recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**SIA *Aerones*** ir Latvijas uzņēmums, kas pielāgo sauszemes vēja turbīnu lāpstiņu apkopes un remonta risinājumus jūras apstākļiem, balstoties uz iepriekš izstrādātu datorvadāmu vinču piekļuves sistēmu, kurā tiek izmantoti robotizēti manipulatori. Uzņēmums dibināts 2007. gadā. SIA *Aerones* ietilpst AS *Sensum Grupa* un AS *UGN* holdingā, kas darbojas būvniecības nozarē. *Aerones* kapitāldaļu turētāji ir arī Jānis Putrāms, Dainis Krūze un autosportists un izgudrotājs Andris Dambis.

Uzņēmums sākotnēji piedāvāja bezpilota lidaparātus ar kravnesību līdz 200 kilogramiem, kas gaisā spēja darboties neierobežoti ilgu laiku. Elektrību un citus nepieciešamos resursus (piemēram, ūdeni) piegādāja no zemes pa kabeļiem un cauruļvadiem. Lidaparātam bija 28 elektrodzinēji; ja kāds dzinējs sabojājās, drons turpināja darboties.

Sākotnēji īpašu uzdevumu veikšanai tika piedāvāti pilotējamie lidaparāti, kuru uzdevums bija:

* vēja turbīnu tīrīšana, apkope un atbrīvošana no apledojuma;
* ēku fasāžu mazgāšana;
* ugunsgrēku dzēšana augstceltnēs.

2020. gadā uzņēmums paziņoja par specializācijas fokusu uz plaša pielietojuma robotikas izstrādājumiem, kuri orientēti uz vēja turbīnu apkopi. Dažādas apkopes un labošanas darbu procedūras veic *Aerones* patentētā robotsistēma, kura ar īpašu atsaišu palīdzību ļauj manipulēt ar robotroku uz vēja turbīnu lāpstiņas. 2021. gadā uzņēmums plānoja paplašināt robotrokas izstrādi un izgatavot virkni jaunu robotu.

Vēsture
-------

2007. gada 15. janvārī tika dibināts uzņēmums SIA *No Spam*.
2011. gada 31. janvārī tas pārdēvēts par SIA *Inteligent Systems R & D*, bet 2011. gada 14. jūlijā pārsaukts par SIA *Intelligent Systems R & D*.

2015. gadā tika sākta augstas celtspējas bezpilota lidaparāta izstrāde.
2016. gada 25. augustā uzņēmums ieguva nosaukumu SIA *Aerones*.
2018. gadā *Aerones* iekļuva Kanādas enerģētikas uzņēmuma *NextEra Energy* izsludinātajā konkursā par vēja turbīnu parku apkopi un atbrīvošanu no apledojuma.

2019. gada investīcijas no *Altum* un *Expansion capital* ļāva attīstīties un investēt cilvēkkapitālā.

2020. gadā *Aerones* saņēma Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fonda atbalsta finansējumu, kas ļauj testēt un pielāgot esošos robotikas risinājumus jūras vēja parkos.

Atsauces
--------

1. 1 2  «Aerones piesaista zinātnes grantu 2,5 miljonu apmērā».
2. ↑  Par mums Archived 2021. gada 26. februārī, *Wayback Machine* vietnē. Sensum Grupa AS un UGN AS
3. 1 2 3 4  Latviešu unikālie droni mērķē uz lielu pasūtījumu no enerģētikas milža Jānis Bagātais, delfi.lv, 2018-10-16
4. ↑  «Aerones roboti strādā gan Beļģijā, gan Kostarikā». *labsoflatvia.com* (latviešu). Skatīts: 2021-03-09.
5. ↑  «2021. gadā Aerones plāno saražot 12 robotus». *labsoflatvia.com* (latviešu). Skatīts: 2021-03-09.
6. ↑  «Latviešu dronu ražotāja 'Aerones' uzņēmums piesaista investīcijas un paplašinās». *labsoflatvia.com* (latviešu). Skatīts: 2021-03-09.

Ārējās saites
-------------

* Aerones
**Viktors Džeroms Glovers** (*Victor Jerome Glover*, dzimis 1976. gada 30. aprīlī) ir ASV Nacionālās aeronautikas un kosmosa administrācijas (NASA) astronauts, ASV Jūras kara flotes lidotājs izmēģinātājs, komanders.

Viktors Glovers piedzima Kalifornijas štata Pomonā. 1994. gadā viņš absolvēja Ontario vidusskolu Kalifornijā. 1999. gadā viņš Kalifornijas Politehniskajā štata universitātē ieguva bakalaura grādu vispārējā inženierijā.

1998. gada janvārī Glovers sāka dienestu ASV Kara flotē. Pensakolā viņš apguva sākotnējo lidotāja apmācību. 2002. gada 14. decembrī Teksasas štata Kingsvillā viņš ieguva lidotāja kvalifikāciju "pilota spārni". Pēc tam viņš turpināja apmācību ASV Jūras kājnieku korpusa Jūras kājnieku flotes nomaiņās eskadriļā Sandjego. 2003. gadā Glovers tika norīkots 34. uzlidojumu iznīcinātāju eskadriļā Virdžīnijā. Viņš uz lidmašīnu bāzes kuģa *USS John F. Kennedy* piedalījās Irākas karā; veica 24 kaujas lidojumus.

No 2006. līdz 2007. gadam Glovers trenējās Gaisa spēku Izmēģinātājpilotu skolā. 2007. gadā viņš Gaisa universitātē Edvardsas Gaisa spēku bāzē ieguva zinātņu maģistra grādu lidojumu izmēģinājumu inženierijā. 2007. gada 9. jūnijā viņš ieguva izmēģinātājpilota kvalifikāciju. Pēc tam viņš tika norīkots par izmēģinātājpilotu 31. Gaisa izmēģinājumu un novērtēšanas eskadriļā Jūras kara flotes Gaisa ieroču stacijā Čainaleikā, Kalifornijā.
2009. gadā Glovers Jūras kara flotes Pēcdiploma skolā ieguva zinātņu maģistra grādu sistēmu inženierijā. 2010. gadā viņš ieguva militāro operāciju mākslas un zinātnes maģistra grādu Gaisa komandēšanas un štāba koledžā Maksvelas bāzē. Pēc tam Glovers tika norīkots 195. uzlidojumu iznīcinātāju eskadriļā ASV Jūras kara flotes bāzē Acugi, Japānā.
2012. gadā viņš kļuva par Jūras kara flotes pārstāvi ASV Kongresā, bija Džona Makeina palīgs.

Viktors Glovers 2008. gadā pieteicās par astronautu kandidātu, bet netika uzņēmts. Otro reizi viņš pieteicās 2012. gadā, un 2013. gada 17. jūnijā viņu uzņēma *NASA* 21. astronautu iesaukumā. Pēc astronautu pamata apmācības pabeigšanas 2015. gada 9. jūlijā Glovers ieguva astronauta kvalifikāciju.

2018. gada 3. augustā tika paziņots, ka Viktors Glovers ir iekļauts *Crew Dragon* pirmajā darba misijā *SpaceX Crew-1*, kam bija jānotiek 2019. gadā.

Viktora Glovera pirmais kosmiskais lidojums sākās 2020. gada 16. novembrī, esot kosmosa kuģa *SpaceX Crew-1* pilotam. Viņš bija Starptautiskās kosmosa stacijas 64. un 65. ekspedīcijas lidojuma inženieris. Uz zemes viņš atgriezās 2021. gada 2. maijā.

Kosmisko lidojumu kopsavilkums:

| Kosmosa kuģis | Starts | Nolaišanās | Apkalpes biedri | Pozīcija | Ilgums | Piezīmes |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| *SpaceX Crew-1* | 16.11.2020. | 02.05.2021. | Maikls HopkinssSoiči NogučiŠenona Volkere | Pilots | 167 d 6 h 29 min | SKS-64, SKS-65 |

Ārējās saites
-------------

* NASA Astronaut Victor J. Glover Archived 2018. gada 8. augustā, *Wayback Machine* vietnē. NASA (angliski)
* Виктор Джером Гловер astronaut.ru (krieviski)
**Teanīns** jeb **L-γ-glutamiletilamīds** ir glutamāta un glutamīna aminoskābju analogs, kas atrodams sēnēs un augos. 1949. gadā tas tika atklāts zaļajā tējā. L-teanīns ir atrodams svaigā tējā un dažos uztura bagātinātājos, bet D-teanīns ir mazāk pētīts un tam ir racēmiskas īpašības. Teanīns uzsūcās tievajā zarnā un tam seko hidrolīze, kura var notikt arī aknās. Teanīns izkļūst asins-smadzeņu barjerai. L-teanīns kopā ar kofeīnu uzlabo kognitīvās funkcijas, paaugstina reakciju, nomierina, uzlabo garastāvokli. Teanīns smadzenēs ierosina alfa viļņu veidošanos. Teanīns paaugstina serotonīna, dofamīna, GASS, glicīna un NGF līmeni dažādos smadzeņu rajonos.

Atsauces
--------

1. ↑  Haskell, Crystal F.; Kennedy, David O.; Milne, Anthea L.; Wesnes, Keith A.; Scholey, Andrew B. (2008). "The effects of l-theanine, caffeine and their combination on cognition and mood". *Biological Psychology* 77 (2): 113–22. doi:10.1016/j.biopsycho.2007.09.008. PMID 18006208.
2. ↑  Gomez-Ramirez, Manuel; Higgins, Beth A.; Rycroft, Jane A.; Owen, Gail N.; Mahoney, Jeannette; Shpaner, Marina; Foxe, John J. (2007). "The Deployment of Intersensory Selective Attention". *Clinical Neuropharmacology* 30 (1): 25–38. doi:10.1097/01.WNF.0000240940.13876.17. PMID 17272967.
**Daniels Kampora** (spāņu: *Daniel Cámpora*; dzimis 1957. gada 30. jūnijā Buenosairesas provincē) ir Argentīnas starptautiskais lielmeistars šahā (1986).

Biogrāfija
----------

1975. gadā uzvarējis Argentīnas junioru šaha čempionātā. 1976. gadā Groningenā piedalījies Pasaules junioru šaha čempionātā, kurā dalījis 4. vietu. Daudzkārtējais Argentīnas šaha čempionātu dalībnieks, kuros izcīnījis 2 zelta (1986, 1989) un 2 sudraba (1978, 1987) medaļas. Daudzu starptautisko šaha turnīru laureāts, tajā skaitā uzvarējis vai dalījis pirmo vietu Santjago (1980), Tuzlā (1983), Bernē (1987), Andorā la Veljā (2001), Seviljā (2006, 2007). 2008. gadā Kantabrijā starptautiskajā šaha turnīrā ieņēmis 2. vietu aiz Latvijas lielmeistara Ilmāra Starostīta.

Divas reizes piedalījies Pasaules šaha čempionātos pēc izslēgšanas sistēmas. 2001. gadā 1. kārtā uzvarējis Naidželu Šortu, bet 2. kārtā zaudējis Jānam Elvestam. 2004. gadā izstājies jau 1. kārtā.

Pārstāvējis Argentīnas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:

* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 9 reizes (1978, 1982, 1986-1988, 1992-1994, 2000, 2004, 2008). Individuālajā vērtējumā izcīnījis zelta (1994) un sudraba (1994) medaļas;
* Pasaules komandu šaha čempionātā piedalījies 1985. gadā.

Par panākumiem turnīros FIDE 1982. gadā Kamporam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 1986. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

Atsauces
--------

1. ↑  Campeonatos Argentinos tablas
2. ↑  XXXI Abierto Internacional "Ciudad de Sevilla" 2006
3. ↑  XXXI Open internacional "Ciudad de Sevilla", 2007
4. ↑  2001-02 FIDE Knockout Matches
5. ↑  «2004 FIDE Knockout Matches». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 6. jūlijā. Skatīts: 2016. gada 20. oktobrī.
6. ↑  OlimpBase :: Men's Chess Olympiads :: Daniel Hugo Cámpora
7. ↑  OlimpBase :: World Men's Team Chess Championship :: Daniel Hugo Cámpora

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
**Maira Asare** (1960. gada 8. marts — 2015. gada 25. oktobris) bija latviešu rakstniece un tulkotāja.

Biogrāfija
----------

M. Asare uzaugusi Limbažos, beigusi Limbažu 1. vidusskolu (1978). Studējusi Rīgas Medicīnas institūtā (1978—1981) un Latvijas Valsts universitātes Filoloģijas fakultātes Žurnālistikas nodaļā (1988—1990). Strādājusi zvērinātu advokātu birojā "Medvecka, Ramiņa & Arājs" par sekretāri konsultanti (1992—1999). Pirmā dzejas publikācija ir dzejoļu kopa žurnālā "Avots" 1988. gada 7. numurā. Pirmā dzejas grāmata "Kas ar dzeguzi spēlējas" (1995) apbalvota ar Dzejas dienu balvu (1996).

20. gadsimta deviņdesmito gadu beigās M. Asarei sākas problēmas ar atkarību no narkotikām. No 2003. līdz 2007. gadam viņa izcieš cietumsodu Iļģuciema sieviešu cietumā, apsūdzēta par narkotiku tirdzniecību. Par šo periodu viņa uzraksta prozas grāmatu "Sieviešu zona" (2009). Pēc atbrīvošanas M. Asare strādā Ventspils Kultūras centrā (2008—2009) un Ventspils Galvenajā bibliotēkā (no 2010). Tulko un atdzejo no krievu valodas Latvijas krievu dzejnieku darbus (Sergejs Moreino, tekstgrupa "Orbīta"), kā arī krievu autoru romānus, par L. Eltangas romāna "Akmens kļavas" tulkojumu nominēta "Literatūras gada balvai 2014" kā gada labākā tulkotāja.

Bibliogrāfija
-------------

### Dzeja un proza

* *Kas ar dzeguzi spēlējas* [dzeja]. Rīga: Daugava, 1995.
* *Sieviešu zona* [proza]. Rīga: Dienas grāmata, 2009.
* *Ceļš uz Tūju* [dzeja]. Rīga: Jumava, 2009.

### Tulkojumi

* Saša Sokolovs. *Muļķu skola*. Rīga: Zvaigzne ABC, 2010.
* Mihails Šiškins. *Vēstulnieks*. Rīga: Jumava, 2012.
* Ļena Eltanga. *Akmens kļavas*. Rīga: Jānis Roze, 2014.
* Eķrems Eilisli. *Milzu sastrēgums*. Rīga: Dienas grāmata, 2015.

Atsauces
--------

1. ↑  Maira Asare
2. ↑  Cietums un narkotikas sapņos vairs nerādās. Dzejnieces Mairas Asares jaunā dzīve
**Nandita Venkatačalama Pallatura** (tamilu: பள்ளத்தூர் வெங்கடாசலம் நந்திதா; dzimusi 1996. gada 10. aprīlī Tamilnādā) ir Indijas starptautiskā lielmeistare šahā (2020).

Biogrāfija
----------

Trīs reizes uzvarējusi Indijas meiteņu šaha čempionātos dažādās vecuma grupās: 2007 (G11 vecuma grupā), 2010 (G15 vecuma grupā) un 2013 (G17 vecuma grupā). Āzijas jauniešu šaha čempionātos izcīnījusi divas medaļas: zeltu (G16 vecuma grupā 2011. gadā) un sudrabu (G16 vecuma grupā 2012. gadā). Tāpat Āzijas junioru šaha čempionātos meitenēm U20 vecuma grupā divas reizes bijusi labāko trijniekā: 2015. (bronza) un 2016. (sudrabs) gadā. 2016. gadā izcīnījusi 2. vietu Pasaules junioru šaha čempionātā meitenēm U20 vecuma grupā.

2022. gadā Ņūdelī uzvarējusi Āzijas sieviešu čempionātā šahā. 2023. gadā Baku piedalījusies Pasaules kausa šahā sievietēm izcīņā pēc izslēgšanas sistēmas un zaudējusi 1. kārtā.

2022. gadā Čennai piedalījusies 44. sieviešu šaha olimpiādē un Indijas 3. komandas sastāvā pie otrā galdiņa izcīnījusi 8½ punktus no 11 iespējamiem.

Par panākumiem turnīros FIDE 2015. gadā viņai piešķīrusi starptautiskās meistares (WIM), bet 2020. gadā — starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu. Kļuvusi par Indijas 17. sieviešu šaha lielmeistari.

Atsauces
--------

1. ↑  34th World Junior (U-20) Girls Chess Championship 2016
2. ↑  Asian Continental Women Chess Championship-2022
3. ↑  FIDE World Cup — Pairings Tree
4. ↑  44th Chess Olympiad 2022 Women

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
**Rejs Robsons** (angļu: *Ray Robson*; dzimis 1994. gada 25. oktobrī Guamā) ir ASV starptautiskais lielmeistars šahā (2010).

Biogrāfija
----------

Šahu iemācījies spēlēt trīs gadu vecumā, kad ģimene pārcēlusies no Guamas salas uz Floridu. Kopš 2004. gada pārstāvējis ASV dažādās Pasaules junioru šaha čempionātu vecumu grupās. Divas reizes pēc kārtas (2005, 2006) dalījis pirmo vietu Panamerikas junioru šaha čempionātos. 2007. gadā uzvarējis šaha turnīrā Čikāgā, bet 2008. gadā bijis labākais šaha turnīrā Maiami. 2009. gadā kļuvis par ASV junioru šaha čempionu un piedalījies Pasaules kausa šahā izcīņā pēc izslēgšanas sistēmas, kur 1. kārtā zaudējis Baaduram Džobavam. Arī 2011. gada Pasaules kausa šahā izcīņā izstājies 1. kārtā pēc zaudējuma Etjēnam Bakro). 2013. gada Pasaules kausa šahā izcīņā 1. kārtā uzvarējis Andriju Volokitinu, bet 2. kārtā zaudējis citam Ukrainas šaha lielmeistaram Vasiļam Ivančukam. 2015. gadā Sentluisā izcīnījis sudraba medaļu ASV šaha čempionātā. 2021. gada oktobrī izcīnījis 6. vietu ASV šaha čempionātā. 2022. gada oktobrī Sentluisā izcīnījis 2. vietu ASV šaha čempionātā. 2023. gada oktobrī Sentluisā izcīnījis 6. vietu ASV šaha čempionātā.

Pārstāvējis ASV komandu lielākajos komandu šaha turnīros:

* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 3 reizes (2012, 2016-2018). Komandu vērtējumā izcīnījis zelta (2016) un sudraba (2018) medaļas;
* Pasaules komandu šaha čempionātos piedalījies 2 reizes (2010, 2013). Komandu vērtējumā izcīnījis sudraba (2010) medaļu;
* Panamerikas komandu šaha čempionātā piedalījies 2013. gadā. Komandu vērtējumā izcīnījis zelta medaļu, bet individuālajā vērtējumā izcīnījis sudraba medaļu.

Par panākumiem turnīros FIDE 2008. gadā Robsonam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2010. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

Atsauces
--------

1. ↑  2009 World Cup
2. ↑  2011 World Cup
3. ↑  «2013 World Cup». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 21. oktobrī. Skatīts: 2016. gada 21. septembrī.
4. ↑  U.S. Champ Final: Who else?!
5. ↑  2021 U.S. Chess Championship
6. ↑  Pairings & Results | www.uschesschamps.com
7. ↑  2023 U.S. Championships
8. ↑  OlimpBase :: Men's Chess Olympiads :: Ray Robson
9. ↑  OlimpBase :: World Men's Team Chess Championship :: Ray Robson
10. ↑  OlimpBase :: Panamerican Team Chess Championship :: Ray Robson

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
**Anna Zatonskiha** (ukraiņu: *Ганна Затонських*; angļu: *Anna Zatonskih*; dzimusi 1978. gada 17. jūnijā Ždanova) ir Ukrainā dzimusi ASV starptautiskā lielmeistare sievietēm (WGM, 1999) un starptautiskā meistare (IM, 2004) šahā.

Biogrāfija
----------

Šahu piecu gadu vecumā iemācījuši spēlēt vecāki, kuri abi bijuši spēcīgi šahisti. Bijusi Ukrainas junioru čempionāta uzvarētāja dažādās vecuma kategorijās. 1994. gadā Segedā kļuvusi par sudraba laureāti Pasaules junioru čempionātā (vecuma kategorijā līdz 16 gadiem). 2001. un 2002. gadā uzvarējusi Ukrainas sieviešu šaha čempionātos.

2002. gadā pārcēlusies uz dzīvi ASV. Kļuvusi par četrkārtējo ASV sieviešu šaha čempionāta uzvarētāju (2006, 2008, 2009, 2011), kā arī izcīnījusi šajā turnīrā 3 sudraba (2010, 2012, 2013) un 3 bronzas (2004, 2007, 2014) medaļas. 2019. gadā dalījusi 2.-3. vietu ASV šaha čempionātā. 2021. gada oktobrī dalījusi 8.-9. vietu ASV sieviešu šaha čempionātā. 2022. gada oktobrī Sentluisā ierindojusies 9. vietā ASV sieviešu šaha čempionātā. 2023. gada jūnijā Sentluisā uzvarējusi sieviešu lielmeistaru starptautiskajā šaha turnīrā *Cairns Cup*.

Vairākkārt pārstāvējusi Ukrainas un ASV izlases lielākajos komandu šaha turnīros:

* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījusies 9 reizes (2000-2016). Komandu vērtējumā ASV izlases sastāvā izcīnījusi sudraba (2004) un bronzas (2008) medaļas, bet individuālajā - zelta (2008) medaļu,
* Pasaules komandu šaha čempionātos piedalījusies 2 reizes (2009, 2013).
* Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījusies 2 reizes (1999, 2001). Individuālajā vērtējumā izcīnījusi sudraba un bronzas medaļas (abas 2003).

Anna Zatonskiha ir Doneckas Nacionālās universitātes absolvente. Precējusies ar Latvijā dzimušo Vācijas starptautisko lielmeistaru šahā Danielu Fridmanu. 2007. gadā ģimenē ir piedzimusi meita Sofija.

Atsauces
--------

1. ↑  2nd quarter Presidential Board, July 2004, Tripoli, Libya
2. ↑  Vitaly Zatonskih
3. ↑  Results | www.uschesschamps.com
4. ↑  2021 U.S. WOMEN'S CHAMPIONSHIP
5. ↑  Pairings & Results | www.uschesschamps.com
6. ↑  2023 Cairns Cup - Day 9 | www.uschesschamps.com
7. ↑  The United States Chess Federation - Interview with Anna Zatonskih

Ārējās saites
-------------

* Anna Zatonskiha šahista profils vietnē fide.com
* Anna Zatonskiha šahista profils vietnē chessgames.com
* Anna Zatonskiha šahista profils vietnē 365chess.com
* Anna Zatonskiha šahista profils vietnē chesstempo.com
* Anna Zatonskiha šahista profils vietnē olimpbase.org (Pasaules šaha olimpiādes)
* Anna Zatonskiha šahista profils vietnē olimpbase.org (Eiropas komandu šaha čempionāti)
* Anna Zatonskiha šahista profils vietnē olimpbase.org (Pasaules komandu šaha čempionāti)
**Dzeguzīte** ir Latvijas Radio bērnu vokālais ansamblis, kas dibināts 1971. gadā.

Vēsture
-------

Bērnu vokālais ansamblis tika nodibināts 1971. gadā. Kopš 1972. gada ansambļa vadītāja bija mūzikas pedagoģe un diriģente Daila Martinsone. Bērniem augot, mainījās ansambļa sastāvs. Savulaik "Dzeguzīte" bija ļoti populāra bērnu vokālā popgrupa, kuras sastāvā izaugušas vairākas jauno mūziķu paaudzes, Valteru Frīdenbergu un Kārli Būmeisteru ieskaitot. Dzeguzīte darbojās ar Latvijas Radio 2 atbalstu.

Uzsāka sadarbību ar maestro Raimondu Paulu, uzstājoties kopā "Dzeguzītes" 10 gadu jubilejas koncertā 1981. gadā. Notikušas popgrupas uzstāšanās arī ārpus Latvijas, izpildītas dziesmas septiņās valodās. Grupa muzicējusi ASV (*Madison Square Garden*), Krievijā un daudzās citās pasaules valstīs. Sadarbībā ar Raimondu Paulu tapušas vairāk kā 12 dažādas programmas un ierakstīti 10 kompaktdiski. 2004. gadā tika izdota "Labāko dziesmu izlase".

Hsjskskskekeke 
Ansamblis piedalījies vairākās Latvijas televīzijas koncertfilmās ("Pasakas un nesakas", "Vītola stabules dziesmas", "Mazais ganiņš").

Ansambļa ieraksti divreiz saņēmuši Mūzikas ierakstu gada balvu nominācijā "Labākais mūzikas albums bērniem": "Anniņa vanniņā: "Dzeguzītes" dziesmu izlase Nr. 3" (1995) un "Lāču tēta dziesmas" (2011).

Diskogrāfija
------------

### Albumi un izlases

* "Dziesmas bērniem" [kopā ar Rīgas Pioneru Pils bērnu kori "Rīga"] (1978)
* "Pasakas un nesakas" (1988)
* "Mazais ganiņš" (1988)
* "Saules raibumiņi" (1990)
* "Čau, maliņa, čau!" [kopā ar grupām "Pekšņi" un "Auri"] (1991)
* "Jancim jubileja" (ar Helviju Stengrēvicu) (1992)
* "Piena ceļš" (1995)
* "Anniņa vanniņā: "Dzeguzītes" dziesmu izlase Nr. 3" (1995)
* "Ziemassvētku balle" (1998)
* "Mini karaoke" (ar Ilzi Purmalieti) (2001)
* "Labāko dziesmu izlase" (2004)
* "Mūzikas skaņas" (2005)
* "Lāču tēta dziesmas" (ar Kārli Lāci) (2011)
* "Piparkūku pipari" (2012)

### EP (minialbumi)

* "Dzeguzīte" (1973)
* "Latviešu komponistu dziesmas bērniem" (1973)
* "Dzied bērnu ansamblis «Dzeguzīte»" (1979)
* "Dzied bērnu ansamblis «Dzeguzīte»" (1982)
* "Baltās dziesmas" (1983)
* "Ugunsdzēsēju dziesmas" (1984)

Atsauces
--------

1. ↑  «"Dzeguzīte" mākslinieciskā vadītāja Daila Martinsone: Paula azotē. Siltāk jau nevar būt». nra.lv.

Ārējās saites
-------------

* "Dzeguzīte" vadītājai Dailai Martinsonei - 75!
* "Dzeguzīte" — zīmols, ko zina visi
**Artjoms Timofejevs** (krievu: *Артём Валерьевич Тимофеев*; dzimis 1985. gada 6. janvārī Kazaņā) ir Krievijas starptautiskais lielmeistars šahā (2003).

Biogrāfija
----------

Vairākkārt pārstāvējis Krieviju Eiropas un Pasaules junioru šaha čempionātos, kuros izcīnījis zelta (2000. gada Pasaules junioru šaha čempionātā U18 vecuma grupā) un 2 sudraba (1999. gada Pasaules junioru šaha čempionātā U14 vecuma grupā un 2001. gada Pasaules junioru šaha čempionātā U18 vecuma grupā) medaļas. 2000. gadā izcīnījis 2 zelta medaļas Pasaules junioru komandu šaha olimpiādē U16 vecuma grupā. 2005. gadā uzvarējis Krievijas junioru šaha čempionātā U20 vecuma grupā.

Daudzu starptautisko šaha turnīru laureāts, tajā skaitā uzvarējis vai dalījis pirmo vietu Prešovā (2000. gadā kopā ar Vitāliju Ceškovski), *Cappelle-la-Grande* (2004), Maskavas *Moscow Open* (2008), Tomskā (2008). 2007. gadā Serpuhovā uzvarējis Krievijas kausa izcīņā šahā, finālā pieveicot Vadimu Zvjagincevu. 2010. gadā Rijekā izcīnījis bronzas medaļu Eiropas individuālajā šaha čempionātā.

2023. gada oktobrī Sanktpēterburgā ierindojies 9. vietā Krievijas vīriešu šaha čempionāta superfinālā.

Pārstāvējis Krievijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:

* Pasaules šaha olimpiādē piedalījies 2010. gadā;
* Eiropas komandu šaha čempionātā piedalījies 2005. gadā.

Par panākumiem turnīros FIDE 2001. gadā Timofejevam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2003. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

Atsauces
--------

1. ↑  European Youth Championships 2000
2. ↑  Mistrzostwa Świata Juniorów do 14 lat, Oropesa del Mar 1999
3. ↑  «World Youth Championships 2001». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 1. oktobrī. Skatīts: 2017. gada 20. martā.
4. ↑  OlimpBase :: 8th Children's Chess Olympiad, Artek 2000, Russia
5. ↑  Суперфинал 76-го Чемпионата России по шахматам среди мужчин
6. ↑  OlimpBase :: Men's Chess Olympiads :: Artiom Timofeev
7. ↑  OlimpBase :: European Men's Team Chess Championship :: Artiom Timofeev
8. ↑  Title Applications: Timofeev, Artyom

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
**Jekaterina Goļceva** (krievu: *Екатерина Евгеньевна Гольцева*; dzimusi 2002. gada 10. decembrī) ir Krievijas starptautiskā meistare šahā (2021).

Biogrāfija
----------

Ņižņijnovgorodas šaha skolas audzēkne. Pārstāvējusi Krieviju Eiropas un pasaules jauniešu šaha čempionātos, kuros lielāko panākumu guvusi 2014. gadā, kad Batumi uzvarējusi Eiropas jauniešu šaha čempionātā meitenēm U12 vecuma grupā. Par šo panākumu ieguvusi FIDE meistares (FM) nosaukumu. Pirms tam divas reizes bijusi Eiropas jauniešu šaha vicečempione: 2010. gadā meiteņu U8 vecuma grupā un 2013. gadā meiteņu U12 vecuma grupā.

2017. gadā izcīnījusi otro vietu Krievijas jauniešu šaha čempionātā meiteņu U17 vecuma grupā un Pievolgas federālā apgabala sieviešu šaha čempionātā.

2022. gada septembrī Čeboksaros dalījusi 4.-6. vietu Krievijas sieviešu šaha čempionāta superfinālā. 2023. gada oktobrī Sanktpēterburgā ierindojusies 7. vietā Krievijas sieviešu šaha čempionāta superfinālā.

Par panākumiem turnīros FIDE 2021. gadā viņai piešķīrusi starptautiskās meistares (WIM) nosaukumu.

Atsauces
--------

1. ↑  Федерация Шахмат Нижегородской Области
2. ↑  24th EUROPEAN YOUTH CHESS CHAMPIONSHIP 2014 U12 Girls
3. ↑  European Youth Chess Championship Batumi 2010 - Girls Under 8
4. ↑  23rd EUROPEAN YOUTH CHESS CHAMPIONSHIP 2013 - GIRLS U12
5. ↑  Первенство России 2017 года по шахматам среди девушек до 17 лет
6. ↑  XV Чемпионат Приволжского федерального округа по шахматам среди женщин 2017 года
7. ↑  Суперфинал чемпионата России. Чебоксары. 2022
8. ↑  Суперфинал 73-го Чемпионата России по шахматам среди женщин

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
**Luiss Arhentino Palavs** (spāņu: *Luis Argentino Palau*; 1896. gada 11. septembris Buenosairesa — 1971. gada 8. februāris Buenosairesa) bija Argentīnas starptautiskais meistars šahā (1965).

Biogrāfija
----------

20. gadsimta pirmajā pusē bijis viens no vadošajiem Argentīnas šahistiem. Lielāko panākumu guvis Dienvidamerikas šaha čempionātā 1925. gadā Montevideo, kad izcīnījis čempiona titulu. Pēc trim gadiem, 1928. gadā Mara del Platā kļuvis par Dienvidamerikas šaha vicečempionu. Daudzkārtējais Argentīnas šaha čempionātu dalībnieks, lielāko panākumu guvis 1928. gadā, kad ieņēmis 2. vietu.

Pārstāvējis Argentīnas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:

* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 2 reizes (1927-1928);
* neoficiālajā Pasaules šaha olimpiādē piedalījies 1924. gadā.

Pazīstams arī kā daudzu šaha grāmatu autors un šaha žurnālists. No 1934. gada bijis viens no Argentīnas šaha žurnāla *El Ajedrez Americano* redaktoriem, vēlāk vadījis šaha nodaļu Buenosairesas laikrakstā *La Prensa*, bet no 1953. gada līdz sava mūža beigām bijis šaha žurnāla *Ajedrez Revista Mensual* direktors.

Par vēsturiskajiem panākumiem turnīros FIDE 1965. gadā viņam piešķīra starptautiskā meistara (IM) nosaukumu.

Atsauces
--------

1. ↑  «2° Torneio Sulamericano 1925 Montevideo». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 11. maijā. Skatīts: 2016. gada 2. septembrī.
2. ↑  3° Torneio Sulamericano Mar del Plata 1928
3. ↑  Campeonatos Argentinos tablas
4. ↑  OlimpBase :: Men's Chess Olympiads :: Luis Argentino Palau
5. ↑  OlimpBase :: unofficial Chess Olympiads :: Luis Argentino Palau

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 288974841
* ISNI: 0000 0003 9448 7931

 |

 |
**Luiss Piacini** (spāņu: *Luis Piazzini*; 1905. gada 11. maijs Buenosairesa — 1980. gada 4. marts Buenosairesa) bija Argentīnas šahists.

Biogrāfija
----------

No 1930. gadu sākuma līdz 1950. gadu sākumam bijis viens no vadošajiem Argentīnas šahistiem. Piedalījies vairākos Argentīnas šaha čempionātos. 1933. gadā uzvarējis Argentīnas šaha čempionātā un mačā par čempionu nosaukumu Hakobo Bolbočanu ar 5½:2½. 1935. gadā zaudējis maču par čempionu nosaukumu Roberto Gravam ar 5½:7½. 1938. gadā zaudējis maču par čempionu nosaukumu Karlosam Gimaram ar 2½:7½. 1940. gadā zaudējis maču par čempionu nosaukumu Karlosam Madernam ar 6:8.

1934. gadā Mara del Platas starptautiskajā šaha turnīrā dalījis 7.-8. vietu (uzvarējis Ārons Švarcmans). 1934. gadā Buenosairesā uzvarējis Dienvidamerikas šaha čempionātā. 1936. gadā Mara del Platas starptautiskajā šaha turnīrā dalījis 9.-10. vietu (uzvarējis Isajass Plesi). 1944. gadā bijis 4. vietā Buenosairesas šaha turnīrā *La Regence*. 1952. gadā uzvarējis Buenosairesas šaha kluba *Club Argentino de Ajedrez* čempionātā. 1959. gadā Kvilmes starptautiskajā šaha turnīrā bijis 8. vietā (uzvarējis Alberto Fogelmans).

Pārstāvējis Argentīnas komandu Pasaules šaha olimpiādēs, kurās piedalījies 2 reizes (1937, 1939).

Atsauces
--------

1. ↑  Campeonatos Argentinos tablas
2. ↑  «Buenos Aires 1934 5° Torneio Sulamericano». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 11. maijā. Skatīts: 2017. gada 20. janvārī.
3. ↑  OlimpBase :: Men's Chess Olympiads :: Luis Roberto Piazzini

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
**Bastarda balanda** (latīņu: *Chenopodium hybridum*) ir mainīga izskata amarantu dzimtas suga, kura ir plaši sastopama Eirāzijā, tostarp reti Latvijā, un vietumis Ziemeļamerikā. Sugas izplatību kopumā uzskata par cirkumpolāru.

Latvijā atsevišķi eksemplāri un grupas aug nezālienēs dārzu tuvumā un izgāztuvēs.

Sugas ietvaros nodala sīkākus taksonus.

Apraksts
--------

Bastarda balanda ir viengadīgs, 30—70 cm garš lakstaugs ar īpatnēju smaržu. Augam ir stāvs šķautņains, zarojošs stublājs bez pūšļmatiņiem. Lapas ir trīsstūraini olveidīgas, 4—15 cm garas un 2—10 cm platas, ar kātu. Plātnes pamats ir sekli sirdsveidīgs, gals gari smails, katrā lapas pusē 2 līdz 4 smaili zobiņi. Plātnes izgriezums starp zobiņiem dziļš. Ziedi ir izvietoti plašos, bezlapainos ķekaros stublāja un zaru galos. Ķekarā galotnes zari vairāk vai mazāk horizontāli. Ziedēšanas laikā ziedkopa ir spilgti dzeltenzaļa. Apziednis ir klāts ar dziedzermatiņiem, bez šķautnes, augli sedz daļēji. Sēklas ir šķautņaini iedobumainas. Augs zied no jūnija beigām līdz septembrim.

Atsauces
--------

1. 1 2  «bastarda balanda - Chenopodium hybridum L. - Augi - Latvijas daba». *www.latvijasdaba.lv*. Skatīts: 2022-10-17.
**Nazi Paikidze** (gruzīnu: ნაზი პაიკიძე; dzimusi 1993. gada 27. oktobrī Irkutskā) ir Gruzijas starptautiskā lielmeistare šahā (2010), kas kopš 2014. gada pārstāv ASV.

Biogrāfija
----------

Sekmīgi pārstāvējusi Gruziju Eiropas un Pasaules junioru šaha čempionātos. 2003. gadā uzvarējusi Eiropas jauniešu šaha čempionātā U10 vecuma grupā. 2005. gadā uzvarējusi Eiropas jauniešu šaha čempionātā U12 vecuma grupā. 2007. gadā uzvarējusi Eiropas un Pasaules junioru šaha čempionātos U14 vecuma grupā. 2008. gadā uzvarējusi Eiropas un Pasaules junioru šaha čempionātos U16 vecuma grupā. 2010. gadā uzvarējusi Maskavas šaha festivāla *Moscow Open* C (sieviešu) turnīrā.

2013. gadā pārcēlusies uz ASV pilsētu Baltimoru. Pēc tam kādu laiku nav piedalījusies šaha turnīros, bet pēc atgriešanās 2015. gadā izcīnījusi sudraba medaļu ASV sieviešu šaha čempionātā. 2016. gadā uzvarējusi ASV sieviešu šaha čempionātā. 2017. gadā izcīnījusi sudraba medaļu ASV sieviešu šaha čempionātā (uzvarēja Sabina-Frančeska Foišora). 2018. gadā Sentluisā uzvarējusi ASV sieviešu šaha čempionātā. 2021. gada oktobrī dalījusi 8.-9. vietu ASV sieviešu šaha čempionātā. 2022. gada oktobrī Sentluisā ierindojusies 12. vietā ASV sieviešu šaha čempionātā. 2023. gada oktobrī Sentluisā izcīnījusi 6. vietu ASV sieviešu šaha čempionātā.

Pārstāvējusi Gruzijas un ASV komandas lielākajos komandu šaha turnīros:

* Pasaules šaha olimpiādē piedalījusies 2016. gadā;
* Eiropas komandu šaha čempionātā piedalījusies 2011. gadā un komandu vērtējumā izcīnījusi bronzas medaļu.

Par panākumiem turnīros FIDE 2009. gadā Paikidzei piešķīra starptautiskās meistares (WIM), bet 2010. gadā - starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu. 2012. gadā saņēmusi starptautiskā meistara nosaukumu vīriešiem (IM).

Atsauces
--------

1. ↑  FIDE Transfers in 2014
2. ↑  U.S. Champ Final: Who else?!
3. ↑  With Krush crush, Paikidze wins chess crown the hard way
4. ↑  «2017 U.S. Women's Championship». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2017. gada 1. aprīlī. Skatīts: 2017. gada 25. aprīlī.
5. ↑  «U.S. CHESS CHAMPS 2018». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2019. gada 7. jūlijā. Skatīts: 2018. gada 2. maijā.
6. ↑  2021 U.S. WOMEN'S CHAMPIONSHIP
7. ↑  Pairings & Results | www.uschesschamps.com
8. ↑  2023 U.S. Women's Championship
9. ↑  Team composition for federation USA - Women
10. ↑  OlimpBase :: European Women's Team Chess Championship :: Nazi Paikidze
11. ↑  Title Applications (WGM): Paikidze, Nazi
12. ↑  Title Applications (IM): Paikidze, Nazi

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
**Luiss Markoss Bronšteins** (spāņu: *Luis Marcos Bronstein‎*; 1946. gada 2. jūnijs Kordova — 2014. gada 8. janvāris Buenosairesa) bija Argentīnas starptautiskais meistars šahā (1978).

Biogrāfija
----------

1970. un 1980. gados bijis viens no vadošajiem Argentīnas šahistiem. No 1966. līdz 2003. gadam regulāri piedalījies Argentīnas šaha čempionātos, kuros lielāko panākumu guvis 1982. gadā, kad dalījis 1.-5. vietu, taču papildu turnīrā palicis 4. vietā.

Piedalījies Pasaules šaha čempionāta izcīņas cikla starpzonu turnīrā 1979. gadā Riodežaneiro, kurā ierindojies 16. vietā.

Pārstāvējis Argentīnas komandu Pasaules šaha olimpiādēs, kurās piedalījies 3 reizes (1976-1978, 1982). 1976. gadā izcīnījis individuālo bronzas medaļu.

Par panākumiem turnīros FIDE 1978. gadā viņam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM) nosaukumu.

Atsauces
--------

1. ↑  Campeonatos Argentinos tablas
2. ↑  1979 Rio de Janeiro Interzonal Tournament
3. ↑  «OlimpBase :: Men's Chess Olympiads :: Luis Marcos Bronstein». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2021. gada 19. oktobrī. Skatīts: 2020. gada 17. janvārī.
4. ↑  «MI Luis Marcos Bronstein (1946-2014)». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2020. gada 3. februārī. Skatīts: 2020. gada 17. janvārī.

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
**Rodolfo Argentino Redolfi** (spāņu: *Rodolfo Argentino Redolfi*; 1928. gada 25. maijs, Kordova — 2013. gada 2. decembris, Kordova) bija Argentīnas starptautiskais starptautiskais lielmeistars korespondencšahā (1994).

Biogrāfija
----------

Šahu iemācījies spēlēt 16 gadu vecumā. Desmit reizes uzvarējis Kordovas provinces šaha čempionātos (1952, 1953, 1954, 1956, 1957, 1959, 1960, 1972, 1979, 1988). 1958. gadā dalījis otro vietu Argentīnas šaha čempionātā kopā ar Oskaru Panno (uzvarējis Hermans Piļņiks).

Pārstāvējis Argentīnas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:

* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 1958. gadā. Komandu vērtējumā izcīnījis bronzas (1958) medaļu;
* Pasaules studentu šaha čempionātā piedalījies 1958. gadā.

Vēlākajos gados nopietni pievērsies korespondencšaham. Par panākumiem korespondencšaha turnīros Starptautiskā Korespondencšaha federācija Redolfi 1990. gadā piešķīra starptautiskā korespondencšaha meistara (IM) nosaukumu, bet 1994. gadā — starptautiskā korespondencšaha lielmeistara (GM) nosaukumu.

Atsauces
--------

1. ↑  Campeonatos Argentinos tablas
2. ↑  OlimpBase :: Men's Chess Olympiads :: Rodolfo Argentino Redolfi
3. ↑  OlimpBase :: World Student Team Chess Championship :: Rodolfo Argentino Redolfi
4. ↑  GM Redolfi, Rodolfo Argentino (2450)

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Korespondecšahista profils ICCF mājaslapā (angliski)
Livonijas mestra zīmogs ar uzrakstu "(Sigillum) (Com)MENDATORIS DOM(us) (the)VTO(nic)I IN LIVONIA" - "Vācu ordeņa komandiera Livonijā zīmogs".
**Eberhards fon Monheims** (vācu: *Eberhard von Monheim*, latīņu: *Everhardus a Monheim*) bija Livonijas ordeņa mestrs 1328.-1340.24.VI, atteicies no amata. Jaunākā atskaņu hronika apraksta Rīgas pilsētas aplenkšanu un ieņemšanu 1330. gadā, lietuviešu 1330. gada uzbrukumu Piltenei, kā arī Dobeles (1335) un Tērvetes (1339) piļu ataunošanu aizsardzībai pret žemaišu un lietuviešu iebrukumiem. Eberharda fon Monheima vadībā uz īsu laiku tika iekarota Upītes zeme un piešķirta Livonijas ordeņa Kurzemes kapitulam 1338. gadā.

Hronikas liecības
-----------------

>  Rusova hronika par mestru Eberhardu:  
> 
> 
> 
> 
> 
> > 
> > "Eberhards Monheims, 23. Vācu ordeņa mestris, Kuldīgas komturs, atklāts, nopietns un dievbijīgs kungs, 1327.gadā ieņem mestŗa amatu. Livonijai un ordenim viņš darījis daudz laba. Viņa laikā, izcēlās kaŗš starp ordeni un Rīgas pilsoņiem. Rīdzinieki, aiz brīvības mīlestības, ātri vien apbruņojās, nonāca pie Daugavgrīvas pils, nodedzināja miestu ap pili un nokāva jaunus un vecus, kas mestŗam un ordenim ļoti nepatika. Mestris aplenca Rīgu un ieņēma visus ceļus, lai nevarētu neko pilsētā ievest, kādēļ beidzot Rīgas pilsoņi tika piespiesti lūgt žēlastību, kas arī tika panākts ar landmaršala vidotājību, kaut gan mestri gŗūti nācās pierunāt uz līguma slēgšanu. Rīdzinieki atdeva mestŗam pilsētu, visas savas tiesības, brīvības un privilēģijas un nojauca mūŗus un vārtus. Tas notika Sv.Ģertrūdes dienā, 1330.g. Pēc tam mestris deva viņiem citas privilēģijas un brīvības, uzcēla Rīgas pili un vēl daudz citas pilis.  
> > 
> > 
> > 
> > Kad šis kaŗš bija izbeigts, mestris iebruka krievu ķēniņa Satates zemē, kur laupīja, dedzināja un nokāva iedzīvotājus. Tas notika tādēļ, ka krievu ķēniņš bija sabiedrojies ar leišiem pret Prūsiju. Lietavas ķēniņš (Ģedimins) savukārt bija spiests iesākt kaŗu, ar Livoniju. Mestris steidzās ienaidniekiem pretīm, uzvarēja viņus, daudzus nokāva, pašu ķēniņu ievainoja un pārējos piespieda bēgt. Pēc tādas uzvaras mestris devās uz Šaimaitīju un rīkojās tur tā, ka šamaiši lūdza mieru. Tika noslēgts miers starp leišiem, šamaišiem un Livoniju. Tūlīt pēc tam Pliskavas krievi sacēlās pret ordeni. Mestris devās viņiem pretīm kopā ar grāfu Arensburgu, kuŗš ar daudziem bruņniekiem bija ieradies palīgā. Šī kaŗa laikā bija nepieredzēti auksta ziema, tā ka daudz kristīgo un pagānu nosala.  
> > 
> > 
> > 
> > Šis mestris uzcēla daudz piļu, un zeme viņa valdīšanas laikā pieņēmās lielumā. Par bīskapu Rīgā, 6. pēc skaita, bija brēmietis Fridrichs. Kad mestris Eberhards bija valdījis 14 gadu un vecs tapis, viņš atteicās no amata, aizceļoja uz Ķelni, un vēlāk viņu iecēla par Sv.Katrīnas pils komturu".
> > 
> > 
> > 
> 
> 
>

Skatīt arī
----------

* Livonijas ordeņa mestri

| Politiskie un sabiedriskie amati un pozīcijas |
| --- |
| Priekštecis: **Reimārs Hāne**  |  **Livonijas Ordeņa mestrs** 1328. gads - 1340. gads | Pēctecis: **Burhards fon Dreilēbens**  |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 81622044
* GND: 137429436

 |

 |
Livonijas konfederācijas karte 13. gadsimta vidū. Krētenes un Impiltes kuršu karaspēks uzbruka savrupi uzceltajam Livonijas ordeņa cietoksnim Klaipēdā (*Memel*)
**Kuršu uzbrukumi Klaipēdai 1263. gadā** notika kuršu sacelšanās laikā, aptuveni vienā laikā ar Livonijas ordeņa Kursas karagājienu (1263). Galvenie uzbrucēji bija 
Krētenes un Impiltes karavīri.

Atskaņu hronikas vēstījums
--------------------------

Mēmeles pils (*Mimele*, tagadējā Klaipēda) kursu sacelšanās laikā tika izolēta no sauszemes un visa apgāde notika pa jūru. Kurši atkārtoti uzbruka no netālu esošās Krētenes pils (*Kretênen, Kretêne*), kuras pilsnovads Megavas zemē (vācu: *borchsukunge Cretyn*, latīņu: *castellatura de Creten*) minēts 1253. gada Kursas zemju dalīšanā.

Mēmeles komturs ar lielu ordeņa brāļu pulku devās uzbrukumā pilij, kuras aizstāvji atstāja pils nocietinājumus un devās pretī uzbrucējiem. Ordeņa bruņinieki tika sakauti un atgriezās Klaipēdā, vairāki no viņiem krita, bet Memeles komturs tika sagūstīts un sadedzināts uz sārta.

Tad ordenis rīkoja vēl vienu uzbrukumu Krētenes kuršiem, kurā "apkāva tos it patiesi ar sievām, bērniem ar turklāt - tā tikās viņiem atmaksāt par to, ko iepriekš saimnieki no viņiem bija ņēmuši. Bet pils līdz pašiem pamatiem, līdz zemei nodega caur tiem."

Klaipēdu aplenca arī Impiltes (*Ampille*) kuršu karapulki, kas cīnījās tik prasmīgi, ka "ja brāļiem nelīdzētu Dievs, tie nespētu tur turēties". Impiltes kuršu karaspēks siroja arī Skalavas (*Schalowe*) zemē Nemunas pietekas Jūras baseinā, kur tie "lietuviešiem brašiem ar cirtieniem jo ašiem tā dažu pulku sakapāja, ka mājās par tiem noraudāja".
Zināms, ka Impiltes pilsnovads (latīņu: *castellatura Ampilten*) atradās kuršu Duvzares zemes daļā, kas pēc 1253. gada Kursas dalīšanas bija piedalīta Kurzemes bīskapijai, bet pēc sacelšanās sākuma bija atguvis neatkarību.

Atsauces
--------

1. ↑  Arheoloģiskie izrakumi liecina, ka hronikā minētā pils atradusies Anduļu pilskalnā (Jablonskis 1975, 177–182)
2. ↑  «Atskaņu hronika (06951 .- 07092.)». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2011. gada 17. oktobrī. Skatīts: 2012. gada 10. februārī.

Skatīt arī
----------

* Livonijas krusta kari
Šis raksts ir par dzīvnieku. Par zvaigznāju skatīt rakstu Mazais Lācis.

**Mazais lācis** (*Ursus minimus*) ir lāču dzimtas (*Ursidae*) lāču ģints (*Ursus*) izmirusi, aizvēsturiska plēsīgo zvēru suga. Mazais lācis dzīvoja pliocēnā pirms 5 — 6 miljoniem gadu Francijas un Ungārijas dienvidos.

Evolūcija
---------

Tas ir bijis vismazākais un primitīvākais lācis, kāds ir zināms lāču ģintī, iespējams lielākie eksemplāri sasniedza mūsdienās dzīvojošā saules lāča (*Helarctos malayanus*) augumu. Saules lācis ir vismazākais no visiem šobrīd esošajiem lāčiem. Auguma izmērs ir vienīgā līdzība starp mazo lāci un saules lāci, jo abi lāči nav tuvi radinieki. Piemēram, ja salīdzina abu lāču ilkņus, saules lācim tie ir lieli, izteiksmīgi, bet mazajam lācim ilkņi ir slaidāki, ne tik biedējoši. Mazajam lācim ir visi priekšdzerokļi, kas ir asi kā naži, lai gan ir mazāk iespaidīgi kā miocēna lācim (*Ursavi*), no kura attīstījās mazais lācis. Dzerokļi, salīdzinot ar seno miocēna lāci, ir kļuvuši nedaudz lielāki. Var redzēt, ka miljons gadu laikā zobi ir mainījušies maz, tomēr virzienā uz mūsdienu lāču (*Ursus*) zobiem.

Mazā lāča transformācija
------------------------

Klimats, salīdzinot ar miocēnu, bija kļuvis vēsāks, kalnos jau bija sniegs un ledus. Meži, kuros dzīvoja mazais lācis, bija ļoti atšķirīgi no miocēna subtropu mežiem. Tajos bija lapkoki un skujkoki. Pirenejos un Alpos palmas vairs neauga. Tuvojās ledus laikmets. Pirms 4 miljoniem gadu radās lieli vēršiem līdzīgi zālēdāji, no kuriem vēlāk attīstījās bizoņi, vērši un ūdensvērši. Šajā laikā joprojām dzīvoja mazais lācis, lai gan tas bija jau nedaudz mainījies. Tas bija kļuvis lielāks augumā, un tā zobi arī bija nedaudz mainījušies. Šajā laikā mazais lācis jau apdzīvoja visu veco pasauli, un pavisam nesen arī Ziemeļamerikā ir atrastas līdzīgas fosilijas mazajam lācim. No mazā lāča attīstījās 2 mūsdienās dzīvojošas sugas Amerikas melnais lācis (*Ursus americanus*) un Āzijas melnais lācis (*Ursus thibetanus*), un, salīdzinot ar mazo lāci, tās nav daudz mainījušās. 

Pirms 2,5 miljoniem gadu Eiropas teritorijā no mazā lāča radās etrusku lācis (*Ursus etruscus*), kura fosilijas ir atrodamas gan Spānijā, gan Francijā, gan Itālijā un pat Ķīnā. Nevar novilkt robežu, kurā brīdī izmira mazais lācis un kurā brīdī tas bija kļuvis par etrusku lāci, pārmaiņa notika lēni, bet neatgriezeniski.

Atsauces
--------

1. 1 2  The bear and cavebear in fact, myth and legend
2. 1 2

Ārējās saites
-------------

* Mazais lācis un brūnais lācis
**Lauka zemzālīte** (latīņu: *Luzula campestris*) ir doņu dzimtas suga. Tā ir plaši sastopama Eiropā, neiekļaujot galējos ziemeļus un austrumus, kā arī ir ieviesta Ziemeļamerikā un Jaunzēlandē. Latvijā bieži sastopama visā teritorijā. Atsevišķi eksemplāri un skrajas grupas ir sastopamas dažādās pļavās (neiekļaujot pārmitras) un atmatās, sausos mežos un to izcirtumos, ceļmalās. Viens no pirmajiem ziedošajiem pavasara augiem pļavās.

Līdzīga citām zemzālītēm, visvairāk bālganajai (*Luzula pallidula*) un daudzziedu (*Luzula multiflora*) zemzālītei.

Apraksts
--------

Lauka zemzālīte ir daudzgadīgs, 5—20 cm garš lakstaugs. Tam ir īsi smailas (parasti līdz 5 cm garas) lapas, tās ir klātas ar gariem, baltiem matiņiem, sevišķi pie lapas maksts pārejas plātnē. Stublāja galā ir čemurveida ziedkopa ar 2—4 (reti vairāk) zariņiem. Katra zariņa galā pušķī ir 5—9 ziedi. Seglapa ir īsāka (reti tikpat gara) nekā ziedkopa. Putekšņlapas ir 3, apziedņa lapas (ārējās, iekšējās) vienādas, tumšbrūnas vai melni brūnas, smailas, garākas nekā brūnā un strupā pogaļa. Zied aprīlī un maijā.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Lauka zemzālīte***.

Atsauces
--------

1. 1 2  «lauka zemzālīte - Luzula campestris (L.) DC. - Augi - Latvijas daba». *www.latvijasdaba.lv*. Skatīts: 2022-08-13.
**Bogdans Daniels Djaks** (rumāņu: *Bogdan-Daniel Deac*; dzimis 2001. gada 8. oktobrī, Rimnikuvilčā) ir Rumānijas starptautiskais lielmeistars šahā (2016).

Biogrāfija
----------

2021. gadā uzvarējis Rumānijas šaha čempionātā.

Pārstāvējis Rumānijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:

* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 2 reizes (2016—2018);
* Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījies 4 reizes (2015—2021).

2021. gada novembrī Rīgā ierindojies 15. vietā 2021. gada "FIDE Chess.com Grand Swiss" turnīrā. 2023. gada maijā Bukarestē palicis pēdējā, 10. vietā starptautiskajā lielmeistaru šaha turnīrā *GCT Superbet Chess Classic*.

Par panākumiem turnīros FIDE 2014. gadā viņam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2016. gadā — starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu. Lielmeistara nosaukumu saņēmis 14 gadu, 7 mēnešu un 27 dienu vecumā un bijis jaunākais lielmeistars Rumānijas šaha vēsturē.

Atsauces
--------

1. ↑  Romania National Chess Championship 2021 — Open final
2. ↑  2021 FIDE Chess.com Grand Swiss
3. ↑  2023 GCT Superbet Chess Classic
4. ↑  4th quarter Presidential Board Meeting, 7-10 November 2014, Sochi, RUS
5. ↑  87th FIDE Congress 2016, 1-14 September, Baku, Azerbaijan

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
**Sunilduts Līna Narajanans** (oficiālos FIDE dokumentos biežāk tiek lietots saīsināts vairiants **S. L. Narajanans**; angļu: *S. L. Narayanan* vai angļu: *Sunilduth Lyna Narayanan*; dzimis 1998. gada 10. janvārī Thiruvananthapuramā) ir Indijas starptautiskais lielmeistars šahā (2016).

Biogrāfija
----------

2007. gadā guvis savus pirmo panākumu, uzvarot Keralas štata jauniešu šaha čempionātā U9 vecuma grupā. Vēlāk vairākārt izcīnījis medaļas Keralas štata un Indijas jauniešu šaha čempionātos dažādās vecuma grupās. 2012. gadā Indijas komandas sastāvā izcīnījis bronzas medaļu Pasaules jauniešu šaha olimpiādē U16 vecuma grupā. 2016. gadā izcīnījis bronzas medaļu Pasaules junioru šaha čempionātā. 2019. gadā ieņēmis 4. vietu Āzijas individuālajā šahā čempionātā. Tajā pašā gadā Hantimansijskā piedalījies Pasaules kausa izcīņā šahā pēc izslēgšanas sistēmas, kurā zaudējis 1. kārtā.

2021. gada augustā Rīgā izcīnījis 2. vietu starptautiskajā šaha festivāla *Rīgas Tehniskās universitātes Open 2021* "A" turnīrā.

2023. gada oktobrī Katarā izcīnījis 3. vietu starptautiskajā šaha turnīrā *Qatar Masters Open*. 2023. gada novembrī Daglasā ierindojies 32. vietā "FIDE Grand Swiss" turnīrā.

Par panākumiem turnīros FIDE 2014. gadā Narajananam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2016. gadā — starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

Atsauces
--------

1. ↑  OlimpBase :: All-Time Player History :: Narayanan, Sunilduth Lyna
2. ↑  «Chess-Results Server Chess-results.com - Riga Technical University Open 2021 - Tournament A». *chess-results.com*.
3. ↑  Qatar Masters Open 2023
4. ↑  2023 FIDE Grand Swiss

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
* Korespondecšahista profils ICCF mājaslapā (angliski)