava
* Poide
* Talkhofa
* Tarvasta
* Veisenšteina
* Vīlande
* Zoneburga

 |
|  |
| Sāmsalas-Vīkas bīskapija | 
* Ārensburga
* Hāpsala
* Lode
* Leāle
* Vigala

 |
|  |
| Tērbatas bīskapija | 
* Falkena
* Ilcene
* Kavilda
* Kirumpeja
* Konguta
* Neihauzene
* Oldentorna
* Randene
* Ringe
* Tērbata
* Varbeka
* Zommerpāle

 |

 |
Brāļu Jurjānu mežradznieku kvartets. No kreisās Andrejs, Pāvuls, Pēteris, Juris Jurjāni
**Brāļi Jurjāni** (Pēteris (1851—1900), Andrejs (1856—1922), Juris (1861—1940) un Pāvuls (1866—1948) Jurjāni) bija latviešu mūziķi un pedagogi, komponisti un folkloristi. Vairāku Vispārējo latviešu dziesmu svētku virsdiriģenti.

Dzīvesgājums
------------

Brāļi Jurjāni dzimuši Ērgļu pagastā. Viņu tēvs bijis visā apkārtnē iecienīts audējs un māte — liela tautas dziesmu zinātāja. Tēva brālis Jānis Jurjāns — viens no jaunlatviešu kustības pamatlicējiem.

Andrejs Jurjāns 1873. gadā piedalījās I vispārējos latviešu dziesmu svētkos Rīgā un 1875. gadā devās uz Pēterburgas konservatoriju mācīties ērģeļspēli un kompozīciju. Studiju gados publicēja dziesmu krājumu *"Daiņa"* (1877). Arī Juris Jurjāns no 1879. līdz 1883. gadam mācījās Pēterburgas konservatorijā un bija mežradznieks Pēterburgas Ķeizariskās operas orķestrī.

Pēc konservatorijas beigšanas Andrejs un Juris Jurjāni strādāja par Harkivas mūzikas skolas pedagogiem, kur mācījās arī jaunākais brālis Pāvuls.

1880. gados brāļi Jurjāni nodibināja mežraga kvartetu, kas piedalās III vispārējos dziesmu svētkos (1888) un apceļoja Latviju, iepazīstinot visplašākās tautas masas ar klasiskās mūzikas vērtībām.
**Tartu Universitātes Vecā observatorija** (igauņu: *Tartu tähetorn*) ir 1810. gadā atklāta observatorija, kas atrodas Tartu pilsētas centrā, Domkalnā. Mūsdienās observatorijā iekārtots muzejs, 1964. gadā astronomiskie pētījumi tika pārcelti uz Tartu observatorijas jauno ēku Teraverē uz dienvidrietumiem no Tartu.

Observatorijas ēkas arhitekts ir Tartu Universitātes galvenās ēkas autors Johans Vilhelms Krauze. 1820. gadā par observatorijas direktoru kļuva Frīdrihs Georgs Vilhelms Strūve. Strūve ir Strūves ģeodēziskā loka autors un Tartu Universitātes Vecā observatorija ir šīs triangulācijas uzmērīšanas ķēdes pirmais punkts. 2005. gadā Strūves ģeodēziskais loks tika iekļauts UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.

1824. gadā observatorijā uzstādīja Fraunhofera refraktoru, kas tolaik bija lielākais pasaulē. 1840. gadā Strūve pārcēlās uz jaundibināto Pulkovas observatoriju, bet par observatorijas direktoru kļuva Mēness atlanta autors Johans Heinrihs fon Medlers (1794—1874). No 1866. līdz 1872. gadam observatorijas direktors bija dāņu matemātiķis un astronoms Tomass Klauzens (1801—1885), bet no 1872. līdz 1891. gadam — Ludvigs Švarcs (1822—1894). Starp pasaules kariem Tartu Vecajā observatorijā strādāja Ernsts Epiks.

1946. gadā observatoriju iekļāva Igaunijas Zinātņu akadēmijas sastāvā. Pēc tam, kad 1964. gadā uzcēla jauno Tartu observatoriju, vecā observatorijas ēka kļuva par administratīvo ēku. 1996. gadā ēku atkal piešķīra Tartu Universitātei. No 2009. līdz 2010. gadam to rekonstruēja un tagad tajā ierīkots muzejs.

Galerija
--------

* 
* 
*

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Tartu Universitātes Vecā observatorija***.
* Oficiālā tīmekļa vietne

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
UNESCO Pasaules mantojuma vietas Igaunijā |
| --- |
|  |
| Kultūra | 
* Strūves ģeodēziskais loks (Tartu Universitātes Vecā observatorija)
* Tallinas vēsturiskais centrs (Vecpilsēta)

 |  |

 |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 3425149068447765730000

 |

 |
**Miervaldis Lūkins** (1894—1941) bija Latvijas Bruņoto spēku virsnieks. Latvijas Valsts prezidenta adjutants (1936—1940).

Dzīves gājums
-------------

Dzimis 1894. gada 26. novembrī Burtnieku pagastā lauksaimnieka ģimenē. Mācījās Jelgavas reālskolā. 
Pirmā pasaules kara laikā mācījās Petrogradas Pāvila karaskolā (1916—1917), ko beidza praporščika pakāpē, no 1917. gada maija dienēja Rezerves latviešu strēlnieku pulkā Tērbatā. Pēc Brestļitovskas miera līguma noslēgšanas 1918. gada februārī demobilizējās un devās uz vecāku mājām Burtnieku pagastā.

Latvijas brīvības cīņu laikā 1918. gada 24. decembrī Rīgā iestājās Latvijas Pagaidu valdības bruņotajos spēkos, kā leitnants ieskaitīts Atsevišķās studentu rotas sastāvā. 1919. gada 15. martā Liepājā iecelts par Ministru prezidenta Kārļa Ulmaņa adjutantu un paaugstināts par virsleitnantu, 1919. gada decembrī — par kapteini, 1929. gadā paaugstināts par pulkvežleitnantu. 
1936. gada aprīlī iecelts par Valsts prezidenta Kārļa Ulmaņa adjutantu, 1937. gadā paaugstināts par pulkvedi.

Pēc Latvijas okupācijas un inkorporācijas PSRS sastāvā 1940. gada oktobrī atlaists no amata. Pēc PSRS—Vācijas kara sākuma 1941. gada 25. jūnijā apcietināts un pēc Latvijas PSR Valsts Drošības Tautas komisāra Simona Šustina 1941. gada 26. jūnija rīkojuma 28. jūnijā nošauts Rīgas Centrālcietuma pagalmā.
Apbedīts Rīgas Meža kapos, kas kļuva pazīstami kā Baltie krusti.

Apbalvojumi
-----------

* Triju Zvaigžņu ordenis, IV šķira,
* Viestura ordenis, III šķira,
* Somijas, Zviedrijas un Lietuvas apbalvojumi.

Literatūra
----------

* Latvijas armijas augstākie virsnieki 1918—1940: biogrāfiskā vārdnīca. Latvijas Valsts vēstures arhīvs. Rīga, 1998.

Atsauces
--------

1. ↑  nekropole.info
2. ↑  "Zilumi un asinsizplūdumi, kurus konstatēja uz Latvijas armijas pulkveža, Valsts prezidenta Kārļa Ulmaņa adjutanta Miervalža Lūkina rokām un galvas, liecina par viņa mēģinājumu sargāt galvu no sitieniem ar neasu, cietu priekšmetu. Nogalināšanas brīdī ierocis tika cieši piespiests viņam pie pakauša augšdaļas. Lode aizgājusi līdz pieres kaula augšdaļai — pulkvedi, visticamāk, turēja vai arī viņš bija notriekts zemē." Citēts no: "Gulošam iešauts galvā". Beidzot iegūst Centrālcietuma slaktiņa ekshumāciju protokolus[novecojusi saite]
**Miervaldis Jurševskis** (angļu:  *Miervaldis (Walter) Jursevskis*; dzimis 1921. gada 6. novembrī, miris 2014. gada 15. martā) bija Latvijas un Kanādas profesionāls mākslinieks un šahists.

Dzīvesgājums
------------

Jurševskis iemācījās spēlēt šahu no sava tēva sešu gadu vecumā. 1937. gadā viņš uzvarēja skolas turnīrā, pārspējot visus pretiniekus. 1940. gadā absolvēja mācības Rīgas 2. ģimnāzijā un iestājās Latvijas Universitātē, kur studēja arhitektūru. Ar mainīgām sekmēm viņš piedalījās dažādos Rīgas un Jūrmalas turnīros. Spēcīgākie no tiem bija 1944. gada Rīgas ātrspēles čempionāts (8. vieta no 18 dalībniekiem) un 1944. gada Rīgas čempionāts (12. vieta no 16 dalībniekiem).

Otrā pasaules kara laikā devās bēgļu gaitās uz Vāciju, piedalījās vairākos šaha pasākumos, ieskaitot turnīrus Blombergā un Lībekā (1945), Mērbekā (1946), Hānavā (1947). Šajos pasākumos Jurševskis spēlēja ar spēcīgiem spēlētājiem no Baltijas valstīm, kā arī Vācijas un Austrijas meistariem - tostarp Jefimu Bogoļubovu, Frīdrihu Zēmišu, Ludvigu Relštābu, Elmāru Zemgali, Lūciju Endzelīnu, Romānu Arlausku un Kārli Ozolu.

1948. gadā Jurševskis emigrēja uz Kanādu, kur viņš apmetās Vankūverā. Sešas reizes uzvarēja Britu Kolumbijas čempionātos (1949, 1950, 1954–57). Viņš spēlēja arī trīs Kanādas čempionātos (1951, 1955, 1957), labākais rezultāts bija trešā vieta 1957. gadā Vankūverā aiz Povila Vaitoņa un Gēza Fištera.

Jurševskis mīlēja spēlēt ātrspēli — par tās tehniku un taktiku viņš uzrakstījis nelielu brošūru. 

Pēc profesijas Jurševskis bija mākslinieks. Viņa zīmējumi publicēti dažādos šaha žurnālos, ilustrējis arī vairākas šaha grāmatas.

Atsauces
--------

1. ↑  Stephen Vright, John Donaldson. *Miervaldis Walter Jurševskis*. Val Zemitis, 2005. 97.—100. lpp.
2. ↑  Historical Who's Who of B.C. Chess Personalia (angliski)
3. ↑  «Canadian Chess Champions - British Columbia». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2012. gada 3. oktobrī. Skatīts: 2018. gada 13. novembrī.
4. ↑  1957 Canadian Championship

Bibliogrāfija
-------------

* Miervaldis Jurševskis. *Piecu minūšu partijas technika un taktika*. Memmingen, 1946.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Miervaldis Jurševskis***.
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* «Jursevskis, Miervaldis ("Walter") (November 6, 1921 - March 15, 2014)». *Historical Who's Who of B.C. Chess Personalia* (angļu). bcchesshistory.com. Skatīts: 2018-11-13.