**Kuanahs Pārkers** (komanču: Kwana, lit.'smarža, aromāts'; dzimis ap 1845. gadu, miris 1911. gada 23. februāris) bija Komanču cilts **Kvahadi**(komanču: Kwaarʉ Nʉʉ/Kwahare — 'antilopju ēdāji) atzara virsaitis un karavadonis. Viņš, iespējams, dzimis **Nokoni** (komanču: Nokoni Nʉʉ — 'tie, kas pagriežas') komanču atzarā un uzauga starp Kvahadi, Kvahadi komanču virsaiša Petas Nokona un Sintijas Annas Pārkeres, angloamerikānietes, kura tika nolaupīta astoņu gadu vecumā un asimilēta Nokonu ciltī, ģimenē. Pēc vairāku Kaiovas virsaišu aizturēšanas 1871. gadā Kuanahs Pārkere kļuva par dominējošu figūru Sarkanās upes karā, piedaloties vairākās sadursmēs ar ASV Armiju pulkveža Ranalda Makenzija vadībā. Kad eiropiešu ieceļotāju medītie Amerikas bizoni, komanču primāro pārtikas avots, gandrīz izzuda, Kuanahs Pārkers galu galā padevās ASV varasiestādēm un mierīgi aizveda Kvahadi indiāņus uz indiāņu rezervātu Fortsillā, Oklahomā.

Biogrāfija
----------

Kuanahs Pārkers bija kareivīgo komanču virsaiša Peta Nokona dēls un māte bija Teksasas kolonista, meita Sintija Annas Pārkere, kura tika indiāņu sagūstīta 1836. gada 19. maijā 9 gadu vecumā. Viņa tika uzņemta komanču ciltī un laimīgi dzīvoja starp indiāņiem līdz viņu atkal atrada Teksasas reindžeri. Sintija Anna Pārkere tika atgriezta mājās pie tēva, kur 1870. gadā nomira no salauztas sirds, nespējas vairāk dzīvot civilizācijas apstākļos .

Pēc tēva nāves 1863. gadā Pārkers kļuva par komanču galveno virsaiti. Viņš sapulcina savu indiāņu militāro vienību reidiem pret amerikāņu kolonistiem no labāko indiāņu karavīru vidus. Viņi atteicās pieņemt Medisinlodžas līguma nosacījumus 1867. gadā. Nākamie septiņi gadi pagāja atklātā militārā pretestībā, pastāvīgi uzbrūkot balto amerikāņu apmetnēm. 1874. gadā vairāk nekā 700 komanču karotāju vadībā viņš uzbruka bizonu medniekiem pie Edoubvolsas, Teksasā. Pulkveža Ranalda Makenzija karaspēks piespieda Pārkeru un viņa indiāņus padoties pēc divu gadu vajāšanas. 1875. gada 2. jūnijā Kuanahs Pārkers vadīja 400 komanču ierašanos *Fort Sill* armijas kontrolpunktā.

Apmetoties savā fermā Indiāņu teritorijā, viņš darīja visu, lai atvieglotu savas tautas stāvokli, kas bija izvēlējusies baltā cilvēka ceļu, cenšoties ievērot cilšu tradīcijas it visā, tostarp poligāmijā. Kopā ar Džeronimo un citiem slaveniem indiāņu virsaišiem viņš piedalījās prezidenta Teodora Rūzvelta inaugurācijas parādē. Kuanahs Pārkers bija viens no agrākajiem zināmajiem Amerikas pamatiedzīvotāju baznīcas sekotājiem.

Kuanahs Pārkers nomira 1911. gada 23. februārī 64 gadu vecumā un tika apglabāts blakus savai mātei Oklahomā, Fort Sillā *Fort Sill Post Cemetery* kapsētā.

Biogrāfs Bils Nīlijs rakstīja:

>  "Kuanahs ne tikai vienas dzīves laikā no akmens laikmeta karavīra kļuva par valstsvīru industriālās revolūcijas laikmetā, bet arī nekad nezaudēja kaujā baltajam cilvēkam un arī pieņēma izaicinājumu un atbildību par visas komanču cilts vadīšanu grūtajā ceļā uz viņu jauno eksistenci."
> 
>

Atsauces
--------

1. ↑
2. ↑
3. ↑
4. ↑  Neeley, Bill (2009). The Last Comanche Chief: The Life and Times of Quanah Parker. Castle Books. p. 304. ISBN 978-0785822592.

Ārējās saites
-------------

* Photographs of Quanah Parker, 1890–1900, Portal to Texas History, University of North Texas
* "Comanche Nation", Official Website
* *IMDb* profils (angliski)
* "Quanah Parker", Texas Handbook Online
* Quanah Parker and Peyote
* Quanah Parker – Biography of the Famous Warrior
* Map of Comancheria