recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Rača-Lečhumi un Lejassvanetija** (gruzīnu: რაჭა-ლეჩხუმი და ქვემო სვანეთი) ir viena no Gruzijas mharēm. Izvietojusies valsts valsts ziemeļos Lielā Kaukāza grēdas dienvidu priekškalnēs. Rietumos robežojas ar Megreliju-Augšsvanetiju, ziemeļos — ar Krieviju, dienvidos — ar Imeretiju. Austrumos robežojas ar Iekšējo Kartliju, kuras ziemeļu daļu kontrolē Krievijas atbalstītā separātiskā Dienvidosetija. Tāpat Dienvidosetijas faktiskā kontrolē ir neliela daļa Račas-Lačhumi un Lejassvanetijas teritorijas ar Kvaisi pilsētu. Lielākās pilsētas mharē ir Oni, Ambrolauri (administratīvais centrs) un Cageri. Lielākā daļa mhares iedzīvotāju pieder pie gruzīnu subetniskajām grupām račiem, lečhumiem un svaniem.

Geogrāfija
----------

Mhare ietver vēsturiskos Gruzijas novadus Raču austrumos, Lečhumi rietumos un Svanetijas austrumu daļu ziemeļos. Apvidus kalnains, galvenās grēdas Lielā Kaukāza dienvidu nogāzē ir Račas grēda dienvidos un Svanetijas grēda rietumos, starp kurām plūst Rioni upe. Saimnieciskā darbība norisinās pārsvarā upju ielejās, attīstīta lauksaimniecība, galvenokārt dārzkopība un vīnkopība, kā arī lopkopība.

Atsauces
--------

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Rača-Lečhumi un Lejassvanetija***.

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Gruzijas administratīvais iedalījums Valsts karogs: Gruzija |
| --- |
|  |
| Autonomās republikas | 
* Abhāzija¹
* Adžārija

 |
|  |
| Mhares | 
* Gurija
* Iekšējā Kartlija²
* Imeretija²
* Kahetija
* Lejaskartlija
* Mcheta-Mtianeti²
* Megrelija-Augšsvanetija
* Rača-Lečhumi un Lejassvanetija²
* Samche-Džavahetija

 |
|  |
| Pilsēta ar speciālu statusu | 
* Tbilisi

 |
|  |
| 
* ¹ teritoriju kontrolē pašpasludinātā Abhāzijas Republika
* ² daļu teritorijas kontrolē pašpasludinātā Dienvidosetijas Republika

 |

 |
Livonijas konfederācijas karte XIII. gs. vidū. Krustnešu karagājiens virzījās gar Lielupes krastiem uz Mežotni, kas atrodas uz dienvidiem no Rīgas.
Mežotnes (Viestura) pilskalns 1930. gados.
**1219. gada Mežotnes aplenkums** notika pēc Tērvetes zemgaļu vecākā Viestarda ierosinājuma, lai piespiestu Mežotnes zemgaļus atteikties no katoļu ticības un izdzītu vācu garnizonu no Mežotnes pils, kas bija iecerēta kā Zemgales kristīšanas centrs un Zemgales bīskapijas galvaspilsēta. Pils aplenkums bija nesekmīgs, taču tad zemgaļi uzbruka krustnešu kuģim, kas pa Lielupi devās augšup uz Mežotni. Tika sagūstīti un nogalināti ap 30 vāciešu, ieskaitot cisterciešu ordeņa priesteri Zēgehardu, kas bija devies kristīšanas misijā uz Zemgali. Krustneši pēc šī zaudējuma atkāpās no Mežotnes pils.

**1220. gada Mežotnes aplenkums** notika pēc bīskapa Alberta iniciatīvas, lai atriebtos Mežotnes zemgaļiem, kas bija atteikušies no kristīgās ticības. Karagājienā piedalījās ap 4000 krustnešu un zobenbrāļu bīskapa Alberta vadībā un ap 4000 viņu līvu un letu vasaļu karavīru. Pils ielenkšanā tika pirmo reizi izmantota tiem laikiem moderna kara tehnika, taču aplenkums ilga daudzas dienas. Visbeidzot zemgaļi bija gatavi padoties, taču krustneši nogalināja vairāk nekā 100 no padevušamies zemgaļiem, tādēļ pils aizstāvji atsāka kauju, līdz bīskaps Alberts pats piedāvāja izlīgumu. Tērvetes valdnieka Viestarda karaspēks atradās tuvumā, bet kaujā neiesaistījās.

Atsauces
--------

1. ↑  [Benninghoven F. Der Orden der Schwertbrüder. Köln, Graz, 1965. 525 S.]
2. ↑  Indriķa Livonijas hronika, XXIII. 8.

Piemiņa
-------

### Mežotnes aplenkumi popkultūrā

* Latviešu folkmetāla grupas *Skyforger* 1998. gadā izdotajā albumā Kauja pie Saules ir iekļauta dziesma "Viestarda cīņa pie Mežotnes. 1219".

Skatīt arī
----------

* Livonijas krusta kari
* Sēlijas bīskapija
**Jefims Kogans** (krievu: *Ефим Ефимович Коган*; 1920. gada 20. marts Odesa — 1973. gada 18. marts Odesa) bija PSRS šahists un treneris.

Biogrāfija
----------

Otrā pasaules kara dalībnieks. 1945. gadā apbalvots ar Sarkanā Karoga ordeni.
Pēc kara sekmīgi piedalījies šaha turnīros. Divas reizes dalījis 2.-4. vietu Ukrainas PSR šaha čempionātos: 1951. un 1954. gadā. 1963. gadā kļuvis par PSRS sporta meistaru šahā. 

Pazīstams arī kā šaha treneris. Bijis Jeļizavetas Bikovas sekundants 1958. gada mačā par pasaules čempiones titulu un 1962. gada mačā par pasaules čempiones titulu. 1968. gadā apbalvots ar PSRS Nopelniem bagātā trenera nosaukumu, bet 1969. gadā saņēmis Ukrainas PSR Nopelniem bagātā trenera nosaukumu.

Atsauces
--------

1. ↑  Подвиг народа
2. ↑  23 Championship of Ukraine - Kiev 1954

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
**506. SS zenītartilērijas divizions** (vācu: *SS-Flak-Abteilung 506*) bija Latviešu leģiona pretgaisa aizsardzības vienība VI SS korpusa sastāvā. Kaujas gaitas beidza ar Lielvācijas kapitulāciju Kurzemes cietoksnī 1945. gada maijā.

Izveidošana
-----------

506. zenītartilērijas divizionu izveidoja ar 1944. gada 28. jūnijam pavēli Nr. 1757/44 no 19. zenītartilērijas diviziona un 15. zenītartilērijas diviziona, atdalot no divizioniem 20 mm zenītlielgabalus. Par komandieri iecēla 19. diviziona komandieri pulkvežleitnantu Hariju Gusevu, divizionam atrodoties tiešā VI SS korpusa pakļautībā.

Kaujas darbība
--------------

506. zenītartilērijas divizions pildīja pretgaisa aizsardzības uzdevumus VI SS korpusa pakļautībā aizsardzības kaujās atkāpšanās laikā Latvijas teritorijā, tostarp kaujās Tirzas pozīcijās, Mores kaujās, kā arī Kurzemes cietoksnī līdz Lielvācijas kapitulācijai 1945. gada maijā. Diviziona vīri apbalvoti ar 47 II šķiras un 5 I šķiras Dzelzs krustiem.

Atsauces
--------

1. 1 2 3  Hans Stöber - Die Flugabwehrverbände der Waffen-SS, K.W. Schütz (1983), 356. lpp
2. ↑  Daugavas Vanagu Centrālās Pārvaldes Izdevums - Latviešu kaŗavīrs Otra pasaules kaŗa laikā, Toronto: 1977, 5.sējums, 25. lpp
**Tarsu Anibals Santana Markešs** (portugāļu: *Tarso Anibal Santanna Marques*; dzimis 1976. gada 19. janvārī Kuritibā, Brazīlijā) ir brazīliešu sacīkšu pilots, starptautiski pazīstams pateicoties savai karjerai Formula 1 un Champ Car. Pašlaik Markešs ir Stock Car Brasil pilots.

Tarsu sāka braukt kartingos piecu gadu vecumā un jau 16 gadu vecumā piedalījās vietējā Formula Chevrolet. Savā pirmajā mēģinājumā Markešs izcīnīja titulu. Viņš parādīja lielisku sniegumu arī Dienvidamerikas Formula 3 un Eiropas Formula 3000, abos kļūstot par jaunāko pilotu, kurš ir izcīnījis uzvaru kādā sacīkstē. 1996. gadā viņš debitēja lejasgala komandā Minardi. Turpmākajos divos gados viņam nācās cīnīties par vietu komandā ar Džankarlo Fizikellu, Pedru Lami un Jarno Trulli. Komandas finansiālā situācija nozīmēja, ka vadība bija spiesta dot priekšroku maksātspējīgiem pilotiem, un Markešu ar laiku aizstāja bagātāks braucējs. 1999. gadā Tarsu kļuva par Champ Car pilotu. Viņš periodiski atgriezās amerikāņu sacīkstēs 2000. 2004. un 2005. gada sezonās. Brazīlietis atgriezās F1 2001. gadā kā nākotnes pasaules čempiona Fernando Alonso komandas biedrs. Neilgi pirms sezonas beigām viņš tika atbrīvots no savas vietas, dodot priekšroku malaizietim Aleksam Jongam. Kopš 2005. gada Tarsu sacenšas Stock Car Brasil, Brazīlijas salonautomobiļu sacīkstēs.
**Jedvabnes grautiņš** (poļu: *Pogrom w Jedwabnem*) bija Polijas mazpilsētas Jedvabnes ebreju iedzīvotāju slaktiņš Otrā pasaules kara laikā 1941. gada 10. jūlijā.

Grautiņa rezultātā tika nogalināti vismaz 340 cilvēki, no kuriem vismaz 300 tika sadzīti kādā klētī un sadedzināti. Līdz 20. gadsimta beigām tika uzskatīts, ka šos noziegumus izdarījušas vācu varas iestādes. 2001. gadā tika izdota poļu izcelsmes amerikāņa, Prinstonas Universitātes vēsturnieka Jana Grosa pētījums "Kaimiņi: Ebreju kopienas iznīcināšana Jedvabnē, Polijā" (*Neighbors: The Destruction of the Jewish Community in Jedwabne, Poland*), kurā tika noskaidrots, ka tiešie slepkavības izpildītāji bija apkārtnes poļu civiliedzīvotāji. Šie fakti izraisīja polemiku sabiedrībā par poļu iesaistīšanos holokausta īstenošanā. Lai arī bija dažādi viedokļi par vācu *Ordnungspolizei* un *Einsatzgruppen* iesaisti, tika noskaidrots, ka bez Jedvabnes arī citās Bjalistokas un Lomžas apkārtnes pilsētiņās (Grajevo, Horoščā, Tikocinā un daudzās citās) notika līdzīgi, kaut mērogā mazāki, grautiņi ar poļu iedzīvotāju piedalīšanos.

Galerija
--------

* Piemiņas vietaPiemiņas vieta
* Grautiņa karteGrautiņa karte
* Jedvabnes grautiņš Polijas Ebreju vēstures (POLIN) muzejāJedvabnes grautiņš Polijas Ebreju vēstures (*POLIN*) muzejā

Atsauces
--------

1. ↑  «Polin muzejs, Pogrom in Jedwabne. Course of Events». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2019. gada 29. septembrī. Skatīts: 2019. gada 29. septembrī.

Bibliogrāfija
-------------

* *Jan Tomasz Gross, Neighbors: The Destruction of the Jewish Community in Jedwabne, Poland, Princeton University Press*, 2001, ISBN 978-0-14-200240-7
* *Marek Jan Chodakiewicz, The Massacre in Jedwabne, July 10, 1941: Before, During, After. Columbia University Press and East European Monographs.* 2005, ISBN 978-0-88033-554-6.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Jedvabnes grautiņš***.
| OSI modelis |
| --- |
| 
7: Lietojumslānis |
| 
6: Pasniegšanas slānis |
| 
5: Sesijas slānis |
| 
4: Transporta slānis |
| 
3: Tīkla slānis |
| 
2: Datu posma slānis |
| * LLC apakšslānis
* MAC apakšslānis
 |
| 
1: Fizikālais slānis |
| * s
* d
* l
 |

**LLC apakšslānis** (angļu: *Logical link control*) tiek uzskatīts par OSI modeļa 2. slāņa (Datu posma slānis) augšējo apakšslāni.

|  |  |
| --- | --- |
| Data posma slānis(OSI 2.slānis) | LLC apakšslānis 

---

MAC apakšslānis |

LLC nodrošina multipleksēšanas mehānismu, kas rada iespējamu dažādu tīkla protokolu (IP, IPX, Decnet un Appletalk) līdzās pastāvēšanu vienā nesējā. LLC darbojas kā interfeiss starp Datu posma slāņa MAC apakšslāni un Tīkla slāni (OSI modeļa 3.slānis). LLC var arī nodrošināt plūsmas un ARQ (*Automatic repeat request*) kļūdu menedžmenta mehānismus, kas gan vairāk tika izmantots agrīnajos tīklu tipos (X.25).

Mūsdienu tīklos plūsmu un kļūdu menedžmentu pārsvarā veic transporta slāņa protokoli (piemēram, TCP) vai atsevišķi lietotņu slāņa protokoli. Līdz ar to nepieciešamība pēc LLC veiktās kontroles samazinās un LLC galvenā atlikusī funkcija ir protokolu multipleksēšana. LLC ieraksts norāda darbība kāda datu posma slānim ir jāveic ar saņemto paketi līdzko kadrs ir saņemts. Iekārta saņemot kadru skatās LLC ierakstā kuram protokolam tīkla slānī pakete ir paredzēta.

LCC - IEEE 802.2.
-----------------

LCC ir definēts IEEE 802.2. Šis standarts vairāk ir attiecināms LAN/MAN tipa tīkliem. Atbilstoši IEEE 802.2 LLC tiek definētas trīs galvenās daļas: adresāta daļa – DSAP (*Destination service access point address field*), sūtītāja daļa – SSAP (*Source service access point address field*) un kontrole. 

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| DSAP adrese | SSAP adrese | Kontrole | Informācija |
| 8 biti | 8 biti | 8 biti | n\*8 biti (n> vai =0) |

  

Katra adrese ir oktetu liela, kur 7 biti ir adrese un 1 bits ir DSAP gadījumā norāde vai tā ir grupas vai individuāla adrese un SSAP gadījumā komanda vai atbilde.

Protokola datu bloka (PDU) kontroles lauks ir vienu vai 2 oktetus liels un informācijas lauka lielums vienmēr ir vesels skaits oktetu (var būt arī 0).

Līdz ar to bojāta LLC PDU tiek noteikta pamatojoties uz to, ka tās lielums nav vērtējams kā vesels oktetu daudzums vai tā ir īsāka par trim oktetiem (viena okteta kontrole) vai 4 oktetiem (divu oktetu kontrole).

LLC dalījums pēc pārraides
--------------------------

* PDU apmaiņa notiek starp LLC bez datu kanāla nodibināšanas.
* Pirms PDU apmaiņas tiek nodibināts datu kanāls starp LCC. Pēc informācijas saturošu PDU pārsūtīšanas tiek saņemts apstiprinājums no saņēmēja.
* PDU apmaiņā tiek veikta bez kanāla nodibināšanas, bet lai veiktu nākamās PDU nosūtīšanu ir jāsaņem apstiprinājums.

Atsauces
--------

1. ↑  «IEEE Standards Association». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2013. gada 15. maijā. Skatīts: 2013. gada 4. maijā.
**Robins van Kampens** (nīderlandiešu: *Robin van Kampen*; dzimis 1994. gada 14. novembrī Blarikumā) ir Nīderlandes starptautiskais lielmeistars šahā (2011).

Biogrāfija
----------

2008. gadā uzvarējis Nīderlandes junioru šaha čempionātā U16 vecuma grupā, bet 2009. gadā - U20 vecuma grupā. Vairākkārt pārstāvējis Nīderlandi Eiropas un Pasaules junioru šaha čempionātos. 2009. gadā Fermo izcīnījis sudraba medaļu Eiropas junioru šaha čempionātā U16 vecuma grupā. 2013. gadā Amsterdamā izcīnījis bronzas medaļu Nīderlandes šaha čempionātā.

Daudzu starptautisko šaha turnīru uzvarētājs, tajā skaitā uzvarējis 2009. gada Amsterdamas turnīrā un 2012. gada Londonas *Chess Classic Open* turnīrā. 2013. gadā Rīgā starptautiskā šaha festivālā *Rīgas Tehniskās universitātes Open 2013* izcīnījis 2. vietu "A" turnīrā. 2014. gadā Monreālā dalījis pirmo vietu *Canadian Open* turnīrā, taču zaudējis papildu mačā Sergejam Tivjakovam.

Pārstāvējis Nīderlandes komandu lielākajos komandu šaha turnīros:

* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 2 reizes (2014-2016);
* Eiropas komandu šaha čempionātā piedalījies 2013. gadā.

Par panākumiem turnīros FIDE 2009. gadā van Kampenam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2011. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

Atsauces
--------

1. ↑  European Youth Chess Championship 2009 Boys - 16
2. ↑  Riga Technical University Open 2013 - Tournament A
3. ↑  Sergey Tiviakov wins Canadian Open on tie-break
4. ↑  OlimpBase :: Men's Chess Olympiads :: Robin Van Kampen
5. ↑  OlimpBase :: European Men's Team Chess Championship :: Robin Van Kampen

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
* Korespondecšahista profils ICCF mājaslapā (angliski)
Prominenti jauno labējo kustības pārstāvji: Maiks Černovičs, Mailo Jianopuls, un Gevins Makiness
**Jaunie labējie** (angļu: *New right*,  *alt-lite*, *alt-light*) ir labēja politiskā kustība, kuras locekļi sevi uzskata par nodalītiem gan no pamatplūsmas konservatīvisma, gan no alternatīvi labējās (*alt-right*) kustības raksturīgajiem galēji labējiem un baltādaino nacionālisma uzskatiem. Koncepcija galvenokārt ir saistīta ar Amerikas Savienoto Valstu politiku, kur tā parādījās 2017. gadā.

Uzskati
-------

Jauno labējo kustības pārstāvji ir norobežojušies no alternatīvi labējā etniskā nacionālisma. Tāpat kā alternatīvi labējie, jaunie labējie parasti izrāda plašu atbalstu Donaldam Trampam, kā arī neatbalsta politkorektumu, islāmu, feminismu, un nelegālo imigrāciju. Kustība tikusi apvainota par iesaistīšanos sazvērestības teorijās.

Pretapmelošanas līga (*Anti-Defamation League*) ir publicējusi to cilvēku sarakstu, kurus uzskata par jauno labējo pārstāvjiem. To skaitā ir rakstniece un raidieraksta vadītāja Bretaņa Petībouna, Mērilendas aktīvists Koltons Mervins, 2018. gada Senāta republikāņu kandidāts no Virdžīnijas Korijs Stjuarts, *Proud Boys* dibinātājs Gevins Makinenss, angļu blogeris Pols Džozefs Vatsons, sazvērestības teorētiķis Džeks Posobaīks, Jaunzēlandes aktīvists Kails Čepmens, Kails Preskots, Baltā nama korespondents Lukiāns Vintričs, Maiks Černovičs un Mailo Jianopuls.

Atsauces
--------

1. ↑  Stav Ziv. «'Alt-right' or 'alt-lite'? New guide from ADL classifies right-wing activists». *Newsweek*, 2017. gada 19. jūlijs. Skatīts: 2017. gada 20. jūlijs.
2. 1 2  Andrew Marantz. «The alt-right branding war has torn the movement in two». *The New Yorker*, 2017. gada 6. jūnijs. Skatīts: 2017. gada 6. jūnijs.
3. 1 2  Staff. «From Alt Right to Alt Lite: Naming the Hate». Anti-Defamation League, 2017. gada 18. jūlijs. Skatīts: 2017. gada 18. jūlijs.
4. ↑  Taly Krupkin. «'Alt-lite' Trump Supporters Blast ADL Over Inclusion on 'Hate List'». *Haaretz*, 2017. gada 20. jūlijs. Skatīts: 2017. gada 20. jūlijs.
Simona Vīzentāla centrs Losandželosā
**Simons Vīzentāls** (vācu: *Simon Wiesenthal*; dzimis 1908. gada 31. decembrī, miris 2005. gada 20. septembrī) bija mūsdienu Ukrainas teritorijā dzimis ebreju izcelsmes Austrijas sabiedrisks darbinieks. Pēc Otrā pasaules kara kļuva pazīstams kā "nacistu mednieks". 1961. gadā dibinātās Vīnē bāzētās organizācijas "Ebreju dokumentācijas centrs" (*Dokumentationszentrum des Bundes Jüdischer Verfolgter des Naziregimes*) dibinātājs un vadītājs. 1977. gadā Losandželosā nodibinātā organizācija "Simona Vīzentāla centrs" (*Simon Wiesenthal Center*) ir nosaukta Vīzentāla vārdā, bet nav viņa radīta vai vadīta.

Dzīvesgājums
------------

Dzimis Bučačā, Austroungārijā, tirgotāja ģimenē. Tēvs krita frontē Pirmā pasaules kara laikā. Starp pasaules kariem, kad dzimtā Bučača ietilpa Polijā, mācījās ģimnāzijā. Vēlāk studēja arhitektūru Ļvivā, kur sagaidīja Otrā pasaules kara sākumu. Pēc vācu okupācijas sākuma ievietots geto, vēlāk pabijis dažādās darba un koncentrācijas nometnēs. 1945. gada 5. maijā atbrīvots no ieslodzījuma Mauthauzenes koncentrācijas nometnē.

Pēc atbrīvošanas atlikušo mūžu veltīja nacistu amatpersonu dokumentēšanai un to atrašanās vietu noskaidrošanai, iesākumā darbojoties Lincā, vēlāk Vīnē. Izmantojot Vīzentāla iegūtos materiālus, izdevās arestēt un notiesāt tādas personas kā Ādolfs Eihmanis (pretrunīgas ziņas) un Francis Štangls. Vīzentāls iesaistījās arī Austrijas politikā, kritizēdams kancleru Bruno Kreiski, kurš esot valdībā iekļāvis bijušos nacistus. Bruno Kreiskis, pats būdams ebrejs, nosauca Vīzentāla darbību par "politisku mafiju" un apsūdzēja Vīzentālu sadarbībā ar nacistiem kara laikā.

Dzīves laikā publicējis memuārus par savu dzīvi Otrā pasaules kara laikā, tomēr daļa no stāstiem tajos neatbilst patiesībai.

Atsauces
--------

1. ↑  Segev, Tom (2010). Simon Wiesenthal: The Life and Legends. New York: Doubleday. ISBN 978-0-385-51946-5. 27. lpp
2. ↑  Walters, Guy (2009). Hunting Evil: The Nazi War Criminals Who Escaped and the Quest to Bring Them to Justice. New York: Broadway Books. ISBN 978-0-7679-2873-1. 77–78. lpp.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Simons Vīzentāls***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* *Brockhaus Enzyklopädie* raksts (vāciski)
* *Encyclopædia Universalis* raksts (franciski)
* Simona Vīzentāla arhīvs (vāciski) (angliski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 111280467
* LNB: 000030783
* LCCN: n79064620
* ISNI: 0000 0001 2147 8423
* GND: 118632655
* SELIBR: 171020
* SUDOC: 027196763
* BNF: cb11929173x (data)
* BIBSYS: 90161577
* NLA: 35607066
* NDL: 00477202
* NKC: jn20000701967
* BNE: XX851256
* CiNii: DA04728218

 |

 |
Obstruktīva miega apnoja
**Miega apnoja** ir stāvoklis, kuru raksturo pēkšņa elpošanas apstāšanās miega laikā (uz 10 sekundēm un ilgāk) un ar to saistīta strauja skābekļa līmeņa samazināšanās organismā. Tā var skart jebkura vecuma cilvēku, pat bērnu.

Izšķir obstruktīvo miega apnoju (OMA), ko raksturo elpošanas apstāšanās elpceļu mehāniska nosprostojuma dēļ, un centrālo miega apnoju, ko izraisa galvas smadzeņu patoloģijas. Pastāv arī jauktās formas. Slimībai ir vairākas smaguma pakāpes. Tai ir tendence pasliktināties laika gaitā. Dažos gadījumos tā var apdraudēt dzīvību.

Šī patoloģija vairumā gadījumu (80-90%) saistās ar skaļu krākšanu. Dažreiz slimnieks pēkšņi pamostas, sajūtot, ka smok, bet parasti viņš neapzinās savu stāvokli gadiem ilgi. Uz to var norādīt arī vairākkārtējas apzinātas vai neapzinātas pamošanās epizodes — tā saucamā miega fragmentācija, nakts urinēšana, nakts svīšana (66%), dienas miegainība, gastroezofageālais reflukss (barības vada atvilnis) naktī, rīta galvassāpes, arteriālā hipertensija, dzimumtraucējumi (28%), svara pieaugums, atmiņas pasliktināšanās.

Dažādas orgānu slimības (Kušinga sindroms, akromegālija, cukura diabēts, arteriālā hipertensija, pazemināta vairogdziedzera funkcija, sirds un asinsvadu slimības) saistās ar šo sindromu. Obstruktīvo miega apnoju visbiežāk izraisa aptaukošanās, īpaši tad, ja liekais svars ir pieaudzis strauji. Šī forma biežāk attīstās vecāka gadagājuma vīriešiem. Bērniem to novēro pie palielinātām mandelēm vai adenoīdiem. Alkohola lietošana, īpaši pirms gulētiešanas, smēķēšana un dažu medikamentu lietošana arī negatīvi ietekmē sindroma attīstību.

Diagnoze balstās uz pacienta sūdzību kopumu, tuvinieku liecību par krākšanu un polisomnogrāfijas metodi, ko lieto medicīnas iestādes miega laboratorijā.

Atsauces
--------

1. ↑  «Obstruktīva miega apnoja (OMA).». Rīgas Stradiņa universitātes Stomatoloģijas Institūts. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2015. gada 28. martā. Skatīts: 2014. gada 11. septembrī.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* LNB: 000320174
* LCCN: sh85123402
* GND: 4137452-6
* BNF: cb12109415x (data)
* NDL: 00930869
* NKC: ph249390
* BNE: XX547180

 |

 |
**Panarābisms** ir politiskā kustība arābu valstīs, kuras mērķis ir apvienot visas arābu valstis.

Arābu sacelšanās krāsas, kuras atrodamas visu mūsdienu arābu valstu karogos
Arābu valstis
Arābu kalifāts
Pēc arābu kalifāta sabrukuma, arābu apdzīvotās teritorijas tika pakļautas dažādiem iekarotājiem un kolonizatoriem.

Pirmajā pasaules karā Lielbritānija un Francija veicināja arābu sacelšanos, lai sakautu Osmaņu impēriju. Arābu plāni pēc kara izveidot savu patstāvīgu valsti neizdevās, jo Lielbritānija un Francija pakļāva lielu daļu Tuvo Austrumu. Tikai Saūda Arābijai izdevās iegūt neatkarību. Papildus neapmierinātībai ar ārvalstu uzspiestajām robežām, no 1930. gadiem auga arābu neapmierinātība ar ebreju cionistu vāji slēptajiem centieniem Palestīnā izveidot savu valsti.

Panarābisms savus ziedu laikus piedzīvoja pēc Otrā pasaules kara kad tika izveidota Arābu līga. Pēc Gamāla Abdela Nāsera nākšanas pie varas 1954. gadā, Ēģipte kļuva par panarābisma centru. Šajā laikā panarābisms bija sekulāri sociālistiska kustība.

Neatkarību ieguvušās arābu valstis veica vairākus nesekmīgus mēģinājumus apvienoties. Irāka un Jordānija 1958. gadā izveidoja Arābu federāciju. Ēģipte un Sīrija izveidoja Apvienoto Arābu republiku (1958—1961), kura kopā ar Ziemeļjemenu izveidoja Apvienotās arābu valstis — federāciju kura pastāvēja 1958. — 1961. gados. Vēlāk Lībija mēģināja apvienoties ar Ēģipti. Veiksmīgākais arābu valstu apvienošanās piemērs ir Apvienotie arābu emirāti. Arābu sakāve 1967. gada karā, Nāsera nāve 1970. gadā iezīmē panarābisma norietu.
**Geštalts** (vācu: *Gestalt* — 'forma', 'veids', 'struktūra') ir psiholoģijas teorija un psihoterapijas metode, uztveramo priekšmetu telpiski uzskatāma forma, ja šo priekšmetu būtiskākās īpašības nevar uztvert kā to daļu īpašību summu [1].

Par vienu no spilgtākajiem geštalta piemēriem tiek uzskatīta melodija, ko cilvēks pazīst pat tad, ja tā tiek transponēta. Dzirdot melodiju vēlreiz, mūsu atmiņa to pazīst. Un, pat ja tās elementu sastāvs mainās, mēs tik un tā pazīstam, kā skan tā pati melodija [1] .

Geštalta principi
-----------------

Šie principi, tāpat kā iemācītais un iepriekšējā pieredze, veido cilvēka ikdienas uztveri. Savukārt priekšnojautas un gaidas tikpat aktīvi vada mūsu sajūtu interpretāciju [2]. Iespēju gūt uztveres veselumu un sakārtotību sniedz šādi principi:

* Tuvības princips – tendence blakus esošos stimulus uztver kopā;
* Līdzības princips – tendence kopā uztvert pēc lieluma, krāsas vai formas līdzīgus stimulus;
* Viengabalainība – uztverei ir tendence vienkāršot un skatīt kā veselumu;
* Noslēgtība – atspoguļo tendenci pabeigt figūru tā, lai tā iegūtu pilnīgu formu;
* Kopējā zona;
* Robežošanās – stimulu tuvība laikā un telpā [1]. Robežošanās uztverē var būt noteicoša, ja viens notikums izraisa citu notikumu [3] .

Gešteltterapija
---------------

Terapijas pamatideja ir radīt līdzsvaru sevī, kā arī starp sevi un vidi [4]. Dibinātājs Fricis Pērlzs personības izaugsmes procesu aplūkoja kā sevis apzināšanās zonu paplašināšanas iespējas. Pēc viņa domām, galvenais psiholoģisko izaugsmi traucējošais faktors ir izvairīšanās no apzināšanās. Psiholoģiskā veselība un cilvēka briedums tiek definēts kā spēja no balstīšanās uz vidi un vides regulēšanas pārorientēties uz pamata rašanu pašam sevī, uz pašregulāciju. Pērlza izpratnē veselīga, nobriedusi personība ir patstāvīga, pašregulējoša būtne [4] .

Atsauces
--------

1. 1 2 3  „Psiholoģija Mums" 2005.gada decembra numurs, 55.lpp.
2. ↑  Coren, Ward & Enns, 1994.
3. ↑  Michotte, 1963. Oxford, England: Basic Books.
4. 1 2  „Psiholoģija Mums" 2005.gada decembra numurs, 7.lpp.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* GND: 4020725-0
* NDL: 00565401

 |

 |
Šis raksts ir par ielu Jūrmalā. Par citām jēdziena **Indrānu iela** nozīmēm skatīt nozīmju atdalīšanas lapu.

**Indrānu iela** ir iela Jūrmalā, Bulduru apkaimē. Indrānu iela sākas krustojumā ar Jaunjelgavas ielu un beidzas krustojumā ar Rīgas ielu. Kopējais ielas garums ir 350 metri. Indrānu ielā satiksmes kustība norit vienā joslā. Ielā ir savrupmāju apbūve.

Ielu savienojumi
----------------

Indrānu iela ir savienota ar šādām ielām:

* Jaunjelgavas iela (T veida krustojums)
* Kuldīgas iela (T veida krustojums)
* Rīgas iela (T veida krustojums)

Skatīt arī
----------

* Bulduri

|  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Jūrmalas ielas, kuru nosaukums sākas ar burtu I |
| --- |
|  |
| 
* 0—9
* A
* B
* C
* D
* E
* F
* G
* H
* I
* J
* K
* L
* M
* N
* O
* P
* R
* S
* T
* U
* V
* Z

 |
|  |
| IĪ | 
* Iecavas
* Ievu
* Ikšķiles
* Ilgas
* Ilūkstes
* Imantas
* Indrānu
* Indras
* Induļa
* Ineša
* Irbju
* Īves

 |

 |
***Pandanus vandermeeschii*** ir pandānu dzimtas suga, kas endēma Maurīcijai. Maurīcijā sastopama 21 pandānu suga, un tur tās pazīstamas arī ar nosaukumu **vacoa**.

Apraksts
--------

Spirālisko pušķu vidi kalpo par patvērumu košajiem Maurīcijas dienas gekoniem
Neliels, 6—8 m augsts, zarots koks. Pavirši aplūkots, pēc lapojuma mazliet atgādina palmas. Stumbrs tumšs. Lapas stīvas, pelēcīgi zaļas, gar to maliņu sarkani, nelieli dzelkšņi. Lapu forma šauri lineāra, pie stumbra savijoties, veido spirāliskus pušķus. Pušķu dobie vidi kalpo par patvērumu Maurīcijas dienas gekoniem.

Bagātīgi veidojas gaisa saknes, no kurām daļa, sasniedzot zemi, kļūst par balstsaknēm. Spilgtais auglis nedaudz līdzinās ananasam. Tas smaržo pēc āboliem, un koka augļus kā barību izmanto reptiļi.

Izplatība
---------

Sastopams sausos apvidos (*Gris Gris*) gar Maurīcijas piekrasti, Raundā, Egretā, Briežu salā. Lielākā savvaļas populācija saglabājusies Raundā. Augu izmanto dabiskās vides atjaunošanā un ainavu veidošanā.

Atsauces
--------

1. ↑  The International Plant Names Index
2. ↑  WSCP: World Checklist of Selected Plant Families
3. ↑  BBC: Saving Mauritius's rare species

Literatūra
----------

* *The Native Plants and Animals of Mauritius. The Mauritian Wildlife Foundation.* ISBN 978-999493802-5
Koordinātas: 58°20′39″N 26°21′42″E﻿ / ﻿58.34417°N 26.36167°E﻿ / 58.34417; 26.36167

Kavildas pilskalns ar uzrakstu.
**Kavildas vasaļa pils** (vācu: *Vasallenburg Kawelecht*, igauņu: *Kavilda vasallilinnus*) bija vasaļa pils Tērbatas bīskapijas teritorijā. 
Līdz mūsdienām saglabājušās vien krūmiem apaudzis pilskalns pie Kavildas senlejas pie Tartu-Vīlandes šosejas Tartu apriņķī Igaunijā.

Vēsture
-------

Tīzenhauzeniem piederošā Kavildas pils būvēta 1354. vai 1361. gadā Tērbatas bīskapijas aizsardzībai pret Livonijas ordeņa uzbrukumiem, pirmo reizi rakstos minēta 1397. gadā ar nosaukumu *Puyen*, atjaunota no 1495. līdz 1499. gadam un nosaukta par Kavildas muižu (*Hof Cawelecht*). Pils atradās 15 km uz ziemeļaustrumiem no Randenes pils. 

Livonijas kara laikā 1558. gada augustā pili ieņēma Krievijas caristes karaspēks vojevodas Pjotra Šuiska vadībā.

Kad 1582. gadā Krievija un Polija-Lietuva noslēdza Jamzapoļskas miera līgumu, Kavildas pils dēvēta par Kaulecu (latīņu: *Caulecia*), krieviski gan par *Каулетц (Каулец)*, gan arī par *Кавелихт*.
Uzskata, ka krievi pirms pils atstāšanas to nodedzinājuši. Pēc kara beigām Kavildas muiža bija Polijas-Lietuvas kopvalsts Tērbatas vaivadijas sastāvā. Poļu-zviedru kara laikā pils pilnīgi nopostīta un vairs nav atjaunota.

Zviedru Vidzemes laikā Kavildas muiža no 1626. gada piederēja Larsam Eriksonam Sparrem, no 1655. gada Larsam Klāsonam Flemingam. Līdz 18. gadsimta beigām vecās pils sienas bija gandrīz pilnībā nojauktas, lai uzceltu Kavildas muižas ēkas.

Attēli
------

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*

Literatūra
----------

* Materialien zu einer Geschichte der Landgüter Livlands, II köide, Heinrich Hagemeister, Alt-Drostenhof 1836, lpp. 17
* Beiträge zur Geschichte der Rittergüter Livlands, I Theil - Der ehstnische District, Leonhard von Stryk, Dorpat (Tartu) 1877, Das Kirchspiel Cawelecht lpp. 10; samuti Gadebusch I, lpp. 13

Atsauces
--------

1. ↑  Liv-, Est- und Curländisches Urkundenbuch VI, F. G. von Bunge, Riga 1873, nr. 2941

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Igaunijas viduslaiku pilis un klosteri |
| --- |
|  |
| Dāņu Igaunija, 
vēlāk Livonijas ordeņa valsts daļa | 
* Borkholma
* Ece
* Harka
* Narva
* Nīslota
* Padize
* Rēvele
* Sv. Brigita
* Tolsburga
* Vezenberga
* Vihula

 |
|  |
| Livonijas ordeņa valsts | 
* Helmeta
* Karkuse
* Laisa
* Oberpālene
* Pērnava
* Poide
* Talkhofa
* Tarvasta
* Veisenšteina
* Vīlande
* Zoneburga

 |
|  |
| Sāmsalas-Vīkas bīskapija | 
* Ārensburga
* Hāpsala
* Lode
* Leāle
* Vigala

 |
|  |
| Tērbatas bīskapija | 
* Falkena
* Ilcene
* Kavilda
* Kirumpeja
* Konguta
* Neihauzene
* Oldentorna
* Randene
* Ringe
* Tērbata
* Varbeka
* Zommerpāle

 |

 |
***Helmes AS*** ir Igaunijas programmatūras izstrādes uzņēmums. Tā pārvaldītājsabiedrība ir ***Helmes Group OÜ***. *Helmes* ir dibināts 1991. gadā. Tā galvenais birojs atrodas Tallinā.

Uzņēmums izstrādā programmatūras risinājumus dažādu nozaru uzņēmumiem un organizācijām, piemēram, telesakaru operatoriem, bankām, apdrošināšanas sabiedrībām, loģistikas sabiedrībām, ražojošiem uzņēmumiem, veselības aprūpes sniedzējiem un valdības iestādēm.

*Helmes* ir meitas uzņēmums Latvijā *Helmes Latvia*, Baltkrievijā *Helmes Bel*, Lietuvā *TeleSoftas* (70 %).

Vēsture
-------

Uzņēmums tika dibināts 1991. gada 15. februārī.

2003. gadā tika izveidots meitas uzņēmums *MarkIT*, kas izveidoja IT produktu tirdzniecības platformu.
2009. gadā Baltkrievijā tika izveidots meitas uzņēmums *Helmes Bel*.

2019. gada 24. oktobrī tika dibināta pārvaldītājsabiedrība *Helmes Group OÜ*.
2020. gada 3. augustā *Helmes* noslēdza līgumu ar Latvijas uzņēmumu *Tet* par tā meitas uzņēmuma *T2T* pirkšanu (tagad *Helmes Latvia*). 30. decembrī SIA *T2T* nosaukums tika mainīts uz SIA ***Helmes Latvia***.
2022. gada 28. septembrī tika paziņots, ka *Helmes* iegādājies Lietuvas uzņēmuma *UAB TeleSoftas*, kas bāzēts Kauņā, 70 % kapitāldaļu.

Skatīt arī
----------

* *Helmes Latvia*

Atsauces
--------

1. ↑  Helmes AS Creditinfo Eesti AS
2. ↑  Tet pārdod meitasuzņēmumu igauņiem Db.lv, 03.08.2020

Ārējās saites
-------------

* Helmes
* *Helmes Latvia*
**Gidanas pussala** (krievu: *Гыданский полуостров*) ir mazapdzīvota pussala Āzijas galējos ziemeļos. Administratīvi ietilpst Krievijas Federācijas Jamalas Ņencu autonomā apvidus un Krasnojarskas novada Taimiras Dolganu—Ņencu rajona sastāvā. Nosaukta pēc Gidas upes pussalas ziemeļos, kura savukārt nosaukta pēc šeit dzīvojušās ņencu cilts.

Pussala izvietojusies Karas jūras dienvidu piekrastē starp Obas un Jeņisejas upju grīvām. Rietumos to norobežo Obas un Tazas līci, austrumos — Jeņisejas līcis. Par dienvidu robežu tiek uzskatīta ūdensšķirtne starp Mesojahas ziemeļos un Boļšaja Hetas un Tazas upju baseiniem dienvidos. Krasta līnija stipri izrobota, ziemeļos pussalas teritorijā iestiepjas 250 km garais Gidanas līcis, kas sadala pussalas ziemeļus Javajas un Mamutu pussalās. 

Pussalas teritoriju klāj līdzenuma tundra; ziemeļos galvenokārt sūnas un ķērpji, dienvidos — mežatundras skrajmežs. Daudz ezeru, lielākais no tiem — Jambuto. Lielākās upes ir Juribeja, Mesojaha un Gida. Arktiskais klimats; janvāra temperatūras −26 līdz −30 °C, jūlija — 4 līdz 11,5 °C. 

Pussala maz apdzīvota, kopējais pastāvīgo iedzīvotāju skaits ap 6500, galvenokārt ņenci un krievi. Ir divas pastāvīgi apdzīvotas vietas — Gida (3692 iedzīvotāji 2019. gadā) Gidanas līča dienvidu galā un Antipajuta (2707) Tazas līča krastā. Galvenā nodarbošanās ir briežkopība un zvejniecība. Piekrastē vairākas bijušās polārstacijas (Ļeskina, Tadibejaha, 60 ļet VLKSM).

Pussalas dienvidos atklātas Mesojahas naftas un dabasgāzes iegulas, kuras ekspluatē kopš 2016. gada.

Atsauces
--------

1. ↑  ТОПОНИМИКА МОРЕЙ СОВЕТСКОЙ АРКТИКИ. 6. ОБЬ-ЕНИСЕЙСКИЙ РАЙОН
2. ↑  Поселения Тазовского района
3. ↑  Запуск Восточно-Мессояхского месторождения

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Gidanas pussala***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* GND: 4509279-5

 |

 |
**Jānis Rūdolfs Mēders** (dzimis 1883. gada 10. maijā Valmieras apriņķī, miris 1965. gadā Jēkabpilī) bija teologs un evaņģēliski luterisko draudžu mācītājs, viens no ievērojamākajiem jēkabpiliešiem.

Dzimis Valmieras apriņķī 1883. gada 10. maijā, mācījies Omskā un Pēterburgas Garīgajā institūtā. 1926. gadā atgriezās Latvijā un sāka strādāt par teologu. Kopš 1927. gada kā mācītājs strādājis vairākās draudzēs Jēkabpilī, Krustpilī un Biržos. Kalpošanas laikā, 1934. gadā, sarakstījis grāmatu «Jēkabpils evaņģēliski luteriskās baznīcas un draudzes 125 gadu pastāvēšanas piemiņai». No 1944. līdz 1949. gada bija Krustpils draudzes mācītājs. Kopš 1947. gada līdz pat aiziešanai pensijā bijis Sēlijas iecirkņa prāvests. Miris 1965. gadā, apbedīts Jēkabpils pilsētas kapsētā.

Atsauces
--------

1. 1 2  «Ievērojamākie cilvēki — Jēkabpils». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2010. gada 29. augustā. Skatīts: 2010. gada 12. septembrī.
2. ↑  S. Gailīte, «Jēkabpils». Rīga: Gandrs, 2002. 144. lpp.
3. ↑  «Krustpils draudzē kalpojušie mācītāji». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2009. gada 20. novembrī. Skatīts: 2010. gada 12. septembrī.
Šis raksts ir par ielu Rīgā. Par citām jēdziena **Indrānu iela** nozīmēm skatīt nozīmju atdalīšanas lapu.

**Indrānu iela** ir Rīgas iela Vidzemes priekšpilsētā Brasas apkaimē. Indrānu iela sākas krustojumā ar Brīvības ielu un beidzas strupceļā pie Lielajiem kapiem (pāriet gājēju celiņos). Kopējais ielas garums ir 354 metri ar asfalta segumu. Indrānu ielā pārsvarā ir pilsētas centram raksturīgā daudzstāvu īres namu apbūve.

Indrānu iela pirmo reizi Rīgas ielu sarakstos minēta 1930. gadā ar tagadējo nosaukumu, kas laika gaitā vairāk nav mainījies.

Ielu savienojumi
----------------

Indrānu iela ir savienota ar šādām ielām:

* Brīvības iela (T veida krustojums)
* Etnas iela
* Kaspara iela

Atsauces
--------

1. ↑  Brasas ielas Citariga.lv

Skatīt arī
----------

* Brasa

  


|  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Rīgas ielas, kuru nosaukumi sākas ar burtu I |
| --- |
|  |
| 
* 0—9
* A
* B
* C
* D
* E
* F
* G
* H
* I
* J
* K
* L
* M
* N
* O
* P
* R
* S
* T
* U
* V
* Z

 |
|  |
| IĪ | 
* Iecavas
* Ielejas
* Ierēdņu
* Ieriķu
* Ieroču
* Ievas
* Ievziedu
* Igates
* Ikšķiles
* Ilmājas
* Ilmeņa
* Ilūkstes
* Ilzenes
* Iļģuciema
* Imantas
* Imantas līnijas
	+ 1.
	+ 2.
	+ 3.
	+ 4.
	+ 5.
	+ 6.
	+ 7.
	+ 8.
	+ 12.
	+ 13.
	+ 15.
	+ 16.
	+ 17.
	+ 18.
* Imulas
* Inčukalna
* Indrānu
* Indriķa
* Indrupes
* Induļa
* Ineša
* Invalīdu
* Inženieru
* Ipalas
* Irbenes
* Irbupītes
* Irlavas
* Īsā
* Īslīces
* Istras
* Īvandes
* Īves
* Izvaltas

 |

 |

Koordinātas: 56°58′07″N 24°08′47″E﻿ / ﻿56.9685°N 24.1464°E﻿ / 56.9685; 24.1464
**Andrejs Jansons** (1938—2022) bija trimdas latviešu komponists un kora diriģents.

Dzīvesgājums
------------

Dzimis 1938. gada 2. oktobrī Rīgā. Otrā pasaules kara laikā 1944. gadā viņš kopā ar vecākiem devās bēgļu gaitās uz Vāciju, 1949. gadā emigrēja uz ASV.

Mācījās Virdžīnijas štata Norfolkas pilsētas vidusskolā, Džuljarda mūzikas skolā, kuru absolvēja 1960. gadā, spēlēja oboju Pitsburgas un Baltimoras orķestros, kā arī *American Symphony* orķestrī. Kā Itālijas valdības stipendiāts papildinājās obojas spēlē Itālijas Valsts konservatorijā Venēcijā. 
Bija orķestra mūziķis Brodvejas teātross, Ņujorkas pilsētas operā, Metropoles operā, *American Ballet Theatre* un Džofrija baleta (*Joffrey Ballet*) orķestrī. Muzicēja Fēniksa pūtēju kvintetā (*Pxoenix Woodwind Quintet*), 1970. gadā piedalījās vieskoncertos Eiropā, uzstājies arī kā solists.

1973. gadā absolvēja Manhatanas mūzikas skolu (*Manhattan School of Music*), 1986. gadā aizstāvēja doktora grādu kompozīcijā Ratgersa universitātē (*Rutgers University*) Ņūdžersijā.
Bija viesdiriģents ASV, Kanādas un Eiropas valstu orķestros, koros un ansambļos. Kopš 1987. gada angažēts kā *Bronx Arts* orķestra galvenais viesdiriģents. Bija arī Fordhama universitātes (*Fordham University*) kora diriģents.
Vadījis Ņujorkas igauņu sieviešu un amerikāņu kori *Bergen Chorale*, kurš atskaņoja galvenokārt lielformu darbus. Kā viesdiriģents muzicējis arī Lietuvas Nacionālajā simfoniskajā orķestrī un Ungārijas orķestrī *Philharmonia Hungarica*, Maskavas, Nirnbergas, Milvoku simfoniskajos orķestros un Tallinas un Jaunanglijas kamerorķestros un vēl citos.
Strādājis kā mācībspēks Ratgersa universitātē, Kalifornijas Valsts universitātē un Fordhama universitātē.

No 1975. līdz 2015. gadam Jansons bija Ņujorkas latviešu kora mākslinieciskais vadītājs un diriģents. Bija virsdiriģents Jaunatnes dziesmu svētkos Amerikā, Pasaules Brīvo latviešu I dziesmu dienā Gotlandē, Rietumkrasta VIII un XII, Kanādas IX, ASV X Dziesmu svētkos.
Pēc Latvijas neatkarības atgūšanas Andrejs Jansons bija XX un XXV Vispārējo latviešu Dziesmu un Deju svētku virsdiriģents, XXVI Vispārējo latviešu Dziesmu un Deju svētku Goda virsdiriģents.
Miris 2022. gada 25. jūlijā.

Darbi
-----

Radījis ap 50 kora dziesmu un tautas dziesmu apdaru, 2 dziesmu ciklus, 20 solo dziesmas, Tautas dejas mazam orķestrim, Ziemassvētku kantāti, skaņdarbus muzikālam teātrim (mūziklus).

Apbalvojumi
-----------

* Triju Zvaigžņu ordenis (1996)
* PBLA Kultūras Fonda balva (2006)

Atsauces
--------

1. ↑  musicabaltica.com
2. ↑  Aizsaulē devies komponists un diriģents Andrejs Jansons lsm.lv 2022. gada 26. jūlijā
***Temnurus temnurus*** ir viena no koku žagatu sugām un vienīgā suga *Temnurus* ģintī. Ģeogrāfisko variāciju nav.

Izplatība
---------

Sastopama Birmas, Kambodžas, Ķīnas, Laosas, Taizemes un Vjetnamas tropu un subtropu mežos. Uzturas mūžzaļos, sausos platlapu koku mežos, zemienēs vai zemos kalnos līdz 1500 m virs jūras līmeņa. Kā visas koku žagatas, tā ļoti reti nolaižas uz zemes, savu dzīvi galvenokārt pavadot augstu koku zaros.

Izskats un īpašības
-------------------

*Temnurus temnurus* ir neliels vārnu dzimtas putns ar ļoti garu asti. Ķermeņa garums 32—35 cm, svars 138 g. Žagata ir viscauri melna, knābi un kājas ieskaitot. Tā ir viegli atpazīstama pēc savas garās astes; astes spalvu gali spurojas uz augšu, atgādinot sprūdratu vai zāģa zobus. 

Par *Temnurus temnurus* ieradumiem zināms ļoti maz. Tā barojas ar dažādiem kukaiņiem un citiem bezmugurkaulniekiem. Ligzdošanas sezona ilgst no aprīļa līdz jūnijam. Ligzdo pa atsevišķiem pāriem. Ligzda sekla platforma, kas sakrauta no žagariem.

Atsauces
--------

1. 1 2  World Bird List: Crows, mudnesters & birds-of-paradise, 2020
2. ↑  «Temnurus». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2008. gada 24. decembrī. Skatīts: 2010. gada 1. augustā.
3. ↑  «ibc: Ratchet-tailed Treepie (Temnurus temnurus)». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2011. gada 12. oktobrī. Skatīts: 2010. gada 1. augustā.
4. ↑  birdlife: Ratchet-tailed Treepie Temnurus temnurus[novecojusi saite]
5. 1 2 3  Alive: Ratchet-tailed Treepie (Temnurus temnurus)

Ārējās saites
-------------

* Taxonomy
* *Temnurus temnurus* dziesma (xeno-canto)
**Soritoīdas** (*Soritoidea*) ir miliolīdu kārtas bentisko foraminiferu virsdzimta. Atsevišķos darbos tā tiek pasniegta kā *Miliolana* apakšklases kārta (*Soritida* Saidova, 1981). Ģeohronoloģiski tās ir zināmas no vēlā triasa (iespējams pat no vēlā perma) līdz mūsdienām. Virsdzimtā ir virs 40 ģintīm.

Apraksts
--------

Soritoīdām ir daudzkameru čaulas, kas augšanas gaitā maina savu formu. Atsevišķas sugas var izaugt līdz 1 cm diametrā, kas priekš protistiem ir gigantiski izmēri. Čaula ir brīva, vai arī retākos gadījumos pieaugoša pie substrāta. Agrīnā stadijā tā ir plakani spirāliska, bet pēdējā augšanas stadijā iegūst vienrindu vai ciklisku formu. Sieniņas ir vienkāršas vai ar iekšējām septulām, kas nesadala kameras izolētos dobumos. Specializētām formām, ar radiālām septām, kas pārdala kameras sīkākās kameriņās; savienojumu starp tām nodrošina stoloni. Čaulas galvenā atvere ir vienkārša vai arī attīstītām formām daudzu caurumu veidā. Vienkāršā atvere var variēt atkarībā no izvietojuma.

Ekoloģija
---------

Soritoīdas mīt pārsvarā oligotrofos tropiskajos ūdeņos. Visas soritoīdas satur endosimbiotiskas aļģes, kas izskaidro šo foraminiferu lielos izmērus. Tās var būt sārtaļģes, zaļaļģes vai arī dinoflagelātas.

Sistemātika
-----------

Soritoīdu virsdzimtā ir iekļautas šādas dzimtas:

* Virsdzimta: **Soritoidea** Ehrenberg 1839

* Dzimta: Keramosphaeridae Brady, 1884
* Dzimta: † Meandropsinidae Henson, 1948
* Dzimta: † Milioliporidae Brönnimann & Zaninetti, 1971
* Dzimta: Peneroplidae Schultze, 1854
* Dzimta: † Siphonoferidae Senowbari-Daryan & Zaninetti, 1986
* Dzimta: Soritidae Ehrenberg, 1839

(†) - izmirušu organismu grupa.

Atsauces
--------

1. ↑  World Register of Marine Species
**Arturs Lielais** (1920. gada 16. janvāris — 1981. gada 2. oktobris) bija latviešu rakstnieks un tulkotājs. Dzimis Valkas apriņķa Plāņu pagasta "Pļavniekos". Viņa māte bijusi liela tautas dziesmu dziedātāja. Artura darbīgo personību veidoja daudzie lauku darbi, krāšņie Pārkalnes meži un Niedrāja un Spieciera mežezeri, Smiltenes bibliotēkas grāmatas. Beidzis sešgadīgo skolu, pēc tam apguva burtliča, iespiedēja un grāmatsējēja arodu. Strādāja Smiltenē Zušmaņa grāmatu spiestuvē, Valkā pie grāmatu izdevēja Jāņa Rauskas. 1947. gadā beidza Raiņa vakara vidusskolu Rīgā.

1956. gadā iestājās Latvijas Valsts universitātes Ģeogrāfijas fakultātes neklātienes nodaļā, kuru pabeidza ar izcilību. Studiju laikā iesāka tulkot, kur atklājās viņa labā valodas izjūta. 1959. gadā tika uzņemts Latvijas PSR Žurnālistu savienībā. Kopš 1969. gada sāka vadīt Jaunatnes literatūras redakciju izdevniecībā "Liesma".

Literārā darbība
----------------

Artura Lielā diplomdarbs "Arktikas izpēte" tika novērtēts ļoti atzinīgi un ieteikts izdošanai.

1966. gadā — divus gadus pēc brauciena uz Kubu — nāca klajā viņa otrā grāmata "Karību jūras smaragds". 1967. gadā iznāca darbs "Karavelas iziet okeānā". Tajā aprakstīta Amerikas atklāšana, Kolumba un viņa līdzgaitnieku personības. Grāmata izraisīja dzīvu interesi un nostiprināja pārliecību par šāda veida lietratūras žanra nepieciešamību.

1969. gadā tika izlaista grāmata "Konkistadori". Tajā autors iepazīstina ar Karību reģiona kolonizāciju, acteku impērijas vēsturi un iekarošanu. Atkārtoti izdota 1980. gadā.

Turpmāk iznāk vēl trīs populārzinātniski apcerējumi — "Inku zelts"(1970), "Uz musonu krastiem" (1975) un "Lejup pa Amazoņu upi" (1976).

Trīskārt pabijis Āfrikā, Arturs Lielais atklāja sev vēl vienu interesantu personību, leģendāro Āfrikas apceļotāju Dāvidu Livingstonu. Kā rezultātā tapa vēl trīs grāmatas — "Pāri Melnajam kontinentam" (1978), "Pie Zambezi un Njasa ezera" (1979) un "Nīlas izteku meklējot" (1981).

Arturs Lielais bija arī aktīvs tulkotājs. Daži no viņa daudzajiem tulkojumiem ir T. Heijerdāla "Paradīzi meklējot" (1965, 1978), A. O. Eksvemelina "Amerikas pirāti" (1973), A. Ļiņevska "Akmens grāmatu lappuses" (1976), J. Senkeviča "Uz "Ra" pāri Atlantijas okeānam" (1976) u.c.

Būdams viens no izdevniecības redaktoriem, Arturs Lielais iedibināja grāmatu sērijas "Stāsti par vēsturi", "Stāsti par dabu", "Piedzīvojumi. Fantastika. Ceļojumi", "Ievērojamu cilvēku dzīve"", "Latviešu stāsts un novele". Gadu gaitā šo sēriju ietvaros ir izdotas simtiem grāmatu.

Literārie darbi
---------------

* "Arktikas ledājos" (1964),
* "Karību jūras smaragds" (1966),
* "Karavelas iziet okeānā" (1967),
* "Konkistadori" (1969),
* "Inku zelts" (1970),
* "Uz musonu krastiem" (1972),
* "Lejup pa Amazoņu upi" (1976),
* "Pāri Melnajam kontinentam" (1978),
* "Pie Zambezi un Njasa ezera" (1979),
* "Nīlas izteku meklējot" (1981).

Ārējās saites
-------------

* Valkas novadnieki[novecojusi saite]

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 305079618
* LNB: 000112878
* ISNI: 0000 0004 1688 6870

 |

 |
Podnieks Soročincu gadatirgū
**Soročincu gadatirgus** (ukraiņu: *Сорочинський ярмарок*) ir viens no ievērojamākajiem Ukrainas gadatirgiem. Tiek rīkots Poltavas apgabala Mirhorodas rajona Veliki Soročincu ciemā. Tradicionāli notiek katru gadu augusta pēdējās brīvdienās, bet pēdējos gados tā sākums tiek pārcelts nedēļu agrāk. Risinās 5 dienas.

19. gadsimtā tagadējās Ukrainas teritorijā ik gadu tika rīkoti ap 12 tūkstošu gadatirgi, no tiem 178 — lieli un vidēji. Soročincu gadatirgus nebija ne starp lielākajiem, ne zināmākajiem. Atpazīstamību tam deva Nikolaja Gogoļa stāsts «Soročincu gadatirgus» no krājuma «Vakari ciematā Dikaņkas tuvumā». Gadatirgus Soročincos tika rīkots līdz 1920. gadiem, kad to slēdza. Gadatirgus atdzima 1966. gadā. 1999. gadā ar Ukrainas prezidenta rīkojumu tam tika piešķirts Nacionālā gadatirgus statuss.

Atsauces
--------

1. ↑  «Города и области Украины. Сорочинская ярмарка». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2015. gada 2. septembrī. Skatīts: 2014. gada 21. augustā.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Soročincu gadatirgus***.
Livonijas Konfederācijas karte 13. gadsimta vidū. Livonijas ordeņa karaspēks devās karagājienā uz dienvidiem no Kuldīgas (*Goldingen*)
**1264. gada kauja pie Griezes** notika kuršu sacelšanās apspiešanai rīkotā jātnieku karaspēka karagājiena laikā, kas notika vienlaicīgi ar karagājienu uz Zemgali, kurā tie cieta smagu sakāvi. Kauja notika pie Griezes pils (*Gresen*) Varduvas upes labajā krastā pie tās ietekas Ventā, netālu no tagadējās Latvijas - Lietuvas robežas. 
Karagājiena iemesls bija Vaišelgas solījums atjaunot savienību ar Livonijas ordeni, ja viņam palīdzēs uzvarēt viņa tēva Mindauga slepkavības organizētāju žemaišu valdnieku Tranaiti, kas 1263. gada 12. septembrī apvērsuma rezultātā bija pārņēmis varu Lietuvā.

Atskaņu hronikas vēstījums
--------------------------

Pēc tam, kad Livonijas ordeņa mestrs no Vaišelgas sūtņiem saņēma ziņu, ka kurši no Griezes pils gatavojas uzbrukt Kuldīgai, viņš sapulcināja karaspēku, kurā bija 550 jātnieku no dažādām viņam pakļautajām komturejām. Pa Kursas kara ceļu gar jūrmalu viņš jātnieku karaspēku nosūtīja uz Kuldīgu, kur tiem piebiedrojās tajā esošā konventa bruņinieki kopā ar karakalpiem un lojālajiem kuršu karavīriem.

Kuršu pavadoņi karaspēku cauri brikšņiem veda uz Griezes pili, kas atradās tajā Cekļa zemes daļā, kas pēc 1253. gada kuršu zemju dalīšanas atradās Kurzemes bīskapa domkapitula daļā un kopš sacelšanās sākuma bija atguvusi neatkarību.
Kad iebrucēji rīta agrumā pietuvojās Griezes pilij, kuras karavīri, neko nenojaušot, gatavojās karagājienam uz Kuldīgu. 
Krustneši ielauzās pilī un nogalināja daudzus tās aizstāvjus. Iebrucēji savāca laupījumu un aizdedzināja pili. "Tie vīrus, sievas, kalpones un visvisādas pekeles, un zirgus, teļus, liellopus sev līdzi veda vērtīgus."

Atsauces
--------

1. ↑  «Atskaņu hronika (07196-07295)». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2012. gada 7. februārī. Skatīts: 2012. gada 10. februārī.

Skatīt arī
----------

* Livonijas krusta kari