recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Johans "Hanss" Oto fon Rozens** (vācu: *Freiherr Johann "Hans" Otto von Rosen*; dzimis 1870. gada 12. oktobrī, miris 1945. gada 10. oktobrī) bija vācbaltiešu muižnieks, pēdējais Lielstraupes pils īpašnieks un politiķis. Krievijas Impērijas Trešās Valsts domes (1907-1912) deputāts no Vidzemes guberņas, oktobristu partijas biedrs. Krievijas Valsts padomes loceklis.

Dzīvesgājums
------------

Dzimis 1870. gadā Lielstraupes muižas īpašnieka Frīdriha fon Rozena un viņa sievas Virgīnijas, dzimušas Bolto fon Hombahas, ģimenē. No 1882. līdz 1889. gadam mācījās Bērzaines ģimnāzijā. No 1889. līdz 1893. gadam studēja Hallē, Berlīnē, Tartu. 1893. gadā Hallē ieguva filozofijas doktora grādu. 1898. gadā apprecējies ar Johannu fon Fītinghofu-Šēlu no Krapes. No 1899. līdz 1909. gadam bija ievēlēts par Vidzemes guberņas muižnieku sapulces deputātu. No 1911. līdz 1912. gadam un 1914. līdz 1920. gadam bija Vidzemes landrāts.

Pēc 1905. gada revolūcijas, kad Lielstraupes pils tika nodedzināta, to atjaunoja, rekonstruējot vecās detaļas, ievērojot vēsturisko patiesību un saglabājot tikai šai celtnei raksturīgo noskaņu. Pils atjaunošanas darbi tika veikti arhitekta Vilhelma Bokslafa (1858 — 1945) vadībā laikā no 1906. līdz 1909. gadam. Paveiktie darbi pilī kļuva par pirmajiem zinātniskās restaurācijas piemēriem Latvijas muižu arhitektūrā.

Pēc Pirmā pasaules kara līdz 1932. gadam dzīvoja Rīgā, vēlāk Straupē. 1939. gadā izbrauca uz Vāciju, kur 1945. gadā miris.

Ārējās saites
-------------

* 

*Baltiešu biogrāfiskais leksikons digitāli*.

* Erik-Amburger-Datenbank ieraksts (vāciski)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Valsts karogs: Krievija Krievijas Impērijas Valsts Domes deputāti no Vidzemes guberņas |
| --- |
|  |
| I sasaukums (1906) | 
* Arvīds Brēmers
* Kārlis Ozoliņš
* *Frīdrihs Grosvalds*
* Oskars Rūtli
* Jāns Tenisons

 |
|  |
| II sasaukums (1907) | 
* Kārlis Kārkliņš
* Edvards Treimanis
* *Jānis Ozols*
* Karls Partss
* Antons Jurgenšteins

 |
|  |
| III sasaukums (1907—1912) | 
* Aleksandrs fon Meijendorfs
* Hanss fon Rozens
* *Ervīns Morics*
* *Roberts Erharts*1
* *Andrejs Priedkalns*
* Martins Šulcenbergs
* Oskars Brakmans

 |
|  |
| IV sasaukums (1912—1917) | 
* Nikolajs fon Volfs
* Aleksandrs fon Meijendorfs
* *Jānis Zālītis*
* *Serafims Mansirevs*
* Jāns Rāmots
* Otto fon Engelharts

 |
|  |
| 
* *slīprakstā no Rīgas ievēlētie deputāti*
* 1 *nomirušā Ervīna Morica vietā*

 |

 |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 102653297
* GND: 139808701

 |

 |
**Džeimss Patriks "Džimijs" Peidžs** (angļu: *James Patrick "Jimmy" Page*; dzimis 1944. gada 9. janvārī, Hestonā, Lielbritānijā) ir angļu mūziķis. Viņš ir pazīstams pateicoties dalībai grupās "The Yardbirds", "Led Zeppelin" un "The Firm". 2003. gadā žurnāls *Rolling Stone* atzina Peidžu par 9. visu laiku labāko ģitāristu.

Peidžs sāka spēlēt ģitāru 13 gadu vecumā. Viņš atrada ģitāru, kad pārvācās uz māju Feltemā. Lai gan viņš mācījās pie skolotāja netālajā Kingstonā, lielākoties Peidžs apguva ģitāru pašmācības ceļā. 1957. gadā viņš uzstājās kādā BBC talantu šovā. Sākotnēji Peidžam bija grūti atrast mūziķus, kas ir gatavi ar viņu sadarboties. Kad Peidžam bija 15 gadi, Nīls Kristians ielūdza viņu savā grupā "The Crusaders". Viņi sadarbojās divus gadus. Būdams grupas dalībnieks, Peidžs smagi saslima un nebija spējīgs koncertēt. Tādēļ viņš nolēma pievērsties gleznošanai.

1965. gadā Peidžam tika piedāvāts pievienoties The Yardbirds, aizvietojot grupu pametušo Ēriku Kleptonu. Peidžs atteicās un ieteica Džefu Beku. 1966. gadā, pēc tam, kad grupu pameta Pols Semvels Smits, Peidžs kļuva par grupas basistu. Vēlāk, kad Dreja iemācījās spēlēt basģitāru, Peidžs kļuva par otro vadošo ģitāristu, kopā ar Beku. Beks vēlāk pameta grupu, bet 1968. gadā Peidžs kļuva par vienīgo grupas dalībnieku. Viņam tika ļauts izmantot grupas nosaukumu un izvēlēties jaunus grupas biedrus gaidāmajai Skandināvijas turnejai. Peidža jaunā grupa kļuva par Led Zeppelin. Grupas sastāvs visu tās darbības laiku bija nemainīgs. Koncertos Peidžs mēdza spēlēt ģitāru ar vijoles loku. Grupa izjuka 1980. gadā pēc bundzinieka Džona Bonema nāves.

Kopš tā laika Peidžs ir darbojies grupās The Firm un Page and Plant.

Atsauces
--------

1. ↑  "The 100 Greatest Guitarists of All Time". *Rolling Stone* (931). 22 September 2003. Atjaunināts: 2007-12-09.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Led Zeppelin |
| --- |
|  |
| 
* **Džons Bonems**
* **Džons Pols Džonss**
* **Džimijs Peidžs**
* **Roberts Plānts**

 |
|  |
| Studijas albumi | 
* *Led Zeppelin*
* *Led Zeppelin II*
* *Led Zeppelin III*
* *Led Zeppelin IV*
* *Houses of the Holy*
* *Physical Graffiti*
* *Presence*
* *In Through the Out Door*
* *Coda*

 |
|  |
| Koncertalbumi | 
* *The Song Remains the Same*
* *BBC Sessions*
* *How the West Was Won*

 |
|  |
| Saistītie raksti | 
* Pīters Grānts
* Ričards Kouls
* Džeisons Bonems
* Swan Song
* The Yardbirds
* XYZ
* The Firm
* Page and Plant
* Bron-Yr-Aur

 |

 |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 84963133
* LNB: 000045108
* LCCN: n91122001
* ISNI: 0000 0001 1450 147X
* GND: 118891308
* SUDOC: 080495087
* BNF: cb13898177m (data)
* BIBSYS: 1034878
* NLA: 35230721
* NDL: 00452003
* NKC: ola2002151401
* SBN identifikators UBOV504669 nav derīgs.
* BNE: XX892943

 |

 |
**Aleksandrs Mahts** (lietuviešu: *Aleksandras Machtas*; 1892. gada 18. oktobris Kauņa — 1973. gada 14. janvāris Telaviva) bija Izraēlas un Lietuvas uzņēmējs un šahists.

Biogrāfija
----------

Piedzimis Lietuvas ebreju ģimenē. Pirmā pasaules kara laikā devies bēgļu gaitās uz Ukrainu. Dzīvojis Jekaterinoslavā, 1917. gadā kļuvis par pilsētas čempionu. 1921. gadā atgriezies Lietuvā. Studējis ekonomiku Briselē. Pēc atgriešanās strādājis Lietuvas bankā *Centralinis Zydu Bankas*, kurā sācis kā ierindas darbinieks, bet laika gaitā ieņēmis vadošos amatus. 1920. un 1930. gados bijis viens no spēcīgākajiem Lietuvas šahistiem. Septiņas reizes uzvarējis Lietuvas šaha čempionātos (1923, 1924, 1926, 1927, 1928, 1931, 1932). Pasaules šaha olimpiādēs Lietuvas izlases sastāvā piedalījies 2 reizes (1930, 1935). 1931. gadā Klaipēdā ieņēmis 7. vietu 1. Baltijas valstu šaha čempionātā (uzvarējis Isaks Vistaneckis).

1936. gadā kopā ar ģimeni pārcēlies uz dzīvi Palestīnā, kur Telavivā bijis viens no *Industrial Bank* dibinātājiem un pārvaldniekiem. Banka veiksmīgi turpinājusi darboties arī pēc Izraēlas valsts nodibināšanas. Ar šahu pēc emigrācijas no Lietuvas vairs nav nodarbojies.

Atsauces
--------

1. ↑  Игорь Бердичевский. *Шахматная еврейская энциклопедия* (krievu). Москва : Russian Chess House, 2016. 163. lpp. ISBN 978-5-94693-503-6.
2. ↑  OlimpBase :: Men's Chess Olympiads :: Aleksandras Machtas

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
**Roberts Hartohs** (nīderlandiešu: *Robert Hartoch*; 1947. gada 24. marts Amsterdama — 2009. gada 28. maijs Amsterdama) bija Nīderlandes starptautiskais meistars šahā (1971).

Biogrāfija
----------

Savus lielākos panākumus guvis junioru šaha turnīros. 1964. gadā Groningenā kopā ar Jornu Slotu uzvarējis Eiropas junioru šaha čempionātā, bet 1965. gadā Barselonā izcīnījis otro vietu Pasaules junioru šaha čempionātā aiz Bojana Kurajicas.

Pēc juniora vecuma beigām Hartoha šaha turnīru rezultāti kļuva viduvēji. Bijis daudzkārtējais Nīderlandes šaha čempionātu dalībnieks, taču viņam neizdevās pacelties šajos turnīros augstāk par 4. vietu (divas reizes - 1972. 1975. gadā). Starptautiskajos šaha turnīros panākumi bija reti. 1968. gadā Amsterdamas *IBM* turnīrā dalījis 2.-3. vieta ar Anatoliju Lutikovu (uzvarēja Stefano Tatai). 1971. gadā Veikanzē šaha festivāla B turnīrā dalījis 2.-3. vietu ar Andrāšu Adorjānu (uzvarēja Jans Timmans). 1991. gadā Nīderlandes pilsētā Dīrenē turnīrā pēc Šveices sistēmas ieņēmis 3. vietu.

Pārstāvējis Nīderlandes komandu lielākajos komandu šaha turnīros:

* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 2 reizes (1970-1972);
* Eiropas komandu šaha čempionātā piedalījies 1965. gadā;
* Klāras Benediktas kausa izcīņā piedalījies 4 reizes (1970, 1972-1974). Komandu vērtējumā izcīnījis sudraba (1972) medaļu. Individuālajā vērtējumā izcīnījis zelta (1972) medaļu.

Par panākumiem turnīros FIDE 1971. gadā Hartoham piešķīrusi starptautiskā meistara (IM) nosaukumu.

Atsauces
--------

1. ↑  OlimpBase :: Men's Chess Olympiads :: Robert Hartoch
2. ↑  OlimpBase :: European Men's Team Chess Championship :: Robert Hartoch
3. ↑  OlimpBase :: Clare Benedict Chess Cup :: Robert Hartoch

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
**Svētā zeme** (ivritā: אֶרֶץ הַקּוֹדֶשׁ, latīņu: *Terra Sancta*, arābu: الأرض المقدسة vai arābu: الديار المقدسة) ir apgabals, kas atrodas aptuveni starp Vidusjūru un Jordānas upes austrumu krastu, un tradicionāli var tikt izmantots kā sinonīms gan Bībeles Izraēlas zemei, gan Palestīnas reģionam. Termins "Svētā zeme" parasti attiecas uz teritoriju, kas atbilst aptuveni mūsdienu Izraēlai un palestīniešu teritorijām. Ebreji, kristieši un musulmaņi to uzskata par svētu.

Šīs zemes nozīme daļēji izriet no Jeruzalemes, kā jūdaisma svētākās pilsētas un pirmā un otrā tempļa atrašanās vietas, reliģiskās nozīmes, kā arī daļēji no tā, ka Svētā zeme bija daudzu Bībelisko notikumu norises vieta, Jēzus kalpošanas vieta, pirmā Kiblas vieta un Nakts ceļojuma notikuma vieta islāmā.

Daudzas vietas Svētajā zemē ir svētceļojumu galamērķi Ābrahāma reliģiju piekritējiem, tostarp ebrejiem, kristiešiem, musulmaņiem un bahājiešiem. Svētceļnieki apmeklē Svēto zemi, lai apstiprinātu savu pārliecību svētajos tekstos un izveidotu personīgu saikni ar Svēto zemi.

Atsauces
--------

1. ↑  «Palestine | History, People, & Religion | Britannica». *www.britannica.com* (angļu). Skatīts: 2023-03-14.
2. ↑  David Harris. *Key concepts in leisure studies*. London : SAGE, 2005. 117. lpp. ISBN 978-1-4129-3233-2. OCLC 61514854.
3. ↑  Metti, Michael Sebastian (2011). "Jerusalem - the most powerful brand in history" Stockholm University School of Business.
**Jānis Larri** (dzimis 1900. gada 15. februārī [v.s. 2. februārī] Rīgā, Vidzemes guberņā, miris 1977. gada 18. martā Ļeņingradā) bija latviešu izcelsmes padomju bērnu rakstnieks, galvenokārt rakstot zinātniskās fantastikas darbus.

Biogrāfija
----------

Jānis Larri dzimis Rīgā 1900. gada 15. februārī, 9 gadu vecumā kļuvis par bāreni, pēc tam klaiņojis, strādājis krogā, par pulksteņmeistara mācekli. Pirmā pasaules kara laikā tika iesaukts cara armijā, pēc Oktobra revolūcijas pārgāja padomju varas pusē, pilsoņu karā cīnījās Sarkanajā armijā.

Pēc demobilizācijas strādāja laikrakstos Harkivā, Ļeņingradā, Novgorodā. Beidzis Ļeņingradas Valsts universitātes Bioloģijas fakultāti, pēcdiploma studijas Vissavienības Zivsaimniecības pētniecības institūtā. Bijis zivju fabrikas direktors.

Pirmie Jāņa Larri darbi sāka parādīties 20. gadsimta 20. gados, bet zinātniskā fantastika — 30. gadu sākumā. Debija šajā jomā bija neveiksmīgais stāsts "Окно в будущее" (1930). Tomēr vēlāk panākumus guva viņa utopiskais romāns "Страна счастливых" (1931), kurā autors atspoguļoja savu viedokli par komunisma tuvāko nākotni. Romāna pasaulē totalitārismam un meliem nav vietas, sākas kosmosa apgūšana, bet utopiju apdraud globāla enerģētikas krīze. Darbs pirmoreiz tika izdots vairākas desmitgades pēc sarakstīšanas.

Jānis Larri ir pazīstams ar grāmatu bērniem "Karika un Vaļas neparastie piedzīvojumi" (1937), kuru sarakstīt pasūtīja Samuels Maršaks, lai jaunākās paaudzes vidū izplatītu zināšanas par entomoloģiju un rosinātu interesi par šo zinātni. Šajā fantastiskajā stāstā, kas guva milzīgus panākumus un tika vairākkārt izdots, brālis un māsa Kariks un Vaļa, iedzerot profesora — entomologa Ivana Jenotova izgudroto "pamazināšanas eliksīru", kļūst mazmazītiņi. Nonākuši "zāles džungļos", viņi profesora pavadībā ceļo pa kukaiņu pasauli, iepazīstot šīs pasaules apbrīnojamos noslēpumus. 1987. gadā, balstoties uz šo stāstu, tika uzņemta bērnu filma ar tādu pašu nosaukumu. Larri ir arī sarakstījis grāmatu bērniem "Загадка простой воды" (1939).

1940. gadā Larri sāka rakstīt satīrisku romānu "Небесный гость", kurā viņš attēloja Zemes iedzīvotāju pasaules kārtību no citplanētiešu viedokļa, un rakstītās nodaļas nosūtīja Staļinam. 1941. gada aprīlī pēc septītās nodaļas nosūtīšanas viņš tika arestēts. 1941. gada 5. jūlijā Ļeņingradas pilsētas tiesas Krimināllietu kolēģija notiesāja Jāni Larri ar brīvības atņemšanu uz desmit gadiem.

Reabilitēts 1956. gadā. Pēc soda izciešanas J. Larri sarakstījis vēl vairākus stāstus gan pieaugušajiem, gan bērniem.

Miris 1977. gadā.

Ārējās saites
-------------

* Небесный гость (с биографическими сведениями)
* Статья из «Экстелопедии фантастики»
* Е.Харитонов. Приключения писателя-фантаста в «Стране счастливых»
* Ян Ларри в библиотеке Максима Мошкова
**Sendmail** (no angļu: ' **"sūtīt vēstuli") ir e-pasta vēstuļu pārsūtīšanas aģents (*mail transfer agent - MTA*), kas plaši izplatīts UNIX vidē, bet ir adaptēts arī gandrīz visām operētājsistēmām. Tā ir īpašniekprogrammatūra, bet ir brīvi izplatāma.**

Sendmail atbalsta dažādus e-pasta pārsūtīšanas protokolus: SMTP, ESMTP, DECnet mail11, HylaFax, QuickPage un UUCP. Sākot ar versiju v8.12 (2001. gada septembrī), tajā iekļauts milteru (ārējas vēstuļu filtru programmas) atbalsts.

Sendmail darbojas kā e-pasta serveris, kas nodrošina pasta sūtījumu saņemšanu un nosūtīšanu. Tīkla DNS serveris satur informāciju par to, kurā datorā darbojas Sendmail serveris, un tieši tam tiek pārsūtītas visas vēstules. Tas pārskata visus ziņojumu, kas saņemti no citiem datoriem ārpus lokālā tīkla, un pārsūta tos to datoru lietotājiem, kurus tas apkalpo. Programma arī apstrādā tās vēstules, kuras lokālie lietotāji sūta attālinātajiem lietotājiem, un nosaka, kurš dators sūtījis ziņojumu.

1979. gadā ARPANET izlaida e-pasta pārsūtīšanas programmu delivermail, kura bija 4.0 un 4.1 BSD komplektā un darbojās ar FTP palīdzību un NCP tīkla protokolu. Ēriks Olmens (*Eric Allman*), kurš uzrakstīja delivermail, ķērās pie attīstītākas programmas, kas darbotos ar SMTP protokolu un izmantotu DNS. 1983. gadā sendmail tika iekļauta 4.1c BSD (pirmā BSD versija, kura atbalstīja TCP/IP).

1998. gadā tika dibināts uzņēmums *Sendmail Inc.*, lai izstrādātu sendmail komerciālu versiju. Programmas kodola versijas turpināja izplatīt brīvā lietošanā.

Sendmail vēl joprojām ir populārākais MTA, bet tam seko Microsoft Exchange Server, Exim un Postfix.

Nākamā Sendmail paaudze sākotnēji tika saukta par Sendmail X, bet darbs pie tā tika pārtraukts, dodot priekšroku jaunam projektam MeTA1.

Ārējās saites
-------------

* Oficiālā mājaslapa
* Sendmail Inc.
* MeTA1

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Elektroniskais pasts |
| --- |
|  |
| Formāts | 
* e-pasta adrese
* MIME
* HTML e-pasts

 |
|  |
| Protokoli | 
* IMAP
* LMTP
* POP3
* SMTP
* UUCP

 |
|  |
| Vēstuļu aģenti | 
* MDA
* MSA
* MTA
* MUA

 |
|  |
| Klienti | 
* *Eudora Mail*
* *Evolution*
* *Fidolook*
* *Foxmail*
* *KMail*
* *Microsoft Outlook*
* *Mozilla Thunderbird*
* *Opera Mail*
* *Outlook Express*
* *The Bat!*
* *Sylpheed-Claws*

 |
|  |
| Serveri | 
* Sendmail

 |

 |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 179517085
* LCCN: n94063925
* GND: 4374536-2

 |

 |
**Procentu likmju mijmaiņas darījums** (angļu: *eninterest rate swap, IRS*) ir atvasinātais finanšu instruments. Tas ir līgums starp divām pusēm par to, ka noteiktos datumos viena no pusēm maksās otrai pusei procentus no noteiktas summas pēc fiksētas procentu likmes un saņems no tās procentu maksājumus pēc mainīgas procentu likmes (piemēram, pēc LIBOR likmes).

Līgums par nākotnes procentu likmi (angļu: *forward rate agreement*) ir standartizēts procentu likmju mijmaiņas darījums.

Procentu likmju mijmaiņas darījumus parasti izmanto savstarpējai apmaiņai ar procentu likmēm (fiksētu procentu likmi maina pret mainīgu un otrādi), kad vēlas nodrošināt pret riskiem operācijas ar aktīviem un pasīviem. Procentu likmju mijmaiņas darījuma pozīcija ietver procentu un kredītriskus līguma pusēm.

Izmantošana
-----------

Procentu likmju mijmaiņas darījumus izmanto dažādās ieguldījumu stratēģijās. Tie ir populārs riska ierobežošanas un finanšu spekulāciju instruments.

Riska ierobežošana
------------------

Procentu likmes fiksācija ar mijmaiņas līgumu ļauj nodrošināties pret procentu likmju kritumu. No otras puses, līgumpartneris būs ieguvējs no procentu likmju samazināšanās.

Spekulācijas
------------

Pateicoties procentu likmju mijmaiņas darījumu pozīciju zemajam ieejas slieksnim tos ir iecienījuši tirgotāji, kuri spekulē uz procentu likmju maiņas.
Tā vietā, lai atvērtu pilnvērtīgu īso pozīciju attiecībā uz bāzes aktīvu, kuram ir paredzama vērtības samazināšanās, tirgotājam vienkārši jānoslēdz mijmaiņas līgums, kas nosaka procentu likmi uz to pašu periodu.

Atsauces
--------

1. ↑  «Interest Rate Swaps». *global.pimco.com*. Skatīts: 2022. gada 10. janvāris.
2. ↑  «Hedge accounting: What are the benefits of a dynamic risk management strategy?». *bloomberg.com*. Skatīts: 2022. gada 10. janvāris.
3. ↑  «Swap Trading». *comparebrokers.co*. Skatīts: 2022. gada 10. janvāris.
4. ↑  «Interest Rate Swap». *investopedia.com*. Skatīts: 2022. gada 10. janvāris.
5. ↑  «An In-Depth Look at the Swap Market». *investopedia.com*. Skatīts: 2022. gada 10. janvāris.
Peldošais restorāns uz Vālas upes Verēnigingā (*Vereeniging* - angļu val.) Dienvidāfrikā
Restorānu kuģi uz Auras upes Turku
Baržas restorāns Bruklinā
**Peldošais restorāns** ir kuģis, parasti liela tērauda barža vai veca kuģa korpuss, ko lieto kā restorānu uz ūdens. Kādu laiku lielākais peldošais restorāns bija Aberdīnā, Honkongā izvietotais *Jumbo Kingdom*, līdz 2022. gadā tas nogrima. Dažkārt no ekspluatācijas izņemtiem kuģiem tiek dota otrā dzīve kā peldošajiem restorāniem. 1941. gadā uzbūvētais bijušais automašīnu prāmis *New York* kalpo kā *DiMillo's* Portlendā. Cits piemērs ir vilcienu prāmis *Lansdowne*, kurš kalpoja kā restorāns Detroitā. Pastāvēja plāni atjaunot *Lansdowne* darbību kā restorānam Bufalo promenādē, tomēr plāni nerealizējās un to sagrieza metāllūžņos 2008. gada vasarā. Trešais piemērs, kad kuģa korpusu pārvērta šim nolūkam, ir *Captain John's Harbour Boat Restaurant* Toronto, kuru izvietoja uz MK *Jadran*, bijušā Dienvidslāvijas kuģa. Tomēr arī to slēdza un sagrieza metāllūžņos. *Normac*, kurš bija pirmais kuģis, kuru izmantoja restorānam *Captain John's Harbour Boat Restaurant*, tika pārvietots uz Portdalhauzī (*Port Dalhousie* - angļu val.) kā peldošais kokteiļu laundžs *Big Kahuna*, bet pēc tam turpināja darbu kā *Riverboat Mexican Grill*.

Piemēri
-------

* *Binghamton* (prāmis) - ekspluatācija pārtraukta;
* *Captain John's Harbour Boat Restaurant* (MK *Jadran*) - ekspluatācija pārtraukta;
* *Jumbo Kingdom* - nogrima jūrā 2022. gadā;
* MK *Ganga Vihar*;
* PS *Lincoln Castle* - ekspluatācija pārtraukta;
* *McBarge*;
* *Moshulu*;
* MK *Normac* (sākotnējais *Captain John's* restorāns Toronto, tagad *Riverboat Mexican Grill* Portdalhauzī, Ontārio provincē);
* TS *Queen Mary*;
* *Rustar dhow*;
* *Sherman* - ekspluatācija pārtraukta;
* SS *South Steyne*;
* *Star Seafood Restaurant*;
* MK *Sydney 2000*;
* PS *Tattershall Castle*;
* *Katarina* uz Auras upes Turku, Somijā. Tiek izmantots 1869. gadā būvēts zviedru tvaikonis *Fredriksborg*;
* MB *Camaligan*.

Atsauces
--------

1. ↑  Yeung J. Hong Kong’s Jumbo floating restaurant sinks at sea CNN travel 2022. gada 21. jūnijs. Skatīts: 2023. gada 10. martā
2. ↑  Motorkuģis
3. ↑  Dzenrata tvaikonis (*Paddle Steamer (PS)* — angļu val.)
4. ↑  Tvaika turbīnas kuģis (*Turbine Steamer (TS)* — angļu val.)
5. ↑  Tvaikonis (*Steamship (SS)* — angļu val.)
6. ↑  Motorlaiva (*Motorboat (MB)* — angļu val.)

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Peldošais restorāns***.
**Jānis Lūsis** (1945) ir latviešu ķīmiķis un diplomāts, Latvijas vēstnieks Apvienotajā Karalistē (1992–1996) un Īrijas Republikā (1993—1996), Latvijas vēstnieks Kanādā (1998—2002), Latvijas vēstnieks Itālijā, Sanmarīno un Maltā (2002—2006).

Dzīvesgājums
------------

Dzimis 1945. gada 2. jūnijā latviešu bēgļu ģimenē pēc Otrā pasaules kara beigām Sabiedroto okupētajā Vācijā, 1949. gadā kopā ar vecākiem izceļoja uz Kanādu. 1972. gadā beidza ķīmijas studijas Toronto Universitātē. 1973. gadā Makmastera univeristātē (*McMaster University*) Hamiltonā aizstāvēja ķīmijas doktora grādu, strādāja ķīmijas rūpniecības uzņēmumos Kanādā (1973-1986). 

No 1986. gada augusta darbojās Latvijas sūtniecībā ASV Vašingtonā kā 2. sekretārs, 1. sekretārs (1987), padomnieks (1991). Piedalījās Latvijas diplomātiskā un konsulārā dienesta darbinieku apspriedēs (1989, 1990) un Neatkarīgās Latvijas ārlietu dienesta darbinieku apspriedē Vašingtonā 1991. gada aprīlī.

Pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas bija LR Ārlietu ministrijas (ĀM) Administratīvā departamenta direktors (1991-1992), Latvijas vēstnieks Apvienotajā Karalistē (1992-1996) un Īrijā ar rezidenci Londonā, ĀM Inspektorāta ģenerālinspektors (1997-1998), Latvijas vēstnieks Kanādā (1998-2002), Latvijas vēstnieks Itālijā (2002-2006), arī Sanmarīno un Maltā ar rezidenci Romā.

Atsauces
--------

1. ↑  mfa.gov.lv[novecojusi saite]

| Politiskie un sabiedriskie amati un pozīcijas |
| --- |
| Priekštecis: **Marija Anna Zariņa**  |  **Latvijas vēstnieks Apvienotajā Karalistē** 1992—1996 | Pēctecis: **Normans Penke**  |
| Priekštecis: **[[]]**  |  **Latvijas vēstnieks Kanādā** 1998 — 2002 | Pēctecis: **Atis Sjanīts**  |
| Priekštecis: **Mārtiņš Perts**  |  **Latvijas vēstnieks Itālijā, Sanmarīno un Maltā** 2002 — 2006 | Pēctecis: **Astra Kurme**  |
**Jānis Kļaviņš** (dzimis 1974. gada 10. janvārī Rīgā) ir TV un radio raidījumu veidotājs un dabas pētnieks. 1992.gadā pabeidzis Natālijas Draudziņas ģimnāziju, mācījies Latvijas Sporta pedagoģijas akadēmijā.

No bērnības nodarbojies ar motokrosu. 20 gadus garajā sporta karjeras laikā bijis daudzkārtējs Latvijas, kā arī PSRS junioru čempions. 2006. gadā Jānis Kļaviņš kopā ar Andi Pikānu veica 5 mēnešus garu motociklu ekspedīciju no Latvijas uz Austrāliju.

Jānis Kļaviņš bija viens no kanoe laivu ekspedīcijas pa Jukonas upi dalībniekiem. Par 3200 km garo upes ekspedīciju izveidota dokumentālā filma un seriāls "Lejup pa Jukonas upi", kas 2002. gadā ieguva LTV gada labākā seriāla balvu.

Jānis Kļaviņš ir TV raidījumu "Uz meža takas" un "Piedzīvojums dabā" vadītājs. Kopā ar Māri Olti Radio SWH viņš vada raidījumu "Zaļais stūris". Latvijas Republikas Zemessardzē bijis 1990. gadu sākumā, tad atjaunojies, zvērestu dodot 2017. gadā.

Atsauces
--------

1. ↑  "Ceļā uz brīvību"
2. ↑  "Lejup pa Jukonas upi"[novecojusi saite]
3. ↑  «"Uz meža takas"». Arhivēts no oriģināla, laiks: 04.09.2019. Skatīts: 26.06.2018.
4. ↑  «"Piedzīvojums dabā"». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2020. gada 22. septembrī. Skatīts: 2018. gada 26. jūnijā.
5. ↑  «"Zaļais stūris"». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2018. gada 26. jūnijā. Skatīts: 2018. gada 26. jūnijā.
**Ērharts Posts** (vācu: *Ehrhardt Post*; 1881. gada 23. septembris Kotbusa — 1947. gada 1. augusts Berlīne) bija Vācijas šahists.

Biogrāfija
----------

Pirmos panākumus šahā guvis 1907. gadā turnīrā Berlīnē, kad ieņēmis 2. vietu aiz Riharda Teihmana, apsteidzot Rūdolfu Špīlmani, Paulu Saladinu Leonhartu, Dāvidu Pšepjurku un citus tā laika vadošos šahistus. 1910. gadā Berlīnē uzvarējis mačā Vilhelmu Konu ar 7½:4½ (+6, -3, =3). Pēc Pirmā pasaules kara izvirzījies Vācijas vadošo šahistu skaitā. 1921. gadā Hamburgā uzvarējis Vācijas šaha čempionātā, apsteidzot Frīdrihu Zēmišu un Villiju Šlāgi. 1922. gadā atkārtojis šo savu panākumu, apsteidzot Kārli Karlsu. 1923. gadā Frankfurtē pie Mainas Vācijas šaha čempionātā kopā ar Heinrihu Vāgneru dalījis 2.-3. vietu (uzvarējis Ernsts Grīnfelds).

Bijis pazīstams arī kā ilggadējs Vācijas šaha dzīves funkcionārs. No 1911. gada līdz Otrā pasaules kara beigām bijis Berlīnes šaha biedrības prezidents. 1914. gadā Vācijas šaha kongresā Manheimā uzstājies pret starptautiskas šaha organizācijas izveidošanu un atbalstījis ārzemju šahistu skaita ierobežošanu Vācijas turnīros. 1920. gadā Berlīnē mēģinājis kļūt par Vācijas šaha savienības prezidentu, tomēr zaudējis vēlēšanās. 1922. gadā pēc tālākām domstarpībām atstājis Vācijas šaha savienības otrā priekšsēdētāja amatu. 1933. gadā pēc nacionālsociālistu nākšanas pie varas atgriezies Lielvācijas šaha savienības vadībā. Aktīvi līdzdarbojies ebreju šahistu izslēgšanā no Vācijas šaha organizācijām. Sakarā ar sadarbību ar nacionālsociālistiem Vācijas laikraksti par Posta nāvi 1947. gadā ziņoja ļoti īsi.

Atsauces
--------

1. ↑  Deutsche Schacheinzelmeisterschaft 1921 in Hamburg
2. ↑  Deutsche Einzelmeisterschaft 1922 in Bad Oeynhausen
3. ↑  Deutsche Schacheinzelmeisterschaft 1923 in Frankfurt/Main

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
**Jānis Lejnieks** (1951) ir latviešu modernisma arhitekts, žurnāla „Latvijas Architektūra" galvenais redaktors, bijis Latvijas arhitektūras muzeja direktors un dibinātājs 1995. gadā, Latvijas Arhitektu savienības biedrs (no 1978). Izstrādājis virkni pilsētu plānojumu un dzīvojamo ēku projektu, kā arī veicis vēsturisko celtņu izpētes. Publicējis grāmatas par dažādiem arhitektūras vēstures jautājumiem.

Dzīvesgājums
------------

Dzimis 1951. gadā. 1975. gadā absolvēja studijas Rīgas Politehniskā institūta Celtniecības fakultātes Arhitektūras nodaļā. Projektu galvenais arhitekts projektēšanas institūtā "Pilsētprojekts".

Autordarbi
----------

Lielvārdes, Rojas, Subates u.c. ģenerālie plāni, Kalnciema-Lielirbes ielas telpiskās organizācijas projekts un dzīvojamās mājas Rīgā, Miera ielā 80, 82, Valmieras Brāļu kapi (autoru kolektīvā). Vadījis Jūrmalas ģenerālā plāna izstrādi.

Publikācijas
------------

Kopš 1978. gada publikācijas par 20. gadsimta Latvijas arhitektūru. 1989. gadā sagatavots albums "Rīgas arhitektūra" (kopā ar fotogrāfu I. Stūrmani).

2018. gadā izdevis grāmatu "Juris Monvīds Skalbergs, Divkāršais kūlenis. Modernisms — Postmodernisms."

Atsauces
--------

1. ↑  «Jānis Lejnieks, ICOMOS biedrs».
2. 1 2 3  Pīlēns; Apsītis; Dripe; Krastiņš; Lejnieks; Neilands; Plēsums; Purviņš. *Latvijas Arhitektūra*. Rīga : Latvijas Arhitektu Savienība, 1989.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 44713916
* LNB: 000003316
* LCCN: n90627053
* ISNI: 0000 0001 1060 1561
* GND: 103311548
* SUDOC: 145534839
* BNF: cb166215242 (data)
* BIBSYS: 90541998

 |

 |
**Aleksandrs Makdonels** (angļu: *Alexander Mаc-Donnell*; 1798. gada 22. maijs, Belfāsta — 1835. gada 14. septembris, Londona) bija īru izcelsmes Lielbritānijas šahists.

Biogrāfija
----------

Piedzimis Ziemeļīrijā ķirurga ģimenē. Agrā jaunība bijis tirgotājs Rietumindijā. 1820. gadā pārcēlies uz dzīvi Londonā, kur darbojies kā Rietumindijas tirgotāju komitejas sekretārs. Tas bijis ienesīgs amats, kā arī atstājis daudz brīvā laika, kuru Makdonels pilnībā ziedojis savai iemīļotajai šaha spēlei. Ātri izvirzījies Anglijas labāko šahistu vidū. 1825. un 1826. gadā mačos pārspējis Viljamu Evansu. 1834. gadā aizvadījis sešu maču sēriju ar tolaik Francijas spēcīgāko šahistu Luiju Šarlu de Laburdonē, kurā gan uzvarējis tikai otro maču, bet sestais mačs palicis nepabeigts, kad Makdonelam bijis neliels pārsvars - 5:4. Kopējais visu maču rezultāts bijis Laburdonē labā: +45, =13, -27. Iespējams, ka bijusi noruna turpināt maču, taču Makdonela nieru slimība un pāragrā nāve izjaukusi abu nodomus.

Devis ieguldījumu šaha atklātņu teorijas attīstībā. Makdonela vārdā ir nosaukts viens no Karaļa gambīta variantiem - Makdonela gambīts.

Ārējās saites
-------------

* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 91652372
* LCCN: no99040336
* ISNI: 0000 0000 8050 5439
* SUDOC: 232517940
* NLA: 35707985

 |

 |
|  |
| --- |
| 
Faljēra krasta atrašanās vieta.
 |

**Faljēra krasts** (franču: *Côte de Fallières*, angļu: *Fallières Coast*, spāņu: *Costa Fallières*) ir Antarktīdas piekrastes daļa Greiema Zemes dienvidrietumos gar Margeritas līci. Stiepjas no Džeremija raga dienvidos līdz Buržuā fjordam ziemeļos. Dienvidos robežojas ar Pālmera Zemes Raimila krastu, ziemeļos — ar Lubē krastu. Krasta kopējais garums ir ap 260 km. Krasta līnija stipri izrobota, daudz līču un pussalu, piekrastē daudz klinšainu salu, no kurām lielākā — Purkuapā sala — ir krasta ziemeļdaļā. Krasta dienviddaļā plašu līci aizņem Vordija šelfa ledājs.

Krastu pirmā pētīja franču ekspedīcija Žana Batista Šarko vadībā un krastu nosauca par godu tā laika Francijas prezidentam Armānam Faljēram. Piekrastes saliņās tuvu kontinenta krastam ir ierīkotas britu/amerikāņu Īstbeisas (1939—1975; tagad vēstures piemineklis), argentīniešu Sanmartinas (1951) un britu Horsšūailendas (1955—1960; tagad vēstures piemineklis un tūrisma objekts) polārstacijas.

Atsauces
--------

1. ↑  ASV Ģeoloģijas dienesta Ģeogrāfisko nosaukumu informācijas sistēma *(USGS GNIS)*: Faljēra krasts

Koordinātas: 68°30′S 67°00′W﻿ / ﻿68.500°S 67.000°W﻿ / -68.500; -67.000
Puteaux SA 18 uzstādīts tankam Renault FT-17 
Puteaux SA 18 uzstādīts tankam Renault FT-17 
**Puteaux SA 18** — Francijas pusautomātiskais vītņstobra lielgabals. Izstrādāts Pirmā pasaules kara beigās. Galvenokārt uzstādīts uz vieglajiem tankiem un dažiem bruņuautomobiļu modeļiem. Tas bija vienkāršs, bet uzticams ierocis, ar tam laikam augstu šaušanas ātrumu. Galvenokārt paredzēts pretinieka dzīvā spēka un ložmetēja ligzdu iznīcināšanai. Sakarā ar nelielo bruņu caursišanas spēju, varēja tikt lietots tikai pret viegli bruņotām mašīnām.

Tehniskā specifikācija
----------------------

Lielgabala stobra garums bija 777 mm (21 kalibrs). Maksimālais šaušanas ātrums bija 15 šāviņi minūtē, bet efektīvais ātrums ap 10 šāviņiem minūtē. 

Šis lielgabals tika izmantots teju visiem franču vieglajiem tankiem, kuri tika izgatavoti starpkaru periodā. Pirmā pasaules kara laikā tas tika uzstādīts tankam Renault FT-17. Otrā pasaules kara laikā tas tika lietots kā tanku Renault R-35, Hotchkiss H-35 un H-38, FCM-36 un dažu bruņuautomobiļi galvenais ierocis. 

Poļu armijā lielgabals **wz.18 Puteaux** bija uzstādīts uz tankiem Renault FT-17, Renault R-35 un Hotchkiss H-35. Kā arī uz poļu ražotajām bruņuautomašīnām Wz.28, Wz.29 un Wz.34. Tas tika uzstādīts arī uz dažiem poļu bruņuvilcieniem un piekrastes patruļas laivām.

  


|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Puteaux SA 18*** |
**Faktoru modelis** ir ekonomiskais modelis, kurš balstīts uz statistisko faktoru analīzi. Faktoru modeļu galvenā ideja ir faktoru analīzes pielietošana ekonomisko sakarību pētīšanā.

Faktoru analīzes metodes kļuva ļoti populāras līdz ar informācijas tehnoloģiju attīstīšanos, jo šādas metodes prasa plašus tehnoloģiskus risinājumus un intensīvas rēķināšanas spējas.

Faktoru analīzes praktiskā izmantošana ekonomikā ir plašā. Faktoru modeļi tiek pielietoti gan ekonomiskā analīzē, gan prognozēšanā. Kopš pagājušā gadsimta 90. gadiem faktoru modeļi ir pierādījuši, ka ir spējīgi precīzāk prognozēt galvenos makroekonomiskos rādītājus, precīzāk analizēt ekonomiskās parādības, apkopojot plašu statistisko informāciju un novērtējot kopējos nenovērojamos faktorus, kuri nevar būt izskaidroti ar vienu vai vairākiem novērojamiem mainīgajiem.

Faktoru modeļu tipi
-------------------

Pastāv dažādi faktoru modeļu tipi atkarībā no pielietojuma un matemātiska aparāta:

1. Stoka-Vatsona faktoru modelis (*angļu: Stock-Watson factor model*)
2. FAVAR modelis (*angļu: Factor-Augmented VAR vai FAVAR*)
3. Faktoru papildinošs kļūdu korekcijas modelis (*angļu: Factor-Augmented ECM*)
4. Vispārējais dinamiskais faktoru modelis (*angļu: General Dynamic Factor Model*)

Atsauces
--------

1. ↑  Handbook of Economic Forecasting, Volume 1, Editors: Elliot G. Granger W.J.C. Timmermann A. North-holland, Amsterdam, 2006.
2. ↑  Айвазян С.А. Мхитарян В.С. Прикладная статистика и основы эконометрики, издательское обьединение ЮНИТИ, Москва, 1998.
3. ↑  STOCK, James H. WATSON, Mark W. Macroeconomic Forecasting Using Diffusion Indexes. Journal of Business & Economic Statistics, vol. 20, No. 2, April 2002.
4. ↑  DREGER, Christian, SCHUMACHER, Christian. Estimating large-scale factor models for economic activity in Germany: Do they outperform simpler models?. HWWA discussion paper No. 199, Hamburg Institute of International Economics, 2002.

Ārējās saites
-------------

Investorwords mājaslapa Archived 2010. gada 14. februārī, *Wayback Machine* vietnē.
**Hantsvila** (angļu: *Huntsville*) ir pilsēta ASV dienvidaustrumos, Alabamas ziemeļos Tenesī ielejā, netālu no robežas ar Tenesī štatu. Pilsēta pazīstama kā ASV kosmosa kuģu izstrādes centrs.

Uz dienvidiem no pilsētas - Redstonas Arsenālā atrodas NASA Maršala Kosmosa lidojumu centrs (*Marshall Space Flight Center*), kurā tika izstrādātas nesējraķetes Saturn, Apollo kosmiskais projekts, Space Shuttle u.c. kosmosa tehnoloģijas. Pirmais Maršala Kosmosa lidojumu centra vadītājs bija Verners fon Brauns. Turpat Redstonas Arsenālā atrodas ASV Armijas aviācijas un raķešu komanda (*United States Army Aviation and Missile Command*), kas atbild par ASV armijas munīcijas iepirkumiem.

Hantsvila nosaukta tās pirmā iedzīvotāja - Džona Hanta vārdā. 1811. gadā pilsēta tika inkorporēta. Tā attīstījās kā kokvilnas ražošanas centrs un dzelzceļa mezgls. 1819. gadā Hantsvilā tika nodibināts Alabamas štats, pieņemta tā konstitūcija un uz neilgu laiku Hantsvila bija štata galvaspilsēta. Amerikas pilsoņu kara laikā Hantsvila līdz ar Alabamu karoja konfederātu pusē, tomēr 1863. gadā ziemeļnieki pilsētu ieņēma un līdz kara beigām 1865. gadā izmantoja kā bāzi uzbrukumiem.

Līdz pat Otrā pasaules kara sākumam Hantsvila bija neliela pilsētiņa, bet kara laikā pilsētas pievārtē tika nodibināts Redstonas Arsenāls ar munīcijas un ķīmisko ieroču rūpnīcām. Kaut arī pēc kara rūpnīcas slēdza, 1950. gadā uz šejieni tika atsūtīts Verners fon Brauns ar saviem kolēģiem, lai nodarbotos ar pētniecību, bet 1960. gadā ASV prezidents Dvaits Eizenhauers nodibināja Maršala Kosmosa lidojumu centru.

Uz rietumiem no Hanstvilas atrodas *Cummings Research Park* - lielākais biznesa parks ASV. Pilsētā ir galvenās mītnes kompānijām ADTRAN (IT iekārtas), Intergraph (programmatūras izstrāde), Avocent (IT iekārtas).

Hantsvilā atrodas ASV Kosmosa un raķešu centrs (*U.S. Space & Rocket Center*) - muzejs, kas veltīts kosmosa kuģu būvei.

Tā kā pilsēta atrodas apvidū, kurā ir novērojami karsta procesi, Hanstvilā atrodas ASV Nacionālā speleologu biedrība.

Cilvēki
-------

Hantsvilā dzimuši:

* Tallula Benkheda (*Tallulah Bankhead*, 1902 - 1968) - aktrise
* Maikls Brauns (*Michael E. Brown*, 1965 - ) - astronoms
* Felisija Deja (*Felicia Day*, 1979 - ) - aktrise
* Stjuarts Kinks (*Stewart Cink*, 1973 - ) - golfers
* Debija Raiena (*Debby Ryan*, 1993 - ) - aktrise
* Džimijs Veilss (*Jimmy Wales*, 1966 - ) - Vikipēdijas dibinātājs

Atsauces
--------

1. ↑  ; pārbaudes datums: 21 septembris 2021.
2. ↑  ; redaktors: Q637413; pārbaudes datums: 1 janvāris 2021.
3. ↑  ; redaktors: Q637413; pārbaudes datums: 1 janvāris 2022.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Hantsvila***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 129644878
* LCCN: n79063439
* GND: 4297129-9
* NKC: ge889529

 |

 |
**Kaņiva** (ukraiņu: *Канів*) ir apgabala pakļautības pilsēta Ukrainas vidusdaļā, Čerkasu apgabalā. Izvietojusies apgabala ziemeļos, Dņepras labajā krastā pie Kaņivas ūdenskrātuves 75 km no apgabala centra Čerkasiem. Kaņivas rajona centrs (rajonā neietilpst).

Vēsture
-------

Apdzīvotā vieta vēstures avotos pirmoreiz minēta Pečeru paterikā, kas datēts starp 1074. un 1088. gadu. Minēta arī 1144. gadā, kad kņazs Vsevolods Oļgovičs dibinājis Svētā Jura baznīcu. 12. gadsimtā bijusi ievērojama apdzīvota vieta, kalpojusi kā Kijivas kņazu un polovciešu sūtņu oficiālā tikšanās vieta. Pilsēta vairākkārt nopostīta. 1320. gadā Kaņivu ieņēma lietuviešu kņazs Ģedimins un no 1362. gada tā bija Lietuvas Lielkņazistes pakļautībā. 16. gadsimtā Kaņiva kļuva par savdabīgu kazaku svētvietu, kur netālu no klostera apmetās tie Zaporožjes kazaki, kas vairs nevarēja piedalīties kaujās. 1601. gadā Kaņivai piešķīra Magdeburgas tiesības. 1667. gadā Kaņiva nonāca Polijas sastāvā, bet no 1672. gada — Turcijas valdījumā. 1793. gadā, pēc Polijas otrās dalīšanas, Kaņiva nonāca Krievijas Impērijas sastāvā. Strauja pilsētas industriālā attīstība sākās 1964. gadā sakarā ar Kaņivas HES būvniecību. Mūsdienās pārtikas rūpniecības un enerģētikas centrs. Četrus kilometrus no pilsētas centra atrodas Ševčenko nacionālais rezervāts, kur 1861. gadā apglabāts ukraiņu dzejnieks Tarass Ševčenko.

Cilvēki
-------

978. gadā netālu no pilsētas tika nogalināts Jaropolks Svjatoslavičs. Pilsētā apglabāts dzejnieks Tarass Ševčenko un rakstnieks Arkādijs Gaidars.

Atsauces
--------

1. ↑  .
2. ↑  «Історична довідка про місто КАНІВ». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 4. martā. Skatīts: 2014. gada 10. jūnijā.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Kaņiva***.
* Ukrainas Interneta enciklopēdijas raksts (angliski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Čerkasu apgabala pilsētas  |
| --- |
|  |
| 
* **Čerkasi**
* Čihirina
* Horodišče
* Hristiņivka
* Kamjanka
* Kaņiva
* Korsuņa-Ševčenkivska
* Monastirišče
* Smila
* Špola
* Taļne
* Umaņa
* Vatutine
* Zolotonoša
* Zvenihorodka
* Žaškiva

 |

 |


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 151996591
* LCCN: n85081827
* GND: 4252843-4
* NKC: ge478072

 |

 |
**Kamila Baginskaite** (lietuviešu: *Kamilė Baginskaitė*, angļu: *Camilla Baginskaite*; dzimusi 1967. gada 24. aprīlī Viļņā) ir Lietuvas starptautiskā lielmeistare šahā (2002), kas no 1997. līdz 2019. gadam pārstāvēja ASV.

Biogrāfija
----------

Šahu iemācījusies spēlēt astoņu gadu vecumā. Desmit gadu vecumā sākusi apmeklēt Viļņas šaha skolu. 1982. gadā piecpadsmit gadu vecumā kļuvusi par jaunāko Lietuvas sieviešu šaha čempionāta laureāti, izcīnot 2. vietu. Pēc diviem gadiem Lietuvas šaha čempionātā bijusi trešā, bet 1992. gadā kļuvusi par Lietuvas sieviešu šaha čempionāta uzvarētāju. 1986. gadā Frunzē debitējusi PSRS sieviešu šaha čempionāta finālā. Tajā pašā gadā Viļņā piedalījusies Pasaules junioru šaha čempionātā U20 vecuma grupā, kurā ieņēmusi 3. vietu aiz Ildiko Mādlas un Svetlanas Prudņikovas. Pēc gada Filipīnās uzvarējusi šajā Pasaules junioru šaha čempionāta vecuma grupā.

1996. gadā Erevānā 32. šaha olimpiādes laikā iepazinusies ar ASV šaha lielmeistaru Alekseju Jermoļinski, ar kuru drīzumā apprecējusies. 1997. gadā viņa pārcēlusies uz Sanfrancisko. Ģimenē ir divi bērni: dēls Eds (dzimis 1998. gada 17. maijā) un meita Grēta (dzimusi 2003. gada 21. augustā).

2000. gadā kopā ar Elīnu Grobermani uzvarējusi ASV sieviešu šaha čempionātā. 2001. gadā Maskavā piedalījusies Pasaules sieviešu šaha čempionātā pēc izslēgšanas sistēmas, kurā 3. kārtā zaudējusi Sjui Juihua. Pēc vēl divas reizes piedalījusies Pasaules sieviešu šaha čempionātos, taču abas reizes zaudējusi 1. kārtā: 2010. gadā — Žuaņai Lufei, bet 2015. gadā — Valentīnai Guņinai.

2020. gada novembrī uzvarējusi Lietuvas sieviešu šaha čempionātā.

Pārstāvējusi Lietuvas un ASV komandas lielākajos komandu šaha turnīros:

* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījusies 7 reizes (1992—1996, 2000—2002, 2006, 2010);
* Eiropas komandu šaha čempionātā piedalījusies 1992. gadā.

Par panākumiem turnīros FIDE 1987. gadā Baginskaitei piešķīra starptautiskās meistares (WIM), bet 2002. gadā — starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu.

Atsauces
--------

1. ↑  Transfers in 2019
2. ↑  The United States Chess Federation - WGM Camilla Baginskaite
3. ↑  2001-02 FIDE Knockout Matches
4. ↑  «2010 FIDE Knockout Matches». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 5. martā. Skatīts: 2016. gada 16. decembrī.
5. ↑  2015 FIDE Knockout Matches
6. ↑  2020 m. Lietuvos moterų šachmatų čempionatas
7. ↑  OlimpBase :: Women's Chess Olympiads :: Camilla Baginskaite
8. ↑  OlimpBase :: European Women's Team Chess Championship :: Camilla Baginskaite

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
**Kamjanka** (ukraiņu: *Кам'янка*) ir pilsēta Ukrainas centrālajā daļā, Čerkasu apgabala dienvidos, Čerkasu rajonā. Izvietojusies pie Dņepras upes kreisā krasta pietekas Tjasminas. Līdz 2020. gadam rajona centrs.

Vēsture
-------

Apdzīvotā vieta (muiža) zināma no 17. gadsimta sākuma. Tā piederējusi gan Ļubomirskiem, gan Hmeļnickim, gan Potjomkinam līdz nonāca Davidovu dzimtas īpašumā. No 1819. gada muižā dzīvoja viens no redzamākajiem dekabristiem - Vasilijs Davidovs un Kamjanka kļuva par vienu no trijiem galvenajiem dekabristu Dienvidu biedrības centriem. No 1820. gada, pateicoties kvalitatīvām pazemes ūdens atradnēm, Kamjanka attīstījās kā degvīna ražošanas centrs. 1936. gadā šeit tika atklāta Kamjankas mašīnbūves rūpnīca. Pēc Oktobra reolūcijas pilsēta iekļāvās Ukrainas PSR sastāvā. Otrā pasaules kara laikā no 1941. gada līdz 1944. gadam atradās vācu okupācijā. 1956. gadā Kamjankai tika piešķirtas pilsētas tiesības. No 1991. gada - neatkarīgās Ukrainas sastāvā.

Cilvēki
-------

19. gadsimta divdesmitajos gados Kamjankā vairākkārt viesojās Aleksandrs Puškins, kurš šeit radījis vairākus dzejoļus un pabeidzis poēmu "Kaukāza gūsteknis".

19. gadsimta vidū Kamjankā pie māsas vairākkārt uzturējās komponists Pēteris Čaikovskis un šeit tika radītas vairākas slavenas Čaikovska kompozīcijas, tai skaitā opera "Jevgēņijs Oņegins", 2. simfonija, uvertīra "1812. gads".

Atsauces
--------

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Kamjanka***.

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Čerkasu apgabala pilsētas  |
| --- |
|  |
| 
* **Čerkasi**
* Čihirina
* Horodišče
* Hristiņivka
* Kamjanka
* Kaņiva
* Korsuņa-Ševčenkivska
* Monastirišče
* Smila
* Špola
* Taļne
* Umaņa
* Vatutine
* Zolotonoša
* Zvenihorodka
* Žaškiva

 |

 |
**Roberts Javtoks** (lietuviešu: *Robertas Javtokas*; dzimis 1980. gada 20. martā Šauļos, Lietuvā) ir profesionāls lietuviešu basketbolists, spēlē centra pozīcijā, Lietuvas basketbola izlases dalībnieks, pašlaik (2010) pārstāv Krievijas Superlīgas klubu Maskavas apgabala "Khimki".

Karjera
-------

### Eiropa

2000. gadā Javtoks pievienojās Viļņas "Lietuvos Rytas" un ātri ielauzās vadošo centra spēlētāju sarakstā Lietuvas spēcīgākajā līgā LKL. Viņš, spēlēdams kopā ar tādiem spēlētājiem kā Ramūns Šiškausks, Arvīds Macijausks, Sims Jasaitis un Rimants Kaukēns, kļuva par LKL un NEBL čempionu 2002. gadā. Pēc motocikla avārijas, kurā Roberts ar Honda ražoto braucamrīku avarēja, traucoties uz Viļņu ar 140 km/h ātrumu, viņš izlaida 2003. gada sezonu, atgriežoties 2004. gadā. Nākamajā sezonā viņš kļuva arī par ULEB kausa čempionu, tiekot nominēts kā fināla vērtīgākais spēlētājs.

2006. gadā "Rytas" ar Javtoku sastāvā veiksmīgi debitēja ULEB Eirolīgā, kā arī uzveica sīvākos sāncenšus — Kauņas "Žalgiris" basketbolistus LKL finālā. "Rytas" arī triumfēja BBL čempionātā. Javtoks pēc veiksmīgās sezonas izlēma pamest Viļņas klubu, jo tas atgriezās ULEB kausā, kā arī nespēja piedāvāt pietiekami lielu samaksu.

Javtoks 2006./2007. gada sezonā pievienojās grieķu komandai Panathinaikos. Ta bija triumfāla sezona, jo "Panathinaikos" ieguva gan Grieķijas čempionu titulu, gan Grieķijas kausu, gan Eirolīgas titulu. Tiesa, Javtoks neizcēlās ar lielu spēles laiku. 2007. gada 24. jūlijā viņš parakstīja divu gadu līgumu ar Maskavas "Dinamo". Vidēji "Dinamo" sastāvā viņš guva 12,2 punktus mačā. 2009. gadā Roberts pievienojās "Khimki".

### NBA

Javtoks 2001. gada NBA draftā tika izvēlēts ar kopējo 56. numuru 2. kārtā. Viņu izvēlējās Sanantonio "Spurs". Lai gan lietuviešu basketbolists nav aizvadījis nevienu maču NBA, "Spurs" joprojām pieder NBA tiesības uz viņu.

### Lietuvas izlase

2005. gada Eiropas čempionātā viņš aizvadīja 6 mačus valstsvienības sastāvā. Turnīrā viņš vidēji guva 11 punktus, kā arī izcīnīja 5,8 atlēkušās bumbas un atdeva 1,5 rezultatīvas piespēles. Savukārt 2007. gada Eiropas čempionātā, kas risinājās Spānijā, viņš savu medaļu krājumu papildināja ar bronzas godalgu.

Atsauces
--------

1. ↑  "Khimki" pievienojās Javtoks (krieviski)
2. ↑  "Khimki" paraksta līgumu ar Javtoku Archived 2009. gada 19. jūlijā, *Wayback Machine* vietnē. (krieviski)

Ārējās saites
-------------

* Interbasket profils (angliski)
* NBA.com drafta profils (angliski)
* ULEB kausa profils (angliski)
* Eirolīgas profils (angliski)
Birģermeistara Ādama Hinriha Švarca epitāfija ar dzimtas ģerboni Rīgas Sv.Pētera baznīcā.
**Švarci** bija vācbaltiešu cilmes Rīgas patriciešu dzimta (vācu: *Rigasche Familie Schwartz*).

Vēsture
-------

Dzimta par savu ciltstēvu uzskata 15. gadsimta vidū dzīvojušo Perlebergas pilsoni Ebelu Svarti (vācu: *Ebel Swarte*). Tās tiešie pirmsākumi saistāmi ar Parhimas namnieku Andreasu Švarcu (*Andreas Schwartz*, ap 1575-1640), kurš Trīsdesmitgadu kara laikā pārcēlās uz Zviedru Igaunijas galvaspilsētu Rēveli. Viņa dēls Johans Kristofs Švarcs (1627—1699) kļuva par Narvas birģermeistaru, bet viņa dēls Ādams Hinrihs Švarcs (1678—1762) Lielā Ziemeļu kara laikā 1705. gadā apmetās Rīgā un kļuva par birģermeistaru. No viņa deviņiem bērniem izveidojās kuplā Rīgas Švarcu dzimta, kuras vecāko līniju veidoja Johana Georga Švarca (1712—1780) pēcnācēji, bet jaunāko līniju Johana Kristofa Švarca (1722—1804) pēcteči.

* Dzimtas vasaras rezidence Švarcmuiža Daugavgrīvas ielā 19/21 Āgenskalnā.Dzimtas vasaras rezidence Švarcmuiža Daugavgrīvas ielā 19/21 Āgenskalnā.
* Medībām domātā Švarcenieku muiža Jaunmārupē.Medībām domātā Švarcenieku muiža Jaunmārupē.

Ievērojami dzimtas pārstāvji
----------------------------

Švarcu dzimtas vēstures titullapa.
* Ādams Hinrihs Švarcs (1678—1762), Rīgas birģermeistars
* Johans Kristofs Švarcs (1722—1804), jurists, Rīgas birģermeistars (1782—1787)
* Johans Kristofs Švarcs (1809—1859), ārsts, Rīgas Praktizējošo ārstu biedrības prezidents (1849—1859)
* Eižens Švarcs (1871—1940), sabiedriskais darbinieks, Niedras valdības finanšu ministrs (1919)

Literatūra
----------

* Arend Buchholtz. Geschichte der Rigaschen Familie Schwartz. Berlin: 1921

Atsauces
--------

1. ↑  Geschichte der Rigaschen Familie Schwartz