recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Ēvele** ir ciems Valmieras novada Ēveles pagastā, pagasta centrs. Izvietojies pagasta dienviddaļā Strenčupītes krastā autoceļu V231 un V238 krustojumā 27 km no novada centra Valmieras un 134 km no Rīgas. Ēvelē atrodas pagasta pārvalde, tautas nams, bibliotēka, luterāņu baznīca, pasts, veikals. 2020. gadā slēgta Ēveles pamatskola.

Vēsture
-------

Rakstu avotos Ēvele pirmoreiz minēta 1562. gadā kā *Alt-Wohlfart*, kad novads atdots Valmieras pilskungam Hevelnam *(Höweln)*, no kura arī cēlies latviskais nosaukums. Apdzīvotā vieta izveidojās ap Ēveles muižas centru. 
Latvijas PSR laikā bija kolhoza «Vienība» un centrālais ciemats.

Ēveles muižas klēts un parks ir valsts nozīmes arhitektūras pieminekļi, bet Ēveles baznīcas ērģeles — mākslas piemineklis. Pagasta vecākā ēka ir mācītājmuižas dzīvojamā ēka (celta 1609. gadā), kurā ierīkots tautas nams.

Iedzīvotāji
-----------

### Ievērojamas personības

* Heinrihs Bose (vācu: Heinrich Bosse; 1871-1919), vācbaltiešu izcelsmes Latvijas luterāņu mācītājs. Kalpojis dzimtās Ēveles draudzē.

Atsauces
--------

1. ↑  «Vietvārdu datubāze: Informācija par Ēveli». *Latvijas Ģeotelpiskās informācijas aģentūra*.
2. ↑  «Reorganizētās, slēgtās un dibinātās izglītības iestādes 2020.gadā». 2020. Skatīts: 7-09-2020.
3. ↑  *Latvijas pagasti. Enciklopēdija*. 1. sējums. Rīga : A/S Preses nams. 2001. 281. lpp. ISBN 9984-00-412-0.

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Ēveles pagasta ciemi |
| --- |
|  |
| 
* Daksti
* **Ēvele**
* Ķemere
* Ķempēni

 |

 |
**Ķemere** ir apdzīvota vieta Valmieras novada Ēveles pagastā. Izvietojusies pagasta ziemeļdaļā pie Ošupītes blakus autoceļam V112 abās pusēs.

Atrodas 9 km attālumā no pagasta centra Ēveles, 31 km no novada centra Valmieras un 140 km no Rīgas. Ķemerē atrodas muiža un ferma.

Ķemere izveidojusies ap Ķemeres muižu.

Vēsture
-------

Ķemeres muiža (*Kemmershof*) bijusi viena no Ēveles draudzes novada muižām. Tās kopplatība - 503,46 hektāri. Dibināta starp 1672. gadu un 1683. gadu. 1793. gadā piederēja baronam Milleram Sakomelskim, no 1816. gada — Gildenhofiem, 1829. gadā Magnusam fon Strensālam, kopš 1898. gada Elizabetei fon Latingai (Krīgsmanei). Viņa tur arī dzīvoja. Muižas pārvaldnieks — Knīrims, dzīvoja Mūrmuižā. Līdz šim laikam saglabājusies dzīvojamā ēka, klēts, kūts, ledus pagrabs, pirts akmens mūris. Dzīvojamā ēka un kūtis celtas laika posmā no 1638. gada un 1672. gadam. 1884. gadā barons V. Lantings uzbūvējis akmens mūra klēti, pirti, ledus pagrabu. LR zemes reformas gaitā muiža tika sadalīta 26 saimniecībās un zemes piegriezumos citām saimniecībām. 1945. gada līdz 1955. gada dzīvojamā ēka bijusi skola, vēlāk dažas ēkas bija mehāniskās darbnīcas. Mūsdienās Ķemeres muiža, ap kuru izveidojusies pati Ķemere, ir privātīpašums.

Atsauces
--------

1. ↑  «Vietvārdu datubāze: Informācija par Ķemeri». *Latvijas Ģeotelpiskās informācijas aģentūra*.
2. ↑
3. ↑  «Arhivēta kopija». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2020. gada 19. septembrī. Skatīts: 2020. gada 29. aprīlī.

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Ēveles pagasta ciemi |
| --- |
|  |
| 
* Daksti
* **Ēvele**
* Ķemere
* Ķempēni

 |

 |
Svētīgais Jānis Pāvils II
**Svētīgais**, arī **Svētlaimīgais** ir Romas katoļu baznīcas noteiktu mirušu personu godināšanas veids, ko piemēro tām personām, kurām veikta beatifikācija.

Pirms pasludināšanas par svētīgo ir jāveic beatifikācijas process, kurā ir vairāki posmi, kurus izpildot sākotnēji beatificējamā persona kļūst par Dieva kalpu (sasniegts pirmais posms), vēlāk Godināmo (sasniegts otrais posms). Lai Godināmo pasludinātu par Svētīgo, tiek veikta noteikta procedūra.

Procedūra
---------

Lai Godināmais kļūtu par Svētīgo, jānotiek brīnumam, kas radies, lūdzot konkrētā Godināmā aizbildniecību. Šis noteikums nav obligāts attiecībā uz kandidātu — mocekli.

Kā brīnums visbiežāk tiek uzskatīta dziedināšana no smagas, neizārstējamas slimības, kurai nav medicīniska izskaidrojuma. Lai pārliecinātos, ka ir noticis brīnums, tiek veikta tā autentiskuma pārbaude. Izdziedinātās personas zinātnisku pārbaudi veic Kanonizācijas lietu kongregācijas medicīniskie konsultanti mediķi un zinātnieki, kuriem tiek iesniegti regulāri noteiktās kanoniskās izpētes apjomīgie materiāli līdz ar detalizētiem medicīnas un juridisko ekspertu ziņojumiem. Ja viņi nespēj sniegt medicīnisku un racionālu izskaidrojumu, to iespējams atzīt par brīnumu. To pēc tam izvērtē ar detalizētiem medicīnas un juridisko ekspertu ziņojumiem septiņi Kanonizācijas lietu kongregācijas teologi, ja arī viņi uzskata, ka ir noticis brīnums, izvērtēšanu turpina kardināli un bīskapi. Ja arī augstākā garīdzniecība Kanonizācijas lietu kongregācijas bīskapu sēdē pārliecinās, ka noticis brīnums, viņi apliecina atbalstu faktam par notikušu brīnumu un kongregācijas prefekts kardināls par to ziņo Romas pāvestam, kurš pilnvaro dikasteriju izsludināt dekrētu par brīnumu, kas saistīts ar Godināmās personas aizbildniecību. Ar to noslēdzas posms pirms beatifikācijas. Vēlāk tiek nozīmēts beatifikācijas ceremonijas datums, beatifikācija vienmēr norisinās Svētā Pētera bazilikā. Ceremonijas laiks Godināmais tiek pasludināts par Svētīgo, balstoties uz pāvesta izsludināto dekrētu par jauno svētīgo.

Atsauces
--------

1. ↑  Kas ir beatifikācija un kā tā atšķiras no kanonizācijas[novecojusi saite] www.kbvestnesis.lv
2. ↑  Par beatifikāciju un kanonizāciju[novecojusi saite] www.catholic.lv
3. ↑  Beatifikācijas likums www.vatican.va

Ārējās saites
-------------

* Beatifikācijas process www.vatican.va
* Par beatifikāciju un kanonizāciju[novecojusi saite] www.catholic.lv
* Beatifikācijas likums www.vatican.va

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Romas katoļu baznīcas kanonizācijas posmi |
| --- |
|  |
| Dieva kalps  → Godināmais  → Svētīgais  → Svētais |  |

 |



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* LCCN: sh85014845
* GND: 4054456-4
* BNF: cb12243954r (data)
* NKC: ph205766
* BNE: XX4596790

 |

 |
**Horācijs Geitss** (angļu: *Horatio Lloyd Gates*; dzimis 1727. gada 26. jūlijā, miris 1806. gada 10. aprīlī) bija ASV militārais vadītājs, Amerikas Savienoto Valstu Neatkarības kara dalībnieks Ziemeļamerikā.

Septiņgadu karš
---------------

Geitss dienēja Lielbritānijas armijā un cīnījās Franču un indiāņu karā.

Amerikas Savienoto Valstu Neatkarības karš
------------------------------------------

1772. gadā apmetās uz dzīvi Virdžīnijā, atbalstīja kolonistu cīņu par viņu tiesībām. 1775. gadā viņš vadīja Kontinentālās armijas administratīvo dienestu (1775), pēc tam nomainīja ģenerāli Filipu Skaileru Ziemeļu armijas komandiera amatā Ņujorkā (1777). Ar Benedikta Arnolda palīdzību viņš panāca britu spēku padošanos Džona Bergoina vadībā Saratogas kaujā (1777).

Geitss bija iesaistīts Konveja sazvērestībā ar mērķi atcelt Džordžu Vašingtonu no Kontinentālās armijas komandiera amata. Sazvērnieki gribēja iecelt Geitsu par jauno komandieri. Pēc tam, kad sazvērestība izgāzās, viņš atgriezās pie sava karaspēka Ņujorkā.

1780. gadā H. Geitss vadīja Dienvidu armiju, centās stāties pretī Čārlzam Kornvolisam dienvidu štatos, taču cieta sakāvi kaujā pie Kamdenas (Dienvidkarolīna) un tika atbrīvots no komandiera posteņa. Sakāves iemeslus izmeklēja īpaša komisija, kas Geitsam nekādas apsūdzības neizvirzīja.

Pēc kara beigām viņš dzīvoja plantācijā Virdžīnijā, 1790. gadā atbrīvoja savus vergus un apmetās uz dzīvi Ņujorkā.

Ārējās saites
-------------

* The Horatio Gates papers, 1726-1828 at the New York Historical Society

Atsauces
--------

Literatūra
----------

* Mintz, Max M (1990). The Generals of Saratoga: John Burgoyne and Horatio Gates. Yale University Press. ISBN 978-0-300-04778-3.
* Nelson, Paul David. General Horatio Gates: A Biography. Louisiana State Univ Pr; First edition, 1976. ISBN 0807101591.
* Patterson, Samuel W. Horatio Gates: Defender of American Liberties. New York: Columbia University Press, 1941.
**Vaišali Ramešbābu** (tamilu: வைசாலி இரமேசுபாபு; dzimusi 2001. gadā Čennai) ir Indijas starptautiskā lielmeistare šahā (2018).

Biogrāfija
----------

Pasaules jauniešu šaha čempionāta uzvarētāja dažādās meiteņu vecuma grupās: U12 (2012), U14 (2015). 2018. gadā Rīgā RTU Open šaha festivāla *A* turnīrā izpildījusi lielmeistares normu.

2021. gada novembrī Rīgā ierindojusies 29. vietā 2021. gada "FIDE Chess.com Grand Swiss" turnīrā sievietēm. 2022. gada septembrī Astanā ierindojusies 6. vietā FIDE sieviešu *Grand Prix* izcīņas posmā. 2023. gada aprīlī Ņūdelī ierindojusies 10. vietā FIDE sieviešu *Grand Prix* izcīņas posmā.

Pārstāvējusi Indijas komandu Pasaules šaha olimpiādē un 2022. gadā izcīnījusi bronzas medaļu komandu vērtējumā.

Par panākumiem turnīros FIDE 2016. gadā viņai piešķīrusi starptautiskās meistares (WIM), bet 2018. gadā - starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu. 2021. gadā saņēmusi arī vīriešu starptautiskā meistara (IM) nosaukumu.

Viņas jaunākais brālis ir šaha lielmeistars Ramešbābu Pragnanandhā.

Atsauces
--------

1. ↑  Rameshbabu Praggnanandhaaa celebrity xyz page
2. ↑  R. Vaishali becomes Grand Master
3. ↑  2021 FIDE Chess.com Women's Grand Swiss
4. ↑  FIDE Women's Grand Prix Series 2022-2023 - 1st Leg - Nur-Sultan (Astana) KAZ
5. ↑  FIDE Women's Grand Prix 2022/23 - Third Leg, New Delhi
6. ↑  44th Olympiad Chennai 2022 Open

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
**Leja Garifullina** (krievu: *Лея Рафисовна Гарифуллина*; dzimusi 2004. gada 5. novembrī Jekaterinburgā) ir tatāru izcelsmes Krievijas starptautiskā lielmeistare šahā (2020).

Biogrāfija
----------

Pārstāvējusi Krieviju Eiropas un Pasaules jauniešu šaha čempionātos, kuros labāko rezultātu sasniegusi 2019. gadā, kad uzvarējusi Pasaules jauniešu šaha čempionātā meitenēm U16 vecuma grupā. 2020. gada decembrī Maskavā dalījusi 3.-6. vietu Krievijas sieviešu šaha čempionāta superfinālā. 2021. gada jūlijā piedalījusies FIDE Pasaules kausa izcīņā sievietēm pēc izslēgšanas sistēmas, kurā 3. kārtā zaudējusi Poļinai Šuvalovai.

2021. gada novembrī Rīgā ierindojusies 33. vietā 2021. gada "FIDE Chess.com Grand Swiss" turnīrā sievietēm. 2022. gada septembrī Čeboksaros dalījusi 7.-10. vietu Krievijas sieviešu šaha čempionāta superfinālā. 2023. gada oktobrī Sanktpēterburgā izcīnījusi 5. vietu Krievijas sieviešu šaha čempionāta superfinālā. 2023. gada novembrī Daglasā izcīnījusi 5. vietu "FIDE Women's Grand Swiss" turnīrā sievietēm.

Par panākumiem turnīros FIDE 2019. gadā viņai piešķīra starptautiskās meistares (WIM), bet 2020. gadā - starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu.

Atsauces
--------

1. ↑  Лея Гарифуллина — восходящая звезда из Екатеринбурга
2. ↑  Mumbai 2019 - 37° World Championship u16 (girls)
3. ↑  Суперфинал чемпионата России. Москва
4. ↑  FIDE World Cup 2.2: Krasenkow shocks Alekseenko
5. ↑  2021 FIDE Chess.com Women's Grand Swiss
6. ↑  Суперфинал чемпионата России. Чебоксары. 2022
7. ↑  Суперфинал 73-го Чемпионата России по шахматам среди женщин
8. ↑  023 FIDE Women's Grand Swiss

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
**Irina Bulmaga** (rumāņu: *Irina Bulmaga*; dzimusi 1993. gada 11. novembrī) ir Moldovas un Rumānijas starptautiskā lielmeistare šahā (2012).

Biogrāfija
----------

Trenera Borisa Itkisa audzēkne. No 2001. līdz 2009. gadam vairākkārt uzvarējusi Moldovas junioru šaha čempionātos dažādās vecuma grupās. Trīs reizes pēc kārtas uzvarējusi Pasaules skolu čempionātos (2005, 2006, 2007). Divas reizes pēc kārtas kļuvusi par Moldovas sieviešu šaha čempionāta uzvarētāju. Kopš 2009. gada šaha turnīros pārstāv Rumāniju. No 2010. līdz 2013. gadam vairākkārt uzvarējusi Rumānijas junioru šaha čempionātos U18 un U20 vecuma grupās. 2010. gadā uzvarējusi Rumānijas sieviešu šaha čempionātā ātrajā šahā un šaha ātrspēlē. 2011. gadā izcīnījusi sudraba medaļu Rumānijas sieviešu šaha čempionātā. 2014. gadā uzvarējusi Breilas (Rumānija) starptautiskajā šaha turnīrā. 2019. gada augustā bijusi labākā no sievietēm starptautiskā šaha festivāla "Rīgas Tehniskās universitātes Open" A turnīrā. 2021. gada jūnijā Gibraltārā palikusi 12. vietā FIDE sieviešu *Grand Prix* izcīņas posmā.

Pārstāvējusi Rumānijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:

* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījusies 5 reizes (2008-2016). Individuālajā vērtējumā izcīnījusi bronzas (2014) medaļu;
* Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījusies 3 reizes (2011-2015);
* Pasaules komandu šaha čempionātā piedalījusies 2013. gadā;
* Eiropas komandu šaha čempionātā U18 meiteņu komandām piedalījusies 2011. gadā. Komandu vērtējumā izcīnījusi zelta medaļu, bet individuālajā vērtējumā - bronzas medaļu.

Par panākumiem turnīros FIDE 2008. gadā Bulmagai piešķīra starptautiskās meistares (WIM), bet 2012. gadā - starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu. 2013. gadā saņēmusi starptautiskā meistara nosaukumu vīriešiem (IM).

Atsauces
--------

1. ↑  FIDE Transfers in 2009
2. ↑  IM Irina Bulmaga convincing in Braila
3. ↑  "RTU Open 2019" uzvar Latvijas lielmeistars Igors Kovaļenko
4. ↑  Gibraltar FIDE Womens Grand Prix
5. ↑  OlimpBase :: Women's Chess Olympiads :: Irina Bulmaga
6. 1 2  OlimpBase :: European Women's Team Chess Championship :: Irina Bulmaga
7. ↑  OlimpBase :: World Women's Team Chess Championship :: Irina Bulmaga
8. ↑  Title Applications (WGM): Bulmaga, Irina
9. ↑  Title Applications (IM): Bulmaga, Irina

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
**Mihaela Sandu** (rumāņu: *Mihaela Sandu*; dzimusi 1977. gada 19. februārī Ploješti) ir Rumānijas starptautiskā lielmeistare šahā (2008).

Biogrāfija
----------

1991. gadā Mamajā (Rumānija) izcīnījusi sudraba medaļu Eiropas junioru šaha čempionātā U14 vecuma grupā. 1993. gadā pārstāvējusi Rumāniju Pasaules junioru šaha čempionātā U16 vecuma grupā. 2003. gadā uzvarējusi Bukarestes starptautiskajā sieviešu šaha turnīrā *Roses Cup Women*. 2013. gadā Rumānijas sieviešu šaha čempionātā izcīnījusi bronzas medaļu, bet pēc gada šajā turnīrā bijusi otrā.

2023. gada novembrī Daglasā ierindojusies 46. vietā "FIDE Women's Grand Swiss" turnīrā sievietēm.

Pārstāvējusi Rumānijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:

* Pasaules šaha olimpiādē piedalījusies 2012. gadā;
* Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījusies 2 reizes (2009, 2015).

Par panākumiem turnīros FIDE 2007. gadā Sandu piešķīra starptautiskās meistares (WIM), bet 2008. gadā - starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu.

Atsauces
--------

1. ↑  Roses Cup Women 2003
2. ↑  023 FIDE Women's Grand Swiss
3. ↑  OlimpBase :: Women's Chess Olympiads :: Mihaela Sandu
4. ↑  OlimpBase :: European Women's Team Chess Championship :: Mihaela Sandu
5. ↑  Title Applications (WIM): Sandu, Mihaela
6. ↑  Title Applications (WGM): Sandu, Mihaela

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
**Etjēns Bakro** (franču: *Étienne Bacrot*; dzimis 1983. gada 22. janvārī, Lillē) ir Francijas starptautiskais lielmeistars šahā (1997).

Biogrāfija
----------

Šahu iemācījies spēlēt četru gadu vecumā. Desmit gadu vecumā uzvarējis Pasaules jauniešu čempionātā U10 vecuma grupā. 1995. gadā kvalificējies Parīzes *Grand Prix* turnīra finālam, kurā uzvarējis Pasaules čempionu šahā Anatoliju Karpovu. 1997. gadā kļuvis par vienu no jaunākajiem FIDE starptautiskajiem lielmeistariem (GM).

2005.gadā kopā ar Viktoru Bologanu uzvarējis starptautiskā šaha turnīrā Poikovskijā. Tajā pašā gadā, uzvarot Aleksandru Griščuku, ieņēmis 3. vietu FIDE Pasaules kausa izcīņā Hantimansijskā. 2007. gadā Elistē piedalījies FIDE pretendentu mačos, kuros 1. kārtā zaudējis Gatam Kamskim.

2009. gada februārī Maskavā uzvarējis *Aeroflot Open* starptautiskajā šaha turnīrā. 2011. gadā kopā ar Sergeju Karjakinu dalījis pirmo vietu starptautiskā šaha turnīrā Poikovskijā.

No 1999. līdz 2003. gadam piecas reizes pēc kārtas kļuvis par Francijas šaha čempionāta uzvarētāju, bet 2008. gadā atkārtojis šo panākumu sesto reizi, papildu mačā par 1. vietu pieveicot Maksimu Vašjēru-Lagravu..

Pārstāvējis Francijas izlasi lielākajās šaha komandu sacensībās:

* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 6 reizes (1996-1998, 2002, 2006-2008, 2014). Individuālā vērtējumā izcīnījis bronzas (2006) medaļu;
* Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījies 7 reizes (2001, 2005-2015). Komandu kopvērtējumā izcīnījis 2 sudraba (2001, 2013) un bronzas (2005) medaļas, bet individuālā vērtējumā sudraba (2015) medaļu.

Atsauces
--------

1. ↑  «TWIC 539: 6th Poikovsky Karpov tournament». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 10. aprīlī. Skatīts: 2016. gada 14. aprīlī.
2. ↑  2005 World Cup
3. ↑  2007 Candidates Matches
4. ↑  Etienne Bacrot wins Aeroflot Open 2009
5. ↑  12th Karpov International Tournament
6. ↑  Championnats de France

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils olimpbase.org mājaslapā (Pasaules šaha olimpiāde) (angliski)
* Šahista profils olimpbase.org mājaslapā (Eiropas komandu šaha čempionāts) (angliski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 316736990
* ISNI: 0000 0004 5095 0901
* BNF: cb148718736 (data)

 |

 |
**"Dakota"** ir latviešu kantrī mūzikas grupa, kas 1996. gadā izveidojās no poproka grupas "Dālderi".

Vēsture
-------

Bauskas vokāli instrumentālais ansamblis "Dālderi" izveidojās 1979. gadā, kļuva populārs ar dziesmu "Dzeltenie aizkari", aranžēja un ieskaņoja Raimonda Paula dziesmas izrādei "Nāc pie puikām!" ("Ēzelītis", "Verakoko", "Anno Domini", "Nepareizā dziesma"). 

Pēc Latvijas neatkarības atgūšanas atjaunotā grupa "Dālderi" 1993. gadā apceļoja Lietuvas klubus un uzstājās dažādos koncertos ar dziesmām angļu valodā. Par "Dakotas" dzimšanas dienu var uzskatīt 1996. gada 29. novembri, kad grupa ar šo nosaukumu uzstājās Viļņas muzikālajā naktsklubā *Langas*. 

2002. gada vasarā "Dakota" izdeva albumu "Klaidoņa pasakas", kas 2003. gada Latvijas Mūzikas ierakstu gada balvas vērtējumā ierindojās pirmajā pieciniekā nominācijā "Gada labākais rokmūzikas albums".

Sastāvs
-------

Pirmajā "Dakotas" sastāvā bija agrākais "Dālderu" dziedātājs un ģitārists Edvīns Zariņš un basģitārists Valdis Ozols, kā arī ģitārists Vīgants Murelis (agrāk grupā "Odis") un bundzinieks Vilnis Strods (spēlējis Pita Andersona "Arhīvā"). Albumus "Klaidoņa pasakas", "Vakariņas 5atā" un "Viss vēl būs" ierakstīja Edvīns Zariņš, Igors Noskovs (taustiņi, agrāk "Rebel"), Jānis Retenais (basģitāra), Māris Dinduns, Aleksands Šlujevs (vijole, mutes ermoņikas) un Gundars Lintiņš (agrāk "Rebel", tagad "Credo"), Ilvars Manfelds (sitaminstrumenti) 

Grupā "Dakota" muzicējis dziedātājs, ģitārists un dziesmu autors Edvīns Zariņš (balss, ģitāra), Raitis Keišs (balss, basģitāra), Ilvars Manfelds (sitamie instrumenti), Aleksandrs Šlujevs (piebalss, mutes harmonikas), Artūrs Palkevičs (taustiņinstrumenti, piebalss), Vīgants Murelis (ģitāra) un Gatis Ivans (ģitāras, piebalss).

2022. gada janvārī nomira grupas līderis Edvīns Zariņš. Kopš tā brīža grupa turpina darbību šādā sastāvā: Raitis Keišs (balss, basģitāra), Gatis Ivans (ģitāras, balss), Artūrs Palkevičs (taustiņinstrumenti, balss), Vīgants Murelis (stīlģitāra) un Gundars Lintiņš (sitamie instrumenti).

Albumi
------

* Klaidoņa pasakas (2002)
* Vakariņas 5atā (2003)
* Viss vēl būs... (2009)
* Mana spēle (2015)
* Edvīna Zariņa pēdējais koncerts (2022)

Atsauces
--------

1. ↑  «Baltic Records Group». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2019. gada 31. maijā. Skatīts: 2018. gada 22. decembrī.
2. ↑  «Miris grupas "Dakota" līderis Edvīns Zariņš». *Apollo.lv* (latviešu). 2022-01-28. Skatīts: 2022-01-30.
**Radoslavs Vojtašeks** (poļu: *Radosław Wojtaszek*; dzimis 1987. gada 13. janvārī Elblongā) ir Polijas starptautiskais lielmeistars šahā (2005).

Biogrāfija
----------

2004. gadā uzvarējis Eiropas un Pasaules junioru šaha čempionātos U18 vecuma grupās. Piecas reizes uzvarējis Polijas šaha čempionātos (2005, 2014, 2016, 2021, 2022) un divas reizes (2009, 2023) šajā turnīrā bijis otrais.

Daudzu starptautisko šaha turnīru laureāts, tajā skaitā uzvarējis Krakovas turnīrā *Cracovia Open* (2004), Salonikos (2006, kopā ar Peteru Heini Nīlsenu), Ļubļinas lielmeistaru turnīrā (2009), Migela Naidorfa memoriālā Varšavā (2009), Stokholmas *Rilton Cup* (2010), Vroclavas turnīrā *Polonia Open* (2010), Cīrihes Ziemassvētku turnīrā (2013). 2008. gada decembrī uzvarējis Eiropas čempionātā ātrajā šahā. 2018. gada martā Batumi izcīnījis 2. vietu Eiropas individuālajā šaha čempionātā. 2021. gada janvārī palicis 12. vietā Veikanzē (Nīderlande) vadošo lielmeistaru šaha turnīrā. 2021. gada maijā Bidgoščā uzvarējis Polijas šaha čempionātā.

2013. gadā Čehijas kluba *G-Team Nový Bor* sastāvā uzvarējis Eiropas šaha klubu kausa izcīņā.

2021. gada novembrī Rīgā ierindojies 59. vietā 2021. gada "FIDE Chess.com Grand Swiss" turnīrā.

Pārstāvējis Polijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:

* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 6 reizes (2006-2016);
* Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījies 5 reizes (2005-2011, 2015).
* Pasaules komandu šaha čempionātā piedalījies 2017. gadā un komandu vērtējumā izcīnījis bronzas medaļu.

Par panākumiem turnīros FIDE 2003. gadā Vojtašekam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2005. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

Bijis Višvanatana Ananda sekundants mačos par Pasaules šaha čempiona nosaukumu (2008—2014).

Personīgā dzīve
---------------

2015. gada jūlijā apprecējies ar Krievijas šaha lielmeistaru Alinu Kašlinsku.

Atsauces
--------

1. ↑  Mistrzostwa Polski Mężczyzn w Szachach 2023
2. ↑  «Wyniki końcowe - runda 13». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2018. gada 3. oktobrī. Skatīts: 2021. gada 25. martā.
3. ↑  European Individual Chess Championship 2018
4. ↑  Tata Steel Chess Tournament 2021
5. ↑  LOTTO Indywidualne Mistrzostwa Polski w Szachach - ChessManager
6. ↑  OlimpBase :: 29th European Chess Club Cup, Rhodes 2013, G-Team Nový Bor
7. ↑  2021 FIDE Chess.com Grand Swiss
8. ↑  «OlimpBase :: Men's Chess Olympiads :: Radosław Wojtaszek». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2021. gada 26. jūlijā. Skatīts: 2017. gada 7. februārī.
9. ↑  OlimpBase :: European Men's Team Chess Championship :: Radosław Wojtaszek
10. ↑  «Another Chess Family Will Be Born Today in Moscow». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2015. gada 11. jūlijā. Skatīts: 2017. gada 7. februārī.

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
* Korespondecšahista profils ICCF mājaslapā (angliski)
**Jevgeņijs Najers** (krievu: *Евгений Юрьевич Наер*; dzimis 1977. gada 22. jūnijā Maskavā) ir Krievijas starptautiskais lielmeistars šahā (1999).

Biogrāfija
----------

Šahu iemācījies spēlēt piecu gadu vecumā. Uzvarējis Krievijas junioru šaha čempionātā U20 vecuma grupā. Divkārtējs Maskavas pilsētas šaha čempionātu uzvarētājs (1998, 2003). Daudzu starptautisko šaha turnīru laureāts, tajā skaitā uzvarējis vai dalījis pirmo vietu Pardubicē (1996, 1998), ASV atklātajā šaha čempionātā *US Open* (2002), Francijas šaha festivālā *Capella-le-Grande*, Jeruzalemes *Maccabiah Tournament* turnīrā (2005), Maskavas *Moscow Open* turnīrā (2007), Baku *President's Cup* (2008), Filadelfijas *World Open* (2008, 2009 - kopā ar Hikaru Nakamuru), Maskavas *Aeroflot Open* turnīrā (2016).

2015. gadā Jeruzalemē uzvarējis Eiropas individuālajā šaha čempionātā. Pēc šīs uzvaras kvalificējies Pasaules kausam šahā pēc izslēgšanas sistēmas, kurā 1. kārtā piekāpies Raufam Memmedovam.

2021. gada novembrī Rīgā ierindojies 33. vietā 2021. gada "FIDE Chess.com Grand Swiss" turnīrā. 2022. gada septembrī Čeboksaros dalījis 7.-11. vietu Krievijas šaha čempionāta superfinālā. 2023. gada oktobrī Sanktpēterburgā izcīnījis 4. vietu Krievijas vīriešu šaha čempionāta superfinālā.

Par panākumiem turnīros FIDE 1999. gadā Najeram piešķīrusi starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu. 2016. gada septembrī kļuvis par FIDE vecāko treneri.

Atsauces
--------

1. ↑  The Week in Chess #713
2. ↑  Euro: Najer holt Gold
3. ↑  «2015 World Cup». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2017. gada 22. novembrī. Skatīts: 2017. gada 20. martā.
4. ↑  2021 FIDE Chess.com Grand Swiss
5. ↑  Суперфинал чемпионата России. Чебоксары. 2022
6. ↑  Суперфинал 76-го Чемпионата России по шахматам среди мужчин

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
**Alīreza Fīrūzdža** (persiešu: علي رضا فیروزجا; dzimis 2003. gada 18. jūnijā Bābolā) ir Irānas un Francijas (kopš 2021. gada jūlija) starptautiskais lielmeistars šahā (2018).

Biogrāfija
----------

Irānas šaha brīnumbērns. Divas reizes uzvarējis Irānas šaha čempionātos (2016, 2019). Irānas šaha izlases sastāvā piedalījies divās Pasaules šaha olimpiādēs (2016, 2018), Pasaules komandu šaha čempionātā (2019), Āzijas valstu komandu šaha čempionātā (2016, 2018, 2018. gadā kļuvis par šī turnīra uzvarētāju komandu vērtējumā), Āzijas valstu komandu ātrā šaha un šaha ātrspēles čempionātā (2018, kļuvis par abo šo turnīru uzvarētāju komandu vērtējumā). 2019. gadā izcīnījis sudraba medaļu Pasaules ātrā šaha čempionātā. 2020. gada februārī uzvarējis Prāgas starptautiskajā šaha turnīrā *Prague International Chess Festival — Masters*.

Par panākumiem turnīros FIDE 2016. gadā viņam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2018. gadā — starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu. Kļuvis par lielmeistaru četrpadsmit gadu vecumā, kas bijis viens no labākajiem sasniegumiem šaha vēsturē.

2019. gada decembrī atteicies pārstāvēt šaha turnīros Irānu, jo valsts ideoloģija aizliegusi viņam spēlēt ar Izraēlas šahistiem. Līdz 2021. gada jūlijam turnīros spēlējis zem FIDE karoga, bet 2021. gada jūlijā kļuvis par Francijas pilsoni.

2021. gada novembrī Rīgā uzvarējis 2021. gada "FIDE Chess.com Grand Swiss" turnīrā un iekļuvis 2022. gada FIDE Pretendentu turnīrā. 2021. gada decembrī Varšavā bijis trešais Pasaules šaha ātrspēles čempionātā. 2022. gada jūlijā Madridē ierindojies 6. vietā Pasaules šaha čempionāta pretendentu turnīrā. 2023. gada maijā Bukarestē dalījis 2.-5. vietu starptautiskajā lielmeistaru šaha turnīrā *GCT Superbet Chess Classic*.

Atsauces
--------

1. ↑  Alireza Firouzja is now the French no. 1
2. ↑  Asian Nations Cup 2018 — Open Standard
3. ↑  OlimpBase :: All-Time Player History :: Firouzja, Alireza
4. ↑  2021 FIDE Chess.com Grand Swiss
5. ↑  World Blitz Chess Championship 2021 — Open
6. ↑  Candidates Tournament 2022
7. ↑  2023 GCT Superbet Chess Classic

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Alīreza Fīrūzdža***.
* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
**Nihals Sarins** (malajālamā: നിഹാൽ സരിൻ; dzimis 2004. gada 13. jūlijā Trisurā) ir Indijas starptautiskais lielmeistars šahā (2018).

Biogrāfija
----------

2013. gadā uzvarējis Indijas jauniešu šaha čempionātā U11 vecuma grupā. Sekmīgi pārstāvējis Indiju Pasaules jauniešu šaha čempionātos dažādās vecuma grupās, kuros izcīnījis trīs medaļas: 2 zelta (2014 - U10, 2020 - U18) un sudraba (2015 - U12). 2013. gadā uzvarējis Pasaules jauniešu čempionātā šaha ātrspēlē U10 vecuma grupā. 2014. gadā Taškentā uzvarējis Āzijas čempionātos ātrajā šahā un šaha ātrspēlē U10 vecuma grupās.

2020. gadā Indijas izlases sastāvā uzvarējis FIDE rīkotājā tiešsaites Pasaules šaha olimpiādē.

2021. gada novembrī Rīgā ierindojies 18. vietā 2021. gada "FIDE Chess.com Grand Swiss" turnīrā.

Pārstāvējis Indijas komandu Pasaules šaha olimpiādē un 2022. gadā izcīnījis bronzas medaļu komandu vērtējumā un individuālo zelta medaļu pie 2. galdiņa.

Par panākumiem turnīros FIDE 2017. gadā viņam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2018. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu. Lielmeistara nosaukuma piešķiršanas brīdī bijis 12. jaunākais lielmeistars visā šaha vēsturē.

Atsauces
--------

1. ↑  Little Nihal showing big promise
2. ↑  Online Chess Olympiad 2020: Vidit S Gujrathi, D Harika and Nihal Sarin win as India reach semis after Armenia lose appeal
3. ↑  2021 FIDE Chess.com Grand Swiss
4. ↑  44th Olympiad Chennai 2022 Open

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
**Ervins l'Ami** (nīderlandiešu: *Erwin l'Ami*; dzimis 1985. gada 5. aprīlī Vūrdenē) ir Nīderlandes starptautiskais lielmeistars šahā (2005).

Biogrāfija
----------

Šahu iemācījies spēlēt piecu gadu vecumā. 1999. gadā dalījis otro vietu Nīderlandes jauniešu šaha čempionātā U 14 vecuma grupā, bet 2002. gadā atkārtojis šo panākumu U20 vecuma grupā. 2004. gadā uzvarējis starptautiskajā šaha turnīrā *Gausdal Classics* (Norvēģija), apsteidzot Magnusu Karlsenu. 2007. gadā uzvarējis starptautiskajā šaha turnīrā Betīnā (Francija). 2012. gadā izcīnījis bronzas medaļu Nīderlandes šaha čempionātā. 2014. gadā uzvarējis Marokas šaha festivālā *Chefchaouen Festival*.

2023. gada novembrī Daglasā ierindojies 70. vietā "FIDE Grand Swiss" turnīrā.

Pārstāvējis Nīderlandes komandu lielākajos komandu šaha turnīros:

* Pasaules šaha olimpiādē piedalījies 5 reizes (2006-2010, 2014-2016);
* Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījies 5 reizes (2007-2009, 2013-2017). Individuālajā vērtējumā izcīnījis bronzas (2009) medaļu;
* Pasaules komandu šaha čempionātā piedalījies 2013. gadā.

Par panākumiem turnīros FIDE 2003. gadā l'Ami piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2005. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

Personīgā dzīve
---------------

Precējies ar Rumānijas šaha lielmeistari Alinu l'Ami.

Atsauces
--------

1. ↑  GM Erwin L’Ami wins Chefchaouen Festival
2. ↑  2023 FIDE Grand Swiss
3. ↑  OlimpBase :: Men's Chess Olympiads :: Erwin l`Ami
4. ↑  OlimpBase :: European Men's Team Chess Championship :: Erwin l`Ami
5. ↑  OlimpBase :: World Men's Team Chess Championship :: Erwin l`Ami

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
* Korespondecšahista profils ICCF mājaslapā (angliski)
**Jordens van Forēsts** (nīderlandiešu: *Jorden van Foreest*; dzimis 1999. gada 30. aprīlī Utrehtā) ir Nīderlandes starptautiskais lielmeistars šahā (2016).

Biogrāfija
----------

Lielmeistara Lūkasa van Forēsta vecākais brālis.

Vairākkārt pārstāvējis Nīderlandi Eiropas un pasaules jauniešu šaha čempionātos dažādās vecuma kategorijās, kuros labāko rezultātu sasniedzis 2013. gadā Eiropas jauniešu šaha čempionātā, kad uzvarējis U14 vecuma grupā.

2015. gada decembrī uzvarējis Groningenas starptautiskajā šaha festivālā. 2016. gada augustā uzvarējis Nīderlandes šaha čempionāta finālā.

2017. gadā pārstāvējis Nīderlandi Eiropas komandu šaha čempionātā, kurā izcīnījis individuālo bronzas medaļu. 2021. gada janvārī uzvarējis Veikanzē (Nīderlande) vadošo lielmeistaru šaha turnīrā.

2021. gada novembrī Rīgā ierindojies 44. vietā 2021. gada "FIDE Chess.com Grand Swiss" turnīrā. 2022. gada janvārī dalījis 5.-6. vietu tradicionālajā *Tata Steel Masters* lielmeistaru turnīrā. 2023. gada novembrī Daglasā ierindojies 84. vietā "FIDE Grand Swiss" turnīrā.

Par panākumiem turnīros FIDE 2014. gadā Forēstam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2016. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

Atsauces
--------

1. ↑  23rd European Youth Chess Championship 2013 – Open U14
2. ↑  «Groningen Festival won by Jorden van Foreest». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2017. gada 25. septembrī. Skatīts: 2018. gada 11. janvārī.
3. ↑  «17-year-old Van Foreest wins Dutch title». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2017. gada 24. septembrī. Skatīts: 2018. gada 11. janvārī.
4. ↑  OlimpBase :: European Men's Team Chess Championship :: Jorden Van Foreest
5. ↑  Tata Steel Chess Tournament 2021
6. ↑  2021 FIDE Chess.com Grand Swiss
7. ↑  ChessPro. Tata Steel Masters. Вейк-ан-Зее, Нидерланды 2022. Все о турнире
8. ↑  2023 FIDE Grand Swiss
9. ↑  3rd quarter Presidential Board Meeting August 2014
10. ↑  4th quarter Presidential Board Meeting 2015

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
**Daniels Darda** (nīderlandiešu: *Daniel Dardha*; dzimis 2005. gada 1. oktobrī) ir Beļģijas starptautiskais lielmeistars šahā (2021).

Biogrāfija
----------

Daniels Darda ir albāņu izcelsmes Beļģijas šahists. Viņa tēvs Arbens Darda (dzimis 1972. gadā) ir FIDE meistars, šaha turnīros piedalās arī vectēvs Bardjuls Darda (dzimis 1937. gadā). Šahā trenējies pie sava tēva un lielmeistara Ivana Sokolova.

Trīs reizes uzvarējis Beļģijas šaha čempionātos (2019, 2021, 2022; kļuvis par jaunāko čempionu Beļģijas šaha vēsturē — 13 gadi un 10 mēneši).

Pārstāvējis Beļģijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:

* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 2 reizes (2018, 2022),
* Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījies 2 reizes (2019, 2021).

Piedalījies Eiropas šaha klubu kausa izcīņā Beļģijas komandas *Schachfreunde Wirtzfeld* (2021, 2022). 2019. gadā uzvarējis Beļģijas šaha komandu čempionātā šaha kluba *Cercle d’Échecs Fontainois* sastāvā. Piedalījies Bosnijas un Hercegovinas, Vācijas, Izraēlas, Itālijas, Nīderlandes, Portugāles komandu šaha čempionātos. 2022. gadā piedalījies Pasaules ātrā šaha un šaha ātrspēles čempionātos.

2023. gada martā Vrņačka Baņā izcīnījis bronzas medaļu Eiropas individuālajā šaha čempionātā. 2023. gada novembrī Daglasā ierindojies 87. vietā "FIDE Grand Swiss" turnīrā.

Par panākumiem turnīros FIDE 2019. gadā viņam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2021. gadā — starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu. 15 gadu vecumā kļuvis par jaunāko Beļģijas šaha lielmeistaru.

Atsauces
--------

1. 1 2  *Fabrice Wantiez*. Daniel Dardha, a Belgian champion at 13! // chessbase.com
2. ↑  Dardha, Arben
3. ↑  Dardha, Bardhyl
4. ↑  OlimpBase :: 43rd Chess Olympiad, Batumi 2018, Belgium
5. ↑  OlimpBase :: 44th Chess Olympiad, Chennai 2022, Belgium
6. ↑  Chess-Results Server Chess-results.com — 22nd European Team Chess Championship 2019
7. ↑  Chess-Results Server Chess-results.com — 23rd European Team Chess Championship 2021 — Open
8. ↑  European Individual Chess Championship 2023
9. ↑  2023 FIDE Grand Swiss

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
**Džeferaijs Sjuns** (angļu: *Jeffery Xiong*; dzimis 2000. gada 30. oktobrī, Pleino) ir ASV starptautiskais lielmeistars šahā (2015).

Biogrāfija
----------

Savu pirmo šaha turnīru uzvarējis septiņu gadu vecumā. 2009. gadā bijis otrais Pasaules jauniešu šaha čempionātā U10 vecuma grupā. 2016. gadā uzvarējis Pasaules junioru šaha čempionātā.
Tajā pašā gadā pirmo reizi piedalījies ASV šaha čempionāta finālā, kurā ierindojies 6. vietā. 2018. gadā uzvarējis Sentluisas starptautiskajā šaha turnīrā *Spring Classic*. Pēc gada atkārtojis šo panākumu.

2019. gadā piedalījies FIDE Pasaules kausa izcīņā pēc izslēgšanas sistēmas, kurā sasniedzis ceturtdaļfinālu, kurā piekāpies nākamajam turnīra uzvarētājam Teimuram Radžabovam.

2021. gada novembrī Rīgā ierindojies 27. vietā 2021. gada "FIDE Chess.com Grand Swiss" turnīrā. 2022. gada oktobrī Sentluisā ierindojies 8. vietā ASV šaha čempionātā. 2023. gada oktobrī Sentluisā ierindojies 10. vietā ASV šaha čempionātā. 2023. gada novembrī Daglasā ierindojies 93. vietā "FIDE Grand Swiss" turnīrā.

Par panākumiem turnīros FIDE 2014. gadā viņam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2015. gadā — starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu. Bijis viens no visu laiku jaunākajiem šaha lielmeistariem ASV šaha vēsturē.

Atsauces
--------

1. ↑  Jeffery Xiong and Dinara Saduakassova are 2016 World Junior Champions
2. ↑  Back To St. Louis: U.S Championships Fields Set
3. ↑  Caruana and Paikidze Clinch First U.S. Championships
4. ↑  «St Louis Spring Classic 2018». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2021. gada 16. novembrī. Skatīts: 2021. gada 16. novembrī.
5. ↑  «"St Louis Spring Chess Classic 2019"». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2021. gada 16. novembrī. Skatīts: 2021. gada 16. novembrī.
6. ↑  FIDE World Cup 2019 Tournament Tree
7. ↑  2021 FIDE Chess.com Grand Swiss
8. ↑  Pairings & Results | www.uschesschamps.com
9. ↑  2023 U.S. Championships
10. ↑  2023 FIDE Grand Swiss
11. ↑  Jeffery Xiong, America's next top chess prodigy

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
**Marks Andriā Maurici** (franču: *Marc Andria Maurizzi*; dzimis 2007. gadā) ir Francijas starptautiskais lielmeistars šahā (2021).

Biogrāfija
----------

Pārstāvējis Franciju Eiropas un pasaules jauniešu šaha čempionātos, kuros labāko panākumu guvis 2017. gadā, kad uzvarējis Eiropas jauniešu šaha čempionātā U10 vecuma grupā.
2017. gada Pasaules jauniešu šaha čempionātā U10 vecuma grupā ieņēmis astoto vietu. 2019. gada augustā Bratislavā uzvarējis Eiropas jauniešu šaha čempionātā U12 vecuma grupā.

2023. gada oktobrī Meksikā uzvarējis Pasaules junioru šaha čempionātā.

Par panākumiem turnīros FIDE 2019. gadā viņam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM) nosaukumu, bet 2021. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

Atsauces
--------

1. ↑  European Youth Chess Championship 2017 Open U10
2. ↑  World Cadets Chess Championship 2017 U10 open
3. ↑  European Youth Chess Championships 2019 Open U12
4. ↑  FIDE World Junior Chess Championship "México 2023" OPEN
5. ↑  3rd quarter PB 2019, 7-8 September, Budapest, HUN

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
**Vladimirs Gitiss** (krievu: *Владимир Михайлович Гиттис*, 1881 — 1938) bija krievu un padomju militārais darbinieks, Krievijas PFSR Rietumu frontes pavēlnieks cīņās pret Latvijas armiju Latgales atbrīvošanas cīņu laikā.

Dzīvesgājums
------------

Dzimis 1881. gada 24. jūnijā Pēterburgā. 1902. gadā beidza karaskolu. Piedalījās Pirmajā Pasaules karā, 1915. gadā apbalvots ar Svētā Jura 4. šķiras krustu. 1917. gadā bija 148. Kaspijas kājnieku pulka komandieris pulkveža pakāpē. 

Pēc Oktobra revolūcijas 1918. gadā iestājās Sarkanajā armijā, komandēja Ziemeļu frontes 6. armiju (11.09.-22.11.1918.), Dienvidu frontes 8. armiju (01.12.-23.12.1918.). 1919. gada 22. jūlijā viņu iecēla par Rietumu frontes komandieri, vadīja kaujas pret Polijas, Igaunijas un Latvijas armijām līdz 1920. gada 20. aprīlim. 
Pēc tam Kaukāza frontes komandieris (15.05.1920. - 29.05.1921.). 

Pēc Krievijas pilsoņu kara beigām bija Aizvolgas un Petrogradas kara apgabalu komandieris, no 1921. gada KPFSR Revolucionārās kara padomes loceklis. No 1926. gada Sarkanās armijas apgādes priekšnieka vietnieks, no 1930. gada Tirdzniecības tautas komisariāta pilnvarotais kara un jūras lietās.

1937. gada 28. novembrī viņu apcietināja un notiesāja par dalību kontrrevolūcionārā militārā organizācijā un spiegošanā. Nāvessodu izpildīja 1938. gada 22. augustā Komunarkas masu kapos pie Maskavas.

Atsauce
-------

1. ↑  Гиттис Владимир Михайлович
2. ↑  Расстрельные списки Коммунарки. \\ Общество «Мемориал».: Гиттис Владимир Михайлович. Род.1881, г.Ленинград; русский, член ВКП(б), обр. среднее, бывший полковник царской армии, начальник отдела внешних заказов НКО, комкор, прож. в Москве: Софийская наб. д.34, кв.103. Арест. 28.11.1937. Приговорен ВКВС СССР 22.08.1938 по обв. в участии в к.-р. военной организации и шпионаже. Расстрелян 22.08.1938. Реабилитирован 2.06.1956.
**Jānis Pleps** (dzimis 1982. gada 4. janvārī Daugavpilī) ir latviešu jurists, Latvijas Universitātes Juridiskās fakultātes docents un Tiesību teorijas un vēstures katedras vadītājs (2013), kā arī Valsts prezidenta Egila Levita padomnieks tiesību politikas jautājumos (2019).

Jāņa Plepa zinātniskā darbība galvenokārt vērsta uz Latvijas konstitucionālo tiesību un tiesību teorijas problēmu izpēti.

Dzīvesgājums
------------

Jānis Pleps dzimis 1982. gadā.
2000. gadā absolvēja Ilūkstes 1. vidusskolu un tajā pašā gadā uzsāka studijas Latvijas Universitātes Juridiskajā fakultātē. Jau studiju laikā publicēja dažādus rakstus par valststiesību problēmām un, būdams 4. kursa students, kopā ar studiju biedriem Edgaru Pastaru un Ilzi Plakani publicēja monogrāfiju "Konstitucionālās tiesības". Pamatstudijas Latvijas Universitātes Juridiskajā fakultātē noslēdza 2005. gadā, iegūstot jurista kvalifikāciju. 2006. gadā turpat ieguva arī akadēmisko maģistra grādu tiesībzinātnē ar izcilību. 
Profesionālo pieredzi uzkrājis, strādājot Administratīvajā apgabaltiesā (tiesneša palīgs no 2004. līdz 2005. gadam), Satversmes tiesā (Satversmes tiesas tiesneša palīgs no 2005. līdz 2008. gadam), Saeimas Juridiskajā birojā (juridiskais padomnieks no 2008. līdz 2013. gadam un vecākais juridiskais padomnieks no 2013. līdz 2015. gadam). No 2015. gada 10. augusta līdz 2019.gada 7.jūlijam Jānis Pleps bija Valsts prezidenta Raimonda Vējoņa konstitucionālo tiesību padomnieks. No 2005. līdz 2012. gadam (ar pārtraukumiem) bija VSIA "Latvijas Vēstnesis" nedēļas žurnāla "Jurista Vārds" tieslietu redaktors.

Kopš 2019. gada 8. jūlija Jānis Pleps ir Egila Levita padomnieks tiesību politikas jautājumos. Jānis Pleps akadēmisko darbību uzsāka 2007. gadā lektora amatā Biznesa augstskolā "Turība". 2011. gadā Latvijas Universitātē ieguvis tiesību zinātņu doktora grādu tiesību teorijas un vēstures apakšnozarē; promocijas darba tēma – "Satversmes iztulkošanas konstitucionāli tiesiskie un metodoloģiskie problēmjautājumi". 2011. gadā ievēlēts lektora amatā Latvijas Universitātes Juridiskās fakultātes Tiesību teorijas un vēstures katedrā. 2013. gadā turpat ievēlēts docenta un Tiesību teorijas un vēstures katedras vadītāja amatā (2019. gadā atkārtoti pārvēlēts abos amatos).

Darbi
-----

Kopš 2002. gada publicējis vairāk nekā 150 zinātnisku un populārzinātnisku rakstu par dažādiem valststiesību, tiesību teorijas un tiesību vēstures jautājumiem, kuri publicēti gan grāmatās, gan Latvijas un ārvalstu periodikā. 

* Pleps J. Pastars E. Plakane I. Konstitucionālās tiesības. Papildināts un pārstrādāts izdevums. Rīga: Latvijas Vēstnesis, 2014
* Pleps J. Satversmes iztulkošana. Rīga: Latvijas Vēstnesis, 2012
* Pleps J. Pastars E. Saeimas atlaišana. Rakstu krājums. Rīga: Latvijas Vēstnesis, 2009
* Kerikmäe T. Joamets K. Pleps J. Rodiņa A. Berkmanas T. Gruodytė E. (Editors) The Law of the Baltic States. Springer, 2017

Atsauces
--------

1. ↑  Pleps J. Pastars E. Plakane I. Konstitucionālās tiesības. Rīga: Latvijas Vēstnesis, 2004
2. ↑  Pleps J. Satversmes iztulkošanas konstitucionāli tiesiskie un metodoloģiskie problēmjautājumi. Promocijas darba kopsavilkums. Rīga: Latvijas Universitāte, 2010
Krimas APSR karogs 1939. gadā pēc krimas tatāru valodas pārveidošanas kirilicā
**Krimas Autonomā Padomju Sociālistiskā Republika** (krimas tatāru: *Qırım Muhtar Sotsialist Şuralar Cumhuriyeti*) bija autonoma republika Krimas pussalas teritorijā, kas pastāvēja no 1921. gada 18. oktobra līdz 1945. gada 30. jūnijam un no 1991. gada 12. februāra līdz 1992. gada 26. februārim.

Vēsture
-------

Krimas Autonomā Sociālistiskā Padomju Republika tika izveidota 1921. gada 18. oktobrī KPFSR sastāvā, vēlāk pārdēvēta par Krimas Autonomo Padomju Sociālistisko Republiku saskaņā ar 1936. gada PSRS, KPFSR un 1937. gada Krimas APSR konstitūcijām.

1945. gada 30. jūnijā šo autonomo republiku pārveidoja par Krimas apgabalu, kas 1954. gada 26. aprīlī tika nodota Ukrainas PSR sastāvā. 1991. gada 12. februārī autonomija tika atjaunota kā Ukrainas PSR sastāvdaļa (no 1991. gada 24. augusta neatkarīga Ukraina), 1992. gada 26. februārī tā tika pārdēvēta par Krimas Republiku, bet 1994. gada 21. septembrī par Krimas Autonomo Republiku.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Krimas Autonomā Padomju Sociālistiskā Republika***.
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)
**Litene** ir apdzīvota vieta Gulbenes novada Litenes pagastā. Tā atrodas Pededzes labajā krastā, starp ceļu P35 (pretī krustojumam ar ceļu P43) un mūsdienās nojaukto Gulbenes—Abrenes dzelzceļu. Attālums līdz Gulbenei 17 km, līdz Rīgai — 202 km.

Vēsture
-------

1905. gadā nodedzinātā Litenes muižas kungu māja
Izveidojusies bijušās Litenes muižas (vācu: *Lettin*) centrā, kas ilgu laiku atradās pie Zviedru Vidzemes un Poļu Vidzemes (vēlāk pie Vidzemes guberņas un Vitebskas guberņas) robežas.

Pirmajā padomju okupācijas gadā, 1941. gada jūnijā, armijas vasaras treniņu nometnē pie Litenes notika Latvijas armijas karavīru nogalināšana vai apcietināšana. Daļai apcietināto pēc deportācijas Krievijā izpildīja nāvessodu, bet citus nosūtītīja uz Sibīrijas Noriļlaga nometnēm. 2001. gadā Litenē tika atklāts memoriāls noslepkavotajiem Latvijas armijas virsniekiem.

Iedzīvotāji
-----------

### Iedzīvotāju skaita izmaiņas

Esošajās robežās ar Atpūtas, pēc CSP un OSP datiem.

Iedzīvotāju skaita izmaiņas| 

| Gads | Iedz. | ±% |
| --- | --- | --- |
| 1970 | 463 | —     |
| 1979 | 769 | +66.1% |

 | 

| Gads | Iedz. | ±% |
| --- | --- | --- |
| 1989 | 827 | +7.5% |
| 2000 | 791 | −4.4% |

 | 

| Gads | Iedz. | ±% |
| --- | --- | --- |
| 2011 | 659 | −16.7% |
| 2021 | 644 | −2.3% |

 |
|  |

Atsauces
--------

1. ↑  «Vietvārdu datubāze: Informācija par Liteni». *Latvijas Ģeotelpiskās informācijas aģentūra*.
2. ↑  OSP

Ārējās saites
-------------



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* LNB: 000087734

 |

 |
***Stage 6 Films, Inc.*** ir ASV filmu ražošanas zīmols, kas pieder *Sony Pictures Worldwide Acquisitions*un kas iegādājas un producē mazbudžeta filmas, ko bieži vien izdod uzreiz mājas video vai veido pēc straumēšanas servisu pasūtījuma. Atsevišķas filmas izrāda arī kinoteātros. Kad filma gatava, tad *Sony Pictures Worldwide Acquisitions* izlemj vai to demonstrēs kinoteātros vai izdos citā platformā.

Dibināts 2007. gadā, zīmols ieguvis vārdu no galvenā biroja atrašanās vietas, *Sony Pictures Studios* ēkas *Stage 6* Kalifornijā (sākotnēji filmēšanas paviljons, kur uzņemta filma "Oza zemes burvis").

*Stage 6 Films* producējusi un izplatījusi tādas filmas kā "Hatiko — uzticamais draugs" (2009), *Moon* (2009), "Dāmu mīlulis" (2012), "Nulles teorēma" (2014), "Dažas sievietes" (2016), "Bez pēdām" (2018), "Niknuma varā" (2020) un "Vīrs, vārdā Oto" (2022).

Atsauces
--------

1. ↑  Jeremy Kay. «Sony launches new production division Stage 6 Films». *Screen Daily*, 2007. gada 9. oktobris. Skatīts: 2015. gada 12. oktobris.
2. ↑  Jeremy Kay. «Sony launches new production division Stage 6 Films». *Screen Daily*.
3. ↑  «Sony Announces Stage 6 Films». *Slashfilm*. 2007. gada 8. oktobris. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2008. gada 14. maijs.

Ārējās saites
-------------

* **Netika atrasts URL. Lūgums to norādīt šeit vai Vikidatos.**