recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**"Daina"** bija jauktais koris. To 1925. gadā izveidoja no Malienas nākušie studējošie diriģenta Sergeja Duka vadībā. 1926. gada februārī nodibināja dziedāšanas biedrību *Daina*. Kora atklāšanas koncerts notika 1926. gada 24. aprīlī, uzreiz izpelnoties ministru prezidenta Kārļa Ulmaņa ievērību un vēlējumu *sekmīgi darboties, izkopjot dziedāšanas mākslu un paužot latvju dziesmu daiļskanību*, 1927. gadā koris jau ir pieaudzis un izpelnās uzslavas no Alfrēda Kalniņa (*kora dikcija ir nevainojama; viņš frāzē priekšzīmīgi.*) un Jēkaba Graubiņa (*tas ir jaunatnes koris, bet bez tām negatīvām iezīmēm, kuras dažkārt jaunatnes koriem piemīt. [..] nevar neredzēt lielu, lielu progresu. Disciplīna korī ir priekšzīmīga: visas nianses, dažuviet visai grūtas, izved vienprātīgi sekojot diriģenta gribai ar lielāko uzmanību un saprašanu*). Kora labvēļa Indriķa Stukuļa dāvināto pēc Jāņa Jaunsudrabiņa meta darināto karogu iesvēta 1931. gada 28. martā — uz debeszila fona zelta saule staros lidinājās dziedošs cīrulis; karogu pasniedz Jāzeps Vītols. Kora goda biedri — J.Vītols, P.Jozuus, T.Reiters, J.Zālītis, J.Graubiņš un I.Stukulis no 1931. gada, no 1936. gada J.Mediņš.

Koris darbojās vismaz līdz 1942. gadam, kad sasniedza 100 dziedātāju skaitu.

Atsauces
--------

1. 1 2  Dakers N. "Dainas koris 10 gados", *Mūzikas apskats*. Nr.5 1936. gada 1. maijs. 133.lpp
2. ↑  Dārziņš V. "Dainas" kora 10 gadu jubileja. *Rīts*, Nr.126. 1936. gada 7. maijā, 11.lpp
3. ↑  Mogge, Willy. "Musik in Riga — Konzert des "Daina" Chors", *Deutsche Zeitung im Ostland*, Nr.85. 26. Marz 1942. S.3
**M šūnas** ir šūnas, kuras atrodas zarnu Peijera plāksnītēs, kā arī ar bronhiem saistītajos limfoīdajos audos (*bronchus-associated lymphoid tissue* — BALT). To galvenā funkcija ir mikroorganismu un daļiņu transports cauri epitēlija barjerai līdz imūnajām šūnām, tādējādi stimulējot gļotādas imunitāti. Atsevišķos gadījumos M šūnas var būt kā ieejas vārti dažādām baktērijām, piemēram, *Shigella flexneri*, *Salmonella typhimurium*, un *Yersinia pseudotuberculosis.*

Struktūra un funkcijas
----------------------

M šūnas atšķiras no enterocītiem, jo tām virsmas mikrobārkstiņu vietā ir mikrokrokas (no tā arī nosaukums). Gļotādā šīs šūnas ir mazāk sastopamas. Tās nepiedalās sekrēcijā un to glikokalikss ir plānāks, lai atvieglotu caur to antigēnu transportēšanu. Tās ir unikālas, jo satver antigēnus no zarnu dobuma puses ar endocitozes vai fagocitozes palīdzību un ar transcitozes palīdzību aizgādā līdz dendrītiskajām (antigēnprezentējošas šūnas) un limfocītiem. Šīs imūnās šūnas tālāk migrē uz limfmezgliem, kur var tālāk tikt veidota imūnā atbilde.[1][2]

Atsauces
--------

1. ↑  Michael Ross, Wojciech Pawlina (2006). Histology a text and atlas (5. izd.). Lippincott Williams & Wilkins. ISBN 0-7817-6790-3.
2. ↑  Cell Mol Life Sci. 2000 Feb;57(2):323-32.

The role of M cells in mucosal immunity.

Hathaway LJ1, Kraehenbuhl JP.

PMID 10766026
**Dailonis Pakalns** (dzimis 1932. gada 25. septembrī, miris 2021. gada 24. septembrī) bija latviešu biologs, bioloģijas zinātņu doktors, ārstniecības augu speciālists.

Dzīvesgājums
------------

Dzimis 1932. gadā 25. septembrī un izaudzis Latvijā, Pededzes pagastā, zemnieka jaunsaimnieka ģimenē.

D. Pakalns ir beidzis Rīgas medicīnas institūta farmācijas fakultāti. Studiju laikā iesaistījies savvaļas ārstniecības augu zinātniski-pētnieciskajās ekspedīcijās, strādājis kopā ar Alekseju Šrēteru un vācis materiālus par Ziemeļkaukāza tautu pieredzi onkoloģisko slimnieku ārstēšanā ar ārstniecības augiem.

Zinātnisko darbu ārstniecības augu jomā izstrādājis Padomju Savienības Ārstniecības augu zinātniski pētnieciskajā institūtā. Pētniecisko darbu 20 gadu garumā strādājis Sibīrijā, Ziemeļkaukāzā un Ukrainā, pētījis Rietumsibīrijas un Kazahstānas stepju, Urālu un Altaja kalnu, Kaukāza un Aizkaukāza savvaļas ārstniecības augus.

Kopš 1993. gada strādāja Rīgas farmaceitiskajā fabrikā, radot jaunus ārstniecības augu produktus.

Disertāciju bioloģijas zinātņu kandidāta grāda ieguvei aizstāvējis 1968. gadā Tartu Universitātē. 1993. gadā Latvijas Universitātē nostrificēts par bioloģijas zinātņu doktoru.

Miris 2021. gada 24. septembrī.

Darbi
-----

D. Pakalns ir sešu grāmatu autors un līdzautors:

* 1979. gads *Лекарственная флора Кавказа*
* 1992. gads, izdevniecība "Avots" — "Ārstniecības augi"
* 1997. gads, izdevniecība "Alma Mater" — "Vāksim un audzēsim ārstniecības augus"
* 2002. gads, Lexicon Plantarum Medicinalium polyglotum = Ārstniecības augu vārdnīca = Wörterbuch der Heilkräuter = Dictionary of herbs = Dictionnaire des plantes médicinales / Pakalns Dailonis ; [red. Irēna Fatare]. Rīga : Tevans, 2002. 373 lpp. ; 30 cm. ISBN 9984192814
* 2005. gads, A. Skutelis, D. Pakalns, "Ārstniecības augu farmakoloģija", 2005. 223 lpp. [4] lp. iel. : tab. ; 21 cm. ISBN 9984198030.
* 2012. gads, "Zāļu tējas", ISBN 9984229017.

D. Pakalns ir vairāk kā 180 zinātnisko publikāciju autors.

Atsauces
--------

1. ↑  «Mūžībā devies ārstniecības augu speciālists Dailonis Pakalns». *www.lsm.lv* (latviešu). Skatīts: 2021-09-27.

Bibliogrāfija
-------------

* D. Pakalna dzīves un darba apraksts
* Ārstniecības augi[novecojusi saite]. Dailonis Pakalns.
* D. Pakalna un citu autoru mācību [course\_id=2FAR1014 literatūras saraksts].

Ārējās saites
-------------

* Oficiālā tīmekļa vietne
* Rīgas Farmaceitiskā Fabrika

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 305056506
* ISNI: 0000 0004 1678 8365

 |

 |
**Padizes klosteris** (vācu: *Kloster Padise*, igauņu: *Padise klooster*) ir bijušais cisterciešu klosteris Igaunijā, Harju apriņķī. Saglabājušās drupas, kurās mūsdienās iekārtots muzejs.

Vēsture
-------

Klosteri 1310. gadā nodibināja cisterciešu mūki, kas ar Dānijas karaļa Erika VI atļauju pārcēlās uz šejieni no Daugavgrīvas klostera. Jaunais klosteris bija pakļauts Štolpes klosterim Pomerānijā. Savukārt rīdzenieku nodedzināto Daugavgrīvas klosteri cistercieši pārdeva Livonijas ordenim. 1343. gadā Padizes klosteri nopostīja Jurģu nakts sacelšanās laikā, nogalinot 28 mūkus. 1370. gadā sākās atjaunošanas darbi, kuri tika pabeigti līdz 15. gadsimta vidum. 15. gadsimtā klosterim piederēja ievērojami zemes īpašumi Igaunijā un Somijas dienvidos. 

Sākoties Livonijas karam, 1558. gadā Gothards Ketlers ieņēma klosteri un 1559. gadā to likvidēja. Klostera celtnes tika izmantotas kā aizsardzības pils. 1561. gadā to ieņēma zviedri, 1576. gadā pēc aplenkuma - krievi, bet 1580. gadā - pēc aplenkuma zviedri to atguva. 1622. gadā Zviedrijas karalis Gustavs II Ādolfs Padizes klostera kompleksu piešķīra Rīgas birģermeistaram Tomasam fon Rammam un šīs dzimtas īpašumā klosteris atradās līdz 1919. gadam. 1766. gadā klosterī iespēra zibens un tas nodega, bet īpašnieks pārcēlās uz ēku, kas atrodas netālu no bijušās klostera ēkas.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Padizes klosteris***.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Igaunijas viduslaiku pilis un klosteri |
| --- |
|  |
| Dāņu Igaunija, 
vēlāk Livonijas ordeņa valsts daļa | 
* Borkholma
* Ece
* Harka
* Narva
* Nīslota
* Padize
* Rēvele
* Sv. Brigita
* Tolsburga
* Vezenberga
* Vihula

 |
|  |
| Livonijas ordeņa valsts | 
* Helmeta
* Karkuse
* Laisa
* Oberpālene
* Pērnava
* Poide
* Talkhofa
* Tarvasta
* Veisenšteina
* Vīlande
* Zoneburga

 |
|  |
| Sāmsalas-Vīkas bīskapija | 
* Ārensburga
* Hāpsala
* Lode
* Leāle
* Vigala

 |
|  |
| Tērbatas bīskapija | 
* Falkena
* Ilcene
* Kavilda
* Kirumpeja
* Konguta
* Neihauzene
* Oldentorna
* Randene
* Ringe
* Tērbata
* Varbeka
* Zommerpāle

 |

 |


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 176916063
* LCCN: no2011127206

 |

 |
**Plakanā blizme** (latīņu: *Blysmus compressus*) ir grīšļu dzimtas suga. Savvaļā tā ir galvenokārt sastopama Eiropā, kā arī dažviet Āzijā. Šī suga ir nereti sastopama visā Latvijas teritorijā, mitrās, it īpaši piejūras, pļavās, ūdenstilpju palienēs un applūstošos reljefa pazeminājumos.

Apraksts
--------

Plakanā blizme ir daudzgadīgs, 15-30 cm garš lakstaugs. Tam ir ložņājošs saknenis un stāvs, kails, augšdaļā trīsšķautņains un apakšdaļā plakans stublājs. Lapu ir nedaudz (4—8), tās ir lineāras, 0,3-0,5 cm platas, īsākas nekā stublājs. Apakšējo lapu makstis ir brūnas. Ziedi ir izvietoti blīvā vārpveida ziedkopā stublāja galotnē no 10-20 vārpiņām, kas novietotas 2 rindās. Vārpiņas segplēksne ir gaišbrūna, 0,3 cm plata, galā smaila, parasti ar zaļganu joslu vidū. Pie vārpas pamata ir seglapa, kas garāka nekā ziedkopa. Katru divdzimumu ziedu veido 2 drīksnas un 3 putekšņlapas. Apziedni veido 3—6 sarveidīgi matiņi. Auglis ir tumšbrūns, divšķautņains, aptuveni 0,2 cm garš riekstiņš. Zied jūnijā, jūlijā.

Atsauces
--------

1. 1 2  «plakanā blizme - Blysmus compressus (L.) Panz. ex Link - Augi - Latvijas daba». *www.latvijasdaba.lv*. Skatīts: 2022-05-11.
**Arcahas Karaliste** (armēņu: Արցախի թագավորություն) jeb **Hačena** bija no Armēnijas viduslaiku karalistes atkarīga valstiņa Sjunikas, Arcahas (mūsdienu Kalnu Karabahas), Gardmanas un Gerarkunikas teritorijās. Mūsdienu avoti to biežāk sauc par Hačenu, tāpat kā tās mantinieci Hačenas kņazisti. Karaliskais Hačenas nams bija senās Sjunidu dinastijas jaunākais atzars, un tika nosaukts sava galvenā cietokšņa Hačenas vārdā. Karaliste radās, kad Ovaness-Senekerims ieguva karaļa titulu 1000. gadā.  

Valsts atradās zem Armēnijas Bagratuni (Bagratīdu) dinastijas karaļu protektorāta, tomēr precīzs tās statuss vēl nav noskaidrots.

Arcaha paturēja savus iepriekšējos valdniekus arī tad, kad 13. gadsimta sākumā viņi atzina gruzīnu, bet pēc tam mongoļu sizerēnu tiesības. Viņi zaudēja karaļa titulu pēc tam, kad Ilhanīdu valdnieks Arguns noslepkavoja Hasan-Džalalu (1214–1261), bet turpināja valdīt Sjunikā kā kņazistē, kura vēlāk, kopš 16. gadsimta, sastāvēja no vairākām kņazu-meliku valstiņām līdz 19. gadsimta sākumam. Sjunikas karaļu pēcnācēji bija pamanāmi tās vēsturē līdz pat 20. gadsimtam.

Atsauces
--------

1. 1 2  Robert H Hewsen. *Armenia: A Historical Atlas*. Chicago : University of Chicago Press, 2001. 118–121. lpp. ISBN 0-226-33228-4.
2. ↑  Bernhard Limper: *The Mongols and the Christian people of the Caucasus. An investigation into the political history of Caucasus in the 13th and early 14th centuries*. Dissertation, Cologne 1980.
3. ↑  Hewsen, Robert H. "The Meliks of Eastern Armenia: A Preliminary Study." *Revue des Études Arméniennes*. NS: IX, 1972, pp. 255-329.
**Arveds fon Hāns** (*Arved Baron von Hahn*, 1872-1948) bija vācbaltiešu muižnieks, Baltijas hercogistes Reģentu padomes loceklis

Dzīvesgājums
------------

Dzimis 1872. gada 19. oktobrī Cēres muižā Cēres pagastā tās īpašnieka Paula fon Hāna un viņa sievas Johannas, dzimušas Arnimas, ģimenē. Mācījās Kudīgas ģimnāzijā, studēja tieslietas Bonnas Universitātē, pievienojās studentu korporācijai *Corps Borussia*. Pēc atgriešanās dzimtenē bija Ilūkstes apriņķa komisārs.

Vācu okupācijas laikā 1918. gadā bija Kurzemes Zemes padomes loceklis, vēlāk no 9. līdz 28. novembrim Baltijas Reģentu padomes loceklis.

Latvijas brīvības cīņu laikā viņš pārcēlās uz dzīvi Berlīnē, Otrā pasaules kara beigās uz Moilandes pili (*Schloss Moyland*) pie Klēves.

Miris 1948. gada 11. martā Moilandes pilī.

Atsauces
--------

1. ↑  Kösener Korpslisten 1910, **19**, 667
2. ↑  Genealogisches Handbuch des Adels, Adelslexikon Band VIII, Band 113 der Gesamtreihe, Limburg/Lahn 1997, S. 87.
3. ↑  Kösener Corpslisten 1960, **9**, 763
***S.P.I. Group S.a.r.l.*** (pazīstams kā ***SPI***) ir Luksemburgā reģistrēts uzņēmums, kas apvieno vairāku valstu alkoholisko dzērienu ražotājus. Dibināts 1997. gadā.

Uzņēmuma lielākais kapitāldaļu turētājs ir Krievijas uzņēmējs Jurijs Šeflers.

Vēsture
-------

*SPI Grpup* agrākais logotips
1997. gadā Krievijas uzņēmējs Jurijs Šeflers ieguva tiesības uz bijušās Padomju Savienības privatizētajiem alkoholisko dzērienu zīmoliem *Stolichnaya*, *Moskovskaya* un citiem. Tajā pašā gadā Luksemburgā dibināts uzņēmums *S.P.I. Group*

2003. gadā *S.P.I. Group* Nīderlandē reģistrētais meitas uzņēmums *SPI Distilleries B.V.* ieguva 87,98 % Latvijas alkoholisko dzērienu ražotāja *Latvijas balzams* akciju.

2014. gada oktobrī *SPI Group* Baltijas uzņēmumus apvienoja pārvaldītājsabiedrībā *Amber Beverage Group*. 23. oktobrī noliktavu kompleksā Dreiliņos *Balt Cargo Solutions* atklāts *SPI Group* loģistikas centrs *Amber Logistics*, kurā izvietojās *Latvijas balzams* vietējā tirgus preču noliktava, kā arī dzērienu izplatītāja *SPI Distribution Latvia* vairumtirdzniecības preču noliktava un birojs. Tas aizņem 12 000 kvadrātmetrus — gandrīz pusi no visa kompleksa.

2019. gada oktobrī *SPI* grupa uzvarēja 15 gadus ilgušajā tiesas prāvā pret Krievijas valsts uzņēmumu *Sojuzplodoimport*, aizstāvot īpašumtiesības uz *Stolichnaya* preču zīmēm Austrālijā.

Atsauces
--------

1. ↑  A/S Latvijas balzams 2003. gada konsolidētais pārskats
2. ↑  "Latvijas balzams" pievienots "SPI Group" jaunizveidotam holdingam "Amber Beverage Group" Nozare.lv, 17.10.2014.
3. ↑  "SPI Group" alkoholisko dzērienu loģistikas centrā "Amber Logistics" iegulda 500 000 eiro Nozare.lv, 23.10.2014.
4. ↑  SPI grupas izšķirošā uzvara Stolichnaya preču zīmes strīdā Alison Walsh, Globālā vadītāja PR & Digital, 06.11.2019

Ārējās saites
-------------

* Oficiālā mājaslapa
*STMicroelectronics* birojs Ženēvā
***STMicroelectronics N.V.*** ir Nīderlandē reģistrēts elektronikas iekārtu un komponenšu ražotājs. Galvenais birojs atrodas Ženēvā. Dibināts 1987. gadā.

*STMicroelectronics*  akcijas tiek kotētas biržās: *Borsa Italiana*, *Euronext* un Ņujorkas fondu biržā.

Vēsture
-------

1987. gadā Itālijas pusvadītāju ražotājs *SGS Microelettronica* apvienojās ar Francijas *Thomson* pusvadītāju nodaļu *Thomson Semiconducteurs*. Jaunā uzņēmuma nosaukums bija ***SGS-THOMSON***.
1987. gadā no *Thorn EMI* nopirkts Apvienotās Karalistes uzņēmums *Inmos*, kas ražoja mikroprocesorus transputeriem.

1994. gadā no Kanādas *Nortel* nopirkts pusvadītāju bizness.
1994. gada 8. decembrī *SGS-THOMSON* sāka akciju kotēšanu Parīzes fondu biržā un Ņujorkas fondu biržā.
1998. gadā *Thomson SA* savas daļas uzņēmumā pārdeva, un tas tika pārdēvēts par ***STMicroelectronics***; akcijas sāktas kotēt biržā *Borsa Italiana*.

2002. gadā nopirkta *Alcatel* mikroelektronikas nodaļa, kas, kopā ar vēl vairākām uzņēmumu iegādēm, ļāva *STMicroelectronics* iesaistīties bezvadu datortīklu tirgū.
2007. gadā nopirkts ASV *Genesis Microchip*, kas darbojās video apstrādes tehnoloģiju jomā.
2007. gada 22. maijā *ST* un *Intel* izveidoja kopuzņēmumu *Numonyx*, kurā apvienoja zibatmiņas aktivitātes.
2007. gadā no *Nokia* nopirktas mikroshēmu operācijas.
2008. gadā *ST* un *NXP* izveidoja kopuzņēmumu *ST-NXP Wireless* mobilo ierīču komponenšu ražošanai; *ST* kopuzņēmumā ieguva 80 % kapitāldaļu, bet *NXP* 20 %. Vēlāk *NXP* pārdeva savu daļu. 2009. gada 10. februārī *ST-NXP Wireless* apvienojās ar *Ericsson*, izveidojot kopuzņēmumu (50 / 50) *ST Ericsson*, no *Ericsson* iegūstot *3G* tehnoloģijas.

2010. gadā kopuzņēmums *Numonyx* tika pārdots *Micron Technology*.
2011. gadā *STMicroelectronics* ar *Sant'Anna School of Advanced Studies* izveidoja kopēju laboratoriju, lai izstrādātu tehnoloģijas biorobotikā, viedajās sistēmās un mikroelektronikā.

2013. gada 2. augustā kopuzņēmums *ST Ericsson* tika likvidēts.

Atsauces
--------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  ST Micro opens lab for humanoid robot research Nicolas Mokhoff, 07.27.11

Ārējās saites
-------------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***STMicroelectronics*** |

* STMicroelectronics

  


|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Valsts karogs: Francija Francijas *CAC 40* uzņēmumi |
| --- |
|  |
| 
* Air Liquide
* Airbus
* Alstom
* ArcelorMittal
* AXA
* BNP Paribas
* Bouygues
* Capgemini
* Carrefour
* Crédit Agricole
* Danone
* Dassault Systèmes
* Engie
* EssilorLuxottica
* Eurofins Scientific
* Hermès
* Kering
* L'Oréal
* Legrand
* LVMH
* Michelin
* Orange
* Pernod Ricard
* Publicis Groupe
* Renault
* Safran
* Saint-Gobain
* Sanofi
* Schneider Electric
* Société Générale
* Stellantis
* STMicroelectronics
* Teleperformance
* Thales
* TotalEnergies
* Unibail-Rodamco-Westfield
* Veolia
* VINCI
* Vivendi
* Worldline

 |
|  |
| 
* Informācija pēdējoreiz atjaunināta 2019. gada 22. jūlijā

 |

 |
**Edolfs Džejs Finks** (angļu: *Adolph Jay Fink*; dzimis 1890. gada 19. jūlijā, miris 1956. gada 15. decembrī) bija amerikāņu šahists un šaha problēmists.

Dzīves gaitas
-------------

Finks ir dzimis 1990. gada 18. jūlijā Sanfrancisko un vairākus mēnešus pirms 1906. gada Sanfrancisko zemestrīces sācis izrādīt interesi par dambreti un šahu. Pēc zemestrīces viņš kopā ar savu ģimeni bija starp tiem tūkstošiem, kas meklēja patvērumu un apmetās pilsētas apkaimē. Šajā laikā viņš vēl centās apgūt abas spēles, bet šahs izrādījās interesantāks. Lai uzlabotu savas šaha prasmes Finks studēja šaha atklātnes un pievienojās Mehānikas institūta šaha klubam. Viņš bija pietiekami spēcīgs, lai spēlētu neizšķirti simultanspēles partijās pret Kapablanku, Māršalu un Kostiču. Ap 1908. gadu viņš sāka pievērsties arī šaha kompozīcijai.

Pirmā pasaules kara laikā Finks kalpoja ASV armijā Francijā, un pēc viņa atgriešanās bija šaha problēmistu biedrības *Good Companion* viceprezidents.

Daudzus gadus viņš arī bija viens no Sanfrancisko lielākajiem šahistiem. Uzvarējis Kalifornijas štata čempionātā 1922. 1928. 1929. un dalīti 1945. gadā , bet 1923. 1925. 1926. un dalīti 1948. gadā bijis otrais.

Šaha kompozīcija
----------------

Kopš 1908. gada sastādījis vairāk nekā 1000 šaha kompozīcijas un ieguvis vairāk nekā 40 godalgas. 

### Piemērs

**E. Finks, D. Stimsons**  
 *Good Companions*, 1920**Mats 2 gājienos**
**Uzdevuma risinājums:**

**1. Tc8!** (gājiena spaids)
**1. ... dxc6 2. Td8#**
**1. ... d6 2. e6#**
**1. ... e6 2. De4#**
**1. ... fxe5 2. Dxd7#**
**1. ... Zc5 2. Zxb4#**
**1. ... Zd4 2. Zf4#**
**1. ... Td4 2. Zc3#**
**1. ... Zxc6 2.Zc7#**
Tasks — astoņi varianti ar lauciņa bloķēšanu melno karaļa tuvumā.

1. ... Zc1/Zd2/Za1/Za5 2. Ta5#
1. ... c3 2. Lxb3#
1. ... Td2/Td1/Tc3 2. Le4#

Atsauces
--------

1. ↑  Finka biogrāfija

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* E. Finka šaha kompozīcijas vietnē PDB
* Neil Brennen. «Chess from the Fire: The Making of A. J. Fink» (angļu). ChessDryad.com, 2002. Skatīts: 2017-08-28.
* «Adolph J Fink» (angļu). FIND A GRAVE. 2000-03-04. Skatīts: 2017-08-28.
* «Fink Adolf Jay (15.12.1956)» (angļu). the chesspedia. Skatīts: 2017-08-28.[novecojusi saite]
Lafaters
Mozess Mendelszons (no kreisās), Gotholds Efraims Lesings un Johans Kaspars Lafaters.
**Johans Kaspars Lafaters** jeb **Lavāters** (*Johann Kaspar Lavater*) (dzimis 1741. gada 15. novembrī Cīrihē, miris 1801.gada 2.janvārī turpat) bija šveiciešu dzejnieks un fiziognoms. Rakstīja vāciski.

Piedzima Cīrihē, kur skolas laikā iedraudzējās ar nākamo gleznotāju Fisli. Studēja teoloģiju, pēc tam ceļoja pa Vāciju.
Pēc atgriešanās Cīrihē kalpoja par garīdznieku, publicēja dzejas. Pazīstama ir Lafatera polemika ar filozofu Mozesu Mendelsonu un Gothardu Frīdrihu Stenderu.

Otrās koalīcijas kara laikā 1799. gadā, kad franči ieņēma Cīrihi, Lafateru sašāva kāds grenadieris, un pēc gada viņš mira.

Lafaters mūsdienās būtu pilnīgi aizmirsts, ja viņš savas dzīves laikā neizdotu grāmatu "Fiziognomikas pamati" (*Physiognomische Fragmente zur Beförderung der Menschenkenntnis und Menschenliebe*) (1775-1778), kura tiek uzskatīta par fiziognomikas (cilvēka rakstura noteikšana pēc sejas) klasiku. Citu starpā, šis darbs ietekmējis Onorē de Balzaka uzskatus.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Johans Kaspars Lafaters***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* *Brockhaus Enzyklopädie* raksts (vāciski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)
* *Encyclopædia Universalis* raksts (franciski)
* Enciklopēdijas *Krugosvet* raksts (krieviski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 27067242
* LCCN: n80046189
* ISNI: 0000 0001 2125 1309
* GND: 118570293
* SELIBR: 250469
* SUDOC: 026970325
* BNF: cb119114023 (data)
* BPN: 12963949
* BIBSYS: 90258407
* ULAN: 500002752
* HDS: 010444
* NLA: 35691072
* NKC: nlk20010101035
* BNE: XX1645710
* CiNii: DA01941310
* SIKART: 4031799

 |

 |
**Mikolāšs Alešs** (čehu: *Mikoláš Aleš*; 1852. gada 18. novembris — 1913. gada 10. jūlijs) bija čehu gleznotājs. No Aleša darbiem ir publicēti vairāk kā 5000 attēlu. Viņš ilustrēja ļoti daudz dažādu pasūtījumu, sākot ar žurnāliem, spēļu kārtīm, beidzot ar mācību grāmatām. Viņa darbi ārpus Bohēmijas netika plaši publicēti, bet daudzi no tiem joprojām ir saglabājušies un Čehijā Mikolāšs Alešs tiek uzskatīts par vienu no labākajiem māksliniekiem.

Biogrāfija
----------

Jirži no Podebradiem un Māķāšs Huņadi Aleša gleznā
Alešs ir dzimis Miroticē, netālu no Pīsekas, salīdzinoši bagātā ģimenē, kas gan tobrīd atradās parādos. Līdz sava brāļa Františeka nāvei 1865. gadā viņš no tā apguva vēsturi, bet jau no agras jaunības izrādīja interesi par gleznošanu. 1879. gadā viņš apprecēja Marinu Kailovu un pārcēlās uz dzīvi Itālijā, kur turpināja gleznotāja amatu. Vēlāk viņš pārcēlās atpakaļ uz Prāgu, lai kopā ar citiem pazīstamiem māksliniekiem strādātu pie apjomīga darba Čehijas Nacionālajā teātrī. Alešs nomira Prāgā 60 gadu vecumā.

Mantojums
---------

Ēka Prāgā (celta 1896. gadā)
Alešs šobrīd plašāk ir zināms kā viens no gleznotājiem (otrs bija Františeks Ženīšeks), kas apgleznojis Čehijas Nacionālā teātra foajē. Alešs savas dzīves laikā ieguva labu reputāciju, īpaši ar savu darbu pie arhitektūras elementiem, bet viņa gleznas vairāk tika izceltas pēc viņa nāves. Čehijā vairākās pilsētās ielām dots Aleša vārds. Aleša darbs īpaši netika izcelts no 1938. līdz 1945. gadam, kad čehu zemes kontrolēja nacistu spēki, bet tas tika visai plaši izmantots propagandai komunistu kontroles periodā, īpaši 1950. gados. Viņš tika ierindots 89. vietā 2005. gada aptaujā par nozīmīgākajiem čehiem.

Bijušais Čehijas prezidents Vāclavs Klauss ir Aleša māsas vīra Oto Kaila pēctecis.

Atsauces
--------

1. 1 2  «Mikolas Ales' childhood in Mirotice». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2015. gada 10. aprīlī. Skatīts: 2015. gada 8. aprīlī.
2. ↑  Jaroslav Tyman. «Mikolas Ales- Gallery», 2006-08-17. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2009-07-15. Skatīts: 2009-06-07.
3. ↑  Jaroslav Tyman. «Mikolas Ales», 2006-08-17. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2009-07-14. Skatīts: 2009-06-07.
4. ↑  «Mikoláš Aleš (18.11.1852 - 10.7.1913): Národní malíř». Skatīts: 2009-06-07.
5. ↑  Mikuláš Čtvrtník. «Mikoláš Aleš a jeho druhý život». Radio Prague, 2007-12-09. Skatīts: 2009-06-16.
6. ↑  «Největší Čech - O projektu». Česká televize. 2005. Skatīts: 2009-06-16.
7. ↑

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Mikolāšs Alešs***.
* *Brockhaus Enzyklopädie* raksts (vāciski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)
* Enciklopēdijas *Krugosvet* raksts (krieviski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 47006291
* LCCN: n81076490
* ISNI: 0000 0001 1060 9053
* GND: 120541785
* SUDOC: 076983307
* BNF: cb145744003 (data)
* BIBSYS: 6824
* ULAN: 500127907
* NLA: 36493537
* NKC: jk01010178

 |

 |
***Oceanborn*** ir simfoniskās metāla grupas Nightwish otrais studijas albums, kurš tika izdots 1998. gada decembrī Somijā un starptautiski 1999. gada pavasarī. Oceanborn ir citādāks nekā iepriekšējais albums, skaņa ir vairāk vērsta uz pauermetālu, nekā albumā *Angels Fall First*. Folkloras atmosfēra no *Angels Fall First* ir jūtama dažās dziesmās, it īpaši "Moondance".

Lielākā daļa albuma ir balstīta uz fantāzijas tēmu ar dziesmām kā "Swanheart" un "Walking in the Air" (kaverversija no animācijas filmas *The Snowman*), tomēr citās dziesmās, kā "Gethsemane", ir jūtama reliģijas tēma. Papildus ir arī teatrālas dziesmas kā "Devil & the Deep Dark Ocean". *Oceanborn* ir Nightwish tumšo albumu skaitā, izmantojot skarbo Tapio Vilskas vokālu dziesmās "The Pharaoh Sails to Orion" un "Devil & the Deep Dark Ocean".

Kopš albuma izdošanas dziesma "Sacrament of Wilderness" ir fanu iemīļota koncertos un viņu izpilda ļoti bieži. Abas "Sleeping Sun", "Walking in the Air" dziesmas ir bieži izpildītas koncertos, bet dziesma "Stargazers" ir izslēgta no koncertprogrammas, kopš Tarjas Turunenas izslēgšanas no grupas 2005. gadā. "Walking in the Air" dziesma atgriezās koncertprogrammā 2009. gada 19. septembrī *Hartwall* arēnā, šoreiz kā akustiska dziesma ar pašreizējo vokālisti Aneti Olzonu. Instrumentālajā dziesmā "Moondance" ar izsaucieniem *hoi'ing* ir dzirdamas Jukas Nevalainena, Tomasa Holopainena un Tapio Vilskas balsis, padarot šo par vienīgo dziesmu ar Jukas Nevalainena vokālu. *Oceanborn* Somijā ir pārdots vairāk nekā 68 000 kopijās.

Dziesmu saraksts
----------------

|  | Nosaukums | Komponists | Length |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | "Stargazers" | Holopainens | 4:28 |
| 2. | "Gethsemane" | Holopainens | 5:22 |
| 3. | "Devil & the Deep Dark Ocean" (ar Tapio Vilsku) | Holopainens | 4:46 |
| 4. | "Sacrament of Wilderness" | Holopainens un Vuorinens | 4:12 |
| 5. | "Passion and the Opera" | Holopainens | 4:50 |
| 6. | "Swanheart" | Holopainens | 4:44 |
| 7. | "Moondance" | Holopainens | 3:31 |
| 8. | "The Riddler" | Holopainens | 5:16 |
| 9. | "The Pharaoh Sails to Orion" (ar Tapio Vilsku) | Holopainens | 6:26 |
| 10. | "Walking in the Air" | Hovards Bleiks, aranžējis Holopainens | 5:31 |
| 11. | "Sleeping Sun" | Holopainens | 4:05 |

Dalībnieki
----------

### Grupa

* Tarja Turunena - vokāls
* Empu Vuorinens - ģitāra
* Sami Vanska - Bass ģitāra
* Tomass Holopainens - Klavieres, bekvokāls (7. dziesma)
* Juka Nevalainens - bungas, bekvokāls (7. dziesma)

### Viesmākslinieki

* Tapio Vilska - vokāls (3. 9.dziesma ), bekvokāls (7. dziesma)
* Esa Lehtinena - flauta
* Plamens Dimovs - vijole
* Kaisli Kaivola - vijole
* Marku Palola - viola
* Erki Hirvikangas - čells

Ārējās saites
-------------

* Grupas oficiālā mājaslapa (angliski)
**Stefansona sala** (angļu: *Stefansson Island*) ir neapdzīvota sala Kanādas ziemeļos Kanādas Arktiskajā arhipelāgā. Administratīvi pieder Nunavutas teritorijas Kitikmeotas reģionam.

Ģeogrāfija
----------

Atrodas Kanādas Arktiskā arhipelāga vidusdaļā pie Viktorijas salas Storkersona pussalas krasta, no kura to šķir tikai dažus simtus metrus platais šērām pildītais Goldsmita šaurums. Vikonta Melvila šaurums ziemeļos salu atdala no Viktorijas salas, bet Maklintoka šaurums austrumos — no Velsas Prinča salas. Sala izstiepta ziemeļu—dienvidu virzienā, krasti mēreni izroboti. Salas lielāko daļu aizņem plaša zemiene, ziemeļos — neliels pacēlums. Ainavā valda tundra.

Vēsture
-------

Pirmie no eiropiešiem salu 1917. gadā atklāja Vilhjalmura Stefansona ekspedīcija un nosauca par **Lefingvela salu** (*Leffingwell Island*) par godu amerikāņu polārpētniekam Ernestam de Kovenam Lefingvelam (*Ernest de Koven Leffingwell*). Nosaukums netika atainots ekspedīcijas atskaitēm pievienotajās kartēs, tādēļ sala no jauna tika «atklāta» 1946. gadā un 1952. gadā tai piešķīra pirmatklājēja vārdu.

Atsauces
--------

1. ↑  The Atlas of Canada. Sea Islands
2. ↑  Canadian Geographical Names Database (CGNDB). Stefansson Island
3. ↑  William James Mills, Exploring Polar Frontiers: A Historical Encyclopedia

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Stefansona sala***.
* International Map of the World 1:1,000,000 Viscount Melville Sound NS-12/13/14

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* NKC: ge1147927

 |

 |
***Mikko*** bija 1970. gados Somijas uzņēmuma *Nokia* elektronikas nodaļas izstrādātu minidatoru sērija.

*Mikko 1*
---------

*Mikko 1* izlaists 1972. gadā kā kases un bankas termināļu iekārta.

*Mikko 2*
---------

*Mikko 2* izlaists 1973. gadā. Izstrādāts sadarbībā ar *KOP* banku. Tika izmantots bankas kantora un mazumtirdzniecības sistēmās. Izmantoja programmēšanas valodu *PL/I*.

*Mikko 3*
---------

*Mikko 3* izstrāde sākta 1978. gadā. Izmantots procesors *Intel 8080*. Tam bija 180 kB 8″ diskešu iekārta.

*MPS-10*
--------

Tālākās *Nokia* minitatoru izstrādes saistījās ar modeli *MPS-10*, kurš izlaists 1983. gadā. Tas bija balstīts uz 32 bitu athitektūru un programmēšanas valodu *Ada*. Tajā tika izmantota *DMS/MPS10* datubāze.

Galerija
--------

* 1980. gada Nokia Mikko 3/36 minidators1980. gada *Nokia Mikko 3/36* minidators
* Mikko 3 displejs un tastatūra*Mikko 3* displejs un tastatūra
* Nokia printeris Mikko 3 datoram*Nokia* printeris *Mikko 3* datoram

Skatīt arī
----------

* MikroMikko
* Nokia Data

  


|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Nokia Mikko*** |
**Oceanic Airlines** un mazāk sastopams **Oceanic Airways** ir izdomātu aviolīniju nosaukumi, kurus lieto atsevišķās filmās, televīzijas programmās un komiksos.

Pazīstamākais *Oceanic Airlines* logo ir no ABC televīzijas seriāla Pazudušie. Zināmākais pielietojums šim zīmolam ir TV seriālā *Pazudušie*, kur *Oceanic Airlines* ir attēlots ar stilizētu logo, kurā redzams Austrālijas iezemiešu zīmējums, un tas atgādina amuletu, mērķa centru, salu vai burtu "O" (Oceanic). Seriāla stāsts sākas ar Oceanic avioreisa 815 katastrofu.

Aviolīnijas ar šādu nosaukumu figurē arī daudzos citos medijos jau kopš 1960. gadiem. Pirms seriāla *Pazudušie*, promenentākais *Oceanic Airways* pielietojums bija 1996. gada filmā *Executive Decision*. Filmas producenti uzfilmēja plašu materiālu ar divām īstām Boeing 747 lidmašīnām ar *Oceanic Airways* logo un livreju (bet logo nebija tāds pats, kā pēc tam tika attēlots vēlāk seriālā Pazudušie). Šis uzfilmētais materiāls atkārtoti tika pielietots vairākās filmās un televīzijas programmās, tādējādi Oceanic Airlines zīmols izplatījās citkārt nesaistītos izdomātos visumos.
**Alebrands** (latīņu valodā: *Alebrandus*, *Alabrandus*; 12./13. gs.), pazīstams arī kā **Alabrands**, **Alobrands**, bija katoļu garīdznieks un viens no pirmajiem misionāriem Livonijā. Viņš bija aktīvs kristīgās misijas un Rīgas bīskapa Alberta politikas īstenotājs.

Alebrands vadīja Kubeseles draudzi, vēlāk Straupes draudzi. Kopā ar Latviešu Indriķi viņš kristīja Imeras latviešus un Gaujas līvus. Rīgas domkapitula jeb Svētās Marijas konventa (latīņu: *Alebrandus de sancte Marie conventu*) loceklis.

Dzīvesgājums
------------

Pirmoreiz Indriķa hronikā pieminēts 1202. gadā, kad darbojies Turaidas novadā. Kopā ar priesteri Teoderihu viņš 1206. gadā nodalīja draudzes un uzcēla baznīcu Kubeselē. Pēc tam, aizsūtīts uz Idumeju, viņš uzcēla baznīcu pie Braslas. Pēc tam iecelts par Turaidas pilsnovada fogtu (soģi). 

1208. gadā viņš kristīja arī Imeras letus, kuriem par priesteri no tā laika bija Latviešu Indriķis. 1209. gada beigās vai 1210. gada sākumā devās uz Ugauniju, lai veicinātu miera noslēgšanu. 1211. gadā minēts kā liecinieks Letijas dalīšanas līgumā. 
1212. gada Autines sacelšanās laikā nesekmīgi centās samierināt līvus ar zobenbrāļiem, piedalījās Turaidas un Sateseles līvu padošanās aktā pēc Sateseles pils ieņemšanas. 
1214. gadā uzstājās pret Pleskavas kņazu Vladimiru, apsūdzot viņu netaisnā nodevu ievākšanā un jaunkristīto aplaupīšanā, ar ko izpelnījies kņaza dusmas. 

1218. gadā Pleskavas un Novgorodas krievu karaspēks izlaupīja Braslas (Straupes) novadu, kur atradās Alebranda sēta un nodedzināja visas – kā līvu, tā idumiešu baznīcas un iedzīvotājus aizveda gūstā. 1220. gadā bīskapa Alberta norīkots, viņš devās uz Sakalu, kur sludināja kristīgo ticību un, daudzus nokristījis, atgriezās Līvzemē.

Atsauces
--------

1. ↑   Ē. Mugurēviča komentārs 354. Indriķa hronikai. Ā. Feldhūna tulkojums, Ē. Mugurēviča priekšvārds un komentāri. Rīga: Zinātne, 1993.
***Īrisi*** ir viena no nīderlandiešu gleznotāja Vinsenta van Goga vairākām gleznām, kurās attēloti īrisi (skalbes), kā arī viena no trimdā Senremīdeprovansā tapušajām gleznām gadu pirms viņa nāves 1890. gadā.

Van Gogs "Īrisus" sāka gleznot nedēļu pēc ierašanās trimdas vietā 1889. gada maijā, strādājot slimnīcas dārzā. Šajā gleznā trūkst spriedzes, kas redzama vēlākajos viņa darbos. Gleznu viņš nodēvēja par "zibensnovedēju manai slimībai", jo viņš uzskatīja, ka var sevi atturēt no apziņas zaudēšanas, turpinot gleznot.

Glezna, iespējams, radusies japāņu *ukiyo-e* koka atspiešanas tehnikas iespaidā, līdzīgi kā citi viņa un citu tā laika mākslinieku darbi. Līdzības parādās stingrajās kontūrās, neierastajos leņķos, ieskaitot pietuvinātus skatus, kā arī plakanu lokālo krāsojumu (modelēts, neņemot vērā gaismas krišanu).

Viņš šo gleznu bija nolēmis veidot kā pētījumu. Iespējams, tāpēc nav atrodama neviena šīs gleznas skice, tomēr Teo, Vinsenta brālis bija par to labākās domās un veikli iesniedza to ikgadējai *Société des Artistes Indépendants* izstādei 1889. gada septembrī līdz ar gleznu "Zvaigžņotā nakts pār Ronu". Vinsentam par izstādi viņš rakstīja: "[Tā] pievērš skatienu no tālienes. Īrisi ir skaists pētījums, kas ir pilns ar gaisu un dzīvi." Glezna ir viens no viņa slavenākajiem darbiem.

Īpašnieki
---------

Pirmais īpašnieks bija Žiljēns "Pērē" Tangijs, krāsas malējs un mākslas tirgonis, kura portretu van Gogs gleznojis trīs reizes. 1892. gadā Tangijs pārdeva "Īrisus" mākslas kritiķim un anarhistam Oktavam Mirbo, kurš bija arī viens no pirmajiem van Goga atbalstītājiem. Mirbo par gleznu samaksāja 300 frankus.

1987. gadā šī glezna kļuva par dārgāko jebkad pārdoto gleznu, uzstādot rekordu, kas noturējās divus ar pusi gadus. To par 53,9 miljoniem ASV dolāru pārdeva Alanam Bondam, kuram nepietika naudas, lai par to samaksātu. Gleznu pārdeva vēlreiz 1990. gadā Žana Pola Getī muzejam Losandželosā. 2012. gadā "Īrisi" bija desmitā dārgāk pārdotā glezna, ņemot vērā inflāciju, bet ignorējot to - 25. dārgākā.

Atsauces
--------

1. 1 2  .
2. ↑  "Irises" Archived 2015. gada 22. janvārī, *Wayback Machine* vietnē. J. Paul Getty Museum. Retrieved June 5, 2011
3. ↑  Chenglin Lee. «Five Ways of Seeing Van Gogh’s *Irises*», 2015. gada 29. jūlijs. Skatīts: 2017. gada 30. jūnijs.
4. ↑  «Irises». J. P. Getty Museum.
5. ↑  Van Gogh's *Portrait of Dr. Gachet* sold for $82.5 million on May 15, 1990, at Christie's, New York
6. ↑  «History for November 11». On-This-Day.com. Skatīts: 2012-11-17.
7. ↑  Kimmelman, Michael. Getty buys van Gogh "Irises," but won't tell price. *New York Times*, March 22, 1990. Retrieved March 20, 2011.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Īrisi***.
* *Van Gogh, paintings and drawings: a special loan exhibition*, pilnībā digitalizēts izstādes katalogs, kurā ir informācija par gleznu (skatīt saturu)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* BNF: cb148682731 (data)

 |

 |
Šis raksts ir par pilsētu Apvienotajos Arābu Emirātos. Par emirātu skatīt rakstu Dubaijas emirāts.

**Dubaija** (arābu: دبي‎, *Dubayy*) ir pilsēta Apvienotajos Arābu Emirātos, Dubaijas emirātā, kas atrodas valsts ziemeļaustrumos pie Persijas līča. Tā ir Dubaijas emirāta administratīvais centrs un lielākā pilsēta. Pilsēta atrodas 160 kilometru attālumā no AAE galvaspilsētas Abū Dabī. Pilsētas kopējā platība ir 4114 km², pēc 2016. gada datiem tajā dzīvo 2 459 068 iedzīvotāji. Tā ir lielākā Apvienoto Arābu Emirātu pilsēta gan pēc iedzīvotāju skaita, gan platības.

Līdz 1966. gadam, kad atrada naftas atradnes jūrā, Dubaijas ekonomika galvenokārt balstījās uz ieņēmumiem no tirdzniecības un naftas izpētes. Toties, kad tika atrasta nafta, pilsēta piedzīvoja strauju attīstību. Šodien Dubaija ir viens no svarīgākajiem biznesa centriem Tuvajos Austrumos, kā arī nozīmīgs transporta mezgls pasažieru un kravu pārvadājumiem. Pilsēta galvenos ienākumus gūst no pasažieru un kravu pārvadājumiem, nekustamo īpašumu pārdošanas un attīstīšanas, tūrisma un finanšu pakalpojumiem.

Dubaija pēdējo gadu laikā ir piesaistījusi plašu starptautisko uzmanību ar straujo attīstību, vērienīgiem sporta pasākumiem un grandiozu celtņu būvniecību. Viena no pilsētas atpazīstamākajiem simboliem ir 828 metru augstais Halīfa tornis, kas ir augstākā celtne pasaulē.

Pēc 2012. gada datiem Dubaija ir divdesmit otrā dārgākā pilsēta pasaulē un pati dārgākā pilsēta Tuvajos Austrumos. 2014. gadā Dubaijas viesnīcas tika atzītas kā otrās dārgākās pasaulē aiz Ženēvas. Dubaija ir atzīta kā viena no dzīvošanai labākajām vietām Tuvajos Austrumos.

Dubaijā 2020. gadā norisinājās starptautiskā izstāde EXPO 2020.

Atsauces
--------

1. ↑  «The 2008 Global Cities Index | Foreign Policy». Web.archive.org. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2010-05-20. Skatīts: 2016-05-04.
2. ↑  «Dubai economy set to treble by 2015 - Politics & Economics». ArabianBusiness.com. 2007-02-03. Skatīts: 2016-05-04.
3. ↑  «Cost of living in Dubai rising rapidly | The National». Thenational.ae. 2012-09-16. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016-04-30. Skatīts: 2016-05-04.
4. ↑  «Dubai second-most expensive city to stay in, report says | The National». Thenational.ae. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2014-10-06. Skatīts: 2016-05-04.
5. ↑  John O'Ceallaigh. «The Next Big Thing: Dubai World Expo 2020». Telegraph, 2013-12-06. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016-04-22. Skatīts: 2016-05-04.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Dubaija***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* *Brockhaus Enzyklopädie* raksts (vāciski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)
* *Encyclopædia Universalis* raksts (franciski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 136081793
* LCCN: n83167803
* ISNI: 0000 0004 1763 1167
* GND: 4204044-9
* SUDOC: 028210077
* NKC: ge331002

 |

 |
**Endrū Melvins Gudens III** (angļu: *Andrew Melvin Gooden III*; dzimis 1981. gada 24. septembrī Oklendā, Kalifornijas štatā) ir bijušais amerikāņu basketbolists, spēlēja spēka uzbrucēja pozīcijā. Savas karjeras laikā pārstāvējis 10 Nacionālās basketbola asociācijas (NBA) klubus. Pēc karjeras beigām D. Gudens ir sava pēdējā kluba Vašingtonas "Wizards" spēļu komentētājs.

D. Gudens ir dzimis jauktā ģimenē, jo viņa māte Ulle ir somiete, vecāki iepazinušies laikā, kad spēlētāja tēvs Endrū Gudens tur dzīvoja un profesionāli spēlēja basketbolu. Pēc vecāku šķiršanās dzīvojis kopā ar tēvu. 2014. gadā viņš mēģināja iegūt Somijas pilsonību, lai pārstāvētu tās basketbola izlasi 2014. gada FIBA kausā, tomēr plāns nerealizējās.

Karjera
-------

Pēc trim izcilām sezonām NCAA čempionātā Kanzasas Universitātē D. Gudens 2002. gada NBA draftā izraudzīts ar kopējo 4. numuru, nonākot Memfisas "Grizzlies". 2003. gada martā viņš kopā ar Gordanu Giričeku tika aizmainīts uz Orlando "Magic" pret Maiku Milleru, Raianu Hamfriju un divām nākotnes drafta izvēlēm. 2004. gada vasarā "Magic" aizmainīja D. Gudenu, Andersonu Varežau un Stīvu Hanteru uz Klīvlendas "Cavaliers" pret Toniju Betiju un divām nākotnes drafta izvēlēm. Spēlētājs noslēdza 3 gadu līgumu ar "Cavaliers", kas nodrošināja 23 miljonu dolāru atalgojumu.

2008. gada februārī "Cavaliers" aizmainīja D. Gudenu uz Čikāgas "Bulls" plašā trīs komandu maiņas darījumā, kas iekļāva kopā 11 spēlētājus. 2009. gada februārī aizmainīts uz Sakramento "Kings" maiņas darījumā, kurā bija iesaistīti 6 spēlētāji. D. Gudens izpirka līgumu no "Kings" un līdz sezonas beigām pievienojās Sanantonio "Spurs". 2009. gada vasarā noslēdza līgumu ar Dalasas "Mavericks", bet jau februārī tika aizmainīts uz Vašingtonas "Wizards" lielā maiņas darījumā, kurš iekļāva 7 spēlētājus un, nenospēlējot nevienu spēli "Wizards" sastāvā, pēc dažām dienām nokļuva Losandželosas "Clippers" cita liela darījuma, kas ietvēra 6 spēlētājus un trīs komandas ietvaros (ievērojamākais spēlētājs šajā maiņā bija Žīdrūns Ilgausks).

2010. gada jūlijā D. Gudens kā brīvais aģents noslēdza 5 gadu līgumu ar Milvoki "Bucks", kas paredzēja 32 miljonu dolāru lielu atalgojumu. 2013. gada vasarā komanda spēlētāju atbrīvoja no līguma saistībām. 2014. gada februārī viņš pievienojās Vašingtonas "Wizards", kur nospēlēja savas karjeras divas pēdējās sezonas, izbeidzot karjeru 2016. gadā pēc tam, kad "Wizards" spēlētājam nepiedāvāja jaunu līgumu.

2023. gadā D. Gudens ir Vašingtonas "Wizards" spēļu komentētājs, strādā *NBC Sports Washington*.

Atsauces
--------

1. ↑  «Hill: Riding with ... Drew Gooden - ESPN Page 2». *www.espn.com*. Skatīts: 2023-01-29.
2. ↑  «Gooden signs three-year, $23M deal with Cavaliers». *ESPN.com* (angļu). 2006-08-14. Skatīts: 2023-01-29.
3. ↑  «CSN MID-ATLANTIC NAMES KARA LAWSON PRIMARY WIZARDS ANALYST». *www.nba.com* (angļu). Skatīts: 2023-01-29.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Drū Gudens***.
* *Basketball Reference* NBA spēlētāja profils (angliski)
* NBA spēlētāja profils (angliski)
* *Eurobasket* spēlētāja(-s) profils (angliski)
* *RealGM Basketball* profils (angliski)
Šis raksts ir par grieķu burtu. Par citām jēdziena **alfa** nozīmēm skatīt nozīmju atdalīšanas lapu.
Grieķu alfabēta 1. burts - alfa
**Alfa** (**Α, α**;grieķu: *άλφα*) ir grieķu alfabēta 1. burts. Grieķu alfabēta skaitļu pieraksta sistēmā tam ir nozīme "1". Tas ir veidots no feniķiešu burta  — *alef*. Burts "alfa" ir bijis pamatā latīņu alfabēta burtam **A** un kirilicas alfabēta burtam **А**.

Pielietojums
------------

Lielais burts "alfa" pārsvarā netiek izmantots ka simbols, jo tā pierakstam izmato lielo latīņu alfabēta burtu A.

Mazo burtu α kā simbolu izmanto, lai apzīmētu:

* Leņķiskajam paātrinājumam un siltumatdeves koeficientam fizikā.
* Alfa daļiņām un alfa sabrukšanai fizikā.
* Spožākajai zvaigznei zvaigznājā astronomijā (piemēram, Centaura Alfa).
* Lambdas izskaitļošanai — α-konversija.

  


|  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Grieķu alfabēts |
| --- |
|  |
| 
* Alfa Αα
* Bēta Ββ
* Gamma Γγ
* Delta Δδ
* Epsilons Εε
* Zēta Ζζ
* Ēta Ηη
* Tēta Θθ
* Jota Ιι
* Kapa Κκ
* Lambda Λλ
* Mī Μμ
* Nī Νν
* Ksī Ξξ
* Omikrons Οο
* Pī Ππ
* Ro Ρρ
* Sigma Σσς
* Tau Ττ
* Ipsilons Υυ
* Fī Φφ
* Hī Χχ
* Psī Ψψ
* Omega Ωω

 |
|  |
| Citi grieķu burti | 
* Digamma
* Stigma
* Hēta
* Sans
* Kopa
* Sampi
* Šo

 |

 |
Elektrodinamika| Maksvela diferenciālvienādojumi |
| --- |
| * Integrālie Maksvela vienādojumi
 |
| Elektriskais lauks |
| * Gausa teorēma (elektriskā lauka plūsma)
* Elektriskā lauka cirkulācija
* Kulona likums
* Elektriskā strāva
* Strāvas nepārtrauktības vienādojums
* Pilnās strāvas nepārtrauktības vienādojums
* Nobīdes strāva
* Elektriskā lādiņa nezūdamības likums
* Elektromagnētiskās indukcijas likums
 |
| Magnētiskais lauks |
| * Magnētiskās indukcijas plūsma
* Magnētiskās indukcijas cirkulācija
* Lorenca spēks
 |
| Elektromagnētiskā lauka avoti |
| Elektromagnētiskā lauka enerģija |
| Delta funkcija |
| * s
* d
* l
 |

**Nobīdes strāva** ir mainīga elektriskā lauka intensitātes plūsma, kuru fizikā apzīmē ar {\displaystyle I\_{D}\ }, kuram ir strāvas dimensija (mērvienība -ampērs).

{\displaystyle I\_{D}=\epsilon \_{0}{\frac {\mathrm {d} N}{\mathrm {d} t}}\ }
kur
{\displaystyle \mathrm {d} N\ } - elektriskā lauka intensitātes plūsmas izmaiņa
{\displaystyle \mathrm {d} t\ } - laiks, kurā notiek elektriskā lauka intensitātes plūsma izmaiņa
{\displaystyle \epsilon \_{0}\ } - elektriskā konstante

Nobīdes strāvas atklāšana
-------------------------

19. gs. vidū Džeimss Klerks Maksvels uzrakstīja nobīdes strāvas vienādojumu, bet tam nebija nekāda eksperimentāla pamatojuma. Būtībā tā bija ģeniāla nojauta. Viņš šo vienādojumu nosauca par nobīdes strāvu un šis visai neparastais nosaukums ir saglabājies līdz mūsdienām. Maksvela hipotēze par nobīdes strāvas eksistenci apstiprinājās pēc elektromagnētisko viļņu atklāšanas 1888. gadā.
**Felicita Pauļuka** (dzimusi **Jānke** 1925. gada 8. maijā, mirusi 2014. gada 8. decembrī) bija latviešu māksliniece. Guvusi ievērību kā portretu un aktu gleznotāja, pievērsusies pasteļglezniecībai, daudz strādājusi arī bērnu grāmatu un žurnālu ilustrēšanā.

Biogrāfija
----------

Felicita Pauļuka no 1932. līdz 1939. gadam mācījās Rīgas 1. Valsts ģimnāzijā. 1939. gadā iestājās Rīgas Viļa Olava komercskolā, 1940. gadā Latvijas Mākslas akadēmijā. Otrā pasaules kara laikā no 1941. līdz 1944. gadam pārtrauca studijas. 1943. gadā apprecējās ar gleznotāju Jāni Pauļuku, laulība ilga līdz 1950. gadu sākumam..

1944. gadā atjaunoja studijas Latvijas Mākslas akadēmijas Glezniecības nodaļā, kur viņas pedagogi bija Ģederts Eliass un Leo Svemps, ilustrēja latviešu dzejas un prozas antoloģiju „Dziesma par Lielo Tēvijas karu". No 1944. līdz 1947. gadam strādāja laikrakstā "Cīņa" par ilustratori un karikatūristi. 1949. gadā ar izcilību absolvēja LMA Ģederta Eliasa vadīto stājglezniecības meistardarbnīcu ar portretu grupu „Vecāķu zvejnieki" (vad. Ģ. Eliass). 1950. un 60. gados ceļoja pa PSRS, ceļojumos radot ogles un sangīnas zīmējuma tehnikā veidoto portretu sērijas, piem. "Latviešu zvejnieki", "Gruzīnu zemnieki", "Donbasa ogļrači", "Sārēmā salas zvejnieki". 1956. gadā iestājās LPSR Mākslinieku savienībā.

Kopš 1960. gadiem pievērsās pasteļa tehnikai, ko turpināja izkopt visu mūžu, strādāja pie daudzu Latvijas kultūras darbinieku portretiem, gleznojot, piemēram, Lilitu Bērziņu, Ēvaldu Valteru. Daudz gleznojusi aktus, veidojot tos kā portretu paplašinājumus.
Felicitas Pauļukas ilustrācijas žurnālā "Draugs" un "Zīlīte", kā arī ilustrācijas Valda Luksa grāmatai „Pirmklasnieki" (1957), Bruno Saulīša grāmatai „Draugi" (1958), Raiņa dzejoļu krājumiem „Manu lellīti sauc Lollīte", „Dzimumdiena" un citām bērnu grāmatām lielā mērā noteica bērnu literatūras ilustrāciju rokrakstu 1950. 1960. un 1970. gados.

1966. gadā viņa pabeidza ciklu „Sāremā salas zvejnieki", kas tika apbalvots ar PSRS Mākslinieku savienības diplomu. 1970. gadā Latviešu sarkano strēlnieku muzejam tapa strēlnieku portretu cikls. 1979. gadā notika Pauļukas personālizstāde Latvijas PSR Aizrobežu mākslas muzejā.

Par nopelniem latviešu mākslas attīstībā un sakarībā ar piedalīšanos Latviešu literatūras un mākslas dekādē Maskavā tika apbalvota ar Latvijas PSR Augstākās Padomes goda rakstu.

Atsauces
--------

1. 1 2  ir.lv. «Mirusi māksliniece Felicita Pauļuka». *www.irlv.lv*. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2017. gada 25. februārī. Skatīts: 2017. gada 29. janvārī.
2. ↑  «Felicita Pauļuka». *www.mākslinieki.lv*. Skatīts: 2017. gada 29. janvārī.
3. ↑  Māra Pāvula. «10 lietas, kas jāzina par Felicitu Pauļuku». *artteritory.com*, 2016. gada 16. decembrī. Skatīts: 2017. gada 29. janvārī.
4. ↑  «Pauļuka Felicita». *www.antonia.lv*. Skatīts: 2017. gada 29. janvārī.

Ārējās saites
-------------

Latvijas Nacionālais Mākslas muzejs. Felicita Pauļuka (1925—2014). Pasteļi un zīmējumi Izstāde ciklā "Paaudze" Archived 2016. gada 16. decembrī, *Wayback Machine* vietnē.