recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Čani ezers** (krievu: *Чаны*) ir viens no lielākajiem ezeriem Krievijas teritorijā, nereti uzskata par ezeru grupu. Atrodas Barabas stepē Novosibirskas apgabalā. Lielākais ezers Rietumsibīrijā. Sekls saldūdens ezers ar mainīgu ūdens līmeņa augstumu. Platība mainās no 1400 km² līdz 3500 km². Attēlā ezera līmenis ir salīdzinoši zems un tas sadalījies vairākos baseinos. Katrā no baseiniem ir atšķirīgs ūdens sāļums. Ūdens apmaiņas laiks ir 0,8 gadi. Aizsalst no oktobra līdz maijam. Nosaukums cēlies no tjurku vārda liela izmēra katlam — "čans".

Ezeram un tā apkaimei ir ļoti augsta bioloģiskās daudzveidības vērtība. Ap ezeru mitrāji, sāls purvi, bērzu un apšu meži. Ezeram ļoti liela nozīme kā migrējošo putnu atpūtas vietai (Rāmsaras konvencijas vieta).

Atsauces
--------

1. ↑  Чановская озерная система

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Čani ezers***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
|  |
| --- |
| **Vokālās balss tipi** |
|  |
| **Soprāns** |
| **Mecosoprāns** |
| **Alts** |
| **Kontralts** |
| **Kontrtenors** |
| **Tenors** |
| **Baritons** |
| **Bassbaritons** |
| **Bass** |

**Kontrtenors** ir vīriešu balss grupa, kura vokālās iespējas ļauj dziedāt kontralta, mecosoprāna vai nedaudz retāk arī soprāna partijas. Pirmo reizi šo terminu lietoja 17. gadsimta vidū, tomēr vīriešu falseta lietojums bija plaši izmantots jau vairākas dekādes iepriekš polifoniskajos darbos. No 20. gs. 2. puses šī balss īpašnieku izmantojums klasiskajā mūzikā piedzīvojis atdzimšanu, lielākoties aizsācēja Alfreda Dellera un augošās baroka operas popularitātes dēļ. Līdz ar to šī balss grupa arvien vairāk apgādāta ar jaunu repertuāru.

Kontrtenors vēsturē
-------------------

14. 15. gadsimta polifoniskajās struktūrās kontrtenors bija dziedājumu daļa, kas bija pievienota divdaļīgajai struktūrai ar diskantu(superius) un tenoru( no latīņu valodas *tenere*- vilkt), tenoram turot vadošo jeb pamata melodiju, bet diskantam-augstajai bērna- vīrieša balsis- veicot variācijas un tēmas attīstīšanu augšējos reģistros. Ar apmēram 1450. gadu un tādiem komponistiem kā Okegemu un Obrehtu, kontrtenorus sāka iedalīt *contratenor altus* un *kontratenor bassus*.

Renesanses periodā katoļu baznīcā strādāja princips "ļaujiet sievietei baznīcā klusēt", tālab sievietēm bija liegta iespēja kalpot baznīcai dziedot. Kontrtenori līdz ar šo uzskatu ieguva svarīgu lomu liturģijā.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* GND: 4710155-6

 |

 |
**Vera Čudova** (krievu: *Вера Сергеевна Чудова*; 1908. gada 25. decembris Lodza — 1977. gada 18. februāris Maskava) bija PSRS šahiste, FIDE starptautiskā arbitre (1951).

Biogrāfija
----------

1926. gadā beigusi vidusskolu, pēc tam iestājusies Maskavas Transporta inženieru institūtā, kuru beigusi 1934. gadā. Strādājusi ceļu milicijā.
Aktīvi piedalījusies pirmajos PSRS sieviešu šaha turnīros. 1927. gadā bijusi otrā Maskavas Tirdzniecības sekretāru savienības sieviešu šaha turnīrā, bet pēc gada uzvarējusi šajā turnīrā. 1934. gadā uzvarējusi Krievijas PFSR sieviešu šaha čempionātā. Trīs reizes uzvarējusi Maskavas pilsētas sieviešu šaha čempionātos (1937, 1941, 1949). No 1927. līdz 1954. gadam ar pārtraukumiem piedalījusies PSRS sieviešu šaha čempionātos, kuros labāko rezultātu sasniegusi 1947. gadā, kad dalījusi 2.-3. vietu.
Pazīstama arī kā aktīva sabiedriskā darbiniece. Bijusi Maskavas rajona padomes deputāte, vadījusi PSRS šaha federācijas sieviešu komisiju, kā arī FIDE starptautisko sieviešu komisiju. Publicējusi rakstus par sieviešu šaha sacensībām.
Bijusi galvenā tiesnese 1949.—50. gada Pasaules čempionātā šahā sievietēm, 1953. gada mačā par pasaules čempiones titulu un 1959. gada mačā par pasaules čempiones titulu.

Atsauces
--------

1. ↑  «Шахматы - ЧУДОВА Вера». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2019. gada 6. februārī. Skatīts: 2018. gada 25. oktobrī.
2. ↑  Pioneers of Soviet women's chess

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
**Jevgeņijs Mirošničenko** (ukraiņu: *Євген Віталійович Мірошниченко*; dzimis 1978. gada 28. decembrī Doneckā) ir Ukrainas starptautiskais lielmeistars šahā (2002).

Biogrāfija
----------

Divas reizes uzvarējis Ukrainas šaha čempionātos: 2003. gadā Simferopolē un 2008. gadā Poltavā. 2004. gadā Turcijā ieņēmis 5. vietu Eiropas individuālajā šaha čempionātā.

Daudzu starptautisko šaha turnīru laureāts, tajā skaitā uzvarējis vai dalījis pirmās vietas Budapeštā (1999), Krakovas *Cracovia* (2001), Aluštā (2002, kopā ar Sergeju Karjakinu), Svidņicā (2002), Košalinā (2002, kopā ar Volodimiru Malaņuku), Policē (2002), Francijas šaha festivālā *Cappelle-la-Grande* (2003 - kopā ar Aleksandru Areščenko, Eduardu Rozentālu, 2007 - kopā ar Vanu Jue, Vugaru Hešimovu, Vasiliju Jemeļinu), Odesā (2003), Stambulā (2005), Minskā (2006), Izmirā (2006), Brigē (2006), Antverpenē (2007), Bukarestē (2008), Mumbajā (2009).

Par panākumiem turnīros FIDE 2002. gadā Mirošničenko piešķīrusi starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

Atsauces
--------

1. ↑  Miroshnichenko gewinnt Ukrainische Meisterschaft 2008
2. ↑  5th European Individual Chess Championship 2004

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
Studentu korporācijas *Estonia* ģerbonis.
***Estonia*** bija Tērbatas Universitātes vācbaltiešu studentu korporācija, kas dibināta 1821. gada 7. septembrī kā Igaunijas guberņas studentu apvienība. Tās krāsas — zaļš-violets-balts, devīze — *Virtus decus Estonorum!* ("Tikums ir igauniešu rota!").

Korporācijas darbība apturēta 1939. gada 15. oktobrī Otrā pasaules kara sākumā pēc vācbaltiešu piespiedu izceļošanas. *Estonia* filistri piedalījās korporāciju *Fraternitas Dorpatensis* un *Corps Curonia Goettingensis* dibināšanā.

Slaveni korporācijas pārstāvji
------------------------------

* Kārlis Ernests fon Bērs (*Karl Ernst von Baer*, 1792—1876), dabaszinātnieks
* Frīdrihs Reinholds Kreicvalds (*Friedrich Reinhold Kreutzwald*, 1803—1882), igauņu eposa "Kalevipoegs" autors
* Eduards fon Ungerns-Šternbergs (*Eduard von Ungern-Sternberg*, 1836—1904), rakstnieks
* Jākobs fon Ikšķils (*Jakob von Uexküll*, 1864—1944), biologs
* Heincs fon zur Mīlens (*Heinz von zur Mühlen*, 1914—2005), vēsturnieks

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* GND: 1704079-6

 |

 |
Kavaliera karaļa Čārlza spaniels
**Kavaliera karaļa Čārlza spaniels** ir Lielbritānijas izcelsmes suņu šķirne, kura Latvijā nav populāra. Tos bieži kļūdaini uzskata par maza auguma kokerspanieliem, taču šīs šķirnes ir atšķirīgas.

Sugas izcelsme
--------------

Mazie spanieli Eiropas mākslinieku gleznās sāka parādīties 16. vai 15. gadsimtā. Eiropas karaliskajos galmos un dižciltīgo cilvēku namos šie suņi bija ļoti pieprasīti. Stjuartu dinastijas laikā Kavaliera karaļa Čārlza spanieli kļuva vēl iecienītāki. Čārlzam I šie suņi esot ļoti patikuši, taču vēl ciešāk spanieli saistās ar Čārlzu II, jo savu nosaukumu tie ieguvuši karaļa Čārlza II valdīšanas laikā. Viņā izdeva rīkojumu, ka karaļa Čārlza spanieliem ir atļauts atrasties jebkurā publiskā vietā, ieskaitot parlamenta ēku.

Rakstura iezīmes
----------------

Šīs šķirnes suns izrāda pieķeršanos, ir pieticīgs un viegli apmācāms. Ir lielisks ģimenes mīlulis, jo tam patīk pavadīt laiku ar saimnieku un baudīt viņa uzmanību. Lieliski saprotas ar bērniem un gados vecākiem cilvēkiem. Spaniels nav liels rējējs, taču ziņos par tuvumā esošajiem svešiniekiem. Par sargsuni tomēr nav uzskatāms, jo visus atnācējus sagaidīs sirsnīgi. Kavaliera karaļa Čārlza spaniels saprotas ar ikvienu, ieskaitot kaķus un citus maza auguma dzīvniekus. Tā kā pats ir salīdzinoši mazs un viegli paņemams līdzi, viņš kļuvis par lielisku ceļabiedru. Savas vajadzības pēc fiziskām nodarbībām piemēro saimnieka dzīves ritmam. Vienīgais mīnuss — nespēj ilgi palikt vientulībā.

Izskats
-------

Kavaliera karaļa Čārlza spanielam ir garš, mīksts, viegli viļņains apmatojums. Kažoka krāsa var būt melni lāsumaina — spīdīgi melna ar spilgtiem sarkanbrūniem plankumiem uz purna, kājām, krūtīm, ausu iekšpusē, zem astes un virs acīm. Trīskrāsaina — melnbalta ar spilgtiem sarkanbrūniem plankumiem uz vaigiem, ausu iekšpusē, zem astes un virs acīm, plats, balts laukums starp acīm un uz pieres. Blenheima — pamatā balta krāsa ar labi izvietotiem kastaņbrūni sarkaniem plankumiem. Rižs — kastaņbrūni sarkana krāsa. Abu dzimumu suņiem skausta augstums ir starp 30 un 33 cm, bet svars — starp 5.5 un 8 kg. Galvaskauss starp augsti novietotajām ausīm gandrīz plakans un plats. Pāreja starp galvaskausu un purniņu labi izteikta. Ausis ir garas un labi apmatotas. Acis, kuras novietotas tālu viena no otras ir lielas, apaļas un melnas. Aste ar labu apmatojumu.

Kopšana
-------

Kavaliera karaļa Čārlza spanielu ieteicams kopt reizi nedēļā. Nagi ir jāapgriež reizi mēnesī. Šis šķirnes suns maina apmatojumu, bet labas kopšanas rezultātā izkritušo matu nebūs pārāk daudz. Īpašu uzmanību jāpievērš ausīm, jo tā kā tās vienmēr ir nolaistas, praktiski nav gaisa apmaiņas. Apmatojumu nav nepieciešams apgriezt un arī izstāžu vajadzībām tas nav pieļaujams.

Atsauces
--------

1. ↑  Temzina Pikerela. *Suņa gars*.

Ārējās saites
-------------

Informācijas avoti
------------------

* Edward Banks. *Dogs*, 2008.
* 
*
***École de management de Normandie*** (franču: *École supérieure de commerce du Havre*) ir Eiropas biznesa augstskola ar vairākām universitātes pilsētiņām, kas atrodas Parīzē, Havrā, Kānā, Oksfordā un Dublinā. *EM Normandie* dibināta 1871.

*The Financial Times* 2019. gadā skolu Eiropas biznesa skolu vidū ierindoja 81. vietā.

Skolas programmas ir trīskārši akreditētas — atbilstoši starptautiskajiem EPAS, EQUIS un AACSB standartiem. Skolas absolventu vidū ir tādi ievērojami uzņēmēji un politiķi kā *Areva Med* izpilddirektors *Patrick Bourdet* un *20 Minutes* izpilddirektors *Frédéric Daruty de Grandpré*.

Atsauces
--------

1. ↑  «European Business School Rankings 2019». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2020. gada 28. martā. Skatīts: 2020. gada 9. jūnijā.
2. ↑  L’EM NORMANDIE RÉACCRÉDITÉE AACSB POUR 5 ANS

Ārējās saites
-------------

* Oficiālā vietne

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 267439433
* LCCN: n2017003983
* ISNI: 0000 0000 9296 1431
* SUDOC: 116276851

 |

 |
Shell degvielas uzpildes stacija Sabahā, Malaizijā
 Skovshovedas degvielas uzpildes stacija, kas darbojas kopš 1936. gada Kopenhāgenā, Dānijā
 Pārvietojama *Robotanks LLC* degvielas uzpildes stacija
 Orlen stacija kuģu uzpildīšanai Polijā
 Royal Dutch Shell uzpildes stacija un garāža Meinshērenlandē Nīderlandē 1970. gadu beigās
**Degvielas uzpildes stacija** ir iestāde, kas pārdod degvielas un motora smērvielas priekš mehāniskajiem transportlīdzekļiem. Visizplatītākās 2010. gadā pārdotās degvielas bija benzīns un dīzeļdegviela.

Degvielas padeves ierīces tiek izmantotas, lai sūknētu benzīnu, dīzeļdegvielu, saspiestu dabasgāzi, CGH2, HCNG, sašķidrinātu naftas gāzi, šķidru ūdeņradi, petroleju, spirta degvielu (piemēram, metanolu, etanolu, butanolu, propanolu), biodegvielu (piemēram, vienkāršo augu eļļu, biodīzeļdegvielu) vai citus degvielas veidus transportlīdzekļu tvertnēs un aprēķina transportlīdzeklim nodotās degvielas vērtību. Papildus degvielas dozatoriem, vēl viena nozīmīga ierīce, kas atrodama arī degvielas uzpildes stacijās un var uzpildīt degvielu noteiktiem saspiesta gaisa transportlīdzekļiem, ir gaisa kompresors, lai gan parasti tos izmanto tikai automašīnu riepu pumpēšanai.

Degvielas uzpildes stacijās bieži atrodas veikali ar ceļam vajadzīgām precēm. Arī tajās, kurās pārdod propānu vai butānu, to pamatdarbībai bieži ir pievienoti veikali. Un otrādi, daži veikalu tīkli, piemēram, lielveikali, atlaižu veikali, noliktavu klubi vai tradicionālie veikali, pie savām telpām ir uzstādījuši degvielas sūkņus.

### Lielākie degvielas uzpildes staciju tīkli Eiropā (2017)

* Total — 8200 stacijas
* Shell — 7800 stacijas
* BP — 7000 staciju
* Esso — 6100 stacijas
* Eni — 5500 stacijas
* Repsol — 4700 stacijas
* Q8 — 4600 stacijas
* Avia — 3000 staciju
* PKN Orlen — 2800 stacijas
* Circle K — 2700 stacijas

Atsauces
--------

1. ↑  «Orlen w pierwszej dziesiątce w Europie».
**Kauņas pils** (lietuviešu: *Kauno pilis*) ir viduslaiku pils Lietuvā. Atrodas Kauņas pilsētā, pie Neres upes ietekas Nemunā. Saglabājusies apmēram trešdaļa no pils apbūves. 

Lietuvieši pili sāka celt 14. gadsimta vidū. 1362. gadā Teitoņu ordenis lielmestra Vinriha fon Kniprodes vadībā pili aplenca un pēc mēneša ilga aplenkuma to ieņēma un nopostīja. Turpmākajos gados pils piederēja te ordenim, te lietuviešiem. 1398. gadā tā nostiprinājās lietuviešu īpašumā, bet pēc ordeņa sakāves Grunvaldes kaujā 1410. gadā vairs netika apdraudēta. 1549. gadā Sigismunds II Augusts pili uzdāvināja Barbarai Radzivilai. 16. gadsimtā pils tika pārbūvēta pēc tā laika militārās zinātnes prasībām. Pēc 17. gadsimta Polijas kariem ar Zviedriju pils savu militāro nozīmi zaudēja. 18. gadsimtā tā kalpoja kā cietums. Vēlāk pils teritoriju tika atļauts apbūvēt. 

Pils aizsardzības un arheoloģiskās izpētes darbu iesākās 20. gadsimta 30. gados un ar pārtraukumiem turpinājās līdz mūsdienām. Ievērojama rekonstrukcija notika 2010./2011. gadā.

Kauņas pili pieminējis Adams Mickevičs 1828. gadā publicētajā poēmā "Konrāds Vallenrods".

Galerija
--------

* Kauņas pils XIX gadsimtāKauņas pils XIX gadsimtā
* Kauņas pils 1984. gadāKauņas pils 1984. gadā
* Kauņas pils 2008. gada 50 litu sudraba monētāKauņas pils 2008. gada 50 litu sudraba monētā

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Kauņas pils***.
**Klupanodonskābe** (*cis,cis,cis,cis,cis*-7,10,13,16,19-dokozānpentaēnskābe, DPA, C21H33COOH) pieder pie nepiesātinātajām karbonskābēm ar piecām divkāršajām saitēm molekulā (*omega-3* taukskābe). Klupanodonskābe ir iedzeltens eļļains šķidrums. Klupanodonskābei ir izomērs - adrēnskābe (*cis,cis,cis,cis,cis*-4,7,10,13,16-dokozānpentaēnskābe), kam ir citāds dubultsaišu novietojums molekulā un kas pieder pie *omega-6* taukskābēm.

Adrēnskābes struktūrformula

Atrašanās dabā
--------------

Klupanodonskābi glicerīdu veidā satur zivju (no tā cēlies vielas nosaukums - latīņu: *clupea* - siļķe) un jūras dzīvnieku, sevišķi roņu tauki. Klupanodonskābe un tās oksidēšanās produkti dod jūras dzīvnieku taukiem raksturīgo "zivju" aromātu. Klupanodonskābe ietilpst smadzeņu šūnu fosfolipīdu sastāvā.

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Svarīgākās nepiesātinātās vienvērtīgās karbonskābes |
| --- |
|  |
|  | 
* Akrilskābe
* Krotonskābe (izokrotonskābe)
* Angelikskābe (tiglīnskābe)
* Oleīnskābe (elaidīnskābe)
* Erukskābe (brasidīnskābe)
* Nervonskābe
* Sorbīnskābe
* Ģerānijskābe
* Linolskābe
* Eleostearīnskābe
* Linolēnskābe
* Arahidonskābe
* Klupanodonskābe
* Cervonskābe
* Propiolskābe
* Stearolskābe (tarirīnskābe)

 |

 |
**Jozefs Breiers** (vācu: *Josef Johann Breuer*; dzimis 1903. gada 7. janvārī, miris 1981. gada 2. augustā) bija vāciešu šaha problēmists.

Pēc profesijas — skolotājs.

Šaha kompozīcija
----------------

Šahu spēlēt Breiers iemācījās 13 gadu vecumā. Viņš bija Ķelnes šaha kluba (*Kölner Schachclub 1861*) biedrs (un vēlāk kļuva par tā vadītāju). No 1923. gada pievērsās šaha kompozīcijai. Viņš sastādīja loģiskās skolas uzdevumus un miniatūras. Vairāk nekā 50 viņa uzdevumi ir iekļauti FIDE albumos. 1957. gadā viņam tika piešķirts starptautiskā tiesneša un 1973. gadā starptautiskā meistara tituls šaha kompozīcijā.

Sarakstījis vairākas grāmatas par šaha kompozīciju.

### Piemērs

**Jozefs Breiers**  
 *Die Schwalbe*, 1951  
1. godalga**Mats 3 gājienos**
**Uzdevuma risinājums:**

Melno dāma "pieķēdēta" divu lauciņu g2 un d5 aizsardzībai: 1. ... ♕f7 2. ♘g2#, 1. ... ♕g7 2.♘×d5#, bet baltie spiesti jau gatavo spēli izjaukt.
**1.♕h2!** (gājiena spaids)
1. ... ♕f7 2. ♘c2+ ♔f3 3. ♕g2#
1. ... ♕g7 2. ♘×d5+ ♔d3 3. ♕c2#
**1. ... ♕c8! 2. ♕g2** (gājiena spaids)
**2. ... ♕c7 3. ♘f5#**
**2. ...♕d7 3. ♘c2#**
2. ... ♘~ 2. De2#

Bibliogrāfija
-------------

* Josef Breuer, Peter Kniest. *Schwalbenspätauslese* (vācu). Hamburg : Schwalbe, 1961.
* Josef Breuer, Werner Speckmann. *'Beispiele zur Ideengeschichte des Schachproblems* (vācu). Die Schwalbe, 1982.

Atsauces
--------

1. ↑  «Breuer Josef (07.01.1903 – 02.08.1981)» (angļu). thechesspedia.com. Skatīts: 2018-2-12.[novecojusi saite]
2. ↑  «Starptautiskie tiesneši šaha kompozīcijā.». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2017. gada 1. jūlijā. Skatīts: 2018. gada 12. februārī.
3. ↑  «Starptautiskie meistari šaha kompozīcijā.». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2017. gada 21. jūlijā. Skatīts: 2018. gada 12. februārī.

Ārējās saites
-------------

* Jozefa Breiera šaha kompozīcijas mājas lapā PDB

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 28238250
* ISNI: 0000 0000 2270 2995
* GND: 13267887X
* BNF: cb16710163k (data)
* BIBSYS: 99001247

 |

 |
**Klusā daba ar perspektīvu** ir grupas "Pērkons" dziesmu albums, kurā apkopotas 1985. gadā sacerētas dziesmas no grupas repertuāra.

Vēsture
-------

Albumā apkopotas Jura Kulakova komponētās dziesmas, kas sarakstītas ap 1984.-85. gadu un atskaņotas "Pērkona" koncertos periodā starp abiem grupas darbības aizliegumiem. Albums ierakstīts 1988.-89. gadā.

Pirmoreiz albums oficiāli izdots 1989. gadā kasetē "Pērkons '85 - '87" ASV latviešu mūzikas izdevniecībā "Plate Records" un tika tirgots grupas koncerttūres laikā. Šajā izdevumā nav iekļauta kompozīcija "Gājēja naktsdziesmiņa (Jau visi krogi ciet)".
Viss albums kasetē izdots 1996. gadā izdevniecībā "Mikrofona ieraksti". Visas tā dziesmas, izņemot pirmās divas, iekļautas diskā "Dziesmu izlase #2". Dziesma "Kā pasakā" iekļauta izlasē "7-os no rīta" (2018).

Slavenākā albuma kompozīcija ir "Mana dienišķā dziesma", kura 1988. gadā iekļuva"Mikrofona" aptaujas 8. vietā. Dziesmai "Kā pasakā" 80. gadu otrajā pusē tika uzņemts videoklips, kas demonstrēts Latvijas televīzijā. Dziesmas "Būvlaukuma romance" koncertieraksts iekļauts skaņuplatē "Liepājas Dzintars '87"

Dziesmu saraksts
----------------

* 1. Sastrēgumstunda (Māra Čaklā teksts)
* 2. Kā pasakā (Jāņa Rokpeļņa teksts)
* 3. Atmoda (Klāva Elsberga teksts) - 1:46
* 4. Dziesmiņa ar perspektīvu (Māra Melgalva teksts) - 5:08
* 5. Gājēja naktsdziesmiņa (Jau visi krogi ciet) (M. Melgalva teksts) - 3:06
* 6. Cik pulkstens (Kārļa Skalbes teksts) - 3:47
* 7. Būvlaukuma romance (K. Elsberga teksts) - 3:58
* 8. Klusā daba ar akācijām (K. Elsberga teksts) - 5:53
* 9. Kam pieder šīs actiņas (K. Elsberga teksts) - 4:56
* 10. Mana dienišķā dziesma (M. Melgalva teksts) - 3:51

Atsauces
--------

1. ↑  Pērkons ‎– '85 Pērkons '87
Spalvmākoņi
**Spalvmākoņi** *Cirrus* (Ci) ir plāni, spalvām līdzīgi baltas krāsas mākoņi. Tie bieži vien izskatās arī kā garas, diegiem līdzīgas līnijas, kuras tuvāk horizontam krustojas (saiet) kopā. Spalvmākoņi atrodas 7—10 km augstumā virs zemes, bet tropu joslā tie var atrasties pat 18 km augstu. Krēslas laikā tieši spalvmākoņus vēl ilgi apspīd Saules stari, naktī mākoņi liekas biezāki. Cauri šiem mākoņiem brīvi tiek Saules stari, kā arī Mēness un zvaigžņu gaisma. No spalvmākoņiem nav nokrišņu, bet ja tādi tomēr ir, tie iztvaiko, vēl nenokļuvuši līdz zemei. Spalvmākoņiem reti ir ēna.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Mākoņu veidi |
| --- |
|  |
| Ļoti augstie | 
* Perlamutra mākoņi (PSCs)
* Sudrabainie mākoņi

 |
|  |
| Augstie | 
* Spalvmākoņi (Ci)
* Spalvu gubumākoņi (Cc)
* Spalvu slāņmākoņi (Cs)

 |
|  |
| Vidējie | 
* Augstie gubumākoņi (Ac)
* Augstie slāņmākoņi (As)

 |
|  |
| Zemie | 
* Migla
* Slāņmākoņi (St)
* Gubumākoņi (Cu)
* Plakanie gubumākoņi (Cu hum)
* Slāņu gubumākoņi (Sc)
* Lietus slāņmākoņi (Ns)

 |
|  |
| Vertikālās attīstības | 
* Gubumākoņi (Cu)
* Gubu lietusmākoņi (Cb)
* Izvirduma vai ugunsgrēka mākoņi

 |

 |
**Jozefs Emīls Kreiciks** (vācu: *Josef Emil Krejcik*; dzimis 1885. gada 22. janvārī, miris 1957. gada 4. janvārī) bija austriešu šahists un šaha problēmists.

Dzīves gājums
-------------

Vispirms Kreiciks devās uz Morāviju un tur mācījās Olmīcas tautskolā un ģimnāzijā. Pēc tam Vīnes Universitātē viņš studēja filozofiju. Pēc tās beigšanas, viņš strādāja par skolotāju un bija senās rakstības eksperts izsoļu namā *Dorotheum*.

Kreiciks bija Austrijas Šaha savienības pirmais priekšsēdētājs. Jau studenta gados bieži spēlēja Vīnes kafejnīcā *Café Central*, kur viņa pretinieku vidū bija Milans Vidmars, Savelijs Tartakovers, Jūliuss Perliss, Leopolds Lēvi, Rūdolfs Špīlmans, Zīgfrīds Volfs. Sekmīgi piedalījās daudzos turnīros. Piedāvāja gambītu Holandiešu aizsardzībā, kas tika nosaukts viņa vārdā par Kreicika gambītu. Izdevis vairākas grāmatas, viņa pēdējo grāmatu, izdotu Vīnē 1955, gadā, sauca: *Mein Abschied vom Schach* (Mana šķiršanās no šaha). Pazīstams arī kā populāru šaha humoresku autors.

1931. gadā, sirds slimības dēļ, Kreicikam vajadzēja atteikties no turpmākās dalības šaha turnīros.

Šaha kompozīcija
----------------

Kreiciks sastādīja tiešā mata un pašmata uzdevumus un etīdes. Bija Georga Marko un Eduarda Mazela grāmatas *Meister des Problems* izdevējs.

### Piemērs

**Jozefs Kreiciks**  
 *Tidskrift för Schack*, 1919**Uzvara**
**Etīdes risinājums:**

**1. Zc3 Te5!** (Neder 1. ... Tf5 2. Ze6+ Kh5 3. Zf4+ Kg5 4. Ze4#) **2. Z3e4+ Kh5! 3. Zd7!!** (neder 3. Zf6+? Kg5 4. Zce4+ Kf5 5. Zd6+ Ke6=) **3. ... Te7+ 4. Кf8! Te6 5. Кf7 Tg6 6. Zf8! Th6 7. Zf6+ Кg5 8. Ze6+ Кf5 9. Zg7+ Кg5 10. Ze4×**

Bibliogrāfija
-------------

* Josef Krejcik. *13 Kinder Caïssens* (vācu). Wien : Verlag der Wiener Schachzeitung, 1924.
* Josef Krejcik. *Artige und unartige Kinder der Schachmuse* (vācu). Leipzig, 1925.
* Josef Krejcik. *Mein Abschied vom Schach* (vācu). Berlin : Walter de Gruyter & Co. 1955.

Atsauces
--------

1. ↑  *Шахматы: Энциклопедический словарь / Гл. ред. А.Е. Карпов*. Москва : Советская энциклопедия. 1990. 181. lpp. ISBN 5-85 270-005-3. (krieviski)
2. ↑  Ievads grāmatā: Josef Krejcik. *Mein Abschied vom Schach* (vācu). Berlin : Walter de Gruyter & Co. 1955. 11.-13. lpp.

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
* Jozefa Kreicika šaha kompozīcijas mājas lapā PDB
* Jozefa Kreicika profils mājaslapā *ARVES*
* Jozefa Kreicika profils mājaslapā *Chess Composers* (angliski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 39860203
* LCCN: no2008172870
* ISNI: 0000 0000 5463 9409
* GND: 116515066
* BIBSYS: 90068376

 |

 |
Svētā Jura baznīca, skats no Skārņu ielas
**Svētā Jura baznīca** ir ēka Vecrīgā, Skārņu ielā 10/16. Mūsdienās ēka ir valsts nozīmes arhitektūras piemineklis un tajā atrodas Dekoratīvās mākslas un dizaina muzejs.

Vēsture
-------

Šobrīd pastāvošā ēka ir celta 13. gadsimta sākumā un ir viena no vecākajām mūra ēkām Rīgā. Tā bija celta kā Zobenbrāļu ordeņa mestru, vēlāk Livonijas ordeņa mestru un Rīgas komturu rezidence Rīgā, ko rīdzinieki sagrāva 1297. gadā, cīnoties pret ordeni. Salīdzinoši neskarta palika pils dienvidu daļa, kurā atradās Svētā Jura baznīca (no 1208. gada Sv. Jura kapela, kopš 1225. gada baznīca), pēc 1330. gada — Svētā Gara hospitāļa baznīca. Šī vecās pils daļa arī ir saglabājusies līdz mūsdienām.

Ēka sastāvēja no trim atsevišķām daļām: altāra telpas, kuru noslēdza pusapaļa apsīda, draudzes locekļiem domātās divjomu zāles, kas kādreiz bija pārsegta velvēm un priekštelpas, virs kuras pacēlās tornis. Mazie logi bija izvietoti no ārpuses grūti pieejamā augstumā. 15. gadsimta beigās priekštelpā ierīkoja nespējnieku patversmi. Kopš 16. gadsimta vidus, reformācijas notikumu ietekmē, celtni sāka izmantot kā noliktavu. Parādījās arī atbilstošs nosaukums — Svētā Gara noliktava. Pēc kārtējā ugunsgrēka ailas, kas draudzes telpu savienoja ar altāra daļu un ar priekštelpu, 17. gadsimtā aizmūrēja, ar koka pārsegumiem izveidoja piecus stāvus, izraka dziļu pagrabu, aizmūrēja logus un tā radīja vairākas noliktavas. 18. gadsimta sākumā noliktavu sienās iemūrēja skulptora M. Merkli veidotus akmens vainagus ar krāsainu baložu attēliem — noliktavu emblēmām. Līdz mūsdienām saglabājies tikai viens, pārējie laika gaitā pārveidoti. Pēc baložu krāsām noliktavas sauktas par Baltā, Brūnā un Zilā baloža noliktavām.

Ēka izmantota kā noliktava līdz 1981.-1988. gadu restaurācijai un apvienošanai ar kaimiņu ēkām, pēc kuras šeit 1989. gadā ierīkoja Dekoratīvās mākslas un dizaina muzeju.

Arhitektūra
-----------

Svētā Jura baznīcas logs (romānikas stils)
Romāņu stila celtnes kopgarums ir ap 48 metri. Ēkas iekšējā telpa sadalīta vairākos stāvos, kas pārsegti liela izmēra koka sijām. Bēniņu stāvos ierīkotas vinčas preču pacelšanai. Sienas mūrētas no kaļķakmens, daļēji no laukakmeņiem, bet detaļas veidotas no ķieģeļiem. Jumta segums saglabājis vecā tipa kārniņus.

Atsauces
--------

1. 1 2  *Энциклопедия "Рига"*. Rīga : Galvenā enciklopēdiju redakcija. 1989. 802. lpp. ISBN 5-89960-002-0.
2. 1 2  Olga Fil. *Rīga tête-à-tête*. Rīga : Beaux-Arts, 2017. 81–85. lpp. ISBN 978-993-48690-1-3.
3. 1 2  E. Kiše. L.Plauciņš. *Rīgas architektūras pieminekļi*. Rīga. 1956.
**Klāgenfurte** (vācu: *Klagenfurt*) ir pilsēta Austrijas dienvidos pie Glānas upes netālu no Slovēnijas robežas. Tā ir Karintijas federālās zemes galvaspilsēta ar vairāk kā 90 000 iedzīvotāju pilsēta ir sestā lielākā pilsēta Austrijā. Pilsētā dzīvo vēsturiska Karintijas slovēņu minoritāte. Pilsētas teritorija ir sadalīta 16 rajonos. Klāgenfurte atrodas 446 metrus virs jūras līmeņaun ir 120,11 km2 liela. Pilsētas teritoriju ieskauj ar mežiem klāti pakalni un kalni ar augstumu līdz 1000 metriem virs jūras līmeņa. Uz dienvidiem no pilsētas atrodas Karavanku grēda, kas atdala Austriju no Slovēnijas. Apkārtnē ziemas sporta centri.

Vēsture
-------

Klāgenfurtes Vecais rātsnams
Klāgenfurti dibināja Karintijas hercogs starp 1193. un 1199. gadu kā tirgus vietu. 1252. gadā tā ieguva pilsētas tiesības.

Pilsēta attīstījās ļoti lēni līdz 1514. gadā Svētās Romas impērijas imperators Maksimiliāns I izvēlējās Klāgenfurti par reģiona galvaspilsētu un sākās pilsētas strauja attīstība.

1809. gadā Klāgenfurti ieņēma Napoleona karaspēks.

2.pasaules kara laikā Klāgenfurte tika bombardēta, bet tūlīt pēc kara tā ietilpa Lielbritānijas okupācijas zonā. 1947. gadā pilsētā uzcēla pirmo TEC Austrijā, bet 1961. gadā vecpilsētā tika izveidota pirmā gājēju zona valstī.

Cilvēki
-------

Klāgenfurtē dzimuši:

* Ingeborga Bahmane (*Ingeborg Bachmann*, 1926-1973) — rakstniece
* Udo Jirgenss (*Udo Jürgens*, 1934-) — mūziķis
* Roberts Mūzils (*Robert Musil*, 1880-1942) — rakstnieks
* Ursula Plasnika (*Ursula Plassnik*, 1956-) — politiķe
* Jozefs Stefans (*Jožef Stefan*, 1835-1893) — fiziķis

Atsauces
--------

1. ↑  ; pārbaudes datums: 14 jūlijs 2020.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Klāgenfurte***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)
* *Encyclopædia Universalis* raksts (franciski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 125246848
* LCCN: n80146236
* GND: 1023732653
* NKC: ge272700

 |

 |
**Artēmijs Stabiņš** (dzimis 1908. gada 9. aprīlī, miris 1969. gada 9. martā) bija latviešu ekonomists un šahists.

Biogrāfija
----------

1927. gadā beidzis Rīgas 1. ģimnāziju. No 1927. līdz 1937. gadam studējis ekonomiku Latvijas Universitātes Tautsaimniecības un tiesību zinātņu fakultātē. 1939. gadā iecelts par Latvijas tirdzniecības un rūpniecības kameras zvērināto revidentu. 1944. gada rudenī devies bēgļu gaitās uz Vāciju.

Artēmijs Stabiņš bijis arī labs šahists. 1938. gadā sastādītajā Latvijas šahistu ranga tabulā ierindots 30. vietā. Bijis 1929. gada Rīgas Šaha kluba meistarības turnīra uzvarētājs. Piedalījies 1936. gada Rīgas meistarības turnīrā un 7. Latvijas Šaha kongresā (1938). Pēckara periodā piedalījies vairākos šaha turnīros Vācijā.

Atsauces
--------

1. ↑  Encyclopedia of Latvian chessplayers : 1900-2000 / compiled by Val Zemitis ; editors, J. Vitomskis ... [et al.]. [ASV : b.n.], 2009 2 sēj. Aile:S-132
2. ↑  Artēmija Stabiņa studenta kartīte
3. ↑  «Valdības Vēstnesis Nr. 26 (01.02.1939), 3. lpp.». Arhivēts no oriģināla, laiks: 06.04.2016. Skatīts: 10.01.2017.
4. ↑  «Latvis Nr. 2204 (22.02.1929), 7. lpp.». Arhivēts no oriģināla, laiks: 06.04.2016. Skatīts: 10.01.2017.
**Fricis Liepiņš** (1863-1927) bija brīvprātīgais Latvijas brīvības cīņās, vecākais Lāčplēša Kara ordeņa kavalieris.

Bērnība un jaunība
------------------

Fricis Liepiņš dzimis Enavas pagastā, izglītību iegūst Enavas pagastskolā. Pirms Pirmā pasaules kara Liepiņš dzīvo Liepājā un strādā par akmeņkali, Krievijas impērijas armijā dienestā nestājas.

Latvijas brīvības cīņās
-----------------------

Bermontiādes laikā ienaidnieka spēki 1919. gada 13. novembrī pietuvojas Liepājai, tiek zaudēti Dienvidu forti un draud krist arī ielenktā pilsēta. 14. novembrī Liepiņš brīvprātīgi pozīcijās pievienojas Grobiņas kājnieku pulka (vēlākā 11. Dobeles kājnieku pulka) 2. rotai. Kad sākas nacionālās armijas uzbrukums Dienvidu fortus ieņēmušajiem vācu spēkiem, Liepiņš, par spīti savam cienījamajam vecumam, kā pirmais aukstasinīgi metas triecienā ienaidnieka pozīcijām, veicinot arī gados jaunāko cīņu biedru kaujassparu. Rezultātā ienaidnieks no Dienvidu fortiem un Saules muižas apvidus tiek padzīts.

Starpkaru periodā
-----------------

Par izrādīto varonību Liepiņš 1921. gadā tiek apbalvots ar III šķiras Lāčplēša Kara ordeni, kā arī 1922. gadā saņem "Veckalēju" saimniecību Dunalkas pagasta Liepiņās. Zemes darbos savā jaunsaimniecībā Liepiņš pavada sava mūža nogali

Vecākais Lāčplēša Kara ordeņa kavalieris Fricis Liepiņš mūžībā aiziet 1927. gada 3. augustā, zemes klēpī guldīts Upes Pūriņu kapos pie Dunalkas stacijas.

Atsauces
--------

1. 1 2 3 4  Latvijas kareivis, 1927. gada 6. aug. (Nr. 173), 2. lpp
**Edīte Soppe** (spāņu: *Edith Soppe*; 1961. gada 10. augusts — 2005. gada 22. novembris) bija Argentīnas starptautiskā meistare šahā (1978), trīskārtēja Argentīnas sieviešu šaha čempionātu uzvarētāja (1979, 1980, 1981).

Biogrāfija
----------

No 1970. gadu beigām līdz 1980. gadu sākumam bijusi viena no vadošajām Argentīnas šahistēm. Trīs reizes pēc kārtas uzvarējusi Argentīnas sieviešu šaha čempionātos: 1979. 1980. un 1981. gadā. 1978. gadā kopā ar Bernu Karrasko dalījusi pirmo vietu Pasaules sieviešu šaha čempiones nosaukuma izcīņas cikla Dienvidamerikas zonas turnīrā. Par šo panākumu FIDE viņai piešķīrusi starptautiskās meistares (WIM) nosaukumu. 1979. gadā piedalījusies starpzonu turnīrā Riodežaneiro, kurā ieņēmusi 15. vietu..

Četras reizes pārstāvējusi Argentīnu Pasaules šaha olimpiādēs (1976, 1978, 1980, 1982).

1980. gadu vidū pārstājusi piedalīties šaha turnīros, lai vairāk laika varētu veltīt ģimenei un saviem diviem bērniem. Viņa arī izcēlusies kā šaha trenere. Savā skolā izaudzinājusi daudzus šahistus, tajā skaitā arī divus Kordovas provinces šaha čempionus. Piedalījusies arī Kordovas provinces šaha federācijas izveidē. Pēc Edītes Soppes nāves kopš 2012. gada regulāri notiek viņas piemiņai veltīti šaha turnīri.

Atsauces
--------

1. ↑  «Brasília 1978 - 10° Torneio Zonal Sulamericano Feminino». *www.brasilbase.pro.br*. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2018. gada 1. novembrī. Skatīts: 2018. gada 4. oktobrī.
2. ↑  «1979 Rio de Janeiro Interzonal Tournament : World Chess Championship (women)». *www.mark-weeks.com*.
3. ↑  Wojciech Bartelski. «OlimpBase :: Women's Chess Olympiads :: Edith Soppe». *www.olimpbase.org*.
4. ↑  «Escuela de Ajedrez: 6 años sin Edith. Acto Homenaje.». 2011. gada 22. novembris. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2018. gada 20. jūnijā. Skatīts: 2018. gada 4. oktobrī.
5. ↑  «Ajedrez: se viene el IRT Memorial Edith Soppe». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2018. gada 20. jūnijā. Skatīts: 2018. gada 4. oktobrī.
6. ↑  «Claudia Amura wins Edith Soppe Memorial - Chessdom». *www.chessdom.com*. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2018. gada 20. jūnijā. Skatīts: 2018. gada 4. oktobrī.

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
Froma gambīts

**Martins Severins Froms** (dāņu: *Martin Severin Janus From*; 1828. gada 28. aprīlis, Nakskova — 1895. gada 6. maijs, Kopenhāgena) bija Dānijas šahists.

Biogrāfija
----------

Piedzimis nelielā Dānijas pilsētā Nakskovā, kur beidzis vietējo skolu. 1864. gadā kā brīvprātīgais piedalījies Dānijas karā ar Prūsiju. Pēc kara strādājis Dānijas statistikas pārvaldē Kopenhāgenā. 1890. gadā kļuvis par cietumu iestāžu inspektoru. 1891. gadā saņēmis Dānijas otru augstāko apbalvojumu - Dannebrogas ordeni (*Dannebrogordenen*). Miris no vēža, apglabāts Kopenhāgenas Vestres kapsētā (*Vestre Kirkegård*).

Bijis pazīstams kā spēcīgs šahists. 1862. gadā uzvarējis Kopenhāgenas šaha turnīrā, kurā piedalījušies tā laika labākie Dānijas šahisti. 1865. gadā ievēlēts par Kopenhāgenas šaha asociācijas (*Københavns Skakforening*) prezidentu un daudzus gadus ieņēmis šo amatu Dānijas mūsdienās senākajā šaha klubā. 1867. gadā piedalījies Parīzes šaha turnīrā, kur palicis dalītajā 12.-13. vietā.

Devis nozīmīgu ieguldījumu šaha atklātņu teorijā. Bijis viens no pirmajiem Ziemeļu gambīta (1. e4 e5 2. d4 exd4 3. c3) pētniekiem, kālab šo atklātni nereti dēvē arī par dāņu gambītu. Froma vārdā ir nosaukts gambīts Bērda atklātnē: 1.f4 e5.

Atsauces
--------

1. ↑  Paris 1867

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 88191634
* ISNI: 0000 0000 6000 8320
* GND: 138131635

 |

 |
**Bibliofilija** (sengrieķu: *biblio* — 'grāmata' + *philia* — 'mīlestība') ir grāmatu, periodisko izdevumu un citu izdevumu kolekcionēšana personiskās interesēs. Cilvēku, kuram piemīt bibliofilija, sauc par bibliofilu.

Parasti bibliofils kolekcionē retus un vērtīgus izdevumus. Bieži vien bibliofilija saistās ar noteiktu izdevumu kolekcionēšanu, piemēram, pēc autora, pēc valodas, pēc vecuma, pēc noteiktas vietas, kur izdevums ir izdots, kā arī citām pazīmēm. Bibliofilija veicina reto izdevumu savākšanu vienkopus un to saglabāšanu.

Bibliofila savāktā kolekcija pēc viņa nāves bieži nokļūst publisko bibliotēku fondos, tādējādi paverot iespēju interesentiem iepazīties ar retajiem izdevumiem. Pirmie bibliofili parādījās jau Senajā Grieķijā un Senajā Romā. Bibliofilija kļuva par daudz plašāku parādību līdz ar grāmatu iespiešanas izgudrošanu Eiropā.

Mūsdienās bibliofili daudzās valstīs apvienojas biedrībās un klubos. Ievērojams latviešu bibliofils bija Jānis Misiņš, kura kolekcija lika pamatu Misiņa bibliotēkai, kurā ir savākti daudzi ļoti reti izdevumi.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* GND: 4145247-1
* NKC: fd131893

 |

 |
*Bicing* pašapkalpošnās nomas punkts
***Bicing*** ir velosipēdu koplietošanas sistēma Barselonā, kas tika izveidota 2007. gada 22. maijā. Tā ir ļoti līdzīga Vélo'v pakalpojumam Lionā vai Vélib' Parīzē un izmanto tādus pašus pašapkalpošanās punktus kā Stokholmā, Oslo un Saragosā. Tās mērķis ir apkalpot īsas un vidējas distances braucienus pilsētvidē, palīdzot samazināt sastrēgumus, piesārņojumu un troksni, kas rodas no automašīnām.

Darbība
-------

Sistēmu uztur pilsētas pašvaldība un uzņēmums *Clear Channel*. Lai to iegūtu, nepieciešams gada abonements. Šobrīd tīklā ir vairāk kā 420 stacijas ar vairāk kā 6000 velosipēdiem. Stacijas atrodas lielākajā daļā pilsētas līdzenā apvidus un starp tām ir 300 līdz 400 metri, daudzas no tām atrodas pie sabiedriskā transporta pieturām, ļaujot turpināt braucienu ar sabiedrisko transportu. Metro stacijās parasti ir zīmes, kas norāda uz tuvāko Bicing staciju.

Velosipēdus var iznomāt vai atdot atpakaļ jebkurā stacijā, ļaujot to izmantot vienvirziena braucieniem. Katrā stacijā ir no 15 līdz 30 vietas velosipēdiem, bet apdzīvotākās vietās tuvu var atrasties vairākas stacijas.

Lai iznomātu velosipēdu, lietotājam jāizmanto bezkontakta RFID karte, lai sevi identificētu. Pēc tam sistēma atslēdz velosipēdu no atbalsta rāmja. Velosipēdus bez papildu maksas var izmantot pirmās 30 minūtes, sekojošās pusstundas (līdz 2 stundām) katra maksā 0,70 € katra. Velosipēdu izmantošana ilgāk par 2 stundām tiek ierobežota ar papildu maksu 4,20 € stundā, bet arī ar iespējamību, ka abonements pēc vairākiem pārkāpumiem tiek anulēts. Velosipēda atgriešana notiek ievietojot to brīvā vietā jebkurā stacijā, velosipēds tiek automātiski atpazīts un pieslēgts.

Lai līdzsvarotu dažādu lietojuma apjomu, ar īpašām automašīnām velosipēdi tiek pārvadāti starp stacijām.

Atsauces
--------

1. ↑  «Bicing information about the system». Bicing. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2015. gada 29. martā. Skatīts: 2014. gada 5. novembris.
**Skopjes Sv. Kirila un Sv. Metodija universitāte** (maķedoniešu: *Универзитет „Св. Кирил и Методиј"*) ir 1949. gadā dibināta universitāte Ziemeļmaķedonijas galvaspilsētā Skopjē. Senākā un lielākā universitāte valstī.

Pirmo mūsdienu augstāko mācību iestādi Ziemeļmaķedonijā 1943. gadā nodibināja Bulgārijas okupācijas iestādes. Pēc Skopjes iekļaušanas Dienvidslāvijā tās vietā tika nodibināta pašreizējā universitāte. Kā daudzas ēkas, universitāte tika sagrauta 1963. gada Skopjes zemestrīces laikā.

Tās bijušo un esošo studentu un pasniedzēju vidū ir politiķis Vlado Bučkovskis (*Владо Бучковски*, 1962), politiķis Branko Crvenkovskis (1962), dzejniece Lidija Dimkovska (*Лидија Димковска*, 1971), mākslinieks Vlado Goreskis (*Владо Ѓорески*, 1958), politiķis Nikola Gruevskis (1970), Ģorge Ivanovs (1960), kinorežisors Milčo Mančevskis (*Милчо Манчевски*, 1959), politiķis Stevo Pendarovskis (1963), politiķis Boriss Trajkovskis (*Борис Трајковски*, 1956—2004), politiķis Zorans Zaevs (1974).

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Skopjes Sv. Kirila un Sv. Metodija universitāte***.
* Oficiālā tīmekļa vietne

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 156242131
* LCCN: no96058691
* ISNI: 0000 0001 0708 5391
* GND: 5171945-9
* SUDOC: 029152798
* BNF: cb12083785z (data)
* BIBSYS: 5058312
* NKC: ko2002113030

 |

 |
**Sējējs** (slovēņu: *Sejalec*) ir slovēņu impresionisma gleznotāja un mūziķa Ivana Grohara 1907. gadā radīta eļļas krāsas glezna. Tajā attēlots zemnieks, kurš agrā un miglainā rītā sēj sēklas uzartā laukā. Fonā redzams Slovēnijas ainavai tipisks siena šķūnis un vēl tālāk neliels kalns pie Škofja Lokas. Glezna ir metafora 19. gadsimta mītam par spēcīgu slovēņu nāciju ar neskaidru nākotni, simbols slovēņu tautai, ka tai ir jāsēj, lai novāktu ražu un un cilvēka savstarpējās saistības ar dabu attēlojums. Tā atspoguļo arī Slovēnijas pāreju no lauku kultūras uz pilsētas kultūru. Glezna kļuvusi par vienu no raksturīgākajām un paliekošākajām vērtībām Slovēnijas vizuālajā mākslā. Gleznu savos darbos izmantojusi slovēņu mākslinieku grupa IRWIN, kā arī reklāmas nolūkos sēklu ražošanas uzņēmums *Semenarna Ljubljana.*

Gleznas variācija attēlota arī uz Slovēnijas 5 centu monētas (sējējs sēj zvaigznes).

Atsauces
--------

1. ↑  .
2. ↑  Andrej Smrekar. «Slovenska moderna» [Slovene Early Modernism] (Slovenian). National Gallery of Slovenia. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2013. gada 26. oktobrī. Skatīts: 2012. gada 19. oktobrī.
3. ↑  Miha Naglič. «Je človek še Sejalec» [Is a Man Still a Sower]. *Gorenjski glas* (Slovenian), 2008. gada 6. jūnijs. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2013. gada 8. februārī. Skatīts: 2012. gada 19. oktobrī.
4. ↑  Andrej Smrekar. «Pogled na ...: Ivan Grohar, Sejalec» [A Look on...: Ivan Grohar, *The Sower*] (Slovenian). RTV Slovenija, 2007. gada 4. decembris. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2012. gada 5. septembrī. Skatīts: 2012. gada 19. oktobrī.
**Jezups Kangars** (dzimis 1878. gadā Bērzgales pagasta Cepleišu solā, miris 1927. gadā) bija latgaliešu sabiedriskais darbinieks, Pēterburgas muzikāliskās sabiedrības priekšsēdētājs, Latgaliešu bēgļu palīdzības biedrības komitejas loceklis.

1917. gada 8. aprīlī (26. martā pēc VS) Latgaliešu Tautas komitejas (*Letgalīšu tautas komitets*) pārstāvji Andrivs Boriss (Borisovs), Jezups Kangars, Francis Kemps, Viktors Silandžs un Andrīvs Zvīdriņš ieradās vizītē pie Krievijas Pagaidu valdības vadītāja Georgija Ļvova un izvirzīja jautājumu par pašpārvaldes tiesību piešķiršanai latgaliešiem. Kņazs Ļvovs izteicies, ka šo jautājumu Krievijā jākārto kopā ar citu tautu jautājumiem.

Miris 1927. gada augustā.

Literatūra
----------

* S. Seiļs. "Atmiņas par Pīterpiļs laikmetu." *Jaunais Vōrds*. 1937. gada 25. novembrī
* M. D. Jezups Kangars. *Zemnīka Ziņas*. 1927. gada 25. augustā

Atsauces
--------

1. ↑  Latgalieši vizītē pie Krievijas valdības galvas
Klasiskās mūzikas koncerts *Rod Laver Arena*, Melburnā, Austrālijā, 2005. gads
**Koncerts** (vācu *konzert* no itāļu *concerto* — saskaņa) ir liela apjoma skaņdarbs vienam, retāk diviem izpildītājiem un orķestrim. Koncerta pamatā ir soloizpildītāja un orķestra sacensības princips. Koncerts iezīmējas ar mūzikas materiāla reljefu tematismu un skanējuma krāsainību. Īpaši šī žanra paveidi ir koncerts vienam izpildītājam (bez orķestra), koncerts orķestrim (bez solista palīdzības) 17. un 18. gadsimtā bija izplatīts *concerto grosso*.

Būtisks koncerta rašanās priekšnoteikums bija vairāku solistu, orķestra pretnostatījums, ko pirmoreiz plaši pielietoja Venēcijas skolas pārstāvji, balsu un instrumentu partiju izcelšana vokāli simfoniskajos skaņdarbos. Vissenākie koncerti no 16. un 17. gadsimtu mijas.

Pirmie instrumentālie koncerti radās 17. gadsimtā Itālijā.
18. gadsimta otrajā pusē nostiprinājās instrumentālā koncerta klasiskais tips ar divkāršo ekspozīciju pirmajā daļā. Pats koncertēšanas princips galvenokārt izpaudies tematiskā materiāla izkārtojumā.
Klasisko koncertu izveidojuši Volfgangs Amadejs Mocarts, Ludvigs van Bēthovens. Pēc Bēthovena iezīmējas divi koncerta paveidi: virtuozais un simfonizētais.
Abi šie koncerta paveidi ir stingri nodalīti, visbiežāk ir vienoti (F. Lista, P. Čaikovska, A. Glazunova, S. Rahmaņinova darbos). 20. gadsimta koncertos dažkārt iezīmējas virtuozitātes pārsvars (D. Šostakovičs, R. Šcedrins).

Citā nozīmē publisks skaņdarbu atskaņojums pēc iepriekš sastādītas programmas. Ir solokoncerti, kamermūzikas, estrādes u.c. veida koncerti.

Atsauces
--------

1. ↑  Kārkliņš L. Mūzikas leksikons-1990, 127.lpp.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Koncerts***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)
* *Encyclopædia Universalis* raksts (franciski)
* Enciklopēdijas *Krugosvet* raksts (krieviski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* LNB: 000112785
* LCCN: sh85030620
* GND: 4317474-7
* NDL: 00568866
* NKC: ph121790

 |

 |
***Mamayocaris*** ir *Pygocephalomorpha* kārtas un *Pygocephalidae* dzimtas izmirušu augstāko vēžu ģints. Šo ģinti 1962. gadā aprakstīja Harolds Kellijs Bruks, izmantojot paraugus no Teksasas agrā perma nogulumiem. Tās ir sīku vēžveidīgo formas, kas dzīvoja paleozojā, karbona un perma periodos. Ģintī ir iekļautas 3 sugas. Tipveida suga ir *Mamayocaris jepseni*.

Apraksts
--------

Karapaksam ir īsi priekšējie sānu dzelkšņi, aiz kuriem parasti seko branhiostegītu malas zobojuma pieci zobi. Aknu dzelkšņu nav. Kakla rievu veido divas daļas, kas vidū strauji noliecas uz aizmuguri. Karapksa dorsālie ķīļi ir vāji izteikti. Telsons ir gandrīz trīsstūrveidīgas formas, sānos ar vienu furkālo daivu pāri. Mātītēm ir spermas uzglabāšanas kamera, bet oostegīti nav atrasti.

Sistemātika
-----------

Ģintī ir zināmas 3 sugas.

* ģints: † Mamayocaris  Brooks, 1962

* suga: † *Mamayocaris jaskowskii*  Schram, 1974
* suga: † *Mamayocaris jepseni*  Brooks, 1962
* suga: † *Mamayocaris serendipitous*  Hotton, Feldmann, Hook & Dimichele, 2002

(†) — izmirušu organismu grupa.

Atsauces
--------

1. ↑  Schram, Frederick R. The Mazon Creek caridoid Crustacea / Fieldiana. Geology ; v. 30, no. 2, Field Museum of Natural History, 1974. 11.lpp.
2. ↑  World list of Lophogastrida, Stygiomysida and Mysida.
**Saraustītie lietus slāņmākoņi** *Fractonimbus* (Frnb) ir tumši pelēki mākoņi, kuri izskatās arī ar dzeltenīgu vai zilganu nokrāsu. Nokrišņu laikā mākoņu slānis izskatās vienveidīgs, bet kad nokrišņu nav, var manīt to viļņveidīgumu. Mākoņi aizsedz visas debesis bez vietām, kur nav mākoņu. Mākoņu augstums 100—1000 m, bet biezums 2—3 km, bet dažreiz arī 5 km. Saule un Mēness caur Frnb nespīd un pat aptuveni nav iespējams noteikt Saules atrašanās vietu debesīs. Nokrišņi izkrīt mērena lietus vai sniega veidā, dažreiz ar pārtraukumiem. Galvenais mākoņu veidošanās iemesls ir augšupejošās gaisa plūsmas atdzišana atmosfēras frontes tuvumā. 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Mākoņu veidi |
| --- |
|  |
| Ļoti augstie | 
* Perlamutra mākoņi (PSCs)
* Sudrabainie mākoņi

 |
|  |
| Augstie | 
* Spalvmākoņi (Ci)
* Spalvu gubumākoņi (Cc)
* Spalvu slāņmākoņi (Cs)

 |
|  |
| Vidējie | 
* Augstie gubumākoņi (Ac)
* Augstie slāņmākoņi (As)

 |
|  |
| Zemie | 
* Migla
* Slāņmākoņi (St)
* Gubumākoņi (Cu)
* Plakanie gubumākoņi (Cu hum)
* Slāņu gubumākoņi (Sc)
* Lietus slāņmākoņi (Ns)

 |
|  |
| Vertikālās attīstības | 
* Gubumākoņi (Cu)
* Gubu lietusmākoņi (Cb)
* Izvirduma vai ugunsgrēka mākoņi

 |

 |
Šis raksts ir par ielu Jūrmalā. Par citām jēdziena **Zvejnieku iela** nozīmēm skatīt nozīmju atdalīšanas lapu.

**Zvejnieku iela** ir iela Jūrmalā, Buļļuciema apkaimē. Zvejnieku iela sākas krustojumā ar Vikingu ielu un beidzas pie Lielupes. Kopējais ielas garums ir 90 metri, tā ir klāta ar asfalta segumu. Zvejnieku ielā satiksmes kustība norit vienā joslā. Ielā ir savrupmāju un vasarnīcu apbūve.

Skatīt arī
----------

* Buļļuciems

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Jūrmalas ielas, kuru nosaukums sākas ar burtu Z |
| --- |
|  |
| 
* 0—9
* A
* B
* C
* D
* E
* F
* G
* H
* I
* J
* K
* L
* M
* N
* O
* P
* R
* S
* T
* U
* V
* Z

 |
|  |
| Z | 
* Zaķu
* Zalkšu
* Zaļā
* Zāļu
* Zaru
* Zaubes
* Zēģeles
* Zemeņu
* Zemes
* Zemgales
* Ziedoņa
* Ziedu
* Ziemeļu
* Zigfrīda Meierovica prospekts
* Zīlīšu
* Zīriņu
* Zivju
* Zušu
* Zvaigžņu
* Zvanu
* Zvārtas
* Zvejas
* Zvejnieku
* Zvīņu
* Zvirbuļu

 |
|  |
| Ž | 
* Žubītes

 |

 |