**Daugavgrīvas bāka** atrodas Rīgā, Daugavas grīvas kreisajā krastā, t.s. Rīgas Jūras vārtos. Tā ir pirmā bāka ar torni Daugavas grīvā.

Vēsture
-------

Pirmsākumos tā atradās šodienas Vecāķu teritorijā, bet, upei mainot savu gultni, XVI gs. bāku uzcēla pie jaunās Daugavas ietekas (*Neumünde*), kur attēlota jau 1536. gada Rīgas kartē. 1582. gada 5. decembrī Žečpospolitas karalis Stefans Batorijs (*Stephanus Rex*) izdeva pavēli par bākas celtniecību Daugavgrīvā.

1721. gadā pieminēta Krievijai pievienoto teritoriju bāku sarakstā. 1788. gadā tika uzcelts baļķu tornis, kura virsotnē uz dzelzs platformas kurināja ugunskuru. 1818. gadā 31 m augstā koka tornī uz mūra pamatnes sāka darboties cita bāka, kuras gaismas avots bija vairākas eļļas lampas. Krimas kara laikā 1854. gadā torņa augšējo koka daļu nojauca, bet 1857. gadā to atjaunoja. 1863. gadā tika uzstādītas saliekamas konstrukcijas čuguna tornis uz granīta pamata (augstums 31 m). Bākā bija 2 ugunis — balta zibšņu uguns un zem tās sarkana, nepārtraukta uguns, kas redzama mazākā attālumā, nekā pirmā. 

Daugavgrīvas bāka
1915. gadā krievu armija bāku uzspridzināja, bet pēc tam vācu okupācijas iestādes izbūvēja aptuveni 30 m augstu koka pagaidu torni, kas 1919. gada 15. oktobrī Bermonta karaspēka apšaudes laikā nodega.

1921. gada sākumā tika pabeigta balta dzelzsbetona torņa būve, kuras augstums kopā ar laternu bija 32 m. Tornis apakšējā daļā (līdz 13 m atzīmei) astoņstūra, augstāk apaļš. Iekšējais torņa diametrs 3,25 m. Bākā uzstādīja rotējošu zviedru firmas AGA gaismas aparātu ar acetilēna degli un četrām starmetēju lēcām (1926. gadā tas nomainīts). Uguns augstums bija 33,5 m vjl.

No Pirmā pasaules kara (pēc Latvijas Republikas proklamēšanas 1918. gadā 1919. gada 26. jūnijā oficiāli toreizējās Latvijas pagaidu valdības tirdzniecības un rūpniecības ministrijas vārdā kā Krasta apgaismošanas valde pārņemot navigāciju no okupācijas varas) līdz Otrā pasaules kara karadarbības beigām Rīgā 1944. gadā Daugavgrīvas bāku un visu Daugavas ietekas bāku navigācijas darbu vadīja Satiksmes ministrijas Jūrniecības departamenta Hidrogrāfiskās nodaļas Rīgas un Daugavgrīvas bāku uzraugs, kapteiņu Drēziņu dzimtas pārstāvis tālbraucējs kapteinis Jānis Drēziņš (1868-1948), kurš šo laiku arī dzīvoja Daugavgrīvā un kuru par ilggadējo, vairāk kā divdesmit gadu darbu Rīgas ostas bāku vadībā valsts dienestā 1939. gada 9. novembrī nolēma apbalvot 1939. gada 18. novembrī ar Atzinības krustu, kā arī bākas sargs, bijušais tālbraucējs stūrmanis Jānis Auziņš.

Vērmahts atkāpjoties 1944. gada oktobrī bāku uzspridzināja. 1945. gadā uzbūvēja koka pagaidu torni, bet 1957. gadā — pašreizējo Daugavgrīvas bāku.

2005. gada 8. oktobrī Latvijas Pasts izdeva pastmarku un pirmās dienas aploksni ar Daugavgrīvas bākas attēlu.

Literatūra un avoti
-------------------

* 1536.—1613. gadu Rīgas rātes kancelejas dokumenti par Daugavgrīvas bāku. — LVVA, 673. f. 1. apr. 94. l.
* 1930. gada Daugavgrīvas bākas un loču torņa teritorijas uzmērojuma skice. — LVVA, 1605. f. 2. apr. 43. l. 79. lp.
* 1592. gada Daugavgrīvas pārvaldnieka ziņojumi Rīgas rātei par Daugavgrīvas bāku un skatu torņiem. — LVVA, 673. f. 1. apr. 1022. l.

Atsauces un paskaidrojumi
-------------------------

1. ↑  Ugunis un zīmes[novecojusi saite] Latvijas Jūras administrācija
2. ↑  Stefana Batorija pavēle par bākas celtniecību Daugavgrīvā. - Latvijas Valsts vēstures arhīvs (LVVA), 673. f. 1. apr. 94. l. 8. lp.
3. ↑  «"Pāri ledus laukiem pēc tvaikoņiem: līdzi ostas ledlauzim pirmajā ziemas rītā", *Rīts*, Nr. 17, 1937, 17. janvāris, 13. lpp.». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2019. gada 15. maijā. Skatīts: 2020. gada 4. janvārī.
4. ↑  «"Neptuna pasts: 20 gadu bāku uguņu sargvietas", *Jūrnieks*, Nr. 1939, 1. jūlijs, 313. lpp.». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2019. gada 15. maijā. Skatīts: 2020. gada 4. janvārī.
5. ↑  «Latvijas Vēstnesis, Nr. 426-429, 2000. gada 28. novembrī 16. lpp. (34. lpp.)». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2019. gada 15. Maijs. Skatīts: 2020. gada 4. Janvāris.

Skatīt arī
----------

* Daugavgrīva

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Latvijas bākas |
| --- |
|  |
| 
* Ainaži
* Grīntāls
* Lāči
* Daugavgrīva
* Buļļuciems
* Ragaciems
* Engure
* Mērsrags
* Ģipka
* Kolka
* Šlītere
* Sīkragciems
* Miķeļbāka
* Oviši
* Irbes bāka
* Užava
* Akmeņrags
* Liepāja
* Bernāti
* Pape

 |

 |