recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***Rubonia*** bija Rīgā dibināta vācbaltiešu studentu korporācija.
Tās devīze bija: "Ar vārdiem un darbiem par godu un taisnību" (vācu: *Mit Wort und Tat für Ehre und Recht*).

Vēsture
-------

*Rubonia* dibināta 1875. gadā pie Rīgas Politehniskā institūta (RPI). Tā paša gada septembrī uzņemta Rīgas šaržēto konventā.
Sākoties pirmajam pasaules karam, kopā ar RPI, evakuējas uz Maskavu kur darbojas līdz 1917. gadam.
1918. gadā atjauno darbību Rīgā, pie vācu okupācijas iestāžu izveidotās Baltijas tehniskās augstskolas.

1920. gadā reģistrēta pie Latvijas universitātes un gadu vēlāk uzņemta Latvijas studentu korporāciju Prezidiju Konventā (P!K!). No tā gan, protestējot pret dažādiem lēmumiem, vairākas reizes īslaicīgi izstājas.
30. gadu sākumā, kopā ar pārējām vācbaltu korporācijām, demonstratīvi izstājas no P!K!, protestējot pret prasību P!K! sēdēs lietot tikai latviešu valodu.
1932. gadā, ar LU padomes lēmumu, slēgta kā korporācija. Turpina pastāvēt kā biedrība saglabājot korporācijas nosaukumu un iekšējo uzbūvi.
1939. gadā pieņem lēmumu par nosaukuma *Herdera institūta studentu biedrība (Kameradschaft) Scheubner-Richter* pieņemšanu. Tomēr šī maiņa netiek apstiprināta un tā paša gada rudenī, ar sabiedrisko lietu ministra lēmumu *Rubonia* tiek slēgta, visiem biedriem izceļojot uz Vāciju.

1959. gadā Vācijā esošie *Rubonia'*s filistri, kopā ar citu vācbaltu korporāciju filistriem, piedalījās Baltijas tradīciju korporācijas *Curonia Goettingensis* dibināšanā, kuru vēlāk deklarēja par Baltijas korporāciju oficiālo tradīciju turpinātāju.

Biedri
------

Studentu korporācijas *Rubonia* dibinātāji bija vairāki vācbaltu tautības studenti, kas pēc studijām Vācijā bija atgriezušies Rīgā. 20.—30. gados uzņēma tikai vācu tautības studentus.
Pazīstamākie biedri bija: uzņēmējs Pauls Bēms, arhitekti Vilhelms Bokslafs, Hermanis Hilbigs, Augusts Reinbergs, Vācijas austrumu lietu ministrs Alfrēds Rozenbergs, vācu diplomāts Makss fon Šeibners-Rihters, vācbaltu politiķis Hugo Vitroks.

Vairāki *Rubonia* biedri (Oto fon Kurzells, Alfrēds Rozenbergs, Makss fon Šeibners-Rihters, Arno Šikedancs), emigrējot uz Vāciju, kļuva par redzamiem nacistu partijas funkcionāriem.

Izmantotā literatūra
--------------------

* V.Ščerbinskis, *Uzticīgi Draugam*, Rīga, 2010.
**Sāvienas ezers** (arī **Savienas ezers**) ir ezers Madonas novada Ļaudonas pagastā. Ezera krastā atradās Sāvienas muiža, netālu atrodas Sāvienas pilskalns.

Ezera platība ir 57,9 ha, vidējais dziļums — 4,8 m, lielākais dziļums — 8,8 m. No ezera iztek Sāvītes upīte. Ezera austrumu krastā atrodas Sāvienas ciems, bet rietumu krastā — vairākas privātmājas. Ezera gultne ir no smilts un lieliem akmeņiem, avotains. Krasti lēzeni, austrumos — stāvi. 

Iztekošā upīte Sāvīte regulēta 1963. gadā, kā rezultātā ezera līmenis pazeminājās par 0,5 metriem. Ziemeļu daļā regulēta notece pa Dzirnavu grāvi uz Kripēnu un Aburtu dīķiem un tālāk uz Smerdīti. Ezerā un tā krastos aug kalmes, parīss, platlapu vilkvālītes, kosas, niedres, meldri, pameldri, lēpes, ūdensrozes, glīvenes (plakanās, spožās, skaujošās). Ezerā ir sastopami līņi, karūsas karpas, nedaudz arī vēži. Ezerā ir peldvieta.

Ezermītne
---------

1960. gadu sākumā pierakstītas vietējo ļaužu liecības par koka konstrukcijām ezerā. 
2014. gadā arheologu ekspedīcija iepretim zemes ragam ar sēkli, par kuru vietējie ļaudis stāstījuši, ka tur tīkli ķeroties, 2,5 – 3,5 m dziļumā ap 30 – 40 m no krasta atklāja ezerpils vietu. Dziļi dūņās atrada gan zemē iedzīti rokas resnuma mietus, gan plakaniski gulošus baļķēnus. Izcelti arī apkvēpuši pavardu akmeņi, ogles, deguši koki.

Atsauces
--------

1. ↑  Latvijā par vienu ezerpili vairāk la.lv 2014. gada 7. novembrī

Ārējās saites
-------------

* www.ezeri.lv
**Melvila raga lapastes gekons** *(Saltuarius eximius)* ir ķirzaka, kas endēmiska Melvila ragam Austrālijas ziemeļos. Suga atklāta 2013. gadā.

Izskats
-------

Gekona garums ir aptuveni 20 cm. Gaidot medījumu, tas spēj apbrīnojami saplūst ar apkārtējo vidi. Uz šo ķirzakas īpašību norāda arī sugas latīniskais nosaukums *eximius* - ‘neparasts, izmeklēts’.

Dzīvesvieta
-----------

Melvila raga lapastes gekonu atklāja Jorkas raga pussalas kalnainā tropu mežā. Dienu tas pavada, slēpjoties starp akmeņiem. Kā lielākā gekonu daļa, kļūst aktīvs naktīs, medījot virs akmeņiem un kokos.

Atklāšana
---------

Ekspedīciju 2013. gada martā uz mazpētīto Austrālijas ziemeļaustrumu reģionu finansēja Nacionālā ģeogrāfijas biedrība. Šajā "zaudētajā pasaulē" ir atklātas vēl vairākas potenciāli jaunas, zinātnei agrāk nezināmas sugas.

Atsauces
--------

1. ↑  Jessica Aldred. «Gecko that looks like a leaf among new species found in Australia's 'lost world'». The Guardian.
2. ↑  Hoskin, Cinrad J.; Couper, Patrick (1 October 2013). "A spectacular new leaf-tailed gecko (Carphidactylidae: *Saltuarius*) from the Melville Range, north-east Australia". *Zootaxa* (4): 543. doi:10.11646/zootaxa.3717.4.6.
**Skalica** (slovāku: *Skalica*) ir pilsēta Slovākijā, Trnavas apgabala Skalicas apriņķa centrs Zāhorjes reģionā.

Vēsture
-------

Skalica rakstos pirmoreiz minēta 1217. gadā. Tāpat kā lielākā daļa no Slovākijas teritorijas Skalica līdz 1918. gadam atradās Ungārijas sastāvā, tās ungāriskais nosaukums ir Sakolca (*Szakolca*). 1372. gadā Ungārijas karalis Lajošs I piešķīra Skalicai pilsētas tiesības. 17. gadsimtā Skalica bija pēc iedzīvotāju skaita piektā Slovākijas pilsēta. 19. gadsimtā līdz ar Martinu un Ružomberoku, Skalica izvirzījās par vienu no slovāku nacionālās kustības centriem. 1918. gada 6. novembrī Skalica uz desmit dienām kļuva par Slovākijas *de facto* galvaspilsētu. Pēc Pirmā pasaules kara iekļāvās Čehoslovākijā. No 1993. gada — neatkarīgās Slovākijas pilsēta.

Cilvēki
-------

2001. gadā absolūtais vairākums (94,84 %) pilsētas iedzīvotāju bija slovāki, dzīvoja arī čehi (3,61 %). Pēc reliģiskās pārliecības — katoļi (70,15 %), nereliģiozi (19,92 %) un luterāņi (6,67 %).

Skalicā dzimuši kardināls Jānošs Čerhohs (*Csernoch János*, 1852 - 1927), kā arī hokejisti Jurajs Mikūšs (*Juraj Mikúš*, 1987) un Žigmunds Pālfijs (*Žigmund Pálffy*, 1972).

Ārējās saites
-------------

* 

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Skalica***.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 136107325
* LCCN: n85143591
* GND: 4118686-2
* NKC: ge130815

 |

 |

1. ↑  Q110227967.
**Sēdgliemeņu dzimta** (*Dreissenidae*) ir cietgliemeņu kārtas ***Dreissenoidea*** virsdzimtas vienīgā dzimta. Šīs dzimtas gliemji ar bisusa pavedieniem piestiprinās pie dažādiem zemūdens priekšmetiem. Visizplatītākā suga ir Dreissenidae polymorpha, kura viegli izplatās pa upju sistēmām. Apaugot ap hidrotehniskām būvēm un iekārtām traucē to darbību, tāpēc tās tiek apkarotas. Šī suga sastopama arī Latvijas saldūdeņos.

Vairošanās un attīstība
-----------------------

Sēdgliemenes ir šķirtdzimumu dzīvnieki, ar ārējo apaugļošanu.No apaugļotām oliņām izšķiļas brīvi peldoši kāpuri, kuri arī veic sugas izplatīšanās funkcijas. Intensīvas attīstības periodos sēdgliemeņu kāpuri var sasniegt koncentrāciju līdz 50 īpatņi uz 1m3, un pat vairāk. Kāpuriem attīstoties, tie piestiprinas pie substrāta un pāriet uz sēdošu dzīvesveidu. Tomēr arī šajā stadijā tās spēj pārvietoties. Tās atbrīvojas no saviem bisusa pavedieniem un pa nakti spēj pārvietoties ap 10 cm no sākotnejās vietas.

Izplatība
---------

*Dreissena* dzīvo galvenokārt saldūdens baseinos, kā arī Kaspijas, Arāla, Azovas jūrās un Melnās jūras atsājinātajos apgabalos. (Congeria) ir izplatīts galvenokārt Āfrikā un Ziemeļamerikā, un tikai ļoti ierobežoti - Eiropā (Beļģija, Francija). 1962. gadā tika aprakstīta jauna kongēriju suga no Dalmācijas karsta alām, kas, iespējams, ir terciāra relikta forma, kura kādreiz lielā skaitā apdzīvoja Dienvideiropas sājūdens baseinus. (Mytilopsis) ir galvenokārt izplatīts Centrālamerikas reģionā, bet ir atrasts pat Baltijas jūras ziemeļu daļā *Mytilopsis leucophaeata*.

Sistemātika
-----------

Sēdgliemeņu dzimta (*Dreissenidae*)

* ģints *Congeria*
* ģints *Dreissena*
* ģints *Mytilopsis*


|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Dreissenidae*** |
**Vadims Milovs** (vācu: *Vadim Milov*, krievu: *Vadim Milov*; dzimis 1972. gada 1. augustā Ufā) ir Krievijā dzimis Šveices starptautiskais lielmeistars šahā (1994), kas no 1991. līdz 1996. gadam pārstāvēja Izraēlu.

Biogrāfija
----------

1992. gadā Buenosairesā izcīnījis sudraba medaļu Pasaules junioru šaha čempionātā U20 vecuma grupā.

Trīs reizes piedalījies Pasaules šaha čempionātos pēc izslēgšanas sistēmas:

* 1997. gadā Groningenā - iekļuvis 3. kārtā, kurā zaudējis Kirilam Georgijevam;
* 1999. gadā Lasvegasā - 1. kārtā zaudējis Bartlomejam Macejam;
* 2001. gadā Maskavā - iekļuvis 3. kārtā, kurā zaudējis Pjotram Svidleram.

Piedalījies arī Pasaules kausa izcīņās šahā pēc izslēgšanas sistēmas (2005, 2009), kurās lielāko panākumu guvis 2009. gadā Hantimansijskā, kad 2. kārtā zaudējis Šehrijaram Memmedjarovam.

Daudzu starptautisko šaha turnīru laureāts, tajā skaitā uzvarējis vai dalījis pirmās vietas Brato (Itālija, 2001), Maskavas *Aeroflot Open* (2002), Ašdodā (Izraēla, 2003), Lozannā (2003), Ženēvā (2003, 2004), Santodomingo (2003), Meridā (2003, 2005, 2006), Seviljā (2004), Sanmarino (2006), Filadelfijas *World Open* (2006), Čikāgā (2007, kopā ar Juriju Šuļmanu), Gibraltāras šaha festivālā (2009, kopā ar Pjotru Svidleru).

2005. gadā Korsikā uzvarējis ātrā šaha turnīrā *Corsica Masters*, pieveicot Arkādiju Naidiču, Judīti Polgāru, Zoltānu Almāši un finālā arī Višvanatanu Anandu ar 3:1.

Pārstāvējis Izraēlas un Šveices komandas lielākajos komandu šaha turnīros:

* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 2 reizes (1994, 2000);
* Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījies 2 reizes (1999-2001).

Par panākumiem turnīros FIDE 1993. gadā Milovam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 1994. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

Atsauces
--------

1. ↑  «1997 FIDE Knockout Matches». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 18. jūlijā. Skatīts: 2017. gada 11. aprīlī.
2. ↑  1999 FIDE Knockout Matches
3. ↑  2001-02 FIDE Knockout Matches
4. ↑  2005 World Cup
5. ↑  2009 World Cup
6. ↑  Corsica Masters 2005
7. ↑  OlimpBase :: Men's Chess Olympiads :: Vadim Milov
8. ↑  OlimpBase :: European Men's Team Chess Championship :: Vadim Milov

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
**Vārtu sargāšana**[*nepieciešama atsauce*] (angļu: *Gatekeeping*) ir informācijas izplatīšanas filtrēšana ar publikācijām, pārraidēm, internetu vai citiem mediju kanāliem. Vārtu sargāšanas akadēmiskā teorija ir izveidota vairākos studiju virzienos, tai skaitā komunikācijas studijās, žurnālistikā, politoloģijā un socioloģijā. Teoriju ieviesa sociālais psihologs Kurts Lūins (*Kurt Lewin*) 1943. gadā. Vārtu sargāšana ir sastopama visos mediju struktūras līmeņos — sākot ar reportieri, kurš izvēlas, kādus avotus iekļaut stāstā, līdz redaktoram, kurš izlemj, kuri stāsti tiks drukāti vai reportēti. Tajā ir iesaistīti mediju platformu īpašnieki un pat reklāmdevēji.

Definīcija
----------

Vārtu sargāšana ir process, kurā mediji filtrē informāciju sabiedrībai. Pēc Pamelas Šūmeikeres (*Pamela Shoemaker*) un Tima Vosa (*Tim Vos*) teiktā, vārtu sargāšana ir "neskaitāmu informācijas daļiņu izciršanas un izkopšanas process, lai izveidotu ierobežotu ziņojumu skaitu, kas katru dienu sasniedz cilvēkus, un tā ir centrālā plašsaziņas līdzekļu loma mūsdienu publiskajā dzīvē. [...] Šis process nosaka ne tikai to, kāda informācija ir izvēlēta, bet arī to, kāds būs ziņojumu, piemēram, ziņu, saturs un raksturs."

Process
-------

Lai izmantotu savu "novērošanas" funkciju, katra ziņu medija redzeslokā ik dienu reportieri, aģentūras un dažādi citi avoti nogādā ļoti lielu stāstu daudzumu. Vairāku praktisko apsvērumu dēļ jebkuram medijam ir pieejams tikai ierobežota daudzuma laiks vai vieta savam ikdienas pārraidēm, rādot ziņas savai auditorijai. Atlikusī vieta ir jāvelta reklāmām vai citam saturam. Jebkurā ziņu uzņēmumā eksistē ziņu perspektīva, subkultūra, kas iekļauj saliktu kritēriju kopumu, ar kuru palīdzību tiek izvērtēti konkrēti ziņu stāsti — kritēriji, kuri ir pamatoti uz medija ekonomiskajām vajadzībām, organizācijas politiku, ziņu vērtības definējumu, priekšstatiem par attiecīgās auditorijas raksturu un uzskatiem par ceturtās varas žurnālistu pienākumiem. Šo ziņu perspektīvu un tās saliktos kritērijus izmanto redaktori, ziņu režisori un citi personāla locekļi, kuri izvēlas ierobežotu skaitu ziņu stāstu, kurus parādīt publikai. Tad viņi "iekodē" tos tādos veidos, kas atbilst medija prasībām un auditorijas gaumei. Tādējādi ziņu uzņēmuma personāla locekļi kļūst par vārtu sargātājiem, ļaujot daļai stāstu iziet caur sistēmai, bet pārējos nelaižot iekšā. Tas limitē, kontrolē un veido publikas zināšanas par faktiskā notikuma kopumu, kurš notiek realitātē."

Atsauces
--------

1. ↑  Barzilai-Nahon, Karine (2009). "Gatekeeping: A critical review". *Annual Review of Information Science and Technology* 43: 433–478.
2. ↑  Lewin, Kurt (1938). "Forces behind food habits and methods of change". *Bulletin of the National Research Council* 108: 35–65.
3. ↑  Pamela J.; Tim P. Shoemaker; Vos. *Gatekeeping Theory*. New York : Routledge, 2009. ISBN 0415981395.
4. ↑  Melvin; Margaret DeFleur; DeFleur. *Mass Communication Theories: Explaining Origins, Processes, and Effects*. Allyn & Bacon, 2009.
**Vārnava** ir ciems Jēkabpils novada Viesītes pagastā. Izvietojies pagasta ziemeļos 9 km no pagasta centra Viesītes, 29,5 km no novada centra Jēkabpils un 123 km no Rīgas pie Viesītes—Salas lielceļa. Vārenbrokas muižas kungu māja ir valsts nozīmes arhitektūras piemineklis.

Vēsture
-------

Kapellas drupas Vārnavas vecajos kapos (1916./1917. gada ziemā).
Apdzīvotā vieta izveidojusies pie bijušās Vārenbrokas muižas (*Wahrenbrock*) centra. No 1916. līdz 1972. gadam Vārnavā bija Viesītes—Daudzevas šaursliežu dzelzceļa stacija. 20. gadsimta sākumā Vārnavā bija četru klašu pamatskola, Latvijas PSR laikā — klubs, bibliotēka un feldšeru punkts.

Līdz 1949. gadam Vārnavas pagasta, līdz 1971. gadam — Vārnavas ciema centrs.

Atsauces
--------

1. ↑  *Latvijas pagasti. Enciklopēdija*. Rīga : A/S Preses nams. 2001—2002. ISBN 9984-00-412-0.

  


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Viesītes pagasta ciemi |
| --- |
|  |
| 
* *Eķengrāve*
* *Jodeļi*
* *Silikāti*
* *Vārnava*
* *Zaķi*

 |

 |
**Baltā Roka** (serbu: *Bela Ruka*) bija slepena, neoficiāla monarhistiska militāra organizācija Serbijā, vēlāk Serbu, Horvātu un Slovēņu karalistē (no 1929. gada — Dienvidslāvijas karalistē). Organizācijai lielākā ietekme valstī bija starp abiem Pasaules kariem.

Baltā Roka tika pretnostatīta citai organizācijai, sauktai par Melno Roku, un to radīja pulkvedis Petars Živkovičs ar prinča Aleksandara Karadžordževiča (vēlākā Dienvidslāvijas karaļa Aleksandara I) ziņu 1912. gadā. Živkovičs, līdz ar Melno roku, bija iesaistīts arī 1903. gada valsts apvērsumā pret Serbijas karali Aleksandaru Obrenoviču.

Pēc Melnās Rokas izjukšanas pēc Saloniku procesa (*Solunski proces*), Baltā Roka ieguva noturīgu kontroli pār jauno un ambiciozo princi Aleksandaru. 1921. gadā Živkovičs tika iecelts par Pils gvardes komandieri, un palielināja savu ietekmi galmā. 1929. gadā Karalis Aleksandrs I, kopā ar Baltās rokas virsniekiem, organizēja valsts apvērsumu, lai apspiestu nestabilo parlamentu, un cīnītos pret nacionālo spriedzi reģionos (īpaši Horvātijā). Živkovičs, jau ģenerālis, tika iecelts par premjerministru. 1931. gadā karalis atjaunoja dažas konstitucionālās tiesības, pēc tam kad viņa reformas bija izgāzušās. Živkovičs zaudēju savu amatu 1932. gadā, pēc vairākām paraugprāvām pret nacionālistu grupām un komunistiem.

Baltās rokas locekļi tika turēti aizdomās par dalību troņmantnieka prinča Džordžes atstādināšanā no mantošanas tiesībām 1909. gadā, Aleksandara iecelšanā par reģentu karaļa Petara I valdīšanas laikā, kā arī 1941. gada 27. marta valsts apvērsumā, kura laikā tronī tika iecelts Aleksandars II Karadžordževičs, nostādot Dienvidslāviju kara stāvoklī ar Vāciju.

Pēc Josipa Broza Tito vadīto komunistu uzvaras, Baltās Rokas locekļi tika vai nu sodīti ar nāvi vai devās trimdā.
**Akrilskābe** jeb **propēnskābe** (СН2=СН–СООН) ir vienkāršākā nepiesātinātā karbonskābe. Tā normālos apstākļos ir bezkrāsains, caurspīdīgs šķidrums ar asu smaku. Akrilskābe šķīst ūdenī un polāros organiskajos šķīdinātājos. Akrilskābes esterus un sāļus sauc par **akrilātiem**. Akrilskābi un tās esterus lieto par monomēriem. Aizvietojot akrilskābes molekulā vienīgo ūdeņradi pie otrā oglekļa atoma, iegūst metakrilskābi.

Iegūšana
--------

Akrilskābi rūpniecībā iegūst, oksidējot atbilstošo aldehīdu (akroleīnu - no tā cēlies akrilskābes nosaukums), vai sintezējot akrilskābi, piemēram, no acetilēna un ūdensgāzes (CO un ūdens tvaika maisījuma).

СН≡СН + СО + Н2О → СН2=СН–СООН

Pielietošana
------------

Akrilskābe un tās atvasinājumi ir svarīga rūpnieciska izejviela polimēru ražošanā.
Piemēram, akrilskābes metilesteri izmanto organiskā stikla iegūšanai.

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Svarīgākās nepiesātinātās vienvērtīgās karbonskābes |
| --- |
|  |
|  | 
* Akrilskābe
* Krotonskābe (izokrotonskābe)
* Angelikskābe (tiglīnskābe)
* Oleīnskābe (elaidīnskābe)
* Erukskābe (brasidīnskābe)
* Nervonskābe
* Sorbīnskābe
* Ģerānijskābe
* Linolskābe
* Eleostearīnskābe
* Linolēnskābe
* Arahidonskābe
* Klupanodonskābe
* Cervonskābe
* Propiolskābe
* Stearolskābe (tarirīnskābe)

 |

 |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* LCCN: sh87000370
* GND: 4141321-0
* NDL: 01112798

 |

 |
|  |
| --- |
|  PzKpfw. I Ausf. A |
| Panzerkampfwagen I Ausf. A |
| Galvenie tehniskie parametri |
| Apkalpe | 2 cilvēki |
| Garums | 4,02 m |
| Platums | 2,06 m |
| Augstums | 1,72 m |
| Masa | 5,4 t |
| Bruņas un bruņojums |
| Bruņas | 8 - 13 mm |
| Pamatbruņojums | 2×7,92 mm ložmetēji un 1525 patronas |
| Sekundārais bruņojums |  |
| Mobilitāte |
| Dzinējs | Krupp M 305 57 ZS (45 kW) |
| Ātrums uz ceļa | 57 km/h (max) |
| Jauda/masa | 17 ZS/t |
| Maks. attālums | 200 km uz ceļa, 140 km apvidū |

**Panzerkampfwagen I Ausf.A (Sd.Kfz 101)** bija Vācijas vieglais tanks. To sāka ražot jau 1934. gada jūlijā — dažus mēnešus pēc nacistu nākšanas pie varas Vācijā. Šis tanks tika būvēts uz industriālā traktora pamatnes, jo Versaļas līgums aizliedza uzturēt Vācijai bruņojumā tankus. Tanks bija paredzēts kā kājnieku atbalsta tanks, bet reāli tas kalpoja tankistu apmācībai augošajā armijā.

Tanks bija aprīkots ar diviem ložmetējiem, kas abi bija ievietoti rotējošā tornī. Tankam bija divu cilvēku apkalpe. Tankam bija relatīvi neliela masa — 5,4 t, bruņu biezums 6—13 mm. Pilntvertnes nobraukums 140 km. Saražoti 477 eksemplāri no 1934. līdz 1936. gadam.

Panzerkampfwagen I Ausf.A manervos
**Pēteris Upītis** (1899—1989) bija latviešu grafiķis un kolekcionārs. Zīmēja ainavu skices, ekslibrus, kokdzelumus. Kolekcionēja latviešu mākslinieku zīmējumus un estampus par latviešu grāmatniecības vēsturi, par Rihardu Zariņu un citiem latviešu māksliniekiem.

Dzīvesgājums
------------

Dzimis 1899. gada 27. septembrī Nītaures pagasta Ķēčos. Līdz 1932. gadam studēja Latvijas Mākslas akadēmijā, strādāja par Rīgas Meža skolas skolotāju.
Pēc Otrā pasaules kara bija Latvijas Valsts Mākslas akadēmijas pedagogs (no 1945), profesors (1962). Viens no pirmajiem latviešu grafiķiem, kas pievērsās tematisku ciklu veidošanai. 
Miris 1989. gada 5. jūnijā.

Darbi
-----

Grafiķis izveidojis vairāk nekā 700 grāmatzīmju, precīzi un simboliski atklājot katra grāmatzīmes īpašnieka personību.
Ilustrācijas grāmatām:

* Antons Austriņš "Puiškāns",
* Jānis Jaunsudrabiņš "Tā paiet pasaule" un "Ar makšķeri",
* Aleksandrs Puškins "Vara jātnieks",
* Rūdolfs Blaumanis "Nāves ēnā".

Piemiņa
-------

2014. gadā Latvijas Pasts izdeva grafiķim Pēterim Upītim veltītu pastmarku sērijā "Latvijas Republikai 100".

Apbalvojumi un pagodinājumi
---------------------------

* Latvijas PSR Nopelniem bagātais mākslas darbinieks
* Latvijas PSR Tautas mākslinieks

Atsauces
--------

1. ↑  Latvijas Valsts arhīvs
2. ↑  timenote.info
3. ↑  Iznākušas trīs ievērojamiem Latvijas gleznotājiem veltītas pastmarkas LA.lv, 2014. gada 4. novembrī

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 42909076
* LNB: 000067497
* LCCN: n83013101
* ISNI: 0000 0001 1629 9199
* GND: 129165433

 |

 |
**Pēteris Fromholds Oskars fon Lēviss of Menārs** (vācu: *Peter Frommhold Oskar von Löwis of Menar*, krievu: *Пётр Александрович Левиз-оф-Менар*; 1830—1885) bija vācbaltiešu virsnieks, Krievijas impērijas armijas ģenerālmajors, Krievu-turku kara (1877—1878) dalībnieks.

Dzīvesgājums
------------

Dzimis 1830. gada 6. janvārī Aleksandra Oto Eduarda Lēvisa of Menāra (1801–1866) un viņa sievas Šarlotes (1802–1842) ģimenē. Cēlies no Lēvisu of Menāru dzimtas.

1850. gadā viņš sāka dienestu kā praporščiks Krievijas armijas jātnieku vienībā, no 1854. gada Terekas kazaku karaspēka sastāva karoja Kaukāzā. Paaugstināts par majoru (1866), apakšpulkvedi (1872), kā Vladikaukāzas jātnieku pulka diviziona komandieris piedalījās karagājienā pret Hivas hanisti (1873). Paaugstināts par pulkvedi (1876) un Terekas kazaku karaspēka Vladikaukāzas jātnieku pulka komandieri. Krievijas-Turcijas kara (1877-1878) laikā nosūtīts uz Balkāniem, piedalījās Pļevnas un Lovečas ieņemšanā. 

1879. gadā Pēteri Lēvisu of Menāru paaugstināja par ģenerālmajoru un Terekas kazaku brigādes komandieri. 
Miris 1885. gada 6. janvārī Pēterburgā.

Atsauces
--------

1. ↑  *Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften, Teil 1.1: Livland*, Görlitz, 1929, lk.108
**Jūrmalas gumumeldrs** (latīņu: *Bolboschoenus maritimus*) ir grīšļu dzimtas suga. Savvaļā tā ir plaši sastopama Eirāzijā un Ziemeļamerikā, tomēr pārsvarā jūru un okeānu piekrastē. Sugas ietvaros nodala daudzus zemākus taksonus.

Latvijā Jūrmalas gumumeldrs ir nevienmērīgi sastopams jūras piekrastē un Daugavas ielejā no grīvas līdz Aiviekstes ietekai no bieža līdz neretam; pārējā valsts daļā nav sastopams.

Apraksts
--------

Jūrmalas gumumeldrs ir daudzgadīgs, 40-110 cm garš lakstaugs. Tam ir saknenis ar gumveidīgiem paresninājumiem un stāvs, trīsšķautņains un aplapots stublājs. Lapas ir lineāras, ar reni visā plātnes garumā, mala paskarba. Stublāja apakšējās lapas pie pamata veido brūnganu maksti. Stublāja galotnē blīvā pušķī ir 4-10 vārpiņas. Katra kāta galā ir 1-3 iegarenes, 1-2,5 cm garas vārpiņas, visplatākās vidū un virzienā uz galu nosmailotas. Daļa vārpiņu ir pušķī var būt gandrīz sēdošas. Seglapas (parasti 3-4) līdzīgas stublāja lapām, no kurām divas garākas nekā ziedkopa. Zieda plēksnes gals ir šķelts, tās vidusdaļā ir dzelonis. Apziedni veido 6 zobaini matiņi. Auglis ir plakans, spīdīgs un tumšbrūns riekstiņš. Zied jūnijā un jūlijā.

Atsauces
--------

1. 1 2  «jūrmalas gumumeldrs - Bolboschoenus maritimus (L.) Palla - Augi - Latvijas daba». *www.latvijasdaba.lv*. Skatīts: 2022-05-12.
**Adams Veids Gontjērs** (dzimis 1978. gada 25. maijā ) ir kanādiešu mūziķis un dziesmu autors. Viņš bija rokgrupas Three Days Grace vadošais solists, ģitārists un dziesmu autors. Viņš tiek slavēts par viņa dziedāšanas spējām. Viņam piemīt balss diapazons no augstā tenora līdz pat vidēji zemajam basam. Ārpus grupas Three Days Grace, viņš ir sadarbojies arī ar citām grupām, kā piemēram Art of Dying un Apocalyptica.

Jaunība
-------

Gontjērs piedzima 1978. gada 21. maijā, Norvudā, Ontārio. Viņš apmeklēja Norvudas Apgabala Vidusskolu.

Solo karjera
------------

Adams Gontjērs 2012. gadā piedalījās Mārtina Sekstona koncerttūrē "Fall Like Rain", piesaistot sev uzmanību kā solistam. 2011. gadā Gontjērs saviem faniem sacerēja solo dziesmas *Try to Catch Up With the World* un *I Will Stay*. 2012. gadā viņš sacerēja kompozīciju *Lost Your Shot*.

Cita darbība
------------

Ārpus grupas Three Days Grace, Gontjērs piedzlījies vairāku citu albumu veidošanā. 2007. gadā viņš iedziedāja dziesmu *I Don't Care* grupas Apocalyptica albumā *Worlds Collide*.

Viņš piedalījās arī grupas Art of Dying dziesmas 'Raining' veidošanā, viņu albumā *Vices and Virtues*.

2006. gadā Gontjērs bija kanādiešu supergrupas Big Dirty Band loceklis.

2011. gadā Gontjērs dibināja Sludge Factory Records un noslēdza līgumu ar vietējo grupu Before the Curtain.

2013. gada 9. janvārī Gontjērs paziņoja, ka pamet paša dibināto grupu Three Days Grace.

Apbalvojumi
-----------

Gonjērs ir ieguvis divas BMI popa balvas un ir bijis nominēts labākā kanādiešu rokmūzikas video balvai.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 80262253
* LCCN: n2010073518
* ISNI: 0000 0000 5768 1514
* GND: 135806607

 |

 |
**EURIBOR** (*Euro Interbank Offered Rate*) ir likme, ar kādu bankas aizņemas līdzekļus Eiropas Savienības valstu starpbanku tirgū. EURIBOR tika ieviests 1999. gadā ar Eiro ieviešanu. Indekss tiek noteikts katru dienu 11:00 pēc Centrāleiropas laika, un ir balstīts uz nozīmīgu banku (Eiropas Savienības bankas, ārpus eiro zonās bankas, starptautiskās bankas ar lielu darījumu apjomu eiro) procentu likmēm. Aprēķinot likmi, netiek ņemti 15% no augtākiem un zemākiem likmēm, pārējie tiek aprēķināti vidēji, un rezultāts ir noapaļots līdz 3 cipariem aiz komata. EURIBOR likme ietekmē uz ikmēneša maksājumiem, ja kredīts ir ņemts eiro. Indeksam ir 5 dažādas likmes, visas ar dažādiem termiņiem – 1 nedēļa, 1 mēnesis, 3 mēneši, 6 mēneši un 12 mēneši.

Atsauces
--------

1. ↑  «LIBOR un EURIBOR indeksi». *www.bank.lv* (lv-lv). Skatīts: 2019. gada 18. februārī.
2. ↑  «EMMI - European Money Markets Institute | About Euribor®». *www.emmi-benchmarks.eu*. Skatīts: 2019. gada 23. februārī.
3. ↑  «What is Euribor?». *www.euribor-rates.eu*. Skatīts: 2019. gada 18. februārī.
4. ↑  «Naudas skola / Terminu vārdnīca». *www.naudasskola.lv*. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2015. gada 3. jūnijā. Skatīts: 2019. gada 18. februārī.
**Paolo Boi** (itāļu: *Paolo Boi*; 1528. gads Sirakūzas — 1598. gads Neapole) bija Itālijas šahists.

Biogrāfija
----------

16. gadsimta spēcīgākais Itālijas šahists. 1549. gadā šaha mačā uzvarējis Romas pāvestu Pāvilu III. Pēc zaudējuma pāvests piedāvājis Boi kļūt par kardinālu, taču saņēmis atteikumu.

Šaha spēle Spānijas karaļa galmā
1575. gadā viesojies Madridē, lai Spānijas karaļa Felipes II galmā cīnītos šaha turnīrā ar labākajiem tā laika Spānijas šahistiem. Pēc uzvaras pār Ruī Lopesu de Seguru saņēmis dāsnas karaļa balvas, tajā skaitā mūža pensiju. Atceļā uz Itāliju kuģim uzbrukuši Alžīrijas pirāti, taču Boi atguvis sev brīvību pēc vairākām uzvarām šahā pār pirātiem. Miris Neapolē mīklainos apstākļos, iespējams, ka ticis noindēts sāncenša greizsirdības dēļ.

Atsauces
--------

1. ↑  «Paolo Boi». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2014. gada 3. decembrī. Skatīts: 2014. gada 3. decembrī.

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Korespondecšahista profils ICCF mājaslapā (angliski)
**Teodors fon Ševe** (vācu: *Theodor von Scheve*; 1851. gada 11. jūnijs Kozle — 1922. gada 19. aprīlis Pačkova) bija Vācijas šahists un virsnieks.

Biogrāfija
----------

Pēc profesijas bijis armijas virsnieks. Dzīvojis Breslavā, kur bijis "Andresena Breslavas šaha kluba" (vācu: *Schachverein Breslau Anderssen*) līdzdibinātājs. Piedalījies nacionālajos šaha turnīros. 1881. gadā ieņēmis trešo vietu Berlīnes šaha turnīrā aiz Bertolda Laskera un Zīgberta Tarraša, bet citā Berlīnes turnīrā bijis otrais aiz Kurta fon Bardelebena. 1883. gadā turpat dalījis 6.-8. vietu (uzvarējis Hermans fon Gotšalls). 1894. gadā uzvarējis Berlīnes šaha turnīrā, bet 1899. gada Berlīnes jaungada turnīrā dalījis 1. vietu kopā ar Emīlu Šallopu un Horeišio Karo. 1891. gadā nospēlējis neizšķirti divus mačus: ar Kārli Valbrotu — 5:5 (+4, –4, =2) un Kurtu fon Bardelebenu — 6:6 (+4, –4, =4). 1901. gadā ieņēmis 5. vietu vienā no pirmajiem Montekarlo starptautiskajiem šaha turnīriem (uzvarējis Kārlis Šlehters). 1919. gadā Berlīnē izdevis šaham veltītu eseju "Šaha spēles gars" (vācu: *Der Geist des Schachspiel*).

Atsauces
--------

1. ↑  Monte Carlo (1901)

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
CNC kokapstrādes iekārta
**Ciparvadība** (arī **datoru ciparvadība,** parasti saukta par **CNC**) ir mehāniskās apstrādes rīku (piemēram, tādu kā — urbji, virpas, frēzmašīnas, maršrutētāji, 3D printeri) automatizēta vadība. Vadības procesu īsteno dators, balstoties uz ievadītajiem ciparu datiem. CNC iekārtas apstrādā dažādus materiālus (visbiežāk — metālu, plastmasu, koku, bet arī keramiku un kompozītmateriālu) atbilstoši ievadītajām specifikācijām, ievērojot programmētas instrukcijas. CNC iekārtas darbojas bez manuāla operatora iesaistes.

Atsauces
--------

1. ↑  Latvijas Nacionālais terminoloģijas portāls (Valsts valodas centrs). «Valsts valodas centra izstrādātie informācijas un komunikācijas tehnoloģiju termini: Numerical control».. Skatīts: 2022-10-14.
2. ↑  «ISO 2806:1994(en) Industrial automation systems — Numerical control of machines». *www.iso.org*. Skatīts: 2022-10-14.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* LCCN: sh85079354
* BNF: cb119323839 (data)

 |

 |
**Rūdolfs Elstners** (vācu: *Rudolf Elstner*; 1893. gada 13. oktobris Bohēmija — 1966. gada 12. augusts Berlīne) bija Vācijas šahists.

Biogrāfija
----------

No 1920. līdz 1960. gadam bijis viens no Berlīnes vadošajiem šahistiem. Augstākā vieta Berlīnes pilsētas šaha čempionātos ir bijusi 1936. gadā izcīnītā 3. vietā aiz Kurta Rihtera un Ludviga Relštāba. Līdz Otrajam pasaules karam daudzus gadus bijis šaha zāles direktors Berlīnē. Pēc kara vadījis šaha kafejnīcu Berlīnē.

Uzreiz pēc Otrā pasaules kara bijis viens no Austrumvācijas labākajiem šahistiem. 1947. gadā izcīnījis 3. vietu Padomju okupācijas zonas šaha čempionātā un šaha kluba *Friedenauer Schachgesellschaft* sastāvā uzvarējis Berlīnes šaha ātrspēles komandu čempionātā, bet 1950. gadā uzvarējis pirmajā Vācijas Demokrātiskās Republikas (VDR) šaha čempionātā, apsteidzot nākamo šaha lielmeistaru Volfgangu Pīču.

Līdz 1960. gadu sākumam bijis Austrumberlīnes šaha kluba *BSG Einheit Pankow* biedrs. Tajā pašā laikā līdz 1950. gadu vidum bijis arī Rietumberlīnes šaha kluba *Schach-Club Kreuzberg* biedrs un regulāri piedalījies tā sastāvā pilsētas šaha turnīros, kā rezultātā viņam radušās domstarpības ar VDR šaha federāciju. Pilnībā sadarbība ar Rietumberlīni beigusies tikai pēc Berlīnes mūra uzcelšanas 1961. gadā, tomēr pēc tam *Schach-Club Kreuzberg* uzņēmis Elstneru savu goda biedru pulkā.

Atsauces
--------

1. ↑  DDR-ch 01st Soemmerda 1950

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
**Vārpu veronika** (*Veronica spicata*) ir mainīga izskata ceļteku dzimtas veroniku ģints augu suga. Savvaļā tā ir sastopama Eiropā un Rietumāzijā. Latvijā tā ir sastopama visā valsts teritorijā, visbiežāk — valsts austrumu daļā.

Morfoloģija
-----------

Vārpu veronika ir daudzgadīgs, 15—45 cm garš lakstaugs. Stublājs ir stāvs, nezarojošs, stīvs un blīvi klāts ar īsiem, atstāvošiem matiņiem. Lapas uz stublāja ir pretējas, lai gan augšējās var būt pamīšus. Pēc formas lapas ir lancetiskas, aptuveni 1,5—8 cm garas un 0,4—2 cm platas. Lapu pamats ir ķīļveidīgs, mala strupi zāģzobaina, gals strups, lapu kāts ir īss vai lapas ir sēdošas.

Ziedkopa ir blīvs un garš ķekars stublāja galotnē, kurš nedaudz atgādina vārpu. Ziedu kauss ir četrdaļīgs, vismaz divreiz īsāks nekā violeti zilais vainags. Auglis ir ieapaļa pogaļa. Zied no jūnija līdz augustam.

Atsauces
--------

1. ↑  "An update of the Angiosperm Phylogeny Group classification for the orders and families of flowering plants: APG II". *Botanical Journal of the Linnean Society* 141 (4): 399–436. 2003-04. doi:10.1046/j.1095-8339.2003.t01-1-00158.x. ISSN 0024-4074.
2. ↑  «vārpu veronika - Veronica spicata L. - Augi - Latvijas daba». *www.latvijasdaba.lv*. Skatīts: 2022-02-20.
**Rūdolfs Daslers** (vācu: *Rudolf Dassler*, dzimis 1898. gada 26. martā, miris 1974. gada 27. oktobrī) bija Vācijas uzņēmējs, sporta apģērbu uzņēmuma *Puma* dibinātājs. Rūdolfa jaunākais brālis Ādolfs Daslers bija uzņēmuma *Adidas* dibinātājs.

1924. gadā brāļi Rūdolfs un Ādolfs Dasleri kļuva par partneriem un nodibināja uzņēmumu "Gebrüder Dassler Sportschuhfabrik" (Brāļu Dasleru sporta apavu fabrika). 20. gadsimta 30. gados brāļi pievienojās Nacistu partijai. Tomēr, pēc ilgstošiem savstarpējiem konfliktiem Otrā pasaules kara laikā, 1948. gadā abi brāļi sāka veidot paši savus uzņēmumus. R. Daslers sākotnēji savu uzņēmumu nosauca *Ruda* (akronīms no ***Ru**dolf **Da**ssler*), bet drīz uzņēmums ieguva savu pašreizējo nosaukumu *Puma*.

Miris no plaušu vēža, 76 gadu vecumā.

Atsauces
--------

1. ↑  Nick Carbone. «Top 10 Family Feuds - TIME». *Time* (en-US), 2011-08-23. ISSN 0040-781X. Skatīts: 2021-05-11.
2. ↑  Erik Kirschbaum. «How Adidas and Puma were born». *Rediff* (angļu). Skatīts: 2021-05-11.
3. ↑  «Adidas and Puma bury the hatchet after 60 years of brothers' feud». *www.telegraph.co.uk*. Skatīts: 2021-05-11.
**Visolda ezers** ir ezers Krāslavas novada Andrupenes pagastā. Ezeram ir zināmi arī citi nosaukumi, no tiem biežāk lietotie ir: Kazimirovas ezers, Visaldas ezers.

Ezera gultne ir līdzena, dūņaina. Krasti - slīpi. lēzeni. No ezera iztek strauts (grāvis) uz Tīvgolu. 

Ezerā mīt asari, karūsas, līdakas, līņi, plauži, raudas, ruduļi un zuši. Ezera austrumu piekrastē atrodama Dortmaņa lobēlija, vienīgais Latvijā savvaļā sastopamais lobēliju dzimtas augs, ierakstīts Baltijas jūras reģiona Sarkanajā grāmatā un Latvijas Sarkanajā grāmatā. 

Ezera krastos izvietojušās apdzīvotās vietas: Andiņi, Grišāni, Kazimirova. Ezera dienvidrietumu malā (Andiņos) iekārtota atpūtas vieta \_ pludmale.

Gar ezeru ved autoceļi: ziemeļu pusē \_ reģionālais autoceļš P57 (Malta\_Sloboda), rietumu pusē \_ vietējais autoceļš V612 (Andiņi\_Ignatova\_Konstantinova) un dienvidu pusē \_ pašvaldības A grupas ceļš Andiņi\_Murāni.

Ezera rietumu krastā atrodas valsts nozīmes arheoloģiskais piemineklis - Andeņu senkapi, bet dienvidu krastā - mūsdienu kapsēta Andiņu kapi.

Atsauces
--------

1. ↑  «Visolda ezers». *LĢIA vietvārdu datubāze*. Skatīts: 2021.gada 12.februārī.
2. ↑  «Tīvgols». *ezeri.lv*. Skatīts: 2021.gada 12.februārī.
3. ↑  «Visolda ezers». *ezeri.lv*. Skatīts: 2021.gada 12.februārī.
4. ↑  «Lobēliju dzimta». *latvijasdaba.lv*. Skatīts: 2021.gada 12.februārī.
5. ↑  «Dortmaņa lobēlija». *latvijasdaba.lv*. Skatīts: 2021.gada 12.februārī.
6. ↑  «Visolda ezera pludmale». *Google Maps*. Skatīts: 2021.gada 12.februārī.
7. ↑  «Andeņu senkapi». *is.mantojums*. Skatīts: 2021.gada 12.februārī.
8. ↑  «Andiņu kapi». *timenote.info*. Skatīts: 2021.gada 12.februārī.
Mācītājs Teodors Hermanis Valters.
Šis raksts ir par mācītāju. Par citām jēdziena **Valters** nozīmēm skatīt nozīmju atdalīšanas lapu.

**Teodors Hermanis Valters** (1898—1992) bija Latvijas Evaņģēliski luteriskās baznīcas mācītājs, prāvests un virsmācītājs.

Dzīvesgājums
------------

Teodors Hermanis Valters dzimis 1898. gada 10. janvārī Žeimē, Kauņas guberņā. Viņa vecāki Mārtiņš un Doroteja bija Gļiebovas muižas kalpi. Mācījās Bornsmindes pagasta skolā Bauskas apriņķī no 1907. līdz 1913. gadam. 1913. gadā iestājās Bauskas tirdzniecības skolā, kuru pabeidza 1918. gadā Maskavā (uz kurieni skola tika evakuēta). Mācījās Bauskas ģimnāzijā no 1921. gada septembra līdz 1923. gada 15. jūnijam, to absolvējot.

1923. gadā iestājās Latvijas Universitātes Teoloģijas fakultātē, to pabeidza 1934. gada 18. maijā. Dr. Kārlis Irbe viņu ordinēja par mācītāju 1928. gada 22. janvārī Rīgas Doma baznīcā kopā ar H. Ulmani un G. Beķeri. Studiju laikā piedalījās teoloģijas studentu brālības "Betānija" dibināšanā, kas vēlāk tika pārdēvēta par "Ausekli". Kādu laiku bija brālības *magister cantandi*.

1951. gada 15. maijā mācītāju T. Valteru apcietināja un izsūtīja uz Sibīrijas soda nometnēm, kur viņš sākumā Kemerovas apgabalā, pēc tam Omskā pavadīja piecus gadus. Atbrīvots 1956. gada 9. augustā.

Pēc atgriešanās Latvijā viņš kalpoja kā dažādu Latvijas ev. lut. baznīcas draudžu mācītājs līdz 1984. gada 29. aprīlim (līdz 86 gadu vecumam). 1984. gada 25. februārī 12. Ģenerālā Sinode, kā vecāko tā laika Latvijas ev. lut. Baznīcas kalpojošo mācītāju apbalvoja ar virsmācītāja titulu.

Aizgāja mūžībā 1992. gada 31. oktobrī Žeimē, Lietuvā. Apglabāts Rīgas Meža kapos netālu no Mācītāju kalniņa.

Kalpošana draudzēs
------------------

* Budbergas Sv. Pāvila un Jaunsaules ev. lut. draudzēs ar dzīves vietu Budbergas Sv. Pāvila draudzes mācītāja mājā no 1928. gada 26. augusta līdz apcietināšanai 1951. gadā.
* 1947. gada 15. oktobrī Bauskas iecirkņa Sinode vienbalsīgi ievēl par Bauskas iecirkņa prāvestu. Bauskas iecirkņa prāvesta amatā kalpo līdz 1951. gadam.
* Vecsaules ev. lut. draudzē 1945.-1951.
* Bārbeles ev. lut. draudzē 1945.-1951. 1957.-1971. un 1976.-1984.
* Doles-Ķekavas ev. lut. draudzē: 1957.-1971. un 1976.-1984.
* Budbergas Sv. Pāvila ev. lut. draudzē: 1963.-1971.
* Valles ev. lut. draudzē: 1961.-1966.
* Lipaiķu ev. lut. un Kabiles ev. lut. draudzē: 1972.-1974.

Emeritējies 1984. gada 29. aprīlī.

Darbi
-----

* Sprediķu grāmata 3. daļās "Lai nāk Tava Valstība!" (sagatavota 1983.-1984. gadā), pieejama Latvijas Universitātes Teoloģijas fakultātes bibliotēkā
* "Manas dzīves gājuma atmiņas" (2003)

Literatūra
----------

* Edgars Ķiploks "Taisnības dēļ vajātie". Latvijas ev. lut. baznīca Amerikā (1993)
* Žurnāls "Atpūta" (1928)
**Teodors Džons Kačinskis** (*Theodore John Kaczynski*, dzimis 1942. gada 22. maijā, miris 2023. gada 10. jūnijā), pazīstams kā **Unabombers**, bija poļu izcelsmes amerikāņu zinātnieks, matemātiķis, filosofs, terorists, kurš laikā no 1978. līdz 1995. gadam terorizēja ASV valsts institūcijas ar vēstuļbumbām.

Dzimis 1942. gada 22. maijā Čikāgā, Ilionoisas pavalstī ASV. Spīdoši absolvējis Hārvarda Universitāti, saņēmis zinātņu doktora grādu matemātikas filosofijā Mičiganas Universitātē. 25 gadu vecumā tika uzaicināts par vecāko lektoru Kalifornijas Universitātē Bērkli.

1971. gadā, vīlies modernās sabiedrības ētiskajos, morāles un sadzīves pamatprincipos, pameta to un apmetās vientulībā kalnu mājiņā Linkolnā (Montānas pavalsts). Nespējot legāli apturēt dabas postīšanu, ceļot šoseju netālu no dzīvesvietas, nosliecās par labu domai, ka vienīgais, kā valdību var piespiest rēķināties ar pilsoņiem, ir pret varu un sabiedrības sistēmu vērsts terorisms.

Teroristiskā darbība
--------------------

Viņa pirmais organizētais sprādziens notika 1978. gadā Čikāgas Universitātē. Nākamo 17 gadu laikā Kačinskis sarīkoja 16 sprādzienus, kopā nogalinot trīs un ievainojot vēl 23 cilvēkus. Kačinskis izmantoja tikai neizsekojamus materiālus spridzekļu gatavošanā, turklāt savus upurus viņš izraudzījās pēc nejaušības principa, nevis izveidojot savu sistēmu, un tas papildus apgrūtināja izmeklētāju, sastādot kopējo noziegumu sarakstu. Tā kā savas vēstuļbumbas viņš pamatā sūtīja universitātēm un aviokompānijām, mediji šo anonīmo teroristu iesauca par "unabomber" (no angļu  ***Un**iversity and **a**irline **bom**ber*).

1995. gada aprīlī Kačinskis nosūtīja laikrakstam *The New York Times* 35 000 vārdu garu eseju jeb manifestu "Industriālā sabiedrība un tās nākotne", apsolot pārtraukt spridzināšanu, ja manifests tiks nopublicēts, izstāstot izmeklētājiem savus uzskatus par dzīvi, sabiedrību un motīvus sprādzienu rīkošanai. Pēc manifesta publicēšanas FIB pieteicās Deivids Kačinskis, apliecinot, ka garadarba autors varētu būt viņa brālis Teds. 1996. gada 3. aprīlī viņš tika apcietināts. 1998. gada 5. maijā Sakramento tiesa piesprieda viņam mūža ieslodzījumu, kuru Kačinskis izcieta īpaši stingra režīma *ADX Florence* (*Administrative Maximum Facility (ADX)*) cietumā, Kolorādo pavalstī.

Piezīmes
--------

1. ↑  1998. gada 20. augustā ASV valdība nāca klajā ar paziņojumu, ka piešķīrusi 1 miljonu dolāru lielu atlīdzību Deividam Kačinskim par informācijas sniegšanu, kam bija būtiska loma viņa brāļa Teodora aizturēšanā un notiesāšanā. — Diena, 22. augusts, 1998.

Ārējās saites
-------------

* Interview with Ted Kaczynski, Administrative Maximum Facility Prison, Florence, Colorado, USA
* Industrial Society and Its Future by Theodore Kaczynski (PDF)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 90723630
* LCCN: n96050765
* ISNI: 0000 0001 0923 7571
* GND: 120548127
* SUDOC: 034702377
* BNF: cb125368984 (data)
* BIBSYS: 12017318
* MGP: 5470
* NDL: 00649164
* NKC: jn19981002275
* BNE: XX4805545

 |

 |
**VEF I-11** bija 1936. gadā VEF rūpnīcā uzbūvēta divvietīga sporta un ceļojumu lidmašīna. Lidmašīnas autors ir Kārlis Irbītis, kurš 1935. gadā ierosināja VEF ražot lidmašīnas.

Vēsture
-------

Pēc atgriešanās no Milānas avio izstādes, 1935. gadā, Kārlis Irbītis konstruēja monoplānu I-11, kas pārspēja pasaules rekordu ātrumā, taču tas netika fiksēts (attālumu no Rīgas līdz Kauņai — 240 km, I-11 veica stundā un divdesmit minūtēs). 1937. gada 26. aprīlī VEF I—11 pabeidza 1000 km lielu lidojumu pa Latviju. I-11 kādu laiku bija ātrākā lidmašīna pasaulē, jo tās maksimālais fiksētais ātrums izmēģinājumos sasniedza 229,3 km/h, kamēr tā laika ātruma rekords lidmašīnām ar motora cilindra tilpumu mazāku par četriem litriem bija ap 190 km/h.

Uz I-11 bāzes Irbītis konstruēja mācību iznīcinātāju I-12.

Tehniskie parametri
-------------------

|  |  |
| --- | --- |
| Modelis | I-11 |
| Garums | 7,1 metri |
| Augstums | 1,9 metri |
| Spārna laukums | 9,3 kvadrātmetri |
| Dzinēja tips | 1x |
| Dzinēja jauda | 90 Zs |
| Maksimālais ātrums | 230 km/h |
| Nolidošanas attālums | 800 kilometri |
| Maksimālais lidojuma augstums | 4000 metri |
| Ekipāža | 2 cilvēki |

Galerija
--------

* 
* 
*

Atsauces
--------

1. ↑  VEF I√11 latv language

Ārējās saites
-------------

* VEF IRBITIS I-11 Archived 2020. gada 18. februārī, *Wayback Machine* vietnē. (angliski)

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Valsts karogs: Latvija Latvijā konstruētās lidmašīnas |
| --- |
|  |
| 
* KOD-1
* VEF I-11
* VEF I-12
* VEF I-14
* VEF I-15
* VEF I-16
* VEF I-17
* VEF I-18
* VEF I-19
* VEF JDA-10M
* Cukurs C-6 Trīs Zvaigznes
* Cukurs C-6bis

 |

 |
**Viljams Edvards Burgharts "V. E. B." Dibuā** (angļu: *William Edward Burghardt "W. E. B." Du Bois*; dzimis 1868. gada 23. februārī, miris 1963. gada 27. augustā) bija amerikāņu sabiedrisks darbinieks, sociologs, vēsturnieks un rakstnieks.

Pēc Hārvarda Universitātes beigšanas, kur Dibuā kļuva par pirmo afroamerikāni, kurš ieguvis doktora grādu, darbojās Atlantas Universitātē, kur darbojās līdz 1910. gadam un no 1933. līdz 1943. gadam. 1905. gadā dibināja Niagāras kustību, kas oponēja Bukera Vašingtona proponētajam Atlantas kompromisam, iestājoties par afroamerikāņu pilnīgu līdztiesību. 1909. gadā bija viens no Krāsaino iedzīvotāju attīstības nacionālās asociācijas (*National Association for the Advancement of Colored People*) dibinātājiem. Atbalstīja antikoloniālismu, atbruņošanos un panāfrikānismu.

Pazīstamākās Dibuā grāmatas ir 1903. gadā izdotā *The Souls of Black Folk* un 1935. gadā publicētā *Black Reconstruction in America*.

Ļeņina Miera prēmijas laureāts.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***V. E. B. Dibuā***.

Atsauces
--------

1. ↑  Roberts Saulītis. Afrocentrisma fenomens ASV: ideju kontinuitāte mūsdienās un definēšanas problemātika Latvijas Universitātes Žurnāls. Vēsture 2016 1 (96)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 34476326
* LNB: 000105294
* LCCN: n80046721
* ISNI: 0000 0001 0886 3087
* GND: 118527657
* SELIBR: 323014
* SUDOC: 027500845
* BNF: cb120535268 (data)
* BIBSYS: 90191287
* MGP: 211651
* NLA: 36268237
* NDL: 00465808
* NKC: ola2002105966
* SBN identifikators IEIV069915 nav derīgs.
* CiNii: DA00207632

 |

 |
**Monopolistiskā konkurence** ir tirgus ar daudziem pārdevējiem, kuri piedāvā līdzīgas, bet ne identiskas preces.

Šai konkurences tirgus situācijai var izdalīt vairākas īpatnības:

1. vienlaikus var darboties daudzas firmas, arī pavisam mazas firmas;
2. nav ierobežojumu jaunu firmu dibināšanai;
3. unikālajām precēm ir tikai viens pārdevējs.

Atšķirībā no pilnīgās konkurences monopolistiskā konkurence ir tāda tirgus struktūra, kurā darbojas pietiekami liels pārdevēju skaits, kas piedāvā līdzīgus produktus, tikai ar nedaudz atšķirīgām pazīmēm. Viņi īsteno dažādus pasākumus, lai padarītu savas preces atpazīstamas un piesaistītu pircējus to iegādei. Tie varētu būt šādi:

* reklāma, pievilcīgs iesaiņojums;
* savas preces iezīmēšana ar firmas zīmi;
* augstākas kvalitātes pakalpojumu un ilgāku garantijas termiņu piedāvāšana patērētājiem;
* produkta tirdzniecības vietas pievilcīgs noformējums.

Monopolistiskās konkurences apstākļos, tāpat kā pilnīgās konkurences tirgū, daudzie pircēji un pārdevēji darbojas neatkarīgi, viņu rīcība ir pakļauta pieprasījuma un piedāvājuma likuma darbībai, viņi ir labi informēti par precēm, pakalpojumiem un to cenām. Jauniem pārdevējiem, lai iekļūtu tirgū vai to atstātu, nepastāv īpaši šķēršļi. Monopolistiskās konkurences īstenošanas galvenais mērķis ir iegūt augstāku peļņu. Produktu dažādošanas un ārpuscenu konkurences ietekmē palielinās pieprasītais daudzums,mainās tā tirgus cena, pieaug pārdotās produkcijas apjoms un peļņa.

Skatīt arī
----------

* Monopols
* Oligopols

Atsauces
--------

1. 1 2  *Ekonomika*, Dace Vilne, Juta Birzniece, Kamene, 2001, 222. lpp, ISBN 9984-15-169-7
2. ↑  Bikse V. Ekonomikas teorijas pamatprincipi. –
Rīga:LU, 2007. 176.lpp

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* LCCN: sh85086966
* GND: 4040100-5
* BNF: cb12567845d (data)

 |

 |