recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Dīķa hokeja spēle ASV
**Dīķa hokejs** (angļu: *Pond hockey*) ir hokeja paveids, kas ir ļoti līdzīgs hokejam, taču tiek spēlēts uz aizsalušas ūdenstilpes ledus. Laukuma lielums ir 50-80% no standarta NHL laukuma. Tam nav ne bortu, ne stikla aiz vārtiem, kas atvieglo laukuma izveides procesu. Parasti tikai sniega barjera laukuma malās palīdz saglabāt ripu spēlē. Tā kā aiz vārtiem nav aizsargbarjeras, vārtu augstums ir mazāks un parasti spēlē nav formāla vārtsarga. Tādēļ dīķa hokejs vairāk koncentrējas uz slidošanas prasmi, nevis metieniem. Neformālā spēlē dīķa hokejs tiek spēlēts bez pienācīgiem vārtiem (vārti tiek pielāgoti pēc vajadzības). Laukumi ir visādos izmēros un bez bortiem (pat bez sniega barjerām).

Pastāv arī Pasaules dīķa hokeja čempionāts un vairākas citas neliela mēroga sacensības.

Termins "dīķa hokejs" tiek bieži lietots Kanādā un ir sinonīms angļu valodas vārdam *Shinny*. Šajā kontekstā tas raksturo jebkuru neorganizētu hokeja spēli ārpus telpām, parasti uz aizsalušas ūdenstilpes ledus.

Atsauces
--------

1. ↑  «Arhivēta kopija». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 4. oktobrī. Skatīts: 2016. gada 18. septembrī.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Dīķa hokejs***.
**Rugozas** (*Rugosa*) jeb **tetrakoraļļi** (*Tetracorallia*) ir izmirušu koraļļpolipu apakšklase vai kārta. Tie bija koraļļi-vieninieki vai arī koloniālie polipi ar kaļķa skeletu. Vieninieku polipiem bija ragveida, cilindriska vai prizmatiska forma. Dažiem bija arī vāciņš, ar kuru briesmu brīžos tika aizvērta atvere. Rugozas dzīvoja jūras seklūdens zonās, pieaugot pie zemūdens priekšmetiem vai vienkārši guļot uz grunts. Tām bija paaugstinātas prasības attiecībā uz ūdens temperatūru un dzidruma pakāpi. Rugozām ir liela nozīme paleozoja stratigrāfijā un koraļļpolipu evolūcijas gaitas noskaidrošanā. Tiek uzskatīts, ka rugozas bija pirmie rifus veidojošie koraļļpolipi. Dzīvoja no ordovika līdz triasa sākumam. Tās ir sastopamas arī Latvijas devona nogulumos.

Apraksts
--------

Rugozas ir bilaterāli simetriski organismi ar ektodermālu skeletu ar izteiktām lielām un mazām septām. Koraļļiem-vieniniekiem sākotnēji izveidojas sešas protoseptas, bet jaunas metaseptas attīstās tikai četros sektoros. Skelets ir lamellārs, trabekulāri-lamellārs vai trabekulārs. Malējā zona jeb marginārijs sastāv no dissepimentārija vai perifērās stereozonas, kas veidota no septu paresninājumiem, kas attīstās mazo septu zonā ap tabulāriju. Tabulārijs veidots no horizontālām dibenvirsmām jeb dissepimentiem. Ass daļā var būt attīstīti stabiņš jeb ass kolonna.

Rugozas ir cēlušās no tabulātiem vidusordovikā. Notika četras būtiskas evolucionāras izmaiņas silūrā, uz robežas starp agro un vidusdevonu, karbona sākumā un perma sākumā. Pēdējie pārstāvji izmira triasa sākumā.

Atsauces
--------

1. ↑  *Latvijas daba*. 1. sējums. Rīga : Preses nams. 1994. 222. lpp.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Rugozas***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* *Encyclopædia of Life* raksts (angliski)
Fenrirs nokodis Tīram roku (18 gadsimta islandiešu rokraksta ilustrācija)
**Fenrirs** (sennorvēģu: *Fenrir* — 'dūksnāju iedzīvotājs', *Fenrisúlfr*, *Hróðvitnir*) senskandināvu mitoloģijā ir milzīgs vilks, viens no trim htoniskajiem briesmoņiem, ko Loki dzemdējusi milze Angrboda.

Viens no nozīmīgākajiem mītiem par Fenriru ir par viņa sasaistīšanu. Dievi uzzinājuši, ka Loki un Angrbodas bērni radīti viņu bojāejai, tāpēc Odins iemetis Jormungandu pasaules okeānā, bet Hēlu — pazemē. Fenrirs savukārt ticis uzaudzināts āsu vidū (vienīgi Tīrs uzdrošinājies Fenriru barot). Ar laiku Fenrirs kļuvis neiedomājami spēcīgs, un dievi nolēmuši viņu sasiet. Fenrirs pārrāvis visas ķēdes, tāpēc dievi cvergiem lūguši no sievietes bārdas, kalna saknes, kaķa soļu skaņas, lāča dzīslām (ar tām domāti nervi, pacietība), zivs elpas un putna siekalām izkalt Fenriram ķēdi Gleipniru. Fenrirs piekritis, ka viņam Gleipniru uzliek tikai tad, ja kāds no dieviem turētu viņam mutē roku kā nodrošinājumu, ka viņš tiks palaists vaļā, ja nespēs ķēdi saraut. To uzdrošinājies Tīrs, kurš tādējādi zaudējis roku.

Fenrirs tiks brīvībā Ragnarokā, kura laikā aprīs Odinu. Viņu nogalinās Odina dēls Vidars (vai nu iedurot tam zobenu sirdī, vai pārplēšot Fenriru uz pusēm).

Fenriram ir divi dēli — Hati un Skolls, kuri dzenas pakaļ zirgiem, kas ratos velk mēnesi un sauli. Dažkārt Fenrira funkcijas saplūst ar Skolla funkcijām (piemēram, dažkārt minēts, ka Fenrirs dzenas pakaļ saulei vai to aprij).

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Fenrirs*** |


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Skandināvu mitoloģija |
| --- |
|  |
| Āsi | 
* Baldrs
* Brāgi
* Filla
* Forseti
* Friga
* Gersimi
* Gēvjona
* Hēds
* Heimdals
* Hēnirs
* Hermods
* Hnosa
* Iduna
* Nanna
* Bors
* Būri
* Njords
* Odins
* Ods
* Sigina
* Siva
* Tīrs
* Tors
* Ulls
* Vidars

 |  |
|  |
| Vāni | 
* Freija
* Freirs
* Gulveiga
* Kvasīrs
* Njords

 |
|  |
| Citas dievības | 
* Alfi
* Disijas
* Fjorgina
* Tuisto
* Valkīras
* Vēlunds

 |
|  |
| Pasaule | 
* Asgarda
* Bivrests
* Ginnungagaps
* Hēla
* Hvērgelmīrs
* Igdrasils
* Midgarda
* Mūspella
* Nīflheima
* Ragnaroks
* Urds
* Ūtgarda
* Valhalla

 |
|  |
| Cilvēki | 
* Asks un Embla
* Atli
* Brunhilde
* Einheriji
* Gudrūna
* Hadings
* Hāgens
* Hedīns
* Hilda
* Helgi
* Hreidmars
* Liva un Livtrasirs
* Sigurds
* Starkads
* Tjalvi
* Volsungs

 |
|  |
| Mītiskās būtnes | 
* Loki
* Angrboda
* Audumla
* Cvergi
* Jerda
* Māni
* Mīmirs
* Nornas
* Sola
* Ēgirs
* Fāfnirs
* Fenrirs
* Garms
* Geireds
* Grida
* Hati
* Hēla
* Hrungnirs
* Īmirs
* Jormunganda
* Jotuni
* Nidhjegs
* Skolls
* Sleipnirs
* Surts
* Tanngniostrs un Tanngrisnirs
* Tjaci
* Troļļi
* Tursi Skadi

 |
|  |
| Priekšmeti | 
* Brisingamena
* Draupnirs
* Gleipnirs
* Gungnirs
* Hlidskjalvs
* Mjelnirs
* Nāglfars
* Poēzijas medus

 |
|  |
| Teksti | 
* Heimskringla
* Jaunākā Eda
* Vecākā Eda

 |

 |
Ļeņina mauzolejs Maskavā
**Mauzolejs** (latīņu: *mausoleum* no grieķu: *Μαυσωλεῖον*; arābu: مزار — mazar) ir monuments, glabājamā vieta, kamera, kurā atrodas mirušā atliekas, bieži vien bēru zāle.

Plaši izplatīti mauzoleji bija Senajā Romā: Augusta mauzolejs, Adriana mauzolejs, Gallu Placīdiju mauzolejs, Jūliju mauzolejs.
Par mauzoleju var saukt ēku, kurā atrodas daudz priekšmetu apglabāšanai. Mūsdienu mauzolejos bieži vien ir kolumbārijs kremēšanai. Mauzoleji arī var būt patstāvīgas ēkas — baznīcas, tribūni. Ļoti daudz mauzoleju var atrast valstīs, kurās valdošā ticība ir islāms, šie mauzoleji ir ļoti liela kultūras, arhitektūras un reliģiozā vērtība: Kira mauzolejs, Pasargadahs, Guremirs, Tadžmahāls, Jasui mauzolejs.

Atsauces
--------

1. ↑  Krievu valodas vardnīca 4 sējumos. 2. sējums — 1999. gads

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* LCCN: sh85082332
* GND: 4169153-2
* BNF: cb125139012 (data)

 |

 |
Feodāriju formas.
**Feodārijas** (*Phaeodarea*, =*Tripylea*) ir sarkodīnvicaiņu tipa klase (senāk *Phaeodaria* kārta), kuras pārstāvjiem skelets ir lielākoties dobs un sastāv no silīcija dioksīda ar organisko materiālu. Centrālajā kapsulā ir trīs atveres: astropils, kas funkcionē kā citostoms, un divi tam pretī atrodošies parapili, no kuriem nāk ārā aksopodiji. Astopilam priekšā atrodas dzeltenīgi brūngana pigmentēta masa, kas saucas feodijs. Feodija fizioloģiskā nozīme vēl nav īsti saprotama. Feodārijas ir dziļūdens formas un to bioloģija lielā mēra vēl nav izpētīta. Fosilā veidā tās gandrīz nav atrodamas. Pamatojoties uz skeleta morfoloģiskajām atšķirībām ir feodārijas tiek 6 kārtās (*Phaeocystida*, *Phaeosphaerida*, *Phaeocalpida*, *Phaeogromida*, *Phaeoconchida*, *Phaeodendrida*). Vadoties no molekulāri ģenētiskajiem pētījumiem Feodārijas tika iedalītas *Cercozoa* tipā, kas apvieno ģenētiski radniecīgas formas, bet kas morfoloģiski nav salīdzināmas.
1947. gada AK-47, Krievijas (agrāk PSRS) triecienšautene
1993. gada PGM Hecate II, Francijas snaiperšautene
**Šautene** ir vītņstobra šaujamierocis, kas paredzēts šaušanai no pleca. Kad šāviņš atstāj stobru, tas sāk rotēt ap savu garenasi. Tas ļauj izmantot aerodinamiski efektīvas lodes (atšķirībā no sfēriskām lodītēm, ko izmanto musketēs) un tādējādi uzlabot šaušanas tālumu un precizitāti. Vārds "šautene" sākotnēji atsaucās uz stobra vītnēm, un šauteni sauca par "šaujošu ieroci".[*nepieciešama atsauce*] Šautenes izmanto karadarbībā, medībās un šaušanas sporta veidos.

Vēsture
-------

Šautenes bija sākotnēji vienšāviena, pa stobru lādējami ieroči. 18. gadsimtā tika projektēti pa resgali lādējami ieroči, kas ļāva strēlniekiem tos pārlādēt, atrodoties aizsegā, bet ražošanas defekti liedza plašu ražošanu. 19. gadsimtā vairākšāviņu šautenes kļuva par standartu, vēl vairāk palielinot šaušanas ātrumu. Līdz 19. gadsimtam vadošais šauteņu dizains bija Paula Mauzera šautenēm, un viņa 5 patronu magazīnas kļuva par pasaules standartu cauri diviem pasaules kariem un ārpus tiem. Iepretim Mauzera šautenēm bija arī britu 10 patronu Lee-Enfield šautene un Amerikas *1903 Springfield* strēlnieku modeļi. Amerikāņu M1903 cieši kopēja *Mauser* oriģinālo dizainu.

Visu šautenes attīstības laiku ir atzīmēta ieroču tāluma un precizitātes palielināšanās. No *Minié* šautenes un ārpus šautenes ir kļuvušas arvien spēcīgākas lielos attālumos. Šautene bija paredzēta, lai patronas varētu ielādēt no resgaļa, jaunieveduma, kas padarīja šautenes par masu kaujas ieroci.

Pēdējos gadu desmitos tiek veidotas liela kalibra šautenes, kuras parasti šauj ar patronām, kuru kalibrs ir starp 12,7 mm un 20 mm. ASV *Barrett M82A1* ir, iespējams, pazīstamākā šāda šautene. Šos ieročus parasti izmanto, lai sašautu viegli ievainojamus, neaizsargātus mērķus, piemēram datorizētus vadības un kontroles transportlīdzekļus, kravas automašīnas, kas pārvadā radioaprīkojumu, radara antenas, transportlīdzekļu dzinējus un ienaidnieka lidmašīnu reaktīvos dzinējus. Šīs šautenes var izmantot arī pret cilvēku mērķiem, bet daudz lielākais šautenes un munīcijas svars, kā arī stiprais atsitiens parasti padara tās mazāk praktiskas šādai lietošanai. *Barrett M82* ir zināma ar lielāko darbības diapazonu - 1800 m. Ar 50 BMG kalibra *McMillan TAC-50* šauteni Kanādas meistarkaprālis Robs Furlongs izdarīja vēsturē tālāko reģistrēto (līdz 2010. gadam) nāvējošo snaipera šāvienu, kad viņš nošāva Taliban cīnītāju 2430 metru attālumā. Tas notika Afganistānā, 2002. gadā, operācijas *Anaconda* laikā.

Taču tad britu armijas snaiperis pārspēja Kanādas rekordu par 46 metriem, nogalinot divus talibu nemierniekus 2470 metru attālumā. Viņš izmantoja standarta britu armijas snaipera šauteni L115A3.

Atsauces
--------

1. ↑  World's longest sniper kill - 2.47km twice! (angliski)

Ārējās saites
-------------

* Par operāciju *Anakonda* (angliski)
* Par šauteni (angliski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* LCCN: sh85114059
* GND: 4020851-5
* BNF: cb11974044w (data)
* NKC: ph115961

 |

 |
**Šastanu valodas** (arī **Šasteanu**) ir izmirusi Ziemeļamerikas indiāņu valodu saime, kurā ietilpa četras valodas. Tajās runāja mūsdienu ziemeļu Kalifornijā un dienvidu Oregonā.

Valodas
-------

1. **Konomihu** *(†)*
2. **Ņjūriveras šastu** *(†)*
3. **Okvanuču** *(†)*
4. **Šastu** (jeb šastiku) *(†)*

Šķiet, konomihu valoda bija visatšķirīgākā no pārējām šastanu valodām. Okvanuču valoda, iespējams, bija šastu valodas dialekts.

Visas šastanu valodas ir pilnībā izmirušas. Šastu valoda pastāvēja visilgāk. Pēdējās ziņas ir par trīs gados veciem tās pratējiem 1980. gadā. 

Šastanu valodas bieži tiek pieskaitītas hipotētiskajai hokanu valodu virssaimei.

Literatūra
----------

* Teodora Krēbere. Iši divās pasaulēs. Rīga. Zinātne. (sērija "Apvārsnis"). 1976.

Atsauces
--------

* Mithun, Marianne, ed. *The languages of Native North America*. Cambridge: Cambridge University Press, 1999.

Ārējās saites
-------------

* Native tribes, Groups, Language Families and Dialects of California in 1770 Archived 2011. gada 30. aprīlī, *Wayback Machine* vietnē. (after Kroeber)
**Metilglioksāls** (pirovīnogskābes aldehīds, 2-oksopropanāls, acetilformaldehīds, propāndions, α-ketopropionaldehīds, propanolons, CH3−CO−CHO) ir vienkāršākais ketoaldehīds.

Atrašanās dabā
--------------

Organismā metilglioksāls veidojas no 3-aminoacetona (treonīna katabolisma starpprodukta).

Iegūšana
--------

Var iegūt, iedarbojoties ar skābēm uz izonitrozoacetonu CH3COCH=NOH, oksidējot acetolu un citos veidos.

Īpašības
--------

Fermentu vai sārmu ietekmē pārvēršas par pienskābi (iekšmolekulāra Kanicāro reakcija):

CH3−CO−CHO + H2O → CH3−CHOH−COOH

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Svarīgākie ketoni |
| --- |
|  |
|  | 
* Acetons
* Metiletilketons
* Mezitiloksīds
* Forons
* Acetols
* Acetoīns
* Metilglioksāls
* Diacetils
* Acetilacetons
* Acetonilacetons
* Acetofenons
* Benzofenons
* Benzils
* Halkons

 |

 |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* GND: 4396972-0

 |

 |
**Iežmaugtais pameldrs** (latīņu: *Eleocharis mamillata*) ir mainīga izskata grīšļu dzimtas suga, kuras ietvaros nodala zemākus taksonus. Savvaļā tā ir sastopama Eirāzijā. Latvijā retumis gandrīz visā teritorijā, tomēr pārsvarā Austrumlatvijā, pārpurvotās ezeru piekrastēs un seklūdeņos, purvu apmalēs un grāvjos.

Daži autori iežmaugto pameldru aplūko kā purva pameldra (*Eleocharis palustris*) pasugu.

Apraksts
--------

Iežmaugtais pameldrs ir daudzgadīgs, 15—50 cm garš lakstaugs. Augam ir apaļš stublājs un ložņājošs saknenis. Stublājs ir diezgan resns un drukns, bez lapām; ir tikai lapu makstis pie pamata. Vārpiņa stublāja galā ir iegareni olveidīga, tā ir 0,8—1,5 cm gara, no stublāja nodalīta ar acīm redzamu iežmaugu. Vārpiņā visbiežāk ir 15—20 ziedi. Apakšējā vārpiņas plēksne apņem apmēram pusi no vārpiņas pamata. Zieda plēksne ir olveidīga, tumšbrūna, ar zaļganu svītru vidū. Apziedņa matiņi skaitā ir 5—6 (dažreiz līdz 8), tie ir garāki nekā auglis. Irbuļa palieka plati koniska, platāka nekā gara. Auglis ir dzeltenbrūns riekstiņš. Zied jūnija beigās un jūlijā.

Atsauces
--------

1. 1 2  «iežmaugtais pameldrs - Eleocharis mamillata H.Lindb. - Augi - Latvijas daba». *www.latvijasdaba.lv*. Skatīts: 2022-05-16.
**Nātrija azīds** (NaN3) ir balta, toksiska cietviela. To lieto par pārējo azīdu izejvielu. Nātrija azīds, tāpat kā visi citi azīdi, ir sprāgstviela. Tas ir slāpekļūdeņražskābes nātrija sāls.

Iegūšana
--------

Nātrija azīdu iegūst 2 stadiju procesā. Vispirms no metāliska nātrija un amonjaka iegūst nātrija amīdu:

2Na + 2NH3 → 2NaNH2 + H2

Tam reaģējot ar slāpekļa oksīdu, veidojas nātrija azīds:

2NaNH2 + N2O → NaN3 + NaOH + NH3

Īpašības un pielietojumi
------------------------

Nātrija azīds ir balta, kristāliska viela, kas labi šķīst ūdenī. Karsējot pie ~300 °C tas sadalās par metālisku nātriju un slāpekli. Nātrija azīds ir indīgs, saindēšanās simptomi ir līdzīgi, kā saindējoties ar cianīdiem. Azīdjoni bloķē šūnu spēju uzņemt skābekli. Nātrija azīds skābā vidē sadalās, to lieto, lai iznīcinātu pārpalikumus.

Galvenie nātrija azīda pielietojumi ir sprāgstvielas (gan tīrā veidā, gan kā izejviela) un indes. Nātrija azīdu dažreiz lieto kā konservantu, lai šķīdumos neaugtu baktērijas. Nātrija azīdam reaģējot ar halogēnorganiskajiem savienojumiem, var iegūt organiskos azīdus. Lielākā daļa azīdu ir mazšķīstoši. Detonatoros parasti lieto svina azīdu, kuru iegūst, nātrija azīdam reaģējot ar kādu šķīstošu svina sāli.

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Nātrija savienojumi |
| --- |
|  |
| 
* NaAlO2
* NaBH4
* NaBH3(CN)
* NaBO2
* NaBiO3
* NaBr
* NaBrO
* NaBrO3
* NaCH3COO
* NaC6H5CO2
* NaC6H4(OH)CO2
* NaCN
* NaCl
* NaClO
* NaClO2
* NaClO3
* NaClO4
* NaF
* NaFO
* Na2FeO4
* NaH
* NaHCO3
* NaH2PO4
* NaHSO3
* NaHSO4
* NaI
* NaIO3
* NaIO4
* Na5IO6
* NaMnO4
* NaN3
* NaNH2
* NaNO2
* NaNO3
* NaOCN
* NaO2
* NaO3
* NaOH
* NaPO2H2
* NaReO4
* NaSCN
* NaSH
* NaTcO4
* NaVO3
* Na2CO2
* Na2CO3
* Na4CO4
* Na2C2O4
* Na2CrO4
* Na2Cr2O7
* Na2GeO3
* Na2MnO4
* Na3MnO4
* Na2MoO4
* Na2MoS4
* Na2N2O2
* Na2O
* Na2O2
* Na2O(UO3)2
* Na2PO3F
* Na2S
* Na2SO3
* Na2SO4
* Na2S2O3
* Na2S2O4
* Na2S2O5
* Na2S2O6
* Na2S2O7
* Na2S2O8
* Na2S4O6
* Na2Se
* Na2SeO3
* Na2SeO4
* Na2SiO3
* Na2Si2O5
* Na4SiO4
* Na2Te
* Na2TeO3
* Na2Po
* Na2Ti3O7
* Na2U2O7
* NaWO4
* Na2Zn(OH)4
* Na3N
* Na3P
* Na3PO4
* Na3VO4
* Na4Fe(CN)6
* Na4P3O7
* Na5P3O10

 |

 |
**Nāve spēlē šahu** (zviedru: *Döden spelar schack*) ir monumentāla glezna Tebī baznīcā netālu no Stokholmas, Zviedrijā. Tā tapusi ap 1480.–1490. gadu un tās autors ir zviedru viduslaiku gleznotājs Albertuss Piktors.

Sienas gleznojuma kopija glabājas Zviedrijas vēstures muzejā Stokholmā.

Analīze
-------

Gleznas autors dzimis Immenhauzenes mazpilsētā Hesenē ar vārdu *Albertus Immenhusen* (no pilsētas nosaukuma). Tiek pieņemts, ka Albertuss izglītojies Vācijas dienvidos.

Viņš ir viens no nozīmīgākajiem Zviedrijas viduslaiku māksliniekiem, spējis savos darbos apvienot kvalitāti un kvantitāti. Viņš veidojis gleznas 36 baznīcās Mēlarena ielejā un Norbotenē. Viņš izcēlās kā aktīvākais mākslinieks baznīcu gleznojumos 15. gadsimta Zviedrijas baznīcās. No citiem tā laika māksliniekiem viņš atšķīrās ar savu ekspresīvo stilu. Piktora gleznām piemīt neparasts plašums un daudzveidība tehniskajā izpildījumā. 

Glezna atrodas vienā no velvēm. Šajā gleznā attēlots bruņinieks, kurš spēlē šahu ar nāvi. Tēli atainoti ar precīzām anatomiskām proporcijām, kombinējot tos ar apģērbu un ieročiem relatīvi reālistiskā ainā.

Šī glezna iedvesmoja Ingmaru Bergmanu 1957. gadā radīt filmu Septītais zīmogs.

Atsauces
--------

1. 1 2 3  Death Playing Chess, Albertus (angliski)
2. ↑  Eva Bäckstedt. «Albertus Pictor i nytt ljus». Skatīts: 2017. gada 28. septembrī.
3. ↑  «Miris zviedru režisors Ingmars Bergmans». LETA. Skatīts: 2017. gada 28. septembrī.[novecojusi saite]

Bibliogrāfija
-------------

* Svanberg, Jan med bidrag av Öberg, Jan. Albertus Pictor: en biografisk skiss, Ingår i: Albertus Pictor: Bilder i urval samt studier och analyser 1, målare av sin tid. 2009.
* Eva Bäckstedt: *Albertus Pictor i nytt ljus* i Svenska Dagbladet den 3 januari 2006, läst 2016-04-26

Ārējās saites
-------------

* *Besöksmål: Täby kyrka* på Stockholms läns museums webbplats
**Jānis Baroniņš** (dzimis 1987. gada 15. augustā) ir pētnieks ķīmijas tehnoloģijas (pamatā silikātu un betona) un triboloģijas nozarēs.

Izglītība
---------

Studējis ķīmijas tehnoloģiju un ķīmiju Rīgas Tehniskās universitātes Materiālzinātnes un lietišķās ķīmijas fakultātē, iegūstot attiecīgi inženierzinātņu bakalaura (2011) un maģistra (2014) grādus, aizstāvot noslēgumu darbus par "Uz polikarboksilāta bāzēta superplastifikatora ietekmi augstas stiprības betona iegūšanā" un "Cenosfēru iedarbību uz cementa pastas īpašībām". Abi šie noslēgumu darbi tika izstrādāti un aizstāvēti Silikātu materiālu institūtā. Kopš 2014. gada studē Tallinas Tehnoloģiju universitātē, izstrādājot filozofijas doktora (PhD) darbu augsttemperatūras triboloģijā par "PVD pārklājumu slīdēšanas uzticamības aspektiem nodiluma un korozijas apstākļos".

Pētnieciskā darbība un publikācijas
-----------------------------------

### 2011. gads

Bakalaura studiju ietvaros tapa pirmā publikācija par 'Superplastifikatora koncentrācijas iedarbību uz augstas veiktspējas betona īpašībām'. Šī darba pētījuma ietvaros tika noteikta uz polikarboksilātu bāzēta supeplastifikatora (SP) (augstas klases ūdens samazinošas piedevas) dažādas koncentrācijas ietekme uz augstas veikstpējas betona īpašībām. Pētījuma rezultātā tika secināts, ka nepieciešamā ūdens/cementa attiecība pašplūstošas betona masas iegūšanai (novērtēts ar konusa izplūdi) samazinās līdz 0.28. Dzīvsudraba porozimetrijas testi sacietējušiem betona paraugiem uzrādīja porainības samazināšanos, palielinot SP dozāciju izvēlētajās robežās līdz 2.5 % no cementa.

Superplastifikatora iedarbība uz svaiga betona plūstamību un izplūdes simetriju (noteikts ar konusa nosēduma metodi pēc LVS EN 12350-2:2009)

Atsauces
--------

1. ↑  «Materiālzinātnes un lietišķās ķīmijas fakultāte». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2019. gada 30. janvārī.
2. ↑  Jānis Baroniņš. «Cenosfēru iedarbība uz cementa pastas īpašībām. Maģistra darbs.».[novecojusi saite]
3. ↑  «Silikātu Materiālu institūts». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2018. gada 19. novembrī.
4. ↑  Janis Baroninš. «Reliability Aspects of PVD Coatings Sliding under Wear and Corrosive Conditions. Doctoral thesis.».[novecojusi saite]
5. ↑  Janis Baronins. «Influence of the dosage of super plasticizer on properties of high performance concrete», 2011.
**Metilēnhlorīds** (**dihlormetāns**, CH2Cl2) ir vienkāršākais geminālais (tāds, kurā divi aizvietotāji ir pie viena oglekļa atoma) hlorētais ogļūdeņradis. Normālos apstākļos metilēnhlorīds ir bezkrāsains, gaistošs šķidrums ar saldenu smaržu.

Iegūšana
--------

Rūpnieciski metilēnhlorīdu iegūst, hlormetānam vai metānam reaģējot ar hloru 400—500 °C temperatūrā. Šajā reakcijā rodas arī hloroforms un tetrahlorogleklis, kurus atdala destilējot.

CH4 + Cl2 → CH3Cl + HCl
CH3Cl + Cl2 → **CH2Cl2** + HCl
**CH2Cl2** + Cl2 → CHCl3 + HCl
CHCl3 + Cl2 → CCl4 + HCl

Īpašības
--------

Karsējot ar ūdeni vai vājiem sārmiem, metilēnhlorīds hidrolizējas par formaldehīdu un sālsskābi.

CH2Cl2 + H2 → HCHO + 2HCl

Izmantošana
-----------

Metilēnhlorīdu plaši lieto kā šķīdinātāju, jo tas ir relatīvi maztoksisks salīdzinājumā ar citiem hlorētajiem ogļūdeņražiem.

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Svarīgākie halogēnogļūdeņraži |
| --- |
|  |
|  | 
* Hlormetāns
* Jodmetāns
* Metilēnhlorīds
* Hloroforms
* Bromoforms
* Jodoforms
* Tetrahlorogleklis
* Dihloretāns
* Vinilhlorīds
* Hlorbenzols

 |

 |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* LCCN: sh86002590
* GND: 4133967-8
* NDL: 00575956
* NKC: ph114315

 |

 |
**Rui Hačimura** (japāņu: 八村 塁‎; dzimis 1998. gada 8. februārī Tojamā) ir Japānas basketbolists, spēlē vieglā uzbrucēja pozīcijā, Japānas basketbola izlases dalībnieks. 2023. gadā pārstāv Nacionālās basketbola asociācijas (NBA) klubu Losandželosas "Lakers", bet visu līdšinējo karjeru spēlējis Vašingtonas "Wizards".

R. Hačimura ir dzimis etniski jauktā ģimenē: viņa māte ir japāniete, bet tēvs cēlies no Āfrikas valsts Beninas.

Karjera
-------

Vidusskolā mācījies Japānā, kur spēlējis arī basketbolu, kļūdams par divkārtēju nacionālās vidusskolu līgas čempionu. Pēc vidusskolas nonācis Gonzaga Universitātes komandā "Bulldogs", aizvadījis NCAA čempionātā trīs sezonas, kļūdams par piekto Japānas spēlētāju pirmajā divīzijā.

### NBA

2019. gada NBA draftā izraudzīts ar 9. numuru, otro augstāko starp ārvalstu spēlētājiem, R. Hačimuru izvēlējās Vašingtonas "Wizards". Viņš kļuva par otro NBA draftā izvēlēto Japānas spēlētāju pēc 2,34 m garā Jasutakas Okajamas, ko draftēja 1981. gadā. Debijas sezonā R. Hačimura tika iekļauts NBA debitantu otrajā simboliskajā izlasē, kā arī abās pirmajās sezonās izraudzīts par Uzlecošo Zvaigžņu spēles dalībnieku (2021. gada NBA Visu Zvaigžņu spēles nedēļas nogales ietvaros pati spēle gan nenotika Covid-19 pandēmijas dēļ).

2022. gada nogalē uzvarētā spēlē pret Fīniksas "Suns" (127—102) R. Hačimura atkārtoija savu karjeras rezultativitātes rekordu — 30 punkti. 2023. gada janvārī, pēc tam, kad spēlētājs un klubs nevienojās par jaunu līgumu, viņš tika aizmainīts uz Losandželosas "Lakers" pret Kendriku Nannu un trīs nākotnes otrās kārtas drafta izvēlēm.

### Nacionālā izlase

Spēlējis dažāda vecuma Japānas jaunatnes izlasēs, kopā ar U16 izlasi ieguvis bronzas medaļu Āzijas čempionātā (2013). Bija rezultatīvākais spēlētājs 2014. gada U17 Pasaules čempionātā (22,6 punkti vidēji spēlē), kurā Japāna ieņēma 14. vietu.

2019. gadā debitējis Japānas pieaugušo izlasē. Tās sastāvā piedalījies 2020. gada vasaras olimpiskajās spēlēs, kas notika 2021. gadā Tokijā.

Atsauces
--------

1. ↑  The education of Gonzaga's Rui Hachimura ESPN
2. ↑  «Lakers send Nunn, picks to Wiz for Hachimura». *ESPN.com* (angļu). 2023-01-23. Skatīts: 2023-01-24.
3. ↑  Rui HACHIMURA 2014 FIBA U17 World Championship for Men

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Rui Hačimura***.
* *Olympedia* profils (angliski)
* *Basketball Reference* NBA spēlētāja profils (angliski)
* NBA spēlētāja profils (angliski)
* *Eurobasket* spēlētāja(-s) profils (angliski)
* *Basketball Reference* spēlētāja(-s) profils (angliski)
* *FIBA ARCHIVE* profils (angliski)
* ESPN NBA profils (angliski)
* *RealGM Basketball* profils (angliski)
**Igaunijas Evaņģēliski luteriskā baznīca** (igauņu: *Eesti Evangeelne Luterlik Kirik, EELK*) ir luterāņu baznīca galvenokārt Igaunijā. Tā ir Pasaules luterāņu federācijas biedre, Pasaules Baznīcu padomes, Eiropas Baznīcu konferences, kā arī Porvo komūnijas locekle.

Igaunijas Evaņģēliski luteriskā baznīca dibināta 1917. gadā. Tajā ir 164 draudzes un apmēram 180 000 aktīvu locekļu. Pēc Otrā pasaules kara, kad Igaunija atradās PSRS okupācijā, ārpus Igaunijas izveidojās atsevišķa Igaunijas Evaņģēliski luteriskā baznīca, tomēr 2010. gadā abas baznīcas apvienojās. Atšķirībā no konservatīvākās Latvijas Evaņģēliski luteriskās baznīcas, Igaunijas baznīca kopš 1967. gada ordinē arī sievietes un turpina to darīt. 2014. gadā baznīcā par mācītājiem kalpoja 169 vīrieši un 43 sievietes.[1]

Kopš 2015. gada Igaunijas Evaņģēliski luteriskās baznīcas arhibīskaps ir Urmass Vīlma (*Urmas Viilma*). Arhibīskapa katedrāle ir Tallinas Doms.

Atsauces
--------

1. ↑  No obvious option for Lutheran archbishop

Ārējās saites
-------------

* Baznīcas mājaslapa

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Igaunijas Evaņģēliski luteriskā baznīca***.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 123862562
* LCCN: no89011132

 |

 |
Šis raksts ir par agronomu. Par citām jēdziena **Voldemārs Alksnis** nozīmēm skatīt nozīmju atdalīšanas lapu.
**Voldemārs Alksnis** (dzimis 1898. gada 26. augustā Rīgā, miris 1977. gada 18. maijā Vācijā) bija latviešu agronoms, Latvijas brīvības cīņu dalībnieks. Viens no 1944. gada 17. marta Latvijas Centrālās padomes memoranda parakstītājiem.

Dzīves gājums
-------------

Mācījies Rīgas reālskolā. Pirmajam pasaules karam sākoties, devās bēgļu gaitās, 1918. gadā beidza Aleksandra reālskolu Smoļenskā. Pēc atgriešanās Latvijā iestājās Baltijas Tehniskās augstskolas Mehānikas fakultātē.

Latvijas brīvības cīņu laikā no 1918. gada decembra karoja Kalpaka bataljona atsevišķajā studentu rotā. 1920. gada rudenī atvaļināts no armijas leitnanta pakāpē. 1920. gadā iestājās Latvijas Universitātes Mehānikas fakultātē, pēc tam pārgāja uz Lauksaimniecības fakultāti. 1932. gadā studijas pabeidza, iegūstot agronoma diplomu. 1939. gadā iecelts par agronomu Zemkopības ministrijā.

Vācu okupācijas laikā bija akciju sabiedrības "Bekona eksports" direktors. 1944. gadā devās bēgļu gaitās uz Vāciju.

Apbalvojumi
-----------

* Triju Zvaigžņu ordenis — 5. šķira Nr.791 (1928)

Atsauces
--------

1. ↑  *Ar parakstu par Latviju : biogrāfiskā vārdnīca : Latvijas Centrālās Padomes Memoranda parakstītāju biogrāfijas / sastādītāja Ieva Kvāle*. Rīga : Latvijas Kara muzejs. 2014. 279. lpp. ISBN 9789934827051.
2. ↑  «Valdības Vēstnesis Nr.262 (17.11.1928), 8. lpp.». Arhivēts no oriģināla, laiks: 06.04.2016. Skatīts: 02.12.2015.
**Mīvahdns** (arī **Mīvatns**; islandiešu: *Mývatn*) ir sekls, aizaugošs ezers Īslandes ziemeļu daļā, aktīvas vulkāniskās darbības zonā, netālu no Krāvlas vulkāna. Pēc platības piektais lielākais ezers Īslandē. Ezera nosaukums cēlies no knišļiem, kas ezera apkaimē dzīvo lielā skaitā: *mý* — ‘knislis’, *vatn* — ‘ezers’. Ezers un ap to esošie mitrāji ir putniem, jo īpaši pīlēm nozīmīga vieta. Ezers un tā izteka Lahsau ir bagāti ar zivīm. Nereti Mīvahdna nosaukums tiek attiecināts ne tikai uz ezeru bet plašāku apkaimi ap to. Ezers un tā apkārtējā ainava kopš 1974. gada iekļauti dabas aizsargājamā teritorijā. Auglīgākā saldūdens sistēma Īslandē.

Ezers radies bazalta lavas izvirdumā pirms aptuveni 2300 gadiem un ezera apkaimes ainavā dominē vulkānisku procesu radītas ģeomorfoloģiskās formas, tai skaitā pseidokrāteri, lavas pīlāri. Vietām šādi lavas pīlāri stāv arī ezerā (*Höfði*). Ezeru iedala divās daļās — Idrivloi (*Ytriflói*) un Sidrivloi (*Syðriflói*).

Ezera pieteci veido ar barības vielām (fosfors) bagāti avoti un tajā dzīvo liels skaits ūdens kukaiņu (*Chironomidae* un *Cladocera*), kas piesaista ezeram putnus, jo sevišķi pīles. Ezerā ļoti lielā skaitā ligzdo 13 sugu pīles — gan Ziemeļamerikas sugas, gan arī Eiropas sugas. Ezera apkaimes iedzīvotāji kopš seniem laikiem vāc pīļu olas, un jau kopš seniem laikiem pastāv tradīcija atstā ligzdā vismaz četras olas. 1975. gadā nodibināta Mīvahdna ornitoloģiskā izpētes stacija.

Kopš 2000. gada vasarā tiek organizēts maratons ap ezeru.

Atsauces
--------

1. ↑  Enciklopēdija Planēta. Rīga, Galvenā enciklopēdiju redakcija, 1988

Ārējās saites
-------------

* Ģeoloģiskā karte
* Mīvatna apraksts (angliski)
* Seismiskā aktivitāte Mīvatna apkaimē
* Attēli
* Attēls

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 249426219
* LCCN: nr91020361
* GND: 4847971-8

 |

 |
***Rhinodipterus secans*** ir izmirušu dipterīdveidīgo zivju suga no divējādelpojošo zivju virskārtas. Šo sugu kā *Dipterus secans* 1933. gadā aprakstīja vācbaltiešu paleontologs Valters Gross, balstoties uz Latvijā pie Kokneses (*Cellulosa-Mergel*) atrasto materiālu. Vēlāk 1956. gadā uz šīs sugas pamata viņš izveidoja jaunu ģinti *Rhinodipterus*. Šīs zivis dzīvoja Latvijā, Igaunijā un citur Galvenajā devona laukā augšdevona frānas laikmetā (Pļaviņu svīta, Kokneses rida). *Rhinodipterus secans* ir *Rhinodipterus* ģints tipveida suga.

Morfoloģija
-----------

Šīs bija salīdzinoši lielas zivis. Segkauli un zvīņas klātas ar kosmīna slāni. Purna priekšējā mala ir salīdzinoši plāna, apaļīgi taisnstūrainas formas un klāta ar kosmīnu. Purna ventrālajā pusē atrodas lielu, satuvinātu, simetrisku, ovālu atveru pāris. Priekšējo ārējo nāsu iedobju izvietojums ir ļoti laterāls. Šīs iedobes ir dziļas. Starp tām atrodas vāji izteikta centrālā iedobe. B kauls ir izstiepts galvaskausa garenass virzienā un nedaudz paplašināts vidusdaļā. Tā maksimālā platuma proporcija sasniedz 0,6 no garuma. Centrālais priekšējais izaugums ir šaurs un smails. Sānu priekšējie izaugumi ir strupu, nelīdzenu izvirzījumu veidā. Kaula aizmugurējā mala ir taisna un bez iedobes. Kaula virsma ir bez kosmīna un ar vāji izteiktu ornamentējumu sīku sporādisku pauguriņu veidā. Bedrīšu līnijas ir seklas. Kaula centrālajā daļā ventrālajā pusē stiepjas šaurs, garenisks ķīlis. Apakšžoklis ir apaļīgi taisnstūrainas formas, izstiepts un sašaurināts simfīza rajonā, un klāts ar kosmīnu. Zvīņas ir lielas un pārsegtas ir 2/3 no kopējā garuma. Zvīņu ārējā virsma ir neregulāri ovāla un klāta ar kosmīnu. Uz kosmīna virsmas redzamas Vestolla līnijas. Uz gludās, centrālajā daļā nedaudz izliektās pārklājuma virsmas redzams smalks, garenisks, līkloču reljefs.

Operkulāro sēriju veido operkulums un suboperkulums. Tie ir masīvi, salīdzinoši lieli kauli, kuru virsma ir nevienmērīgi klāta ar kosmīnu, un reizēm tikai plankumu veidā. Uz kosmīna virsmas ir Vestolla līnijas.

Atsauces
--------

1. ↑  Татаринов Л.П. Новицкая Л.И. Бесчелюстные и древние рыбы. Справочник для палеонтологов, биологов и геологов, МОСКВА, ГЕОС, 2004. 394-395. lpp.
Šis raksts ir par Lietuvas šahistu. Par citiem cilvēkiem ar uzvārdu **Zagorskis** skatīt nozīmju atdalīšanas lapu.

**Darjus Zagorskis** (lietuviešu: *Darius Zagorskis*; dzimis 1969. gada 20. novembrī, Viļņā) ir Lietuvas starptautiskais lielmeistars šahā (2013).

Biogrāfija
----------

Viļņas šaha skolas audzēknis. 1989. gadā Klaipēdā guvis pirmo nopietno panākumu, izcīnot Lietuvas šaha čempionātā 3. vietu. Vēlākajos gados Lietuvas šaha čempionātos guvis 2 zelta (2004, 2013), sudraba (1991) un 3 bronzas (2002, 2006, 2007) medaļas.

1992. gadā FIDE Zagorskim piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2013. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumus. 2005. gadā uzvarējis Latvijas šaha festivāla "Liepājas rokāde" "Open" turnīrā.

Sekmīgi piedalījies korespondencšaha turnīros. 2005. gadā ICCF piešķīra viņam starptautiskā meistara (IM), bet 2007. gadā - starptautiskā virsmeistara (SIM) nosaukumus.

Pārstāvējis Lietuvas izlasi lielākajās šaha komandu sacensībās:

* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 7 reizes (1996-1998, 2002-2010);
* Eiropas komandu šaha čempionātā piedalījies 4 reizes (1997, 2007, 2011-2013).

Atsauces
--------

1. ↑  Vilniaus miesto šachmatų ir šaškių sporto mokykla
2. ↑  Championship of Lithuania, Klaipeda, 1989.08.01-15
3. ↑  1st quarter PB 2013, Yerevan, ARM, 18-20 January 2013
4. ↑  Darius Zagorskis

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
* Korespondecšahista profils ICCF mājaslapā (angliski)
* Šahista profils olimpbase.org mājaslapā (Pasaules šaha olimpiāde) (angliski)
* Šahista profils olimpbase.org mājaslapā (Eiropas komandu šaha čempionāts) (angliski)
Resurss ir apjomā vai laikā ierobežota fiziska lieta vai lielums. Resursiem mēdz būt ekonomiska vai sociāla nozīme. Piemēram, uzņēmuma resursi ir tā darbinieki, to zināšanas, prasmes un kvalifikācija, pamatlīdzekļi (ēkas, mašīnas, iekārtas), naudas līdzekļi, patenti, zīmoli u.c. Ražošanas vai pakalpojumu sniegšanas procesā uzņēmumi izmanto arī izejvielas un materiālus, kas arī veido ievērojamu tā resursu daļu.

Tā kā resurss ekonomiskā izpratnē ir ierobežots lielums, tad tam piemīt vērtība. Resursu vērtību izsaka tajās vai citās mērvienībās. Vairums materiālo resursu izsakāmi naudas izteiksmē un tie atspoguļojas uzņēmumu finanšu pārskatos — peļņas un zaudējumu aprēķinā, bilancē, naudas plūsmas pārskatā u.c.

Taču ne visus resursus iespējams izmērīt viennozīmīgās kategorijās. Tā, uzņēmuma darbinieki ir tā sociālais resurss. To vērtību tikai daļēji var raksturot naudas izteiksmē, kā darba samaksu. Darbiniekiem ir arī to sociālā un intelektuālā vērtība, kuru noteikt ir daudz grūtāk.

Apkārtējās vides faktori sabiedrībā nereti kļūst par resursu, lai gan šķietami tie ir neierobežoti. Piemēram, atmosfēras gaiss cilvēka ikdienas vajadzībām ir praktiski neierobežots. Taču tīrs gaiss daudzviet ir resurss, jo tas var būt ierobežots. Tā vērtību var aptuveni izteikt ar izmaksām, kas nepieciešamas gaisa piesārņojuma samazināšanai. Tas pats attiecas arī uz citiem dabas resursiem — ūdeņiem, kalniem, mežiem utt. Arī ainava var būt resurss un tai var būt ekonomiska, sociāla vai estētiska vērtība. Piemēram, viesnīcas istaba kūrortā ar skatu uz jūru vai kalniem var maksāt krietni dārgāk, nekā līdzīga istaba ēkas pretējā pusē ar skatu uz trokšņainu ielu.

Šāda dažādu resursu vērtību saistība kalpo par pamatu vienai no plaukstošākajām nozarēm pasaulē — tūrismam.

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* GND: 4076675-5
* NDL: 00570898

 |

 |
Viļņas konferences prezidijs (piektais no kreisās Basanavičs, septītais Smetona) un sekretariāts 1917. gada septembrī. Redzami Lietuvas valstiskie simboli: *Vytis* un sarkanzaļais (vēlāk augšā pievienoja dzelteno joslu) karogs.
**1917. gada Viļņas konference** bija Lietuvas apriņķu pārstāvju sanāksme Jona Basanaviča vadībā, kas sanāca 1917. gada 18.-22. septembrī Viļņā. Tā izveidoja 22 pārstāvju Lietuvas Padomi (*Lietuvos Taryba*) sarunām ar Vācijas valdību par Lietuvas neatkarības atjaunošanu.

Vēsture
-------

Pēc 1917. gada Krievijas Februāra revolūcijas Vācijas valdība izstrādāja ģeopolitisku *Mitteleuropa* stratēģiju ar Vācijas impērijas satelītvalstu dibināšanu bijušajās Polijas—Lietuvas kopvalsts zemēs, ko pēc Polijas dalīšanas 1772.—1795. gadā bija anektējusi Krievijas impērija. Tās ietvēra Kurzemes un Zemgales hercogisti, Lietuvas Karalisti, Ukrainas Valsti un jau 1917. gada janvārī formāli izveidoto Polijas Karalisti, kas ekonomiski un politiski atrastos Vācijas ietekmes zonā.

Konference notika 1917. gada 18.-22. septembrī Viļņā, tajā izveidoja 22 pārstāvju Lietuvas Padomi. Kad 1917. gada 3. decembrī sākās Brestļitovskas pamiera sarunas, Vācijas delegācija prasīja Polijas, Lietuvas un Baltijas provinču neatkarības atzīšanu. 1917. gada 11. decembrī Lietuvas Padome pieņēma vācu varas iestāžu sagatavotu deklarāciju par Lietuvas valsts veidošanu ciešā aliansē ar Vācijas impēriju. 1918. gada 8. janvārī Lietuvas Padome publiskoja jaunu deklarāciju, kas paziņoja par demokrātiskas Lietuvas valsts izveidošanu un vairs nepieminēja aliansi ar Vāciju.
**Ribņica** (moldāvu/rumāņu – *Rîbniţa*, krievu – *Рыбница*) ir pilsēta Moldovas austrumos, Dņepras upes kreisajā krastā. Atrodas starptautiski neatzītās Piedņestras Moldāvu Republikas sastāvā. Pilsēta atrodas pie lielas Dņestras ūdenskrātuves, un ir atdalīta no tās ar betona dambi. Vecā pilsētas daļa ir daļēji appludināta un tajā lielākoties ir daudzstāvu tipveida apbūve. Ribņicas iedzīvotāju lielākā nacionālā kopiena (45%) – ukraiņi. Pilsētā atrodas metalurģiskā rūpnīca, kura dod lielu daļu no neatzītās valsts ieņēmumiem.

Pilsēta pirmoreiz rakstos minēta 1657. gadā, un tā atradās Polijas-Lietuvas kopvalsts sastāvā. 1793. gadā Otrās Polijas dalīšanas rezultātā to anektēja Krievijas impērija. 1938. gadā Ribņica ieguva pilsētas tiesības, gar to gāja t. s. Staļina līnijas nocietinājumi.

Ribņicas apkaimē, Vihvatiņecas (*Выхватинец*) ciemā, 1829. gadā dzimis mūziķis Antons Rubinšteins (*Антон Григорьевич Рубинштейн*).
**Dreika šaurums** (angļu: *Drake Passage*, spāņu: *Paso Drake*) vai **Osesa jūra** (spāņu: *Mar de Hoces*) ir ap 800 km plats jūras šaurums Dienvidu okeānā, kas atdala Dienvidameriku no Antarktīdas. Par šauruma ziemeļu malu uzskata Hornas ragu, dienvidu — Dienvidšetlendas salas. Šaurums savieno Kluso okeānu ar Atlantijas okeāna Skotijas jūru un pa to plūst Antarktikas cirkumpolārā straume. Šaurums ir grūti kuģojams, jo tajā ir biežas, spēcīgas un neprognozējamas vētras, dienvidu daļā — aisbergi.

Dreika šauruma šķērsprofils
Par šauruma pirmatklājēju tiek uzskatīts angļu pirāts Frānsiss Dreiks, kura kuģi 1578. gada septembrī pēc Magelāna šauruma izbraukšanas vētra aiznesa tālāk uz dienvidiem, kā rezultātā tika atklāts vēl viens abu okeānu savienojums. Pusgadsimtu agrāk, 1525. gadā spāņu jūrasbraucējs Fransisko de Osess, iespējams, izbraucis šo jūrasšaurumu, kādēļ spāņu avotos tas nereti tiek saukts par Osesa jūru.

Atsauces
--------

1. ↑  *Latvijas padomju enciklopēdija*. 2. sējums. Rīga : Galvenā enciklopēdiju redakcija. 658. lpp.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Dreika šaurums***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 316598157
* GND: 4802484-3
* SUDOC: 15559804X

 |

 |
***Darkthrone*** ir melnā metāla grupa no Norvēģijas, kas tiek uzskatīta par vienu no šī žanra spilgtākajām pārstāvēm.[*nepieciešama atsauce*] Grupas 1990. gadu sākumā izdotie albumi, nereti tiek uzskatīti par vieniem no t.s. *melnā metāla otrā viļņa* ietekmīgākajiem žanra paraugiem.[*nepieciešama atsauce*]

Karjera
-------

*Darkthrone* ir izveidojusies 1986. gadā Oslo piepilsētā un sākotnēji spēlēja nāves metālu. 1991. gadā grupa izteikti sāka pārņemt melnajam metālam raksturīgo spēles stilu un estētiku, tostarp pseidonīmus. Abi grupas līderi — Teds Skjellums (*Nocturno Culto*) un Gilve Nagels (*Fenriz*) ir palikuši nemainīgi visu grupas pastāvēšanas laiku. Lielāko grupas pastāvēšanas laiku viņi ir bijuši arī vienīgie grupas dalībnieki, tāpēc *Darkthrone* ir zināma kā studijas grupa, kas tikpat kā nav uzstājusies koncertos.

Sākot ar 2005. gadu grupas skanējumā atkal ir novērojamas izmaiņas un pēdējie izdotie albumi satur ļoti daudz ietekmes no klasiskā smagā metāla un pankroka. Savukārt grupas 2019. gada albums Old Star demonstrē strauju pagriezienu dūmmetāla virzienā

Diskogrāfija
------------

* 1991 *Soulside Journey*.
* 1992 *A Blaze in the Northern Sky*
* 1993 *Under the Funeral Moon*
* 1994 *Transilvanian Hunger*
* 1995 *Panzerfaust*
* 1996 *Total Death*
* 1999 *Ravishing Grimness*
* 2001 *Plaguewielder*
* 2003 *Hate Them*
* 2004 *Sardonic Wrath*
* 2006 *The Cult is Alive*
* 2007 *F.O.A.D*
* 2008 *Dark Thrones and Black Flags*
* 2010 *Circle the Wagons*
* 2013 *The Underground Resistance*
* 2016 *Arctic Thunder*
* 2019 *Old Star*
* 2021 *Eternal Hails...*
* 2022 *Astral Fortress*

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 132148534
* LCCN: no2009146775
* ISNI: 0000 0001 1498 589X
* GND: 10327249-5
* BNF: cb14040799c (data)
* BIBSYS: 6004491
* NKC: xx0263236

 |

 |
**Darmens Sadvakasovs** (dzimis 1979. gada 28. aprīlī, Ceļinogradā) ir Kazahstānas starptautiskais lielmeistars šahā (1999).

Biogrāfija
----------

Šahu iemācījies spēlēt četru gadu vecumā. 1995. gadā uzvarējis Āzijas junioru šaha čempionātā, bet 1998. gadā kļuvis par Pasaules junioru šaha čempionāta uzvarētāju U20 vecuma grupā. Par šiem panākumiem 1995. gadā FIDE Sadvakasovam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 1999. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumus. 2000. gadā kopā ar Maksimu Dlugi dalījis pirmo vietu Latvijas šaha festivāla "Liepājas rokāde" superturnīrā. Kļuvis par vienu no Kazahstānas spēcīgākajiem šahistiem un uzvarējis valsts nacionālajos šaha čempionātos 2003. 2004. 2006. un 2007. gados.

2004. gadā Tripolē Pasaules čempionātā pēc izslēgšanas sistēmas nokļuvis līdz 2. kārtai. 2005. gadā Hantimansijskā Pasaules kausa izcīņā pēc izslēgšanas sistēmas 2. kārtā zaudējis Levonam Aronjanam. Tajā pašā gadā Haidarābādu kļuvis par Āzijas individuālā šaha čempionāta bronzas laureātu.

Sadvakasova sasniegumu skaitā ir arī divas uzvaras mačos pret Pasaules šaha eksčempionu Anatoliju Karpovu 2004. gadā ar 4½:3½ un daudzkārtējo Pasaules šaha čempiona nosaukuma pretendentu Viktoru Korčnoju 2005. gadā ar 5:3.

Kazahstānas izlases sastāvā piedalījies šaha komandu sacensībās:

* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 4 reizes (1998-2004);
* Āzijas komandu šaha čempionātos piedalījies 1 reizi (2003);
* Āzijas spēļu šaha turnīros piedalījies 2 reizes (2006-2010). Individuālajā vērtējumā izcīnījis 1 sudraba (2006) medaļu.

Beidzis Eirāzijas valsts universitāti Astanā un maģistratūru Karnegi Melona Universitātē Pitsburgā (2009). Kopš 2009. gada strādā Kazahstānas valsts struktūrās, kā arī ir Kazahstānas šaha federācijas viceprezidents.

Atsauces
--------

1. ↑  «2004 FIDE Knockout Matches». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 6. jūlijā. Skatīts: 2016. gada 18. februārī.
2. ↑  2005 World Cup

Ārējās saites
-------------

* Darmens Sadvakasovs šahista profils vietnē fide.com
* Darmens Sadvakasovs šahista profils vietnē chessgames.com
* Darmens Sadvakasovs šahista profils vietnē 365chess.com
* Darmens Sadvakasovs šahista profils vietnē chesstempo.com
* Darmens Sadvakasovs šahista profils vietnē olimpbase.org (Pasaules šaha olimpiādes)
* Darmens Sadvakasovs šahista profils vietnē olimpbase.org (Āzijas komandu šaha čempionāti)
* Darmens Sadvakasovs. Atjaunināts: 2014. gada 21. novembrī šahista profils vietnē olimpbase.org (Āzijas spēļu šaha turnīrs)
**Darja Voita** (krievu: *Дарья Станиславовна Войт*; dzimusi kā **Pustovoitova** (krievu: *Пустовойтова*) 1994. gada 11. janvārī Maskavā) ir Krievijas starptautiskā lielmeistare šahā (2017).

Biogrāfija
----------

2009. gadā uzvarējusi Starptautiskās neredzīgo šahistu asociācijas (IBCA) pasaules čempionātā sievietēm. Pārstāvējusi IBCA komandu Pasaules šaha olimpiādē 2012. gadā. 2012. gadā uzvarējusi Krievijas junioru šaha čempionātā U18 vecuma grupā. 2013. gadā bijusi otrā Krievijas sieviešu ātrā šaha čempionātā. 2016. gadā uzvarējusi Maskavas sieviešu čempionātos šaha ātrspēlē un ātrajā šahā.
 2016. gadā Novosibirskā dalījusi 4.-8. vietu Krievijas sieviešu šaha čempionāta superfinālā. 2017. gadā aprīlī Rīgā piedalījusies Eiropas individuālajā šaha čempionātā sievietēm, kurā turnīrā vidusdaļā bijusi līderu pulkā, taču beigās sacensības noslēgusi 19. vietā. 2021. gada oktobrī Ufā dalījusi 10.-12. vietu Krievijas sieviešu šaha čempionāta superfinālā.

Par panākumiem turnīros FIDE 2017. gadā Voitai piešķīra starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu.

Atsauces
--------

1. ↑  OlimpBase :: Women's Chess Olympiads :: Daria Pustovoitova
2. ↑  Russian Rapid Chess Championship 2013 Women
3. ↑  Чемпионат Москвы по блицу среди женщин (финал) 2016
4. ↑  Чемпионат Москвы по быстрым шахматам среди женщин 2016
5. ↑  ChessPro. Суперфинал чемпионата России. Новосибирск 2016. Все о турнире
6. ↑  European Individual Women Chess Championship 2017: Pustovoitova Daria
7. ↑  Суперфинал чемпионата России. Уфа
8. ↑  2nd quarter PB Meeting 2017 by written resolution

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
Darlovo bāka
**Darlovo bāka** (poļu: *Latarnia Morska Darłowo*) atrodas Polijā, Rietumpomoržes vojevodistes Slavno apriņķa Darlovo pilsētā, pie Vepšas upes ietekas Baltijas jūrā.  
 54°26′31.00″N 16°22′51.00″E﻿ / ﻿54.4419444°N 16.3808333°E﻿ / 54.4419444; 16.3808333

Vēsture
-------

Bāka šajā vietā atrodas kopš 1875. gadā, kad tika uzcelta vienstāva loču māja, kuras dienvidu pusē atradās tornis. Tornī atradās telpa priekš dežurējošā loča un viņa pienākumos ietilpa arī gaismas uzraudzīšana. 12,2 m augstumā logā bija novietota laterna ar eļļas lampu un 4. pakāpes lēcu. Laterna deva pastāvīgu sarkanas gaismas signālu. 1899. gadā lēcu nomainīja ar cilindrisku, katadioptrisku ierīci, kas uzlaboja lēcu par divām pakāpēm.

1904. gadā izmainījās arī gaismas signāls. Tas kļuva mirgojošs, balts. 1927. gadā tornis tika pagarināts un uz tā uzstādīja laternu un galeriju. Laternā tika izvietots gaismas aparāts, kurš sastāvēja no prizmatiskām lēcām un divām 1 kW spuldzēm maiņas aparātā.

Raksturojums
------------

Bākas augstums ir 22 m. Bāku veido četrstūrains sarkanu ķieģeļu tornis ar galeriju un laternu. Tornis atrodas pie divstāvu ēkas, kurā pašreiz atrodas ostas kapteiņa ofiss. Tornis nav krāsots, laterna un galerijas margas baltas. Gaismas elements atrodas 19,7 m virs jūras līmeņa. Gaismas elementu veido lēcas un 100 W halogēnā spuldze automātiskā 6 spuldžu maiņas aparātā. Gaisma balta (2 s deg, 3 s pārtraukums, 2 s deg, 8 s pārtraukums). Gaismas signāls redzams 15 jūras jūdžu attālumā.
**Petriothilsa** (angļu: *Patriot Hills Base Camp*) bija privāta sezonāla tūrisma un loģistikas bāzes nometne Antarktīdā. Izvietojusies uz ledāja Elsvērta kalnu dienviddaļā Petriota kalnu pakājē, no kā cēlies bāzes nosaukums. Nometne piederēja privātai ASV kompānijai *Adventure Network International* (kopš 2003. gada — *Antarctic Logistics & Expeditions LLC*).

Zilā ledus apgabals pie Petriota kalniem kā lidaparātu nolaišanās vieta tiek izmantots kopš 1985. gada. 1995./1996. gada vasaras sezonā Čīles gaisa spēki kopīgi ar *Adventure Network International* sāka ierīkot pastāvīgu lidlauku, kas spētu uzņemt transkontinentālos lidojumus ar riteņšasiju lidaparātiem no Puntaarenasas Čīles dienvidos. Kopš 1996. gada funkcionēja pastāvīga vasaras bāzes nometne, kas parasti atvērta no novembra līdz janvārim. 1997. gadā līdzās lidlaukam tika ierīkota čīliešu Antoniouneeusganas vasaras pētniecības stacija, 1999. gadā, līdz ar lidlauka nodošanu pastāvīgā ekspluatācijā — čīliešu gaisa spēku stacija Arturoparodi.

Petriothilsas bāze tika izmantota galvenokārt antarktiskā tūrisma vajadzībām, organizējot ekspedīcijas uz netālo kontinenta augstāko virsotni Vinsona masīvu, kā arī pārgājienus uz Dienvidpolu un citas aktivitātes. Nometne aktīvi tika izmantota līdz 2010. gada vasarai, kad 70 km uz ziemeļrietumiem tika izveidota jauna bāze Jūnionglečera.

* Lidlauka apkalpes ēkaLidlauka apkalpes ēka
* Noliktavu tuneļi zem nometnesNoliktavu tuneļi zem nometnes

Atsauces
--------

1. ↑  «Logistics & Expeditions purchases Adventure Network International». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2010. gada 12. aprīlī. Skatīts: 2016. gada 2. februārī.
2. ↑  «Aporte de la Fuerza Aérea de Chile a los 50 Años del Tratado Antártico». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2011. gada 17. septembrī. Skatīts: 2012. gada 12. februārī.