recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Pepita Ferrera Lukasa** (spāņu: *Pepita Ferrer Lucas*; 1938. gada 7. maijs Barselona — 1993. gada 14. janvāris) bija Spānijas starptautiskā meistare šahā (1974).

Biogrāfija
----------

No 1950. gadu vidus līdz 1980. gadu vidum bijusi viena no vadošajām Spānijas šahistēm. Spānijas sieviešu šaha čempionātos izcīnījusi 8 zelta (1961, 1963, 1969, 1971, 1972, 1973, 1974, 1976) un 2 sudraba (1957, 1959) medaļas. Četras reizes uzvarējusi Katalonijas sieviešu šaha čempionātos (1956, 1958, 1959, 1981).

Divas reizes piedalījusies Pasaules šaha čempiones izcīņas cikla starpzonu turnīros: 1973. gadā Menorkā ieņēmusi 14. vietu, bet 1985. gadā Železnovodskā palikusi 16. vietā.

Pārstāvējusi Spānijas komandu Pasaules šaha olimpiādēs, kurās piedalījusies 7 reizes (1974-1986). Komandu vērtējumā izcīnījusi bronzas (1976) medaļu.

Par panākumiem turnīros FIDE 1974. gadā Fererai piešķīra starptautiskās meistares (WIM) nosaukumu. Bijusi pirmā Spānijas šahiste, kas saņēmusi šo nosaukumu.

Atsauces
--------

1. ↑  «Campeonas de Cataluña». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2013. gada 10. septembrī. Skatīts: 2013. gada 10. septembrī.
2. ↑  1973 Menorca Interzonal Tournament
3. ↑  «1985 Zeleznovodsk Interzonal Tournament». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2020. gada 29. jūnijā. Skatīts: 2016. gada 22. augustā.
4. ↑  OlimpBase :: Women's Chess Olympiads :: Pepita Ferrer Lucas

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
**Procedurālā modelēšana** ir vienots termins vairākiem paņēmieniem 3D modelēšanā, lai izveidotu 3D modeļus un tekstūras kartēšanu no kopumiem. L-sistēmas, fraktāļi un radošā modelēšana ir procedurāla modelēšana, jo tā attiecas uz algoritmiem, kuri veido ainas. Likumu kopums vai nu var būt iekļauts algoritma konfigurējamos parametros, vai arī tas ir nodalīts. Izvade tiek saukta par procedurālo saturu, kas var būt izmantota datorspēlēs, filmās, augšupielādēta tīmeklī vai arī lietotājs var izmainīt saturu manuāli. Procedurāliem modeļiem bieži vien eksponē datubāzi, kas nozīmē, ka lielas ainas var veidot no neliela apmēra likumiem. Ja iedarbināts algoritms rada to pašu izeju vairākas reizes pēc kārtas, tad izeja netiek saglabāta. Bieži vien pietiek sākt algoritmu ar tādu pašu nejaušības sēklu, lai to sasniegtu.

Lai gan visām modelēšanas tehnikām uz datora ir nepieciešami algoritmi, lai kādā brīdī pārvaldītu un uzglabātu datus, tomēr procedurālā modelēšana koncentrējas uz modeļa izveidošanu no noteikumu kopuma, nevis uz kontrolēšanu ar lietotāja ievadi. Procedurālā modelēšana bieži piemēro tad, kad tas būtu pārāk apgrūtinoši izveidot 3D modeli, lietojot vispārējus 3D modelētājus, vai arī ja ir nepieciešami vairāki specializēti instrumenti. Šis ir parasti attiecināms uz augiem, arhitektūru vai ainavu.

Procedurālās modelēšanas pavadoņi
---------------------------------

* Acropora
* BRL-CAD
* Bryce
* CityEngine
* Derivative Touch Designer
* Generative Modelling Language
* Grome
* Houdini
* HyperFun
* Softimage
* Terragen
* 3ds Max
* Xfrog

Ārējās saites
-------------

* "Texturing and Modeling: A Procedural Approach", Ebert, D. Musgrave, K. Peachey, P. Perlin, K. and Worley, S
* Procedural Inc.
* CityEngine
	+ "Procedural Modeling of Cities", Yoav I H Parish, Pascal Müller
	+ "Procedural Modeling of Buildings", Pascal Müller, Peter Wonka, Simon Haegler, Andreas Ulmer and Luc Van Gool
* "King Kong — The Building of 1933 New York City", Chris White, Weta Digital. Siggraph 2006.
* Tree Editors Compared:
	+ List at Vterrain.org
	+ List at TreeGenerator
**Optiskais kabelis** ir izveidots no optiskajām šķiedrām. Tās pārvada gaismas viļņus. Modulētais (ar mainīgu intensitāti) gaismas stars optiskajā šķiedrā tiek raidīts (iespīdināts) ar speciāla lāzera vai gaismas diodes palīdzību. Centrā ir ļoti plāna stikla šķiedra (ar serdeņa diametru d=10 μm — vienmodu vai — d=52 — 60 μm — daudzmodu). Kabelis sastāv no diviem vadiem, no kuriem katrs var pārraidīt datus tikai vienā virzienā. Katrā apvalkā plastikas kārtu veidā atrodas pastiprinošās šķiedras, kuras neļauj gaismai iziet cauri no stikla šķiedras. Šī tipa kabeļi ļauj pārsūtīt lielu datu daudzumu un ir nejūtīgi pret elektriskajiem traucējumiem. Kabeļa garumam praktiski nav nekādas nozīmes. Pirmās problēmas datu pārraidē rodas tad, ja kabeļa garums sasniedz 50 kilometrus.

Optisko kabeli parasti izmanto kā lielu tīklu mugurkaulu (*backbone*) vai arī lieljaudas serveru pieslēgšanai. Šis ir pats dārgākais kabeļu veids.

Optiskā kabeļa tipi
-------------------

Visas optiskās šķiedras dalās uz divām pamatgrupām:

* daudzmodu (Multi Mode Fiber Optics -MM FO) ar šķiedras izmēru d/D=50/125; 62,5/125 μm
* vienmodu (Single Mode Fiber Optics — SM FO) ar šķiedras izmēru d/D= 9/125 μm.

Daudzmodu šķiedras dalās pakāpeniskajās (*step index multi mode fiber*) un gradienta (*graded index multi mode fiber*).

Vienmodu šķiedras dalās: pakāpeniskās vienmodu šķiedras (*step index single mode fiber*) vai standarta šķiedras SF (*standard fiber*), šķiedras ar nobīdes dispersiju (*dispersion-shifted single mode fiber*), šķiedras ar nenulles nobīdes dispersiju NZDSF (*non-zero dispersion-shifted single mode fiber*).

#### PAMATPARAMETRI

#### 1. Ģeometriskie parametri

* serdeņu (d=2a) un apvalku (D=2b) diametri,
* būvgarums (Lbg).

#### 2. Optiskie parametri

**Primārie:**

* laušanas relatīvā koeficients,
* skaitliskā apertūra,
* normētā frekvence,
* izplatīšanas modas skaits,
* kritiskas frekvence un viļņa garums,

**Sekundārie:**

* rimšanas koeficients,
* kilomentriskais rimšanas koeficients,
* dispersija ("paplasēšanas impulsa"),
* frekvenču joslas.

#### 3. Mehāniskie parametri

* šķiedras izturība,
* dinamiskas izturības pārtraukumu,
* minimālais izliekumu rādiuss,
* aizsargpārklājuma izturība.
**Žagatu ģints** (*Pica*) ir viena no vārnu dzimtas (*Corvidae*) ģintīm, kas apvieno 7 sugas. Žagatu ģints žagatas mēdz saukt arī par **melnbaltajām žagatām** vai **holarktiskajām žagatām**. Tās sastopamas plašā areālā Eirāzijā, Ziemeļāfrikā (viena suga) un Ziemeļamerikā (divas sugas).

Žagatu ģintī ir zināma viena fosilā suga *Pica mourerae*, kas dzīvojusi pliocēna beigās un pleistocēna sākumā. Žagatas fosilijas atrastas Maļorkas salā. Žagatu tuvākie radinieki ir Eirāzijā dzīvojošās vārnas.

Izskats un īpašības
-------------------

Žagatām ir gara aste, un to apspalvojumam ir raksturīgs balto un melno spalvu salikums. Galva, kakls un krūtis ir melnā krāsā ar zaļgani violetuu metālisku spīdumu. Vēders un pleca spalvas ir koši baltas. Spārni un aste zaigojoši melni ar zaļganvioletu metālisku spīdumu, reizēm zaigojošu bronzīgu toni. Spārni no apakšas ir balti. Kājas melnas. Knābis žagatu ģints žagatām, izņemot dzeltenknābja žagatu, ir melnā krāsā.

* Dzeltenknābja žagata (Pica nuttalli)Dzeltenknābja žagata (*Pica nuttalli*)
* Eiropas žagata (Pica pica)Eiropas žagata (*Pica pica*)
* Melnknābja žagata (Pica hudsonia)Melnknābja žagata (*Pica hudsonia*)

Klasifikācija
-------------

* **Žagatu ģints** (*Pica*)
	+ Asīrijas žagata (*Pica asirensis*)
	+ Dzeltenknābja žagata (*Pica nuttalli*)
	+ Eiropas žagata (*Pica pica*)
	+ Korejas žagata (*Pica serica*)
	+ Magriba žagata (*Pica mauritanica*)
	+ Melnknābja žagata (*Pica hudsonia*)
	+ Melnmuguras žagata (*Pica bottanensis*)

Atsauces
--------

1. 1 2  World Bird List: Crows, mudnesters & birds-of-paradise, 2020
2. ↑  Ericson, Per G. P.; Jansén, Anna-Lee; Johansson, Ulf S. & Ekman, Jan (2005). Inter-generic relationships of the crows, jays, magpies and allied groups (Aves: Corvidae) based on nucleotide sequence data. Journal of Avian Biology 36: 222-234.
**Kitirmiuta** (inuītu: ᕿᑎᕐᒥᐅᑦ, *Qitirmiut*) vai **Kitikmjūta** (*Kitikmeot*) ir viens no trijiem Kanādas teritorijas Nunavutas reģioniem. Reģiona administratīvais centrs ir Kembridžbejas ciems, kas atrodas Viktorijas salas dienvidos. Reģionam nav savas pašpārvaldes; tas kalpo galvenokārt administratīviem un statistiskiem nolūkiem.

Ģeogrāfija
----------

Reģions aizņem plašas, bet mazapdzīvotas teritorijas Nunavutas rietumos gar Ziemeļu Ledus okeāna piekrasti. Pie reģiona pieder Viktorijas salas austrumu un dienvidu daļa, Velsas Prinča salas dienviddaļa, kā arī kontinentālā daļa ar Būtijas pussalu un gar Amundsena līča, Koroneišenas līča un Karalienes Modas līča piekrasti. Reģiona teritorija atrodas arktiskā klimata joslā, kas variējas no tundras dienvidos līdz arktiskajam tuksnesim ziemeļos.

Iedzīvotāji
-----------

Reģionā dzīvo ap 6,5 tūkstošiem iedzīvotāju, galvenokārt inuiti (90%). Iedzīvotāji koncentrēti piecos ciemos: Kembridžbeja (1766), Joaheivena (1324), Kugāruka (933), Kugliktuka (1491) un Talojoaka (1029). Ciemi veido atsevišķas municipalitātes; teritorija ārpus tām ir tā sauktā «neorganizētā teritorija», kurā atrodas kalnrūpniecības objekti un īslaicīgas apmetnes.

Atsauces
--------

1. ↑  NHS Aboriginal Population Profile, Kitikmeot, REG, Nunavut, 2011
2. ↑  «Expplore Nunavut. Kitikmeot Region, Nunavut». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2012. gada 9. maijā. Skatīts: 2022. gada 8. augustā.

Ārējās saites
-------------

* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 315140640
* LCCN: no2015096417

 |

 |
**Oracle Database** (bieži lietots nosaukums **Oracle DB** vai vienkārši **Oracle**), relāciju datubāzes pārvaldības sistēma (RDBPS), kuru izstrādā Oracle Corporation.

Vēsture
-------

Vēsturiski Oracle produktiem ir bijuši vairāki versiju numerācijas un nosaukumu veidošanas principi. Sākot ar Oracle 10g versiju, Oracle korporācija sāka standartizēt visu galveno produktu versijas, izmantojot 10g nosaukumu, tomēr daži avoti turpināja atsaukties uz Oracle Lietotņu versiju 11i. 
Sākot no 7. versijas, Oracle versiju numerācijā izmanto sekojošus kodus:

* Oracle7: 7.0.16 — 7.3.4
* Oracle8 Database: 8.0.3 — 8.0.6
* Oracle8i Database 1. laidiens : 8.1.5.0 — 8.1.5.1
* Oracle8i Database 2. laidiens: 8.1.6.0 — 8.1.6.3
* Oracle8i Database 3. laidiens: 8.1.7.0 — 8.1.7.4
* Oracle9i Database 1. laidiens: 9.0.1.0 — 9.0.1.5
* Oracle9i Database 2. laidiens: 9.2.0.1 — 9.2.0.8
* Oracle Database 10g 1. laidiens: 10.1.0.2 — 10.1.0.5
* Oracle Database 10g 2. laidiens: 10.2.0.1 — 10.2.0.3
* Oracle Database 11g 1. laidiens: 11.1.0.6 — 11.1.0.7
* Oracle Database 11g 2. laidiens: 11.2.0.1

*Oracle Administratora Rokasgrāmata* (*Oracle Administrator's Guide*) sniegta plašāka informācija par versiju numerāciju. Oracle korporācija piedāvā tabulu, kurā apkopoti pēdējās ielāpu kopas konkrētām versijām, operētājsistēmām un aparatūras arhitektūrām .

Platformas
----------

Pirms Oracle 9i izlaišanas, Oracle korporācija pielāgoja datubāzes sistēmu plašam platformu spektram. Pēdējā laikā Oracle korporācija koncentrējusies uz mazāku operētājsistēmu un platformu spektru.

Oracle 10g datubāzei ir sekojošu operētājsistēmu un platformu kombināciju atbalsts:

* Apple Mac OS X Server: PowerPC
* HP HP-UX: PA-RISC, Itanium
* HP Tru64 UNIX: Alpha
* HP OpenVMS: Alpha, Itanium
* IBM AIX5L: IBM POWER
* IBM z/OS: zSeries
* Linux: x86, x86-64, PowerPC, zSeries, Itanium
* Microsoft Windows: x86, x86-64, Itanium
* Sun Solaris: SPARC, x86, x86-64

Tirgus pozīcija
---------------

Relāciju datubāzu tirgū Oracle Database sacenšas ar tādiem komerciāliem produktiem, kā IBM DB2 UDB un Microsoft SQL Server. Oracle un IBM sacenšas par datubāzu tirgu uz UNIX un Linux platformām, kamēr Microsoft dominē[*nepieciešama atsauce*] datubāzu tirgū uz Microsoft Windows platformām.

Atsauces
--------

1. ↑  «Oracle Database Patch Sets». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2008. gada 14. maijā. Skatīts: 2008. gada 5. februārī.

Ārējās saites
-------------

* "Oracle Database 11g"
* "Informācija par Oracle datubāzi latviski"
**Žaime Sunje Neto** (portugāļu: *Jaime Sunye Neto*; dzimis 1957. gada 2. maijā Kuritibā) ir Brazīlijas starptautiskais lielmeistars šahā (1986).

Biogrāfija
----------

Septiņas reizes uzvarējis Brazīlijas šaha čempionātos (1976, 1977, 1979, 1980, 1981, 1982, 1983), kā arī vienu reizi izcīnījis sudraba medaļu (1989). 1979. gadā Riodežaneiro debitējis Pasaules šaha čempiona nosaukuma izcīņas cikla starpzonu turnīrā, kurā ierindojies augstajā 5. vietā. Nākamajos ciklos vēl divas reizes piedalījies starpzonu turnīros (1982, 1990), taču nav spējis atkārtot šo panākumu. Daudzu starptautisko šaha turnīru uzvarētājs, tajā skaitā uzvarējis vai dalījis pirmo vietu Buenosairesā (1975), Kuritibā (1983), Zenicā (1986), Portovelju (1988), Sanpaulu (1989, 1998), Riodežaneiro (1989, 1999), Linaresā (1992). Par panākumiem turnīros FIDE 1980. gadā viņam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 1986. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

Pārstāvējis Brazīlijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:

* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 10 reizes (1980-1986, 1990-1994, 1998, 2006-2008). Individuālajā vērtējumā izcīnījis zelta (1992) medaļu;
* Pasaules studentu šaha čempionātā piedalījies 2 reizes (1976-1977);
* Panamerikas komandu šaha čempionātos piedalījies 3 reizes (1985, 1991-1995). Komandu vērtējumā izcīnījis 2 sudraba (1985, 1991) un bronzas (1995) medaļas, bet individuālajā vērtējumā izcīnījis zelta (1985), sudraba (1991) un bronzas (1995) medaļas.

Pazīstams arī kā Brazīlijas un starptautiskās šaha dzīves organizators. No 1988. līdz 1992. gadam bijis Brazīlijas šaha federācijas prezidents. 1996. gadā piedalījies Starptautiskā šaha federācijas (FIDE) prezidenta vēlēšanās, kurās, neraugoties uz daudzu Eiropas šaha federāciju atbalstu, zaudējis Kirsanam Iļumžinovam ar balsošanas rezultātu 44:87.

Atsauces
--------

1. ↑  BrasilBase: Campeonatos Brasileiros
2. ↑  1979 Rio de Janeiro Interzonal Tournament
3. ↑  OlimpBase :: Men's Chess Olympiads :: Jaime Sunyé Neto
4. ↑  OlimpBase :: World Student Team Chess Championship :: Jaime Sunyé Neto
5. ↑  OlimpBase :: Panamerican Team Chess Championship :: Jaime Sunyé Neto

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
**Ložņu saulenīte** (*Goodyera repens* (L.) R.Br.) ir Latvijā nereti augoša orhideju dzimtas suga.

Apraksts
--------

Ziedi
Lapas ar raksturīga dzīsļu tīkla
Daudzgadīgs, neliels, 10-30 cm augsts lakstaugs. Saknenis ložņājošs (latīņu: *repens*), tievs.Stublājs stāvs ar mazām, lancetiskām lapām, apmatotas. Pie stublāja pamata sakārtotas olveidīgas lapas ar tīklveidīgām dzīslām. Pieziedlapas garas. Ziedi, parasti nevairāk 30, sakārtoti blīvā, vienpusējā ķekarā. Tie sīki, smaržīgi, balti vai zaļgani. Lūpa bez pieša. Auglis - olveida pogaļa. Zied jūlijā un augustā.

Izplatība
---------

Aug gandrīz visā Eiropā, Ziemeļamerikā un dažviet Āzijā.

Biotopi
-------

Aug nelielās grupās sausās mežmalās, skrajos lapkoku mežos.

Atsauces
--------

1. ↑  Izplatība

Avoti
-----

* Werner Rothmaler. *Exkursionsflora von Deutschland. Gefäßpflanzen: Kritischer Band*. München 2005. ISBN 3-8274-1496-2
* Zigmas Gudžinskas, Mindaugas Ryla. *Lietuvos gegužraibiniai (*Orchidaceae*)*. Vilnius 2006. ISBN 9986-662-28-1.

Ārējās saites
-------------

* Latvijasdaba.lv

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Ložņu saulenīte*** |
**Tamāra Minogina** (krievu: *Тамара Ивановна Миногина*; dzimusi 1959. gada 12. februārī Orskā) ir Krievijas starptautiskā meistare šahā (1982).

Biogrāfija
----------

1970. gadu beigās un 1980. gadu sākumā bijusi viena no PSRS labākajām jaunajām šahistēm. 1977. gadā Rīgā uzvarējusi PSRS jauniešu šaha čempionātā meitenēm. Piecas reizes pēc kārtas piedalījusies PSRS sieviešu šaha čempionātu finālos (1978, 1979, 1980, 1981, 1982), kuros labāko rezultātu sasniegusi 1981. gadā, kad dalījusi 6.-8. vietu. Divas reizes piedalījusies Pasaules sieviešu šaha čempiones nosaukuma izcīņas cikla PSRS zonas turnīros (1981, 1985), kuros labāko rezultātu saniegusi 1981. gadā, kad dalījusi 1.-4. vietu un izcīnījusi tiesības spēlēt starpzonu turnīrā. 1982. gadā Tbilisi piedalījusies starpzonu turnīrā, kurā kopā ar Natāliju Titorenko dalījusi 7.-8. vietu. Sekmīgi piedalījusies vairākos starptautiskajos sieviešu šaha turnīros: 1982. gadā Budapeštā izcīnījusi 2. vietu; 1984. gadā Hallē dalījusi 2.-3. vietu; 1986. gadā Taškentā izcīnījusi 3. vietu. Par panākumiem turnīros FIDE 1982. gadā viņai piešķīra starptautiskās meistares (WIM) nosaukumu.

1981. gadā Maskavā beigusi Valsts Fiziskās kultūras institūtu. Strādājusi par šaha treneri Maskavā un Maskavas apgabalā.

Atsauces
--------

1. ↑  «Championship of USSR juniors - Riga 1977».
2. ↑  «1982 Tbilisi Interzonal Tournament : World Chess Championship (women)». *www.mark-weeks.com*.
3. ↑  «Открытый реестр тренеров». *www.mos.ru*. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2018. gada 25. jūnijā. Skatīts: 2018. gada 9. oktobrī.
4. ↑  «Tamara Minogina». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2018. gada 26. augustā. Skatīts: 2019. gada 17. decembrī.

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
**Tandžunbalai** (indonēziešu: *Kota Tanjungbalai*) ir pilsēta Indonēzijā, Sumatras salas ziemeļos. Administratīvi ietilpst Ziemeļsumatras provincē kā apriņķa līmeņa pilsēta. Atrodas 180 km uz austrumiem no provinces galvaspilsētas Medanas. Lielākā daļa iedzīvotāju ir malajieši, bataki un javieši. 85% iedzīvotāju ir musulmaņi, 9% — kristieši, bet 6% — budisti.

Vēsture
-------

Pilsētas izvietojusies Sumatras austrumu piekrastes līdzenumā Asahanas upes un tās pietekas Silau satekā. Radusies ap 1620. gadu kā Asahanas sultanāta karaļa rezidence Tandžuna. Kā sultanāta galvaspilsēta pastāvējusi līdz 1933. gadam. Nīderlandes koloniālās administrācijas laikā attīstīta kā ostas pilsēta Asahanas grīvā; tika izbūvēti ceļi un dzelzceļa savienojums. Pilsētā apmetās ievērojams skaits eiropiešu kolonistu. Pēc Indonēzijas neatkarības iegūšanas Tandžunbalaja kļuva par Asahanas apriņķa centru. Kopš 1980. gada apriņķa līmeņa pilsēta.

Atsauces
--------

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Tandžunbalai***.
**Pedro Hosē Pidals i Bernaldo de Kiross** (spāņu: *Pedro José Pidal y Bernaldo de Quirós*; dzimis 1870. gada 2. novembrī, miris 1941. gada 17. novembrī) bija spāņu politiķis, alpīnists un mednieks.

Būdams vizionārs dabas aizsardzības jomā, viņš 1918. gadā izveidoja Eiropas kalna nacionālo parku un bija pirmais cilvēks, kurš sasniedza Naraņo de Bulnesas virsotni 1904. gadā.

1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē viņš startēja baložu šaušanas sacensībās, kur izcīnīja 2. vietu. Šo disciplīnu SOK neatzīst kā "olimpisko" disciplīnu, līdz ar to par to netiek piešķirtas "olimpiskās medaļas".

Kā politiķis viņš bija Belmontes de Mirandas un Luarkas parlamenta deputāts, un 1914. gadā tika iecelts par senatoru uz mūžu.

Atsauces
--------

1. ↑  «110º aniversario de la primera ascensión al Naranjo de Bulnes». *Desnivel.com* (Spanish). Desnivel. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2021. gada 9. maijā. Skatīts: 2014. gada 6. augusts.
2. ↑  Bils Malons. *The 1900 Olympic Games*. McFarland, 1998. 186. lpp. ISBN 0786403780.
**Pedru Paulu Dinišs** (portugāļu: *Pedro Paulo Diniz*; dzimis 1970. gada 22. maijā, Sanpaulu, Brazīlijā) ir bijušais Brazīlijas sacīkšu pilots, pazīstams kā Formula 1 ekspilots.

 Dinišs savā debijas sezonā
16 gadu vecumā (1987. gadā) brazīlietis sāka piedalīties kartingu sacīkstēs. 1989. gadā viņš piedalījās Brazīlijas Formula Ford, bet gadu vēlāk — Dienvidamerikas F3. 1991. un 1992. gadu viņš pavadīja Lielbritānijas F3 sacīkstēs, bet nākamos divus gadus viņš piedalījās Formula 3000 čempionātā, kurā 17 aizvadīto sacīkšu laikā viņš tikai reizi spēja izcīnīt punktus. Tas notika 1994. gadā, Eštorilas trasē.

Viņš tika Formula 1 sacīkstēs pateicoties viņa tēva sakariem ar Parmalat, kas sponsorēja visas komandas, kurās kādreiz startēja Dinišs. 1996. gada sezonu Pedru pavadīja Ligier komandā. Argentīnas *Grand Prix* laikā, pitstopā Diniša formula aizdegās, kā rezultātā britu tabloīds "The Sun" publicēja rakstu ar nosaukumu "Dinišs krāsnī". 1997. gadā kopā ar čempionu Hillu brazīlietis brauca Arrows. Komandā viņš palika arī 1998. gadā, bet 1999. gadā devās uz Šveices komandu "Sauber". Savu pēdējo sezonu Dinišs aizvadīja 2000. gadā, joprojām Sauber sastāvā. Viņš nolēma beigt karjeru un nopirkt daļu no Prost komandas, taču tā gada beigās bankrotēja.

Atsauces
--------

1. ↑  «Forti - gatavojieties spriedzei (angliski)». GrandPrix.com. 06.02.1995.
2. ↑  «Dinišu ģimene pērk Prost daļas (angliski)». GrandPrix.com. 30.11.2000.
Fon Lintenu un fon Rehenbergu-Lintenu dzimtu ģerbonis (no "Baltisches Wappenbuch").
**Fon Rehenbergi-Linteni** jeb **fon Rehenbergi, saukti par Linteniem** (vācu: *von Rechenberg gennant Linten*) ir vācbaltiešu dzimta, kas ieceļoja Kurzemes un Zemgales hercogistē 16. gadsimta beigās. Krievijas Impērijas valdība 19. gadsimta vidū atzina Kurzemes fon Rehenbergu-Lintenu dzimtas tiesības lietot mantojamu baronu titulu. Dzimta bija ierakstīta arī Somijas lielhercogistes dižciltīgo dzimtu matrikulā.

Cita fon Lintenu (*von Linten*) dzimta 1742. gadā bija ierakstīta Vidzemes bruņniecības matrikulā.

Vēsture
-------

Rehenbergu dzimta cēlusies no Rehenbergas pils tagadējā Vidussaksijas apriņķī Saksijas zemē Vācijā. Pirmais rakstos pieminētais dzimtas ciltstēvs ir 1270. gadā pieminētais Apics no Rehenbergas (*Apitz de Rechenberg*). Heinrihs no Rehenbergas 1286. un 1290. gadā pieminēts kā Rohlicas pils karadraudzes loceklis. Bruņiniekam Hansam fon Rehenbergam 1534. gadā piešķīra Svētās Romas impērijas brīvkunga (*Reichsfreiherr*) titulu, brīvkungam Leopoldam Frīdriham fon Rehenbergam 1703. gadā grāfa titulu. 
Reformācijas laika karos fon Rehenbergi atbalstīja Saksijas un Silēzijas protestantus, vēlāk iesaistījās Livonijas karā Polijas-Lietuvas valdnieka Sigismunda II Augusta dienestā. Pēc kara beigām izveidotajā Kurzemes un Zemgales hercogistē parādījās muižnieku dzimta, kas sevi dēvēja Rehenbergiem-Linteniem (*von Rechenberg gennant Linten*), bet tieša viņu radniecība ar Rehenbergu dzimtas citiem atzariem nav pierādāma.
Dzimta sadalījās vairākos atzaros, kas mūsdienās dzīvo Vācijā, Francijā, Šveicē, ASV un Austrālijā.

Ievērojami Rehenbergi-Linteni
-----------------------------

* Ernests fon Rehenbergs-Lintens (*Ernst Heinrich Carl von Rechenberg, gen. Linten*, 1788-1858), Kurzemes bruņniecības sekretārs (1815-1851), viens no Kurzemes guberņas Zemnieku likuma autoriem (1817)
* Kārlis Aleksandrs fon Rehenbergs (*Karl von Rechenberg, Карл Рехенберг*), Vāsas gubernators
* Nikolajs fon Rehenbergs (*Nikolai von Rechenberg, Николай Александрович Рехенберг,* , 1846—1908), ģenerālleitnants, Viborgas gubernators

Rehenbergu-Lintenu muižas
-------------------------

* Diždzeldes muiža (*Dselden*)
* Pelču muiža (*Alt-Pelzen* )
* Irlavas muiža (*Irmlau*)
* Eķengrāves muiža (*Eckengraf*)

Atsauces
--------

1. ↑  Рехенберг-Линтен. Энциклопедический словарь Брокгауза и Ефрона: В 86 томах (82 т. и 4 доп.). СПб. 1890—1907.
2. ↑  Nr. 66. Linten, 460 lpp.[novecojusi saite] Nordische Miscellaneen, 15-17. sējumi. Rīga: J.F. Hartknoch, 1788.
**Aivita Putniņa** (dzimusi 1969. gadā) ir sociālantropoloģe, Latvijas Universitātes asociētā profesore. Antropoloģijas izglītību ieguvusi Vītauta Dižā Universitātē Kauņā (BA Soc), Kembridžas Universitātē Lielbritānijā (M Phil, Ph.D.).

Aivita Putniņa ir antropoloģijas bakalaura un maģistra studiju programmu direktore. Strādājusi daudzos pētnieciskos projektos par ģimeni, dzimti, sabiedrības līdzdalību, pilsētas plānošanu, biotehnoloģijām, seksuālo un reproduktīvo veselību, vardarbības novēršanu, kultūrprocesu.

Konsultējusi valsts institūcijas ārējās komunikācijas, kultūrpolitikas, sabiedrības integrācijas un nacionālās plānošanas jautājumos, kā arī sabiedriskās organizācijas dzimumu līdztiesības jautājumos.

Atsauces
--------

1. ↑  «Aivita Putniņa: noderīgāka vēsture būtu tāda, kurā mācītos kā cilvēki piedzimst, nevis mirst». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2017. gada 11. aprīlī.
2. ↑  «Profils». *www.satori.lv*. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2017-12-26. Skatīts: 2018-04-12.
3. ↑  «Darbinieki». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2017. gada 11. augustā.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 305065892
* ISNI: 0000 0004 1675 3947

 |

 |
**Braiens Kelijs** (angļu: *Brian Kelly*; dzimis 1978. gada 3. novembrī Jorkā) ir Īrijas starptautiskais meistars šahā (1998).

Biogrāfija
----------

Piedzimis Anglijā, taču jau divu gadu vecumā ģimene pārcēlusies uz Īrijas pilsētu Limeriku, bet vēlāk uz Ziemeļīrijas galvaspilsētu Belfāstu. Tā kā abi Kelija vecāki bijuši Īrijas pilsoņi, tad šaha turnīros viņš pārstāvējis Īriju.

Divas reizes uzvarējis Īrijas šaha čempionātos (1995, 2007). 1994. gadā dalījis pirmo vietu arī Ziemeļīrijas šaha čempionātā. Piedalījies arī Lielbritānijas šaha čempionātos. Lielbritānijas komandu šaha čempionātos bijis Belfāstas Metodistu koledžas un 
Kembridžas Universitātes šaha komandu kapteinis.

Pārstāvējis Īrijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:

* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 6 reizes (1994, 1998, 2002-2008). Individuālajā vērtējumā izcīnījis zelta (1994) medaļu;
* Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījies 2 reizes (2003-2005).

Par panākumiem turnīros FIDE 1998. gadā Kelijam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM) nosaukumu.

Bijis arī viens no spēcīgākajiem Go spēlētājiem Īrijā.

Atsauces
--------

1. ↑  OlimpBase :: Men's Chess Olympiads :: Brian Kelly
2. ↑  OlimpBase :: European Men's Team Chess Championship :: Brian Kelly

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
**Aleksandrs Frīdrihs fon Mēdems** (vācu: *Alexander Friedrich Graf von Medem*, krievu: *Александр Иванович Медем*; 1803—1859) bija vācbaltiešu diplomāts, slepenpadomnieks (1854).

Dzīvesgājums
------------

Dzimis 1803. gada 5. martā Jelgavā Kristofa Johana Frīdriha fon Mēdema un viņa sievas Luīzes, dzimušas fon der Pālenas, ģimenē. Studēja Getingenes Universitātē (1822—1828). 
No 1828. gada viņš darbojās Krievijas Impērijas sūtniecībā Konstantinopolē un citās Āzijas valstīs, bija Krievijas ģenerālkonsuls Aleksandrijā (1838—1841).

1841. gadā Aleksandru fon Mēdemu iecēla par Krievijas Impērijas ārkārtas sūtni un pilvaroto ministru Teherānā (1841—1845), tad Riodežaneiro (1848—1854) un Vašingtonā (1854—1855).

Pēc Krimas kara viņu nosūtīja diplomātiskā misijā uz Ķīnu, miris Šanhajā 1859. gada 24. augustā.

Ārējās saites
-------------

* 

*Baltiešu biogrāfiskais leksikons digitāli*.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 5711862
* ISNI: 0000 0000 2218 5860
* GND: 117559946

 |

 |
Galileja refraktora optiskā shēma
Keplera teleskops ar ekvatoriālo montāžu
Apohromatiskais refraktors
**Refraktors** (lēcu teleskops) ir optiskā teleskopa paveids, kura objektīvs sastāv no vienas vai vairākām lēcām.

Refraktors ir teleskops, kas lauž vai liec gaismu, izmantojot lēcas. Šis lauzums liek paralēliem gaismas stariem saplūst fokusa punktā un tiem, kas nav paralēli, lūzt fokālajā plaknē. Tas dod iespēju redzēt tālus objektus skaidrāk un palielināti. Refraktori ir līdzīgi mikroskopiem.
Monokulārs ir refraktora paveids.

Parastajiem refraktoriem ir divas lēcas — objektīva un okulāra lēca. Objektīva lēca sastāv no diviem stikla gabaliem ar dažādu izkliedētspēju. Lēcu izliekumi ir izstrādāti tā, lai ierobežotu krāsu un sfērisko novirzi. Objektīva lēca ir izliekta, tas nozīmē, ka tās vidusdaļa ir biezāka, bet malas — plānākas. Šīs lēcas tiek izmantotas arī fotoaparātos, lai sakopotu gaismu vienā punktā, izveidojot reālu attēlu. Otra lēca, kas izmantota šajā teleskopā, ir okulāra lēca, kas palielina attēla izmēru kā ar palielināmo stiklu. Kad gaisma ceļo cauri objektīva lēcai, gaisma lūst un izveido reālu attēlu tuvu okulāra lēcai, tad tā palielina attēlu.

Vēsture
-------

Vissenākie teleskopi bija tieši refraktori, ieskaitot slaveno un ļoti vienkāršo teleskopu, ko izgatavojis un izmantojis Galileo Galilejs 17. gadsimta sākumā. Ar to Galilejs atklājis četrus Jupitera pavadoņus.

Skatīt arī
----------

* Teleskops

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* LCCN: sh85133444
* GND: 4139973-0

 |

 |
**Aizalaja grēda** (tadžiku: *қаторкӯҳи Паси Олой*, kirgīzu: *Чоң Алай кырка тоосу*) ir viena no Pamira kalnu grēdām uz Tadžikistānas un Kirgizstānas robežas, nedaudz iestiepjoties Ķīnā. Izvietojusies Pamira ziemeļos, veidojot tā ziemeļu robežu; administratīvi ietilpst Tadžikistānas Kalnu Badahšanā, Kirgizstānas Ošas apgabalā un Ķīnas Siņdzjanas Uiguru autonomajā reģionā. Ziemeļos piekļaujas Alaja ielejai, austrumos Kizilsu ieleja to atdala no Alajkū grēdas un Markanas ieleja — no Kašgārijas grēdas, dienvidrietumos Muksu ieleja — no Pētera I grēdas un Pamira centrālajiem masīviem. Kizilarta un tersagara pārkāpes sadala grēdu trijās daļās; centrālajā daļā atrodas tās augstākās smailes, tajā skaitā 7134 m augstā Ļeņina smaile, kuru ilgi uzskatīja par Pamira augstāko virsotni, kā arī Latvijas smaile. Grēdas vidējais augstums ap 6000 m vjl. Nogāzēs subalpīnās stepes, pļavas, augstāk — mūžīgais sniegs un ledāji (apledojums ap 1436 km²). Pa Kizilarta pārkāpi grēdu šķērso Ošas—Horugas autoceļš (Pamira trakts).

Atsauces
--------

1. ↑  *Ģeogrāfijas vārdnīca Pasaules zemes un tautas*. Rīga : Galvenā enciklopēdiju redakcija. 1978. 22. lpp.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Aizalaja grēda***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 249385199
* GND: 4468790-4

 |

 |
**Maikls Braiens Kuksons** (angļu: *Michael Brian Cookson*; dzimis 1951. gada 22. jūnijā) ir bijušais Starptautiskās riteņbraukšanas savienības (UCI) prezidents, amatā no 2013. gada septembra līdz 2017. gada septembrim.

Kuksons iepriekš no 1997. līdz 2013. gadam darbojās kā Lielbritānijas Riteņbraukšanas federācijas prezidents, pirms tam darbojās kā ārkārtas komitejas dalībnieks, kura bija izveidota, lai glābtu organizāciju no maksātnespējas 1996. gadā. Viņam, esot neapmaksātajā federācijas prezidenta amatā, piedēvē veiktās pārmaiņas, kuras krasi uzlaboja riteņbraukšanas sporta stāvokli Lielbritānijā. Lielbritānija šajā laika periodā ieguva 19 Olimpiskās zelta medaļas, 28 Paraolimpiskās zelta medaļas, divreiz valsts pārstāvis uzvarēja *Tour de France,* kā arī tika iegūti vairāki Pasaules čempiona tituli šosejas, treka un BMX riteņbraukšanas disciplīnās.

Ārējās saites
-------------

* Oficiālā tīmekļa vietne
* Lielbritānijas Riteņbraukšanas federācijas direktori
**Mora sāls** jeb **amonija dzelzs(II) sulfāts** ((NH4)2Fe(SO4)2·6H2O) ir amonija un divvērtīgās dzelzs sērskābes sāls kristālhidrāts — amonija sulfāta un dzelzs(II) sulfāta dubultsāls. Mora sāls ir paramagnētiski, gaiši zilganzaļi, monoklīni kristāli, kas labi šķīst ūdenī. Līdzīgi citiem dzelzs(II) sāļiem, Mora sāls šķīdums ir zaļgans oktaedriskā akvokompleksa [Fe(H2O)6]2+ veidošanās dēļ. Atšķirībā no daudziem citiem kristālhidrātiem, šis sāls gaisā ir stabils.

Mora sāls pieder pie šenītiem jeb Tutona sāļiem, kas ir vielas ar vispārīgo formulu M2I MII(SO4)2·6H2O.

Vēsture
-------

Viela nosaukta vācu ķīmiķa un farmaceita Kārļa Frīdriha Mora (*Karl-Friedrich Mohr*) vārdā (ķīmiķis atklāja šo sāli 1852. gadā). Kārlis Frīdrihs Mors devis lielu ieguldījumu titrēšanas metožu attīstībā, tai skaitā, izmantojot Mora sāli.

Iegūšana
--------

Mora sāls kristāli
Mora sāli iegūst, salejot kopā siltus koncentrētus dzelzs(II) sulfāta un amonija sulfāta šķīdumus. Pēc sajaukšanas tos nedaudz paskābina ar sērskābi un maisot atdzesē. Izkritušos smalkos kristālus atdala no šķīduma Bihnera piltuvē un mazgā ar 50% etilspirtu. Pēc tam žāvē vēsā vietā, kamēr kristāli pārstāj pielipt stikla nūjiņai.

Izmantošana
-----------

Mora sāli izmanto medicīnā un farmaceitikā dzelzi saturošu medikamentu sastāvā, kā arī urobilīna noteikšanai. Lieto ķīmijas laboratorijās kā parocīgu dzelzs(II) preparātu kālija permanganāta šķīdumu koncentrācijas noteikšanai, kā arī hroma un vanādija koncentrāciju noteikšanai etilspirta un ētera šķīdumos (šeit tiek izmantota dzelzs(II) jona īpašība viegli oksidēties par dzelzs(III) jonu). Ar Mora sāls koncentrētu šķīdumu piesūcina koksni tās aizsardzībai pret trūdēšanu. Mora sāli izmanto speciālā ierīcē — Frikes dozimetrā — lielu gamma starojuma dozu mērīšanai.

Atsauces
--------

1. ↑  Greenwood, Norman N.; Earnshaw, Alan (1997). *Chemistry of the Elements (2nd ed.)*. Butterworth-Heinemann. ISBN 0-08-037941-9. (angliski)
2. ↑  Г. Реми. *Курс неорганической химии.* Том II. Москва : Издательство иностранной литературы, 1966, 299. lpp. (krieviski)
3. ↑  Fritz Ephraim. *Inorganic Chemistry*. tr P. C. L. Thorne. London : Gurney and Jackson, 1926. 484–485. lpp. (angliski)
4. ↑  Карякин Ю. В. Ангелов И. И. *Чистые химические вещества*. Москва : Химия, 1974, 341. lpp. (krieviski)
5. ↑  Hickman, C.; Lorrain, S.; Barthe, J.R.; Portal, G. (1986). "Use of Mohr's Salt for High Level Gamma Dosimetry (Up to 108 Gy)". *Radiatiation Protection Dosimetry* (Oxford Journals) 17 (1-4): 255–257. (angliski)

Ārējās saites
-------------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Mora sāls*** |

* Mora sāls kristāla izaudzēšana (video)
* Mora sāls iegūšana (video)
**Lūcija Ločmele** (dzimusi 1951. gada 24. augustā) ir latviešu kinorežisore.

Biogrāfija
----------

Lūcija Ločmele dzimusi 1951. gada 21. augustā Cēsīs. Beigusi Rīgas lietišķās mākslas vidusskolu (1970) un Vissavienības Valsts Kinematogrāfijas institūta kino un televīzijas režijas fakultāti (1980).

Strādājusi par kostīmu mākslinieci Valsts Rīgas Operetes teātrī. Piedalījusies Roberta Ligera vadītā VEF kultūras nama pašdarbības kustību teātrī "Rīgas pantonīma". Darbojusies Rīgas Kinostudijā. 1991. gadā aizgāja no Kinostudijas un pievērsās televīzijai.

Filmējusi īsfilmas un kinožurnālu sižetus. No 1983. gada režisēja pilnmetrāžas spēlfilmas bērnu un jauniešu auditorijai. 1986. gadā saņēmusi balvu festivālā "Lielais Kristaps" par filmu "Saulessvece" nominācijās "gada labākā filma" un "gada labākais režisors". 1990. gadā Lūcijas Ločmeles filma "Svešais" ieguva balvu par labāko skaņas režiju starptautiskajā sieviešu-kinematogrāfistu festivālā Florencē.

No 1992. līdz 1996. gadam bija televīzijas kanāla *TV Kanāls 4* līdzīpašniece, režisore un raidījumu vadītāja. Darbojusies kā režisore arī IGE TV un LNT.

No 1989. gada Kinematogrāfistu savienības biedre, Latvijas kinorežisoru ģildes un Rīgas Rotari kluba locekle.

Filmogrāfija
------------

* 1981 — "Rudais terorists" — *režisore un scenārija autore*
* 1983 — "Laika prognoze augustam" — *režisore*
* 1986 — "Saulessvece" — *režisore*
* 1988 — "Svešais" — *režisore*

Atsauces
--------

1. ↑  Latvijas radošo savienību padome
2. ↑  *Latvijas enciklopēdija*. Rīga : Valērija Belokoņa izdevniecība.

Ārējās saites
-------------

* Profils[novecojusi saite] portālā Kino Muzejs
* Profils portālā makslinieki.lv
* *IMDb* profils (angliski)
**Gedirs Huseinovs** (azerbaidžāņu: *Qədir Hüseynov*; dzimis 1986. gada 21. maijā Maskavā) ir Azerbaidžānas starptautiskais lielmeistars šahā (2002), kas no 1994. līdz 1998. gadam pārstāvēja Krieviju.

Biogrāfija
----------

Vairākkārt pārstāvējis Azerbaidžānu un Krieviju Eiropas un Pasaules junioru šaha čempionātos dažādās vecuma grupās, kurās izcīnījis četras medaļas: zelta (1994. gadā Eiropas junioru šaha čempionātā U10 vecuma grupā), sudraba (1997. gadā Eiropas junioru šaha čempionātā U12 vecuma grupā) un divas bronzas (1996. gadā Eiropas junioru šaha čempionātā U10 vecuma grupā, 1998. gadā Pasaules junioru šaha čempionātā U12 vecuma grupā).

Daudzu starptautisko šaha turnīru laureāts, tajā skaitā uzvarējis vai dalījis pirmo vietu Sanktpēterburgā (2000), Budapeštā (2001), Aluštā (2001), Tambovā (2003), Teherānā (2005), Baku (2005), Dubaijā (2007). 2012. gadā Baku komandas *SOCAR* sastāvā uzvarējis Eiropas šaha kluba kausa izcīņā.

2004. gadā Tripolē piedalījies Pasaules šaha čempionātā pēc izslēgšanas sistēmas, kurā iekļuvis 2. kārtā un zaudējis Levonam Aronjanam.
Piedalījies Pasaules kausa izcīņās šahā pēc izslēgšanas sistēmas, kurās lielāko panākumu guvis 2015. gadā, kad iekļuvis 3. kārtā, kurā zaudējis Dinam Ližeņam. 2009. gadā 1. kārtā zaudējis Veslijam So.

Pārstāvējis Azerbaidžānas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:

* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 8 reizes (2002-2016). Individuālajā vērtējumā izcīnījis bronzas (2004) medaļu;
* Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījies 7 reizes (2003-2013, 2017). Komandu vērtējumā izcīnījis 3 zelta (2009, 2013, 2017), sudraba (2011) un bronzas (2007) medaļas. Individuālajā vērtējumā izcīnījis sudraba (2013) medaļu;
* Pasaules komandu šaha čempionātos piedalījies 4 reizes (2010-2013, 2019).

Par panākumiem turnīros FIDE 2000. gadā Huseinovam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2002. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

Atsauces
--------

1. ↑  OlimpBase :: 28th European Chess Club Cup, Eilat 2012, SOCAR Baku
2. ↑  «2004 FIDE Knockout Matches». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 6. jūlijā. Skatīts: 2016. gada 25. novembrī.
3. ↑  «2015 World Cup». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2017. gada 22. novembrī. Skatīts: 2016. gada 25. novembrī.
4. ↑  2009 World Cup
5. ↑  OlimpBase :: Men's Chess Olympiads :: Gadir Guseinov
6. ↑  OlimpBase :: European Men's Team Chess Championship :: Gadir Guseinov
7. ↑  OlimpBase :: World Men's Team Chess Championship :: Gadir Guseinov

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
**Baltspārnu žagata** (*Urocissa whiteheadi*) ir vidēja auguma, reti sastopams vārnu dzimtas (*Corvidae*) putns, kas sastopama Āzijas dienvidaustrumos. Izdala divas pasugas. Sugas izdzīvošanu apdraud mežu izciršana un piemērotas dzīves vides izzušana.

Savu zinātnisko nosaukumu tā ieguvusi par godu putna atklājējam Džonam Vaithedam.

Izplatība
---------

Baltspārnu žagata sastopama Ķīnas dienvidaustrumos, Laosas ziemeļos un centrālajā daļā un Vjetnamā. Ķīnas Hainaņas salā mājo izolēta nominālpasugas populācija. Kontinentā areāls Ķīnas dienvidos sasniedz Sičuaņas un Guansji provinces, un, iespējams, arī Guidžou provinci.

Mājo subtropu un tropu mūžzaļajos mežos gan zemienēs, gan kalnos līdz 1400 m virs jūras līmeņa. Uzturas mežmalās, upju krastos un krauju malās. Pacieš mērenu mežu retināšanu, bet ne izciršanu.

Izskats
-------

Baltspārnu žagata ir vidēji liels vārnu dzimtas putns, tās ķermeņa garums, asti ieskaitot, ir 45—46 cm, svars ap 200 g.

Apspalvojums melns vai tumši brūns uz muguras, galvas un kakla aizmugures. Uz spārniem balti laukumi, arī garās astes lidspalvu gali un virsaste balti. Pavēdere gaišāk pelēka. Knābis oranžs. Jaunie putni gaišāki un pelēcīgāki. To knābis un acis ir pelēkas.

Uzvedība un barība
------------------

Baltspārnu žagata ir ļoti sabiedriska, uzturas grupās, kurās ir 20—25 īpatņi (gan pieaugušie, gan jaunie putni). Bars ir ļoti aktīvs, visu laiku pārvietojas barības meklējumos. Baltspārnu žagata ir visēdāja un barojas gan ar bezmugurkaulniekiem, gan augļiem.

Par ligzdošanas ieradumiem zināmi tikai daži fakti. Raksturīga kooperatīva ligzdošana — ligzdojošajam pārim ir vairāki palīgi, kas palīdz audzināt mazuļus. Ligzda tiek būvēta, izmantojot vīteņaugu stīgas un saknītes. Dējumā apmēram 6 gaiši zilzaļas olas ar brūniem raibumiņiem.

Sistemātika
-----------

Baltspārnu žagatai ir 2 pasugas:

* *Urocissa whiteheadi whiteheadi* — sastopama Ķīnas Hainaņas provincē;
* *Urocissa whiteheadi xanthomelana* — sastopama Ķīnas dienvidos, Vjetnamas ziemeļos un Laosas ziemeļos un centrālajā daļā.

Atsauces
--------

1. 1 2 3  World Bird List: Crows, mudnesters & birds-of-paradise, 2020
2. ↑  IUCN: Urocissa whiteheadi
3. ↑  Jianfengling National Forest Park, Hainan, China - (October 2007)[novecojusi saite]
4. 1 2 3 4  Steve Madge, Crows and Jays
5. ↑  Alive: Hainan Magpie (Urocissa whiteheadi)
6. ↑  Birds of South-East Asia: White-winged Magpie[novecojusi saite]
7. ↑  Urocissa whiteheadi[novecojusi saite]

Ārējās saites
-------------

* White-winged Magpie (Urocissa whiteheadi) Archived 2011. gada 12. oktobrī, *Wayback Machine* vietnē.
* Baltspārnu žagatas foto (orientalbirdimages)
* Baltspārnu žagatas foto (orientalbirdimages)
Gedesa rags
**Gedesa rags** (angļu: *Cape Geddes*, spāņu: *Punta Geddes*) ir klinšains zemesrags Lorija salas ziemeļos Antarktīdā. Izvietojies Fērguslija pussalas ziemeļu galā un atdala Brounsa līci rietumos no Makdugala līča austrumos.

Zemesragu pirmā nokartēja Viljama Brūsa ekspedīcija 1903. gadā un nosauca par godu skotu biologam un sociologam Patrikam Gedesam *(Patrick Geddes)*. No 1946. līdz 1947. gadam zemesragā funkcionēja britu polārstacija Keipgedesa.

Zodsiksnas pingvīni Gedesa ragā 1962. g.
Gedesa rags un apkārtējā pussalas teritorija ir atzīta par putniem nozīmīgu vietu — tajā atrodas zodsiksnas pingvīnu kolonija un ligzdo ap 200 pāru lielo dienvidu vētrasputnu.

Atsauces
--------

1. ↑  Australian Antarctic Data Centre
2. ↑  «Cape Geddes Station C — History». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2014. gada 4. janvārī. Skatīts: 2013. gada 11. novembrī.
3. ↑  «Birdlife. Ferguslie Peninsula, Laurie Island». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 15. februārī. Skatīts: 2013. gada 11. novembrī.

Koordinātas: 60°42′0″S 44°35′0″W﻿ / ﻿60.70000°S 44.58333°W﻿ / -60.70000; -44.58333
**Pamjē** (franču: *Pamiers*) ir pilsēta Francijas dienvidos pie Arjēžas upes, Arjēžas departamentā, Dienvidu-Pireneju reģionā. Pamjē esot ieguvusi nosaukumu no *Appamia* klostera, uz kuras drupām Fuā grāfs (1070-1125) Rožē II *(Roger II*) uzcēlis pili.

Pamjē dzimis Komponists Gabriels Forē.

Vēsture
-------

Viduslaikos ap Pamjē risinājās ievērojami strīdi starp Romas katoļu baznīcu, Francijas karaļiem, oksitāņu valdniekiem un katariem. 1207. gadā Pamjē notika atklātas teoloģiskas "debates" starp kataru un katoļu priesteriem. Mēģinot ietekmēt Tulūzas politiku, pāvests Bonifācijs VIII 1295. gadā Pamjē iecēla "savu" bīskapu un Filips IV Skaistais pavēlēja bīskapu apcietināt.

"Furnjē saraksts" esot Vatikāna bibliotēkā saglabājušās liecības par inkvizīju pret katariem, ko vadīja Pamjē bīskaps Žaks Furnjē no 1318. līdz 1325. gadam. Furnjē vēlāk kļuva par Romas pāvestu, pieņemot vārdu Benedikts XII. Mūsdienu franču vēsturnieks *Emmanuel Le Roy Ladurie* plaši aprakstījis kataru, īpaši Pamjē kataru iedzīvotāju vajāšanu grāmatā *Montaillou.*

Atsauces
--------

1. ↑  Katoļu enciklopēdija (angliski)
2. ↑  Helene Luise Köppel, *Die Ketzerin vom Montségur,* Aufbau-TB-Verlag, Berlin, 2002, ISBN 3-7466-1869-X (vāciski)
3. ↑  «*Esclarmonde de Foix* (angliski)». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 4. martā. Skatīts: 2015. gada 28. maijā.
4. ↑  *Montaillou* (franciski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 136045800
* GND: 4721264-0
* SUDOC: 02749358X
* BNF: cb11952098x (data)

 |

 |
Divu statisku attēlu sapludināšana
Filmas rediģēšanas un video rediģēšanas pēcapstrādē ar **saplūdi** apzīmē pakāpenisku pāreju no viena attēla otrā attēlā. Termins **uzplūst** tiek lietots, lai apzīmētu tukšuma pāreju attēlā, savukārt ar **izdzist** — attēla pāreju tukšumā. Saplūde ir efekts, kura laikā pārklājas divi attēli, parasti ainas beigās vai ainas sākumā, taču saplūde var tikt izmantota arī starp kadriem vienā ainā. Saplūde ir pretēja griezumam, jo cietā griezumā vienu kadru nomaina otrs kadrs un šajā gadījumā pakāpeniskas pārejas nav.

Filmā saplūdes efekts parasti tiek panākts ar optisko printeri, pakļaujot kadrus dubultai ekspozīcijai. Lineārā video montāžā vai televīzijas tiešraidē saplūdes efekts tiek radīts, interpolējot video signālus. Nelineārā video montāžā saplūdi panāk ar programmatūru, pakāpeniski interpolējot attēlu pikseļu RGB vērtības. Papildus sapludina arī skaņas celiņu.

Griezums un saplūde tiek lietoti atšķirīgi. Ar griezumu mainās kameras novietojums, atklājot citu skatupunktu, no kuras aina tiek rādīta. Šādi skatītājs momentāni nokļūst citā vietā un var aplūkot ainu no citas perspektīvas.

Pārejas un saplūdes parasti ilgst 1 līdz 2 sekundes (24-48 kadri), lai gan to ilgums var mainīties atkarībā no režisora un montāžista iecerēm. Īsas saplūdes (6-12 kadri) var tikt izmantotas, lai mīkstinātu pamanāmus cietos griezumus vai lēciena griezumus, kas varētu pārsteigt skatītāju. Filma *A Place in the Sun* ir ievērojama ar īpaši garām pārejām un saplūdēm.

Atsauces
--------

1. ↑  Raymond Fielding. *The Technique of Special Effects Cinematography*. Focal Press, 1985. 152. lpp. ISBN 0-240-51234-0.
**Aleksandrs Hanss Bernevics** (vācu: *Alexander Hans Bernewitz*, 1863—1935) bija vācbaltiešu luterāņu mācītājs un Kurzemes guberņas skolu padomnieks, Kurzemes ģenerālsuperintendents (1908—1918), Kurzemes Zemes padomes loceklis (1917—1918).

Dzīvesgājums
------------

Dzimis 1863. gada 31. martā Jaunpils luterāņu mācītāja Aleksandra Bernevica un viņa sievas Johannas, dzimušas Panteniusas, ģimenē.
Mācījās Kuldīgas ģimnāzijā (1877—1881) un studēja teoloģiju Tērbatas Universitātē (1883—1887), aizstāvēja *cand. theol.* grādu (1888).

Stādāja par Stendes draudzes mācītāja palīgu (1888—1890), Valles draudzes mācītāju (1890—1894) un Jaunpils draudzes mācītāju (1894—1908). Līdztekus darbojās Latviešu literārajā biedrībā, bija tās Kurzemes nodaļas vadītājs (1895—1901), bija Kurzemes guberņas skolu padomnieks (1896—1915).
Kurzemes konsistorijas piesēdētājs (1903—1908), ģenerālsuperintendents un konsistorijas viceprezidents (1908—1918). Leipcigas Universitātes goda doktors (*Dr. theol. h. c.*, 1916).

Pirmā pasaules kara laikā darbojās Kurzemes Zemes padomē (1917—1918). Latvijas brīvības cīņu laikā 1919. gadā devās bēgļu gaitās uz Vāciju, bija luterāņu mācītājs Silēzijā (1919—1923).
1923. gadā viņu ievēlēja par Braunšveigas zemes luterāņu bīskapu Volfenbītelē (*Wolfenbüttel*), 1933. gadā atcēla no amata pēc Hitlera nākšanas pie varas.
Mūža nogali pavadīja Blankenburgā Harca kalnos.
Miris 1935. gada 30. oktobrī Halberštatē, apglabāts Blankenburgā.

Literatūra
----------

* Dietrich Kuessner. Landesbischof D. Alexander Bernewitz 1863-1935. Vom Baltikum nach Braunschweig. 1985. — 208 lpp.

Atsauces
--------

1. ↑  
*Baltiešu biogrāfiskais leksikons digitāli*.