recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***Sigmavirgulina tortuosa*** ir foraminīferu suga rotaliīdu kārtā un bolivinitīdu dzimtā. Sugu 1881. gadā aprakstīja angļu mikropaleontologs Henrijs Bredijs. Nosaukums "*tortuosa*" nozīmē izlocītā. Suga ir izplatīta Vidusjūrā, Egejas, Marmora, Melnajā un Azovas jūrā, Atlantijas okeānā, Meksikas līcī, Indijas okeānā, Dienvidķīnas jūrā, Klusajā okeānā, pie Japānas un Jaunzēlandes u.c.

Apraksts
--------

Čaula iegarena, sašaurinoša, visplatākā tuvāk virsotnei. Abas puses noliektas leņķī pret viduslīniju, un piedod čaulai izlocītu kontūru. Čaulas mala ir plāna, ķīļveidīga, daivaina. Kameras ir daudzskaitlīgas, garas, šauras, brīvajos galos izvirzītas un noapaļotas. Čaulas garums ir līdz 0,45 mm.

Atsauces
--------

1. ↑  WoRMS, World Register of Marine Species.
2. ↑  Brady, H. B. (1881). Notes on some of the Reticularian Rhizopoda of the "Challenger" Expedition. Part III. *Quarterly Journal of Microscopical Science.* (2) 21 (81): 31-71. 57.lpp.
**Alī Šariatī Mazinānī** (farsi: علی شریعتی مزینانی, dzimis 1933. gada 23. novembrī, miris 1977. gada 18. jūnijā) bija irāņu revolucionārs un sociologs, kurš fokusējās uz reliģijas socioloģiju. Viņš tiek uzskatīts par vienu no ievērojamākajiem 20. gadsimta Irānas domātājiem, un tiek saukts par Irānas revolūcijas ideologu, kaut gan viņa idejas netika izmantotas izveidotās islāma republikas pamatā.

Alī Šariatī ieņem īpašu vietu islāma filozofijā. No vienas puses, viņš bija revolucionārā šiīsma teorētiķis, islāma reformatoru kustības pārstāvis. No otras puses, Šariatī, būdams Sorbonnas Universitātes absolvents, un tāda filozofa draugs kā Sartrs, dziļi ietekmējās no rietumu filozofijas, galvenokārt no eksistenciālisma un marksisma. Viņš apzinājās islāma mācības svarīgumu, un apgalvoja, ka ir nepieciešamība pēc nopietnas islāma reformas, izmantojot rietumu filozofijas idejas, kuras kritizē kapitālistiskās sistēmas ekonomiskos un ideologiskos aspektus. Viņš kritizēja rietumu kultūru, industriālās un patērētāju sabiedrības, taču tajā pašā laikā uzskatīja, ka musulmaņiem pirms rietumu kultūras kritizēšanas ir jāiepazīstas ar to, lai adekvāti tai oponētu. Pēc Šariatī domām, eksistenciālisma un marksisma ideoloģiju trūkumus var atrisināt ar islāma palīdzību. Viņš centās demonstrēt islāma pārākumu un islāma universālo revolucionāro protesta ideoloģiju. Savu šīisma versiju viņš sauca par revolucionāro jeb *sarkano šīismu*, ko viņš kontrastēja ar nerevolucionāro jeb *melno šīismu*.

Alī Šariatī ar ģimeni
Attiecībā uz varas jautājumu, Šariatī uzskatīja, ka islāma reformas misija ir jāīsteno visizglītotākajai sabiedrības daļai jeb ulāmai. Pēc viņa domām tie bija cilvēki, kuriem ir zināšanās, un kuri apzinās savas sabiedrības problēmas, un jūt atbildību par islāma likteni. Šajā gadījumā runa ir par zināšanām, kuras ir iegūtas, mācoties islāma zinātnes, vienlaikus saņemot laicīgo izglītību, jo zināšanas ir "gaisma, kuru iededz Allāhs sirdī katram, kurš to vēlas". Par reliģiskā līdera paraugu Šariati uzskatīja imāmu Homeinī.

Atsauces
--------

1. ↑  Gheissari Ali. *Iranian Intellectuals in the Twentieth Century*. Austin : University of Texas Press, 1998.
2. ↑  Ervand Abrahamian. *Ali Shariati: Ideologue of the Iranian Revolution*. Los Angeles : University of California Press, 1993. 25–28. lpp.
3. ↑  Ali Shariati. *Jahatgiri-ye Tabaqati-e Islam [Class bias of Islam], in Collected Works, 10*. Tehran, 1980. 37–38. lpp.
4. ↑  «Dr. Ali Shariati: Red Shi`ism vs. Black Shi`ism». *www.iranchamber.com*. Skatīts: 2022-01-04.
5. ↑  Naser Gharagozlu. *From Blank Revolution to Islamic Revolution*, 2006. 87. lpp.
**Rūne Djurhūss** (norvēģu: *Rune Djurhuus*; dzimis 1970. gada 25. janvārī, Elveruma, Norvēģija) ir Norvēģijas starptautiskais lielmeistars šahā (1996).

Šahista karjera
---------------

1985. gadā kļuvis par Norvēģijas junioru čempionu šahā, pēc trim gadiem par FIDE starptautisko meistaru (1989). Piedalījies 1990. gadā Latvijas 1. atklātajā šaha čempionātā, kur bijis labākais no ārzemju dalībniekiem. 1991. gadā izcīnījis uzvaru Eiropas junioru čempionātā šahā, apsteidzot nākamo Pasaules čempionu šahā Vladimiru Kramņiku. 1996. gadā viņam pieškirts FIDE starptautiskā lielmeistara nosaukums. Deviņas reizes izcīnījis medaļas Norvēģijas čempionātā šahā - 4 sudraba (1990, 1994, 2000, 2003) un 5 bronzas (1988, 1995, 1996, 1998, 1999). Norvēģijas izlases sastāvā septiņas reizes piedalījies Pasaules šaha olimpiādēs (1988—1996, 2006, 2014), kā arī Eiropas komandu šaha čempionātā (1989). Ir pazīstams kā šaha žurnālists lielākajos Norvēģijas laikrakstos.

Atsauces
--------

1. ↑  «GM Rune Djurhuus». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2008. gada 30. maijā. Skatīts: 2013. gada 13. maijā.

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
* Korespondecšahista profils ICCF mājaslapā (angliski)
* Šahista profils olimpbase.org mājaslapā (Pasaules šaha olimpiāde) (angliski)
* Šahista profils olimpbase.org mājaslapā (Eiropas komandu šaha čempionāts) (angliski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 227669387
* ISNI: 0000 0003 6317 836X
* BIBSYS: 97030890

 |

 |
**Autentificēšana** (no grieķu: *αὐθεντικός* (*authentikos*) — 'īsts, patiess') ir subjekta (lietotāja) identitātes pārbaude datorsistēmā. Tas ir nākamais solis pēc identificēšanas, kurā noskaidro lietotāja identifikatoru, bet autentificēšanā nosaka, vai lietotājs atbilst uzrādītajam identifikatoram.

Autentificēšana notiek uz kāda slepena elementa (autentifikatora) pamata, kuru zina gan lietotājs, gan sistēma. Parasti sistēmai nav zināms pats slepenais elements, bet gan kāda informācija, pēc kuras nosaka lietotāja autentiskumu.

Autentificēšanas veidus var iedalīt vairākās kategorijās:

* Lietotājs kaut ko **zina**   
 (piemēram, paroli vai personas identifikācijas numuru (PIN));
* Lietotājam kaut kas **pieder**   
 (piemēram, magnētiskā karte, viedkarte vai marķierierīce);
* Lietotājs kaut kas **ir**   
 pamatojas uz lietotāja biometriskajām īpašībām (piemēram, balss, pirkstu nospiedumiem vai paraksta atpazīšanas)

Pēc autentificēšanas parasti notiek autorizācija — lietotāja piekļuves (sistēmas resursiem, informācijai) tiesību piešķiršana.

Statiskā autentificēšana
------------------------

Statiskā autentificēšana ir, ja autentificēšanai izmanto nemainīgu informāciju. Šāda veida autentificēšana ir visnedrošākā, jo paroli var viegli "noklausīties", un vēlāk to izmantot. Šajā gadījumā vienīgais aizsardzības veids ir datu apmaiņas kanāla maksimāla aizsargāšana.

Dinamiskā autentificēšana
-------------------------

Šajā gadījumā pusēm A un B ir zināma funkcija F. Lai puse A pārliecinātos, ka puse "B" ir B, tā nodod pusei B nejauši ģenerētus datus. Puse B apstrādā datus ar funkciju F un nosūta rezultātu atpakaļ pusei A. Puse A ar to pašu funkciju pārbauda saņemto rezultātu un tiek skaidrībā, vai "B" ir B. Dinamiskajai autentificēšanai ir svarīgi izvēlēt korektu funkciju un nodrošināt, lai tā nav pieejama nevienam citam.
Dinamisko autentificēšanu plaši izmanto viedkartēs un kodu kalkulatoros.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* LCCN: sh85009783
* BNF: cb11976657c (data)
* NDL: 01209225

 |

 |
**Frideriks Francišeks Šopēns** (poļu: *Fryderyk Franciszek Chopin*, franču: *Frédéric François Chopin*; dzimis 1810. gada 1. martā, miris 1849. gada 17. oktobrī) bija 19. gadsimta poļu komponists. Viņš ir viens no visu laiku ievērojamākajiem poļu mūziķiem un viens no pasaules ievērojamākajiem klaviermūzikas autoriem un izpildītājiem.

Šopēna vārdā ir nosaukts pianistu konkurss Varšavā (Starptautiskais Friderika Šopēna pianistu konkurss), kas notiek kopš 1927. gada reizi piecos gados, Varšavas Šopēna lidosta, kas ir Polijas lielākā lidosta, asteroīds.

Biogrāfija
----------

Friderika Šopēna dzimtās mājas Želazova Volā
Frideriks Šopēns ir dzimis 1810. gada 1. martā (pēc dzimšanas apliecības — 22. februārī), nelielā Mazovijas ciematiņā Želazova Vola, skolotāja, polonizēta francūža ģimenē. Dažus mēnešus pēc Šopēna dzimšanas ģimene pārcēlās uz Varšavu, jo tēvam piedāvāja franču valodas un literatūras skolotāja vietu licejā.

Ap 1836. gadu Šopēns Parīzē jau bija ieguvis vispārēju slavu, uzstājoties koncertos un sadraudzējoties ar tādiem tā laika ievērojamiem māksliniekiem kā Vinčenco Bellīni, Ežēnu Delakruā, Ektoru Berliozu, Ferencu Listu un Robertu Šūmani. Šajā pašā laikā sākās Šopēna romantiskā draudzība ar Žoržu Sandu, kura turpinājās 10 gadus. Jau 1830. gadu sākumā izpaudās Šopēna slimība — tuberkuloze, kas progresēja, un 1849. gadā Parīzē Šopēns mira 39 gadu vecumā. Apglabāts Perlašēza kapsētā Parīzē, bet sirds pēc komponista vēlmes apglabāta Varšavā, Svētā Krusta baznīcā.

Šopēna mūzika
-------------

Frideriks Šopēns radījis skaņdarbus gandrīz vienīgi klavierēm (ir arī dziesmas un kameransambļi, kā arī vairāki darbi klavierēm ar orķestri). Daži no skaņdarbiem kļuvuši par rietumu kultūras ikonām, piemēram, Šopēna sēru maršs (otrās klaviersonātes trešā daļa). Visiecienītākie Šopēna mūzikas žanri bija miniatūras: etīdes, mazurkas, prelūdijas, noktirnes, polonēzes un valši. Ir arī apjomīgākas kompozīcijas: sonātes, balādes, fantāzija, barkarola. Abi Šopēna klavierkoncerti ir gandrīz visu starptautisko pianistu konkursu repertuārā.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Frideriks Šopēns***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* *Brockhaus Enzyklopädie* raksts (vāciski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)
* *Encyclopædia Universalis* raksts (franciski)
* Enciklopēdijas *Krugosvet* raksts (krieviski)
* www.chopinmusic.net (angliski un franciski)
* www.chopinproject.com (angliski)
* F.Šopēna institūts (poliski un angliski)[novecojusi saite]

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 71319254
* LNB: 000003640
* LCCN: n79127769
* ISNI: 0000 0001 2138 5649
* GND: 118520539
* SELIBR: 181559
* SUDOC: 02728591X
* BNF: cb13892469c (data)
* BIBSYS: 90063786
* NLA: 36588280
* NDL: 00435950
* NKC: jn19992000131
* SBN identifikators CFIV025015 nav derīgs.
* RLS: 000003557
* BNE: XX1001710
* CiNii: DA02483346
* KulturNav: id

 |

 |
**Sīkdatne** jeb **sīkfails** (angļu: *cookie* — 'cepums') ir tīmekļa servera nosūtīta neliela teksta virkne klientam (parasti tīmekļa pārlūkprogrammai), kura tiek saglabāta lietotāja datorā kā parasta datne. Ar tās palīdzību serveris var identificēt lietotāju, pārbaudot klienta atsūtīto sīkdatni. Šis mehānisms tika ieviests tādēļ, ka pats HTTP protokols neuztur savienojuma stāvokli, un klienta katru jaunu pieprasījumu serveris uzskata par jaunu klientu.

Sīkdatņu mehānismu apraksta RFC 2965 (*HTTP State Management Mechanism*), kas iznāca 2000. gadā un nomainīja RFC 2109.

Visbiežāk sīkdatnes izmanto lietotāju autentificēšanai (lietotājam ievadot savu lietotājvārdu un paroli, serveris nosūta uz lietotāja datora unikālu teksta virkni, pēc kā vēlāk var noteikt, ka lietotājs ir pieslēdzies sistēmai), sesijas uzturēšanai, kā arī specifiskas informācijas saglabāšanai par lietotāju. Izmantojot sīkdatnes, lietotājs veido tīmekļa vietni atbilstoši savām vēlmēm un interesēm.

Kopš sīkdatņu ieviešanas daudzi interneta lietotāji ir noraizējušies par personiskās dzīves izsekošanu, jo ar sīkdatnēm var izsekot lietotāja veiktās darbības un ieradumus, kad tas veic tīmekļa lapu pārlūkošanu. Sakarā ar to vairākās valstīs (ASV, Eiropas Savienībā) ir pieņemti likumi, kas regulē sīkdatņu lietošanu. Bez tam sīkdatņu negatīvs aspekts ir slikta drošība, jo tās ne vienmēr var precīzi identificēt lietotāju (ja datoru izmanto vairāki lietotāji), turklāt tās var ļaunprātīgi pārtvert un izmainīt.

Sīkdatnes ir iespējams arī nobloķēt, bet, tiklīdz tas ir izdarīts, var rasties problēmas, jo var nestrādāt kāda no tīmekļa vietnes piedāvātajām funkcijām vai pat liegta piekļuve pie tās. Dažādām pārlūkprogrammām ir atšķirīgi veidi, kā nobloķēt sīkdatnes. Sīkdatnes, kā jebkuru failu, ir iespējams arī izdzēst, bet tas nozīmē, ka uz sīkdatņu pamata veiktie iestatījumi netiks saglabāti.

Darbības princips
-----------------

Ja kādā tīmekļa lapā ir nepieciešams izmantot sīkdatnes, pēc šīs lapas pieprasīšanas serveris atpakaļ klientam nosūta kopā ar pieprasīto lapu arī sīkdatni teksta virknes veidā, kuru pārlūkprogramma saglabā (ja programmai tas ir atļauts) lietotāja datorā kā teksta failu. Turpmāk katru reizi, kad klients sūta pieprasījumu serverim, tiek nosūtīta arī sīkdatne.

Jaunas sīkdatnes nosūtīšanu un tās nomaiņu serveris veic ar simbolu virkni `Set-Cookie: nosaukums=vērtība`. Arī ar pārlūkprogrammu ir iespējams izmainīt sīkdatni klienta pusē, ja lapas kodā ir iekļauts *JavaScript* kods. Šim nolūkam tiek izmantots objekts `document.cookie`.

Ir divu veidu sīkdatnes. Pirmā veida sīkdatne uzglabā informāciju ilgāku laiku, bet otra, tā dēvētā "sesijas sīkdatne", tikai tik ilgi, kamēr tiek apskatīta kāda konkrēta tīmekļa vietne vai lapa.

Atsauces un piezīmes
--------------------

1. ↑  «Sīkdatnes». scania.lv. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2008. gada 3. maijā. Skatīts: 2008. gada 5. augustā.

Ārējās saites
-------------

* RFC 2965
Šis raksts ir par pilsētu Filipīnās. Par spāņu šahistu skatīt rakstu Luijs Ramiress de Lusena.

**Lusena** (filipīniešu: *Lungsod ng Lucena*, angļu: *City of Lucena*) ir neatkarīga pilsēta Filipīnu vidusdaļā, Lusonas salas dienvidos pie Ijamas un Dumakaas upju ietekas Sibujanas jūras Tajabasas līcī. Administratīvi pieskaitīta Bikolas reģionam un teritoriāli atrodas Kesonas provinces teritorijā; pilsētā atrodas provinces administratīvās iestādes. Vairums pilsētas iedzīvotāju pieder tagalu tautai. Nozīmīgs ekonomikas, transporta, kultūras, izglītības un tūrisma centrs.

Vēsture
-------

1580. gados franciskāņu misionāri dibināja Tajabasas pilsētiņu un tagadējā Lusena bija viena no tās priekšpilsētām (*barrio*). Spāņu kolonisti 16. gadsimtā to dēvēja par Buenavistu (*Buenavista*), bet vēlāk to sāka dēvēt par Orokjetu (*Oroquieta*). 17. gadsimtā Tajabasa, tāpat, kā citas Lusonas piekrastes pilsētas, stipri cieta no moro pirātu uzbrukumiem, kādēļ gar līča piekrasti tika izbūvēti vairāki nocietinājumi un pašu pilsētiņu sāka dēvēt par Kotu (*Cotta* no tagalu *kuta* — ‘cietoksnis’). Pēc pirātu uzbrukumu beigām un sakarā ar jūras tirdzniecības attīstību Kota izauga un 1879. gadā tai piešķīra tagadējo vārdu par godu franciskāņu ordeņa brālim Mariano Granham, kura dzimtā pilsēta bija Lusena Andalūzijā. 1882. gadā Lusena kļuva par patstāvīgu municipalitāte, bet 1901. gadā — par Tajabasas provinces centru. 1961. gadā Lusenai piešķirts pilsētas statuss, bet 1991. gadā — neatkarīgas augsti urbanizētas pilsētas statuss.

Atsauces
--------

1. ↑  «2020 Census of Population and Housing (2020 CPH) Population Counts Declared Official by the President». *Q107442757*. Q17067223. 7 jūlijs 2021.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Lusena***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Kalabarsonas reģions Valsts karogs: Filipīnas |
| --- |
|  |
| Provinces | 
* Batangasa
* Kavite
* Kesona
* Laguna
* Risala

 |
|  |
| Neatkarīgās pilsētas | 
* Lusena

 |

 |


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Filipīnu lielpilsētas Valsts karogs: Filipīnas |
| --- |
|  |
| 
* Anhelesa
* Bagio
* Bakoloda
* Butuana
* Dagupana
* Davao
* Heneralsantosa
* Iligana
* Iloilo
* Kagajana de Oro
* Kalookana
* Kesonsitija
* Kotabato
* Lapulapu
* Laspiņasa
* Lusena
* Makati
* Malabona
* Mandalujonga
* Mandaue
* Manila
* Marikina
* Muntinlupa
* Naga
* Navotasa
* Olongapo
* Ormoka
* Paraņake
* Pasaja
* Pasiga
* Puertoprinsesa
* Sanhuana
* Santjago
* Sebu
* Tagiga
* Taklobana
* Valensuela
* Zamboanga

 |

 |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 124469498

 |

 |
**Slāvu pirmvaloda** ir pirmvaloda, no kuras cēlušās pārējās slāvu valodas. Šobrīd nav atrasti slāvu pirmvalodas rakstu pieminekļi, līdz ar to šī valoda ir rekonstruēta, pamatojoties uz slāvu un citu indoeiropiešu valodu salīdzinājumu.

Slāvu pirmvaloda, tāpat kā visas valodas, laika gaitā mainījās, un tās formas var rekonstruēt dažādos veidos atkarībā no izvēlētā laika posma.

Sākotnējā savas pastāvēšanas posmā slāvu pirmvaloda bija indoeiropiešu pirmvalodas dialekts. Iespējams, ka slāvu pirmvaloda attīstījās no hipotētiskās baltu-slāvu pirmvalodas ap 6. gadsimtu. Pastāv hipotēze, saskaņā ar kuru protobaltu un protoslāvu valodas piedzīvoja vienotības periodu,[*nepieciešama atsauce*] un tiek rekonstruēta baltu-slāvu pirmvaloda, kas vēlāk sadalījās slāvu un baltu pirmvalodās.

Ārējās saites
-------------

* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* Ukrainas Interneta enciklopēdijas raksts (angliski)
* Austrumeiropas enciklopēdijas raksts (vāciski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* LCCN: sh85107765
* GND: 1093415215
* NKC: ph124556

 |

 |
Filipīnieši pasaulē (kartē var būt iekļauti filipīniešu izcelsmes cilvēki vai Filipīnu pilsoņi):  vairāk par 10 mlj   vairāk par 1 mlj   vairāk par 100 tūkst.   vairāk par 10 tūkst.   vairāk par 1 tūkst.   nav datu
**Filipīnieši** (tagalu: *Mga Pilipino*, angļu: *Filipinos*, spāņu: *Pueblo filipino*, *Filipinos*) ir tautu grupa, kas apdzīvo Filipīnu arhipelāgu jeb politiski Filipīnu Republiku, kas teritoriāli ir gandrīz identiska. Kopējais iedzīvotāju skaits ir aptuveni 103 miljoni, tostarp Filipīnu Republikas iedzīvotāju skaits ir 99,9 miljoni (2010).

Visaji — 40 %, tagali — 21 %, Iloki — 12 %, moro — 7 %. Iedzīvotāji pieder pie dažādiem antropoloģiskajiem tipiem, galvenokārt pie dienvidu mongoloīdu tipa ar eiropiešu komponentu vai pie jaukta mongoloīdu-australoīdu tipa.

Reliģiskā ziņā aptuveni 86 % iedzīvotāju ir katoļi, 10 % — musulmaņi (dienvidrietumu salu iedzīvotāji ir apvienojušies atsevišķā musulmaņu reģionā). Kristietība ir sajaukta ar vietējiem ticējumiem, kā rezultātā ir populāri sinkrētiski kulti, piemēram, vietējā filipīniešu baznīca.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Filipīnieši***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* NDL: 00576885
* NKC: ph314831
* BNE: XX540714

 |

 |
***Tretomphalus bulloides*** ir foraminīferu suga rotaliīdu kārtā un rosalinīdu dzimtā. Sugu 1839. gadā aprakstīja franču naturālists Alsids Orbiņī kā *Rosalina bulloides*, bet 1880. gadā vācu zoologs Kārlis Augusts Mebiuss to iedalīja jaunizveidotajā tretomfalu ģintī. *Tretomphalus bulloides* ir tretomfalu ģints tipiskā suga. Tā ir izplatīta Vidusjūrā, Melnajā jūrā, Atlantijas okeānā, Karību jūras reģionā, Indijas okeānā, Klusajā okeānā un pie Japānas.

Apraksts
--------

Čaula zema, trohospirāliska un saplacināta bentiskajā stadijā. Makrosfēras eksemplāriem spirāliskajai pusei ir evolūta forma ar apmēram 1,5-2 vijumiem. Kameras no spirāliskās puuses un perifērijā ir blīvi perforētas, bet prolokulas neperforētas. Šuves spirāliskajā pusē ir viegli izlocītas, atliektas atpakaļ un iespiestas. Pieauguma gaitā kameras ātri paliek garākas, no četrām līdz piecām pēdējā vijumā. Primārā atvere ir starpmarginālas, ekstraumbilikālas, lokveidīgas spraugas veidā, ko daļēji apņem vāji attīstīta apmale. Planktona stadijā čaulas umbilikālajā pusē piestprinās liela pludiņkamera. Šīs perforētās kameras apakšdaļā ir ap trīssimt caurumu ar noapaļotām malām un apmalēm.

Atsauces
--------

1. ↑  WoRMS, World Register of Marine Species.
2. ↑  Franc Cimerman in Martin R. Langer. Mediterranean Foraminifera, Ljubljana, 1991. 67-68. lpp. ISBN 86-7131-053-1
***Planorbulina mediterranensis*** ir foraminīferu suga rotaliīdu kārtā un planorbulinīdu dzimtā. Sugu 1826. gadā aprakstīja franču naturālists Alsids Orbiņī. *Planorbulina mediterranensis* ir planorbulīnu ģints tipiskā suga. Tā ir izplatīta Vidusjūrā, Atlantijas okeānā, Karību jūras rģionā, Indijas okeānā, Persijas līcī, Klusajā okeānā pie Japānas un Jaunzēlandes krastiem u.c.

Apraksts
--------

Čaula ir diskveidīga, plakani izliekta. Tā ar spirālisko pusi stiprinās pie jūras zāļu lapām. Agrīnās kameras izvietotas trohospirāliski un ar vienu lokveida atveri, līdzīgi kā cihicīdām. Pieaugušās kameras ir cikliskas, ar divām starpmalu atverēm. Tās aptver izvirzīta peristomāla mala. Šuves čaulas nepiestiprinātajā pusē ir iespiestas, bet piestiprinātajā pusē sabiezinātas un neperforētas. Čaulas perifērija ir gandrīz kantaina, sieniņas no abām pusēm rupji un blīvi perforētas. Papildus atveres fiksācijai, attiecīgi māņkājiņu izbīdīšanai, atrodas čaulas abās pusēs.

Atsauces
--------

1. ↑  WoRMS, World Register of Marine Species.
2. ↑  Franc Cimerman in Martin R. Langer. Mediterranean Foraminifera, Ljubljana, 1991. 72. lpp. ISBN 86-7131-053-1
**Bismaks Bijombo Sumba** (svahili: *Bismack Biyombo Sumba*; dzimis 1992. gada 28. augustā Lubumbaši Zairā) ir profesionāls Kongo DR basketbolists, spēlē centra pozīcijā. Pēdējā komanda, ko pārstāvēja 2024. gadā bija Nacionālās basketbola asociācijas (NBA) klubs Memfisas "Grizzlies".

Karjera
-------

Dzimis Kongo (tolaik Zaira) septiņu bērnu ģimenē. Spēlējis basketbolu dzimtenē, līdz 16 gadu vecumā viņu pamanīja treneris Mario Palma un B. Bijombo radās iespēja pārcelties uz Spānijas jaunatnes basketbola sistēmu.

Profesionāļa karjeru uzsāka 2009. gadā Spānijas *LEB Plata* līgā, kurā pārstāvēja *Fuenlabrada* fārmklubu *Illescas*. 2010.—2011. gada sezonas otro pusi jau aizvadīja *Liga ACB* *Fuenlabrada* sastāvā. B. Bijombo piedalījās *2011 Nike Hoops Summit* spēlē (pārstāvēja Pasaules izlasi) un spēlē guva *triple-double*: 12 punkti, 11 atlēkušās bumbas un 10 bloķēti metieni. Tādējādi viņš izpelnījās NBA skautu uzmanību un basketbolistam tika prognozēts augsts izvēles numurs 2011. gada NBA draftā. Tajā viņu ar 7. numuru izraudzījās Sakramento "Kings", taču tiesības uz viņu tika atdotas Šarlotas "Bobcats" vienībai.

Pēc četrām sezonām "Bobcats" un "Hornets" (komanda mainīja nosaukumu šajā laikā) B. Bijombo kļuva par brīvo aģentu un 2015. gada vasarā noslēdza līgumu ar Toronto "Raptors". 2016. gada vasarā viņš noslēdza četru gadu līgumu ar Orlando "Magic". Pēc divām sezonām Orlando viņš trīs komandu maiņas darījumā tika aizmainīts uz Šarlotas "Hornets" — komandu, kurā nospēlējis vislielāko savas karjeras daļu. Pēc izlaistas 2021.—2022. gada sezonas pirmās puses janvārī B. Bijombo pievienojās vienai no līgas vadošajām komandām Fīniksas "Suns", kur ieņēma nozīmīgu lomu pēc tam, kad traumu guva pamatsastāva centra spēlētājs Deandrē Eitons. 2022. gada vasarā B. Bijombo parakstīja jaunu līgumu ar "Suns".

2023. gada 1. novembrī B. Bijombo pievienojās Memfisas "Grizzlies", kuras sastāvā spēlētājs bija līdz 2024. gada janvārim.

Atsauces
--------

1. ↑  «Memphis Grizzlies sign Bismack Biyombo». *www.nba.com* (angļu). Skatīts: 2023-11-11.
2. ↑  «Memphis Grizzlies sign Vince Williams Jr. to multi-year contract». *www.nba.com* (angļu). Skatīts: 2024-02-09.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Bismaks Bijombo***.
* *Basketball Reference* NBA spēlētāja profils (angliski)
* NBA spēlētāja profils (angliski)
* *DraftExpress* profils (angliski)
* *Eurobasket* spēlētāja(-s) profils (angliski)
* *Basketball Reference* spēlētāja(-s) profils (angliski)
* ESPN NBA profils (angliski)
* *RealGM Basketball* profils (angliski)
**Izglītības zinātņu un psiholoģijas fakultāte** ir viena no 13 Latvijas Universitātes fakultātēm, kas izvietota Imantā, Imantas 7. līnija 1, ēkā, kurā iepriekš atradās Rīgas Pedagoģijas un izglītības vadības augstskola. Šī fakultāte aptver trīs plašas zinātņu nozares: pedagoģija, psiholoģija un māksla.

Vēsture
-------

Pedagoģijas fakultāte dibināta 1982. gada 23. februārī. 1992. gadā fakultātē tiek izveidota Psiholoģijas katedra. 1995. gadā tiek papildināts fakultātes nosaukums, tā kļūst par Pedagoģijas un psiholoģijas fakultāti. 1999. gads Pedagoģijas un psiholoģijas fakultāte kļūst par otro lielāko fakultāti Latvijas Universitātē. 2010. gadā tiek papildināts fakultātes nosaukums, tā kļūst par Pedagoģijas, psiholoģijas un mākslas fakultāti. 2023. gadā fakultātes nosaukums mainīts uz Izglītības zinātņu un psiholoģijas fakultāti.

Struktūrvienības
----------------

* Izglītības zinātņu nodaļa
	+ Izglītības filozofijas centrs
	+ Multikulturālās izglītības centrs
* Pedagoģijas nodaļa
* Psiholoģijas nodaļa
	+ Psiholoģijas pētījumu laboratorija
	+ Psiholoģiskās palīdzības centrs
* Skolotāju izglītības nodaļa
* Veselības un sporta izglītības centrs
* Pieaugušo pedagoģiskās izglītības centrs
* Pedagoģijas zinātniskais institūts
* Izglītības pētniecības institūts

Studiju programmas
------------------

* Bakalaura un koledžas līmeņu studiju programmas
	+ Sākumizglītības skolotājs
	+ Skolotājs
	+ Māksla
	+ Psiholoģija
	+ Sports, tehnoloģijas un sabiedrības veselība
	+ Pirmskolas skolotājs
	+ Sporta treneris

* Maģistra līmeņa studiju programmas
	+ Tehnoloģiju inovācijas un dizains izglītībai
	+ Psiholoģija
	+ Skolotājs
	+ Izglītības zinātnes

* Doktora studiju programmas
	+ Izglītības vadība
	+ Izglītības zinātnes
	+ Psiholoģija

Bibliotēka
----------

Fakultātē atrodas arī Izglītības zinātņu un psiholoģijas bibliotēka, kas aptver aptuveni 40 000 informācijas resursus, piedāvā izmantot e-resursus (datubāzes EBSCO, Emerald u.c.) Bibliotēka lepojas arī ar īpašām kolekcijām, piemēram, Elfrīdas Šmites dāvinājums. Bibliotēka ir atvērta lietotājiem gan darba dienās, gan sestdienās.

Dekāni
------

1. Gunārs Gulbis (1982—1986)  

2. Oskars Zīds (1986—1998)  

3. Andris Kangro (1998—2011)  

4. Andris Grīnfelds (2012—2016)  

5. Malgožata Raščevska (2016—2020)  

6. Linda Daniela (2020—)

Ārējās saites
-------------

* Izglītības zinātņu un psiholoģijas fakultātes sadaļa LU portālā Arhivēts 2024. gada 18. janvārī, *Wayback Machine* vietnē.
* Izglītības zinātņu un psiholoģijas fakultātes mājaslapa
**Sanita Bajāre** (dzimusi 1972. gada 1. augustā) ir ekonomiste un finanšu speciāliste, Latvijas Finanšu nozares asociācijas valdes priekšsēdētāja. Bijusi Pasaules Bankas Direktoru valdes direktora vietniece (2014—2016).

Biogrāfija
----------

Mācījusies Rīgas 2. vidusskolā, kuru beigusi ar sudraba medaļu. Pirmo augstāko izglītību ieguvusi 1996. gadā Latvijas Medicīnas akadēmijā — iegūts ārsta grāds ar izcilību. No 1996. gada līdz 1997. gadam izglītojusies Latvijas Medicīnas akadēmijas Ģimenes ārstu rezidentūrā. 2006. gadā ieguvusi bakalaura grādu ekonomikā izlīdzināšanas programmas studijās un 2008. gadā ieguvusi maģistra grādu finanšu ekonomikā ar izcilību. 

Darba gaitas Sanita Bajāre uzsākusi 1996. gadā AS "Rīgas Slimokase". No 1997. gada līdz 2005. gadam bija *AAS BALTA* TIA biznesa sistēmas pārvaldītāja, projekta vadības grupas locekle, Korporatīvo izplatītāju pārvaldes vadītāja, Mārketinga pārvaldes vadītāja, Personu apdrošināšanas daļas vadītāja, Veselības apdrošināšanas grupas vadītāja. 2005. gadā Sanita Bajāre uzsākusi darbu Finanšu ministrijā kā Eiro projekta vadītāja, kur bija atbildīga par eiro ieviešanu Latvijā. No 2011. līdz 2014. gadam Sanita Bajāre ir bijusi Finanšu ministrijas valsts sekretāre. Nodrošināja sekmīgu eiro ieviešanu Latvijā 2014. gada 1. janvārī, par šo sasniegumu saņemot valsts augstāko apbalvojumu — Triju Zvaigžņu ordeni (3. šķira, komandieris).

No 2012. gada līdz 2014. gadam Bajāre bija arī Eiropas Investīciju bankas padomē. No 2014. līdz 2016. gadam Sanita Bajāre bija Pasaules Bankas Direktoru valdes direktora vietniece. No 2016. gada līdz 2018. gadam Bajāre bija atbildīga par uzņēmumu apkalpošanu bankā "Citadele". 2019. gadā uzsāka darbu Latvijas Finanšu nozares asociācijas valdes priekšēdētājas amatā, kā arī kļuva par Latvijas Darba devēju konfederācijas padomes viceprezidenti. 2020. gadā kļuva par starptautiskā tīkla *Business at OECD* Finanšu komitejas priekšsēdētāja vietnieci.

Atsauces
--------

1. 1 2  «Sanita Bajāre». festivalslampa.lv.
2. ↑  «Finanšu nozares asociācijas vadītājas amatā darbu sākusi Sanita Bajāre, informēja asociācijā.». forbesbaltics.com. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2023. gada 24. decembrī. Skatīts: 2023. gada 24. decembrī.
**Ēmils Nestors Setele** (*Eemil Nestor Setälä*, dzimis 1864. gada 27. februārī, miris 1935. gada 8. februārī) bija Somijas politiķis un valodnieks. Dažus mēnešus 1917. gada rudenī bijis Somijas Senāta priekšsēdētājs.

Zinātniskā darbība
------------------

Ēmilam Setelem bijusi liela ietekme somugru valodu pētniecībā.
Periodā no 1888. līdz 1890. gadam viņš devās ekspedīcijās pie somugru tautām (lībiešiem, votiem, vepsiem), pētot to valodu un etnogrāfiju.
Setele no 1893. līdz 1929. gadam Helsinku universitātē bija somu valodas un literatūras profesors. Dibinājis pētniecisko institūtu *Suomen suku*.

Politiskā darbība
-----------------

Sākotnēji Ēmils Nestors Setele bija Somu partiju biedrs. Pēc tam, kad, protestējot pret Krievijas īstenoto pārkrievošanas politiku, no Somu partijas atdalījās Jauno somu partija, Setele sekoja tai. Vairākas reizes bija ievēlēts Somijas parlamentā.

1917. gada 26. martā kļuva par Tokoi senāta Baznīcas un izglītības nodaļas vadītāju. Kad septembrī Senātu pameta visi Sociāldemokrātiskās partijas pārstāvji, Setele kļuva par Senāta priekšsēdētāju.
27. novembrī viņš iekļuva Svīnhūvuda senātā, kura laikā 1918. gadā norisinājās Somijas pilsoņu karš. Pēc kara līdz novembrim Setele turpināja darbu Pāsikivi senātā.

Kad 1918. gadā Jauno somu partijas monarhijas piekritēji apvienojās ar veco somu partiju, izveidojot Nacionālās koalīcijas partiju, Setele turpināja darbību tajā. 1920. un 1921. gadā bija Nacionālās koalīcijas partijas priekšsēdētājs.

1925. gadā Ēmils Setele kļuva par izglītības ministru.
1926. gadā viņš bija ārlietu ministrs.

No 1927. līdz 1930. gadam Setele bija vēstnieks Dānijā un Ungārijā.

Skatīt arī
----------

* Seteles senāts

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Ēmils Nestors Setele***.
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)
* Setälä, Emil Nestor (1864—1935)[novecojusi saite] Biografiakeskus

| Politiskie un sabiedriskie amati un pozīcijas |
| --- |
| Priekštecis:Oskari Tokoi | **Senāta priekšsēdētājs**1917. gads | Pēctecis:**Pērs Ēvinds Svīnhūvuds** |
| Priekštecis:Gustafs Idmans | **Somijas ārlietu ministrs**1926—1927 | Pēctecis:**Veine Voionmā** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 27231858
* LCCN: nb90663441
* ISNI: 0000 0001 1753 6539
* GND: 11747049X
* SELIBR: 260130
* SUDOC: 052493873
* BNF: cb135582437 (data)
* NKC: jn20040218006
* CiNii: DA10175973

 |

 |
**Uzvaras Līdums** ir ciems Olaines novada Olaines pagastā. Izvietojies pagasta rietumu daļā pie autoceļa V1088 10 km no pagasta centra Jaunolaines, 9,5 km no novada centra Olaines un 31 km no Rīgas centra.

Vēsture
-------

Uzvaras Līdums (1937).
Uzvaras Līdumu izveidoja 1936. gadā toreizējā Jelgavas apriņķa Pēternieku pagastā, nosusinot purvu 250 ha platībā un ierīkojot 16 paraugsaimniecības, kuras īpašumā ar zemkopības ministra norādījumu saņēma Latvijas armijas Brīvības cīņu veterāni - izvēloties no 100 ģimenēm, kas pieteicās pretendentu atlasei.

Katram jaunsaimniekam valsts piešķīra 13–14 hektārus lielu zemi, 50 000 ķieģeļu un 254 kubikmetrus grants, kā arī nodrošināja mājas projektu, pēc kura ēka jāuzceļ sešu gadu laikā. 70 vīri ar rokām izraka novadgrāvjus, pa kuru purva ūdeni novadīja uz Misas upi. Galvenā kanāla izmērs bija 3,5 metrus dziļš un 11 metrus plats. Uzvaras Līduma atklāšanas svētki notika 1936. gada 23. septembrī, piedaloties prezidentam Kārlim Ulmanim.

Atsauces
--------

1. ↑  «Vietvārdu datubāze: Informācija par Uzvaras Līdumu». *Latvijas Ģeotelpiskās informācijas aģentūra*.
2. ↑  Olaines pagasta teritorijas attīstības programma. 2008.
3. ↑  Ulmaņa izlolotais paraugciems brīvības cīnītājiem Olaines purvos. Uzvaras Līduma liktenis cauri laikiem lsm.lv (2023)

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Olaines pagasta ciemi |
| --- |
|  |
| 
* Apšukalni
* Birzuļi
* Blijas
* Damradi
* Dāvi
* Ezītis
* Galiņi
* Grēnes
* Ielejas
* **Jaunolaine**
* Jāņupe
* Kalmes
* Klāvi
* Medemciems
* Pārolaine
* Pēternieki
* Rājumi
* Stīpnieki
* Stūnīši
* Uzvaras Līdums
* Vaivadi
* Veismaņi
* Virši

 |

 |
**Afroamerikāņu angļu valoda** (angļu: *African-American English*) ir termins, ar ko ir angļu valodas sociolektu kopums, ko lieto lielākā daļa melnādaino iedzīvotāju Amerikas Savienotajās Valstīs un daudzi Kanādā.

Tāpat kā visām plaši izplatītajām valodas paveidiem, arī afroamerikāņu angļu valodai raksturīgas stilistiskās, paaudžu, ģeogrāfiskās (t. i. tikai atsevišķām pilsētām vai reģioniem raksturīgas iezīmes), lauku un pilsētu iezīmes, vietvārdu un standarta reģistri u. c. atšķirības. Gadsimtiem ilgi ir pastāvējusi ievērojama afroamerikāņu literatūra un mutvārdu tradīcijas.

Afroamerikāņu angļu valodu bieži lieto reperi, kā arī hiphopa mūzikā.

Vēsture
-------

Afroamerikāņu angļu valodas pirmsākumi meklējami jau 17. gadsimtā, kad ar vergu tirdzniecības starpniecību Dienvidu kolonijās (kas 18. gadsimta beigās kļuva par ASV dienvidiem) ieveda Rietumāfrikas vergus. Attīstoties plantāciju kultūrai šajā reģionā, britu kolonisti plaši lietoja nestandarta angļu valodas dialektus.

19. gadsimtā attīstījusies kokvilnas plantāciju rūpniecība un, visbeidzot, 20. gadsimta Lielā migrācija noteikti lielā mērā veicināja angļu valodas dialektu izplatīšanos afroamerikāņu vidū.

Ārējās saites
-------------
**PSRS maršals** bija PSRS bruņoto spēku augstākā militārā pakāpe, kuru izveidoja 1935. gadā. Kopumā to piešķīra 41 reizi.

Pirmos piecus maršala titulus piešķīra Vorošilovam, Jegorovam, Bļuheram, Budjonnijam un Tuhačevskim. Staļina terora laikā Bļuheru, Tuhačevski un Jegorovu nošāva. 1940. gada maijā maršala pakāpes piešķīra Timošenko, Šapošņikovam un Kuļikam. Otrā pasaules kara laikā Kuļikam nekompetences dēļ maršala pakāpi atņēma. Kara laikā par maršaliem kļuva virkne padomju karavadoņu (Žukovs, Koņevs, Rokosovskis). Politisku iemeslu dēļ par maršaliem kļuva arī Staļins, Berija un Bulgaņins. Pēckara gados maršala titulus piešķīra galvenokārt par nopelniem karā, vai kā piedevu augstam amatam. Brežņeva personības kulta gados par maršaliem kļuva Brežņevs un Ustinovs. Pēdējais par PSRS maršalu 1990. gadā kļuva Jazovs.

Maršalu uzskaitījums
--------------------

* Kliments Vorošilovs
* Mihails Tuhačevskis
* Aleksandrs Jegorovs
* Semjons Budjonnijs
* Vasīlijs Bļuhers
* Semjons Timošenko
* Grigorijs Kuļiks
* Boriss Šapošņikovs
* Georgijs Žukovs
* Aleksandrs Vasiļevskis
* Josifs Staļins
* Ivans Koņevs
* Leonīds Govorovs
* Konstantīns Rokosovskis
* Rodions Maļinovskis
* Fjodors Tolbuhins
* Kirils Mereckovs
* Lavrentijs Berija
* Vasilijs Sokolovskis
* Nikolajs Bulgaņins
* Ovaness Bagramjans
* Sergejs Birjuzovs
* Andrijs Grečko
* Andrejs Jerjomenko
* Kirils Moskaļenko
* Vasilijs Čuikovs
* Matvejs Zaharovs
* Filips Goļikovs
* Nikolajs Krilovs
* Ivans Jakubovskis
* Pāvels Batickis
* Pjotrs Koševojs
* Leonīds Brežņevs
* Dmitrijs Ustinovs
* Viktors Kuļikovs
* Nikolajs Ogarkovs
* Sergejs Sokolovs
* Sergejs Ahromejevs
* Semjons Kurkotkins
* Vasīlijs Petrovs
* Dmitrijs Jazovs
**Meditācija** (no latīņu: *meditatio* — 'domāt, apcerēt') ir prakse, kurā praktizējošais indivīds paša spēkiem mēģina ierosināt prāta un apziņas stāvokļa izmaiņas, lai veicinātu garīgu labumu. Tā aptver dažādas garīgas disciplīnas un ir saistīta ar kādu reliģisku tradīciju vai mūsdienu terapiju.

Stoicisma filozofs Marks Aurēlijs nosauca savu galveno darbu "Meditācijas" (latīņu: *Meditaciones*).

Reliģiskas un garīgas meditāciju formas
---------------------------------------

Hinduistu un budistu rakstos sanskrita djānu (angļu: *dyana*) tulko kā meditācija. Hinduismā meditācija ir saistīta ar vairākām jogas formām. Budismā meditācija ir nodarbība, kas veicina skaidru redzējumu par būtību.

Meditētāji Ņujorkas parkā.
 Meditētājs 19. gs. Indijā anonīms
Kristīgā meditācija ir saistīta ar mistiķu kontemplācijām un lūgšanām un mūku "dievišķo lasīšanu" (latīņu: *lectio divina*).

Svētais Pio no Pjetrelčinas (itāļu: *Padre Pio*), Kapucīnu mūks "Grāmatās meklējam Dievu, bet meditācijās Viņu atrodam."
19. gs. teozofi ar terminu "meditācija" apcerēja Austrumu kultūrvēsturiskus rakstus un savus garīgos vingrinājumus.

Sūfismā mistiķu dievbijīgās lūgšanas un fiziskus vingrinājumus apzīmē par meditācijām.

 Dievbijīgs Sūfistu meditācijas rituāls

Meditācijas solījums un stāja
-----------------------------

Ar meditācijas palīdzību notiekošo varam ieraudzīt tādu, kāds tas patiešām ir.

Teravādas budistu Vipassanas meditācijas rezultāti ir prāta miers, skaidrs redzējums, pašsajūtas un veselības uzlabošana, spēku atgūšana un atklāšana.

Dzenbudismā sēdēšanas meditācija (dzadzens) parasti notiek pa pusstundai un tiek izmantota klasiskā meditācijas poza: kājas sakrustotas, rokas saliktas Mahāmudrā un prāts seko elpošanai.

Latvijā ar kontemplatīvo meditāciju biedrība "Elijas nams" sola palīdzēt visiem, kas vēlas sevi garīgi pilnveidot, atjaunot garīgos spēkus, atrisināt garīgu satricinājumu vai "izdegšanas" radītās problēmas. Biedrības mērķis ir "aktualizēt kristīgās mistikas tradīciju".

Rietumu medicīnā meditatīvas terapijas novērš stresu un sāpes.

Turpmākai lasīšanai
-------------------

* Ievads kristīgā meditācijā, Juris Rubenis
* Kas ir meditācija un Kā meditēt, Joga.lv

Atsauces
--------

1. ↑  The Rosary: A Path to Prayer, Liz Kelly, ISBN 0-8294-2024-X (angliski)
2. ↑   Arhivēts 2012. gada 7. aprīlī, *Wayback Machine* vietnē. Kas ir meditācija? (latviski)
3. ↑   Elijas nams par kontemplatīvo meditāciju (latviski)
4. ↑   Arhivēts 2012. gada 14. aprīlī, *Wayback Machine* vietnē. Stress (angliski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* LCCN: sh85083210
* GND: 4038241-2
* BNF: cb119324707 (data)
* NDL: 00577263
* NKC: ph115255

 |

 |
**Rukvas ezers** (svahili: *Rukwa*) ir beznoteces ezers Āfrikā, Tanzānijas dienvidrietumos, ceturtais lielākais Tanzānijā. Ezera ūdens nav saldūdens, tam ir sārmains sastāvs. Ezeram ir tektoniska izcelsme, tas atrodas Austrumāfrikas Lielā rifta zonā. Ezers izvietojies starp diviem daudz lielākiem līdzīgas izcelsmes ezeriem — Tangaņikas ezeru un Ņasas ezeru. Laika gaitā Rukvas ezers ir strauji mainījis izmēru mainīgās pieteces dēļ. Ezera ziemeļu krastā atrodas liela paliene ap 1300 km² platībā, kas lietus sezonas laikā pārplūst.

Vecākas kartes rāda, ka ezeram ir divas daļas, taču kopš 1980. gada ezera līmenis ir cēlies un abas daļas aizvien biežāk savienojas.

Pirmās ziņas par ezeru ir no Džona Spekes Nīlas iztekas meklēšanas ekspedīcijas, kas bija dzirdējis par šo ezeru kā par nepārejamu purvu. Pirmais no eiropiešiem ezeru no attāluma 1880. gadā ieraudzīja skotu ģeologs un ceļotājs Džozefs Tomsons.

Dabas daudzveidība
------------------

Ezerā dzīvo endēmas zivju sugas, tas ir nozīmīga ūdensputnu atpūtas, barošanās un ligzdošanas vieta. Ik gadus ap 80 000 sārto pelikānu (*Pelecanus onocrotalus*) izmanto ezeru kā ligzdošanas vietu. Ezera rietumu krastā dzīvo daudz krokodilu.

Lielākā daļa ezera atrodas dabas aizsargājamā teritorijā — Katavi nacionālajā parkā (Uvandas medību rezervātā).

Atsauces
--------

1. 1 2  Britannica.com
Kurzemes hercogistes robežas skice gar Lielupi un Daugavu pēc Altmarkas pamiera (1630). Redzams, ka teritorija starp Buļļupi (*Bulderaa*) un jūru bija zviedru pārvaldē.
**Slokas apgabals** jeb **Slokas novads** (vācu: *District Schlock*) bija Kurzemes un Zemgales hercogistes daļa tagadējās Jūrmalas pilsētas teritorijā, ko 1783. gadā Krievijas impērijas ķeizariene Katrīna II piespieda atdalīt no hercogvalsts un pievienot Rīgas guberņai, izveidojot Slokas draudzes novadu.

Vēsture
-------

Slokas apgabala rietumu daļas robeža pēc atdalīšanas no Kurzemes un Zemgales hercogistes (1783).
Slokas apgabals pēc atdalīšanas no Kurzemes un Zemgales hercogistes. Ar krustu apzīmēta Slokas mācītājmuiža tagadējā Krastciemā (1791).
Izveidojot Livonijas konfederāciju, 1255. gadā Lielupes lejteces kreiso krastu ieguva Livonijas ordenis. Pēc Livonijas kara tas tika iekļauts Kurzemes un Zemgales hercogistes teritorijā. Poļu-zviedru kara laikā šo teritoriju ieņēma zviedru karaspēks, pie Slokas 1605.-1608. gadā tika uzcelti nocietinājumi.

Saskaņā ar 1630. gada 7./17. jūnijā noslēgto robežlīgumu starp Kurzemi un Zviedriju, zviedri ieguva visu zemes joslu starp Lielupi un jūru no Daugavgrīvas līdz vietai, kur pie Slokas upes bija uzcelta Slokas skansts un dzirnavas. No turienes robeža virzījās augšpus līdz apvidum, kur Kauguru ciems robežojās ar Tukuma pilskunga iecirkņa ciemiem, un tālāk uz leju līdz jūrai. 

Tomēr hercogam Jēkabam izdevās paturēt tiesības uz Slokas un Bulduru muižām, un Kurzemes–Zviedrijas robeža gāja gar hercoga Bulduru un zviedru valdībai piederošās Buļļu muižas robežu. Apgabalā, uz kuru zviedri pretendēja, tiem atļāva cirst malku jaunierīkotās Daugavgrīvas skansts vajadzībām. 
Kurzemes un Zemgales hercogistes saimnieciskā uzplaukuma periodā hercogs Jēkabs vēlējās izveidot ar Rīgu konkurējošu eksporta ostu Slokā, kur tika izveidotas stikla fabrikas un vara ceplis. Viņš pavēlēja izbūvēt kanālu, kas savienotu Slokas ostu pie Lielupes ar Baltijas jūru pa tagadējo Vecslocenes upīti un Slokas ezeru līdz Lapmežciemam, tādējādi nodrošinot kuģu ceļu no Jelgavas līdz jūrai. Dažādu iemeslu dēļ tas netika paveikts.
1660. gadā starp Poliju–Lietuvu un Zviedriju noslēdza Olivas miera līgumu, pēc kura Slokas apgabals pienācās hercogam. 

Hercogs Pēteris Bīrons Krievijas ķeizarienes Katrīnas II politiskā spiediena ietekmē bija spiests piekrist virzīt visu hercogistes ārējo tirdzniecību caur Rīgu un 1783. gada 10. maijā apstiprināja Slokas apgabala atdalīšanu no Kurzemes un Zemgales hercogistes un pievienošanu Krievijas impērijas Rīgas guberņai.

Atsauces
--------

1. ↑  Das Ausland: Wochenschrift für Länder- und Völkerkunde. Nr. 148. 27. Mai 1844
2. ↑  Hercogistes teritorija
**Enrikiljo ezers** (spāņu: *Lago Enriquillo*) ir lielākais ezers Dominikānas Republikā, sālsezers.

Enrikiljo ezers ir viens no retajiem pasaules sālsezeriem, kurā dzīvo krokodili. Ezers atrodas lūzuma zonā, kas stiepjas 127 km no Portoprensas Haiti līdz Neibas līcim Dominikānas dienvidu piekrastē. Šī lūzuma zona radās pirms aptuveni 1 miljona gadu un agrāk atradās zem jūras līmeņa. Tagad šīs ielejas gultne vairākās vietās ir zem jūras līmeņa, tajā vēl saglabājušies vairāki sālsezeri.

Enrikiljo ezera krasts atrodas 44 metrus zem jūras līmeņa. Ezera līmenis lielā iztvaikojuma dēļ ir mainīgs. Šeit bieži notiek zemestrīces.

Ezerā 3 salas: Barbarita, Islita un Kabritosu sala. Pēdējā ir vislielākā — uz tās atrodas 1974. gadā izveidots nacionālais parks, kas slavens ar krokodiliem (*Crocodylus acutus*) un flamingo. Kad ezera līmenis krītas, salas savieno smilšu sēres. Uz salas dzīvo endēma ķirzaka *Cyclura cornuta*.

Ezera krastos atrodas unikāli sausie tropiskie meži.

Ezera ūdens ir ļoti silts — 23,9—29 °C; ūdens ir divkārt sāļāks, nekā Karību jūras ūdens, kā arī tas satur sēru.

Ārējās saites
-------------

* Ezera bioloģisko vērtību apraksts (angliski)
Koordinātas: 56°56′5″N 24°5′40″E﻿ / ﻿56.93472°N 24.09444°E﻿ / 56.93472; 24.09444

Skats uz projektēto LU Veselības mājas vietu pie Vienības gatves (kreisajā pusē, 2011).
**Latvijas Universitātes Veselības māja** ir Latvijas Universitātes (LU) projektēta ēka Vienības gatvē Rīgas Torņakalna apkaimē. Tajā plānots izveidot studiju, zinātnes un pētniecības bāzi ambulatoro pakalpojumu jomā, kas veidos ārstniecības, pedagoģijas un zinātnes sinerģiju un veicinās jaunu ārstniecības tehnoloģiju izstrādi. Veselības centrs plāno sniegt pakalpojumus 28 000 klientiem — LU studentiem, personālam un Torņakalna apkaimes iedzīvotājiem. Ēkā plāno izvietot ambulatoro klīniku ar konsultāciju kabinetiem, specializēto klīniku ar īstermiņa stacionāru un manipulāciju kabinetiem, kā arī mācību un zinātnes bloku un sporta zinātnes bloku.

LU Veselības māja būs viena no septiņām ēkām 4,5 hektārus plašajā teritorijā, kur līdz 2023. gadam paredzēts izveidot jaunu LU studentu pilsētiņu, kurā ietilps arī Dabas māja, Zinātņu māja, Rakstu māja, Tehnoloģiju māja, Čempionu māja, kā arī Viesu māja.

Veselības mājas struktūra
-------------------------

* Sociālās pediatrijas centrs,
* Ģimenes ārstu kompetences/ekselences centrs,
* Sporta zinātnes un medicīnas centrs ar neiromuskulāro funkciju laboratoriju, kardiorespiratoro funkciju un metabolisma novērtēšanas laboratoriju, vides ietekmju veselības pētījumu laboratoriju.

Ēka
---

Veselības māja projektēta kā divu stāvu ēka ar kopējo platību 6 600 m2, aptverošās zemes platību 2 200 m2. Tā nodrošinās aptuveni 40 darbavietu. Plānotās celtniecības izmaksas 2020. gada sākumā bija 13,6 miljoni eiro, bet plānotās iekārtu izmaksas bija 1,2 miljoni eiro.

Atsauces
--------

1. 1 2 3  akademiskaiscentrs.lu.lv Arhivēts 2020. gada 15. augustā, *Wayback Machine* vietnē. lapa apmeklēta 2020. gada 26. aprīlī

  


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Latvijas Universitātes akadēmiskais centrs |
| --- |
|  |
| 
* Dabas māja
* Rakstu māja
* Sporta māja
* Tehnoloģiju māja
* Veselības māja
* Viesu māja
* Zinātņu māja

 |

 |
Sekcija — ilustrācija no Bartolomeja Angļa traktāta "Par lietu īpašībām"
**Autopsija** (sengrieķu: *αυτος*, *autos* — ‘pats’, *όψις*, *opsis* — ‘skats’) vai **līķa sekcija**, arī **obdukcija** ir līķa uzšķēršana patologanatomiskās izmeklēšanas nolūkos, nāves cēloņa noskaidrošanai. Autopsiju izdara morgā. To veic ārsts patologs vai tiesu medicīnas eksperts. Anatomisko līķa sekciju veic medicīnas studenti mācību nolūkos. Autopsijas laikā aplūko katra orgāna stāvokli, kā arī paņem audu paraugus mikroskopiskajai izmeklēšanai. Uzšķēršanas tehnika iekļauj: taisno griezienu, Leškes griezienu, Fišera griezienu vai kombinēto griezienu. Iekšējos orgānus izņem pēc Šora metodes. Galvaskausa atvēršanai izmanto speciālu rokas vai elektrisko zāģi. Mīksto audu pāršķelšanai izmanto skalpeli, ķirurģiskās šķēres.

Pēc izmeklēšanas visus orgānus novieto attiecīgajos orgānu dobumos un ādas griezumus aizšuj. Vēlāk sastāda detalizētu patologanatomiskās izmeklēšanas protokolu.

Latvijā ir aizliegts veikt autopsiju pret cilvēka viņa dzīves laikā mutiski (to apstiprina tuvinieki) vai rakstiski izteikto gribu, izņemot gadījumus, kad iespējamais nāves cēlonis ir infekcijas slimība, vai kad slimība un tās komplikācijas netika diagnosticētas dzīves laikā, kā arī, ja nedzīvi dzimuša bērna svars pārsniedz 500 g. Ja cilvēka griba nav zināma un viņam nav tuvinieku, lēmumu pieņem ārstniecības iestādes nodaļas vadītājs. Tiesu patologanatomisko izmeklēšanu pieprasa izziņas izdarītājs, izmeklētājs vai prokurors.

Vēsture
-------

Rīgas Anatomisko teātri 1753. gadā iekārtoja Konventa namā, Lielajā Kalēju ielā. Krievijā Anatomiskais teātris tika izveidots pēc Maskavas universitātes atvēršanas 1765. gadā.

Atsauces
--------

1. 1 2  «Latvijā apstiprinātās līķa patologanatomiskās izmeklēšanas tehnoloģijas.». Nacionālais veselības dienests. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2014. gada 1. aprīlī. Skatīts: 2014. gada 12. augustā.
2. ↑  «Par miruša cilvēka ķermeņa aizsardzību un cilvēka audu un orgānu izmantošanu medicīnā.». likumi.lv. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2015. gada 5. maijā. Skatīts: 2014. gada 12. augustā.
3. ↑  «Anatomiskais teātris Latvijā pirms 260 gadiem.». Jēkaba Prīmaņa anatomijas muzejs. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2014. gada 27. septembrī. Skatīts: 2014. gada 12. augustā.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Autopsija***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)
* Enciklopēdijas *Krugosvet* raksts (krieviski)
* Судмедэксперт: Борис | (Не)маленький человек (krieviski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* LCCN: sh85010461
* GND: 4128945-6
* BNF: cb119471010 (data)
* NKC: ph124078
* BNE: XX525512

 |

 |