recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Puca variants Nimcoviča aizsardzībā

**Stojans Pucs** (slovēņu: *Stojan Puc*; 1921. gada 9. aprīlis Novo mesto — 2004. gada 29. janvāris Kraņa) bija Slovēnijas starptautiskais lielmeistars šahā (1984).

Biogrāfija
----------

Pēc Otrā pasaules kara bijis viens no Dienvidslāvijas spēcīgākajiem šahistiem. Septiņpadsmit reizes piedalījies Dienvidslāvijas šaha čempionātu finālos. Labākos rezultātus sasniedzis 1947. un 1951. gadā, kad ieņēmis 3. vietu, bet 1961. gadā dalījis 2.-4. vietu. Trīs reizes uzvarējis Slovēnijas šaha čempionātos (1958, 1965, 1967). Labākie rezultāti starptautiskajos šaha turnīros: 1.-2. vieta 1949. gadā Vīnē, 1. vieta 1957. gadā Sarajevā, 3. vieta 1962. gadā Novisadā. Par panākumiem turnīros FIDE 1950. gadā Pucam kā vienam no pirmajiem piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 1984. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) goda nosaukumu. 

Pārstāvējis Dienvidslāvijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros: 

* Pasaules šaha olimpiādē piedalījies 1950. gadā. Komandu vērtējumā izcīnījis zelta medaļu;
* Balkānu valstu komandu šaha čempionātā piedalījies 1947. gadā. Komandu un individuālā vērtējumā izcīnījis 2 sudraba medaļas.

Devis ieguldījumu šaha atklātņu teorijā. Puca vārdā ir nosaukts variants Nimcoviča aizsardzībā: 1. d4 Zf6 2. c4 e6 3. Zc3 Lb4 4. e3 **c6**.

Atsauces
--------

1. ↑  OlimpBase :: Men's Chess Olympiads :: Stojan Puc
2. ↑  OlimpBase :: Men's Chess Balkaniads :: Stojan Puc

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
**Indijas savvaļas ēzelis** (*Equus hemionus khur*) ir Āzijas savvaļas ēzeļu (*Equus hemionus*) viena no pasugām. Indijas savvaļas ēzeli mēdz saukt arī par **khuru**. Mūsdienās Indijas savvaļas ēzelis ir sastopams tikai sausajā, karstajā Taras tuksnesī Indijas ziemeļrietumos - Kutčas sāls palienā, kas atrodas starp 
Kutčas līci un Indas upes deltu, bet kādreiz tas apdzīvoja plašas teritorijas Indijas rietumos, Pakistānā, Afganistānā un Irānā. 1962. gadā bija palikuši vairs tikai 870 dzīvnieki, tādēļ Indijas valdība Kutčas palienā izveidoja Indijas savvaļas ēzeļu rezervātu (The Wild Ass Wildlife Sanctuary).

Izskats un ieradumi
-------------------

Kā visiem Āzijas savvaļas ēzeļiem arī Indijas savvaļas ēzeļiem ir lielas galvas, garas ausis un īsas astes ar tumši brūnu pušķi galā. Apspalvojums ir rudi-brūns uz ķermeņa, bet purns, vēders un kājas gaišā smilšu krāsā. Krēpes tumšas, stāvas un samērā īsas. No krēpēm līdz astei pa mugurkaulu stiepjas tumši brūna svītra. Indijas savvaļas ēzeļiem tāpat kā Somālijas savvaļas ēzeļiem bieži, bet ne vienmēr, mēdz būt strīpas uz kājām, strīpas ir nedaudz tumšāk brūnas nekā kāju bēšais pamattonis. 

Indijas savvaļas ēzeļi ganīties iziet starp saulrietu un saullēktu. Tie ēd sauso tuksnešu zāli, lapas, koku augļus un sāļo zemi. Savvaļas ēzeļi ir vieni no ātrākajiem dzīvniekiem Indijā, tie var ilgstoši skriet ar ātrumu 50 km/st. 

Ērzeļi mēdz dzīvot kā vientuļnieki vai nelielās "vecpuišu" grupās, kas sastāv no 2-3 dzīvniekiem. Mātītes ar kumeļiem veido lielus barus, kurus vada viena no vecākajām mātītēm. Kad Indijas savvaļas mātītei ir pienākusi pārošanās sezona, tā pamet baru kopā ar kādu ērzeli, kuram cīņā ar citiem ērzeļiem ir jāpierāda savas tiesības uz pārošanos. Pēc dažām dienām mātīte atgriežas ķēvju barā. Pēc 11 mēnešiem piedzimst viens kumeļš. Ja tas ir ērzelēns, tad pēc 1-2 gadiem, tas pamet baru, ja tā ir ķēve, tad paliek kopā ar ģimeni uz visu mūžu.

Atsauces
--------

1. ↑  «Ass (Asiatic Wild) :: Animal Facts :: Young People's Trust for the Environment». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2008. gada 4. decembrī. Skatīts: 2008. gada 19. decembrī.
2. ↑  «Indian Wild Ass: Facts, Discussion Forum, and Encyclopedia Article». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2013. gada 20. martā. Skatīts: 2008. gada 19. decembrī.

Ārējās saites
-------------

* ARKive: Asiatic wild ass (Equus hemionus)
* Statuss of Indian Wild Ass
**Kijivas kņaziste** (senkrievu: *Киевское кънѧжьство*, ukraiņu: *Київське князівство*) bija viduslaiku austrumslāvu valsts mūsdienu Kijivas pilsētas un Kijivas apgabala teritorijā.

Kņaziste izveidojās Kijivas Krievzemes politiskās sadrumstalotības procesā 12. gadsimta sākumā. Šī procesa rezultātā Kijivas lielkņazu efektīvā vara pakāpeniski tika samazināta līdz Kijivas Krievzemes centrālajiem reģioniem (ap tās galvaspilsētu Kijivu), tādējādi veidojot samazinātu kņazu lēni, kas pazīstams kā Kijivas kņaziste. Tā pastāvēja kā neatkarīga valsts līdz 14. gadsimta vidum.

Teritorija
----------

Kijivas kņaziste atradās abos Dņepras upes krastos, kas robežojas ar Polockas Kņazisti ziemeļrietumos, ar Čerņihivas kņazisti ziemeļaustrumos, ar Poliju rietumos un ar Galīcijas kņazisti dienvidrietumos un Polovciešu stepi dienvidaustrumos. Vēlāk Kijivas kņaziste robežojās ar atdalīto Turovas-Pinskas kņazisti ziemeļos un apvienoto Galīcijas-Volīnijas karalisti rietumos.

Vēsture
-------

Kijivas Krievzemes zemes politiski sadrumstalojās 12. gadsimta sākumā un radās vairākas daļēji autonomas valstis. Kijiva palika valsts kodols un bija garīgās dzīves centrs ar Krievzemes pareizticīgās baznīcas metropolīta biroju Kijivā.

Pēc Mstislava I Vladimiroviča nāves 1132. gadā daļēji autonomās valstis kļuva faktiski neatkarīgas no Kijivas, un tādējādi Kijivas kņaziste izveidojās kā atsevišķa valsts.

Kijivas kņazistes nozīme sāka samazināties. 1150.–1180. gados daudzas tās pilsētas, piemēram, Višhoroda, Kaņiva un Kijivas Bilhoroda, centās iegūt neatkarību kā atsevišķas kņazistes. Vladimiras-Suzdaļas un Galīcijas-Volīnijas Kņazistu rašanās izraisīja Krievzemes politiskā un kultūras centra pāreju, kā arī pilsoņu migrāciju uz tādām pilsētām kā Vladimira un Haliča.

Mongoļu iebrukums Krievzemē atstāja Kijivas kņazisti stipri izpostītā stāvoklī. Pēc iebrukuma tā tagad bija Vladimiras-Suzdaļas lielkņaza Aleksandra Ņevska formālajā valdījumā, kurš savukārt bija mongoļu vasalis. Pēc 1321. gada Irpiņas kaujas Kijivu iekaroja Lietuvas dižkunigaitis Ģedimins, un 1362. gadā tā tika iekļauta Lietuvas dižkunigaitijas sastāvā. Kņaziste formāli pastāvēja kā atsevišķa politiska vienība līdz 1471. gadam, kad tā tika pārveidota par Kijivas vaivadiju.

Valdnieki
---------

### Lielkņazi un kņazi

*Skatīt arī: Kijivas lielkņazi*

Atsauces
--------

1. ↑  «Kyiv principality». *www.encyclopediaofukraine.com*. Skatīts: 2022-09-21.
**Murtaza Gubajdulovičs Rahimovs** (krievu: *Муртаза́ Губайду́ллович Рахи́мов*; bašķīru: Мортаза Ғөбәйҙулла улы Рәхимов; dzimis 1934. gada 7. februārī, miris 2023. gada 11. janvārī) bija baškīru politiķis, Krievijas federālā subjekta Baškortostānas Republikas prezidents no 1993. līdz 2010. gadam.

Biogrāfija
----------

Murtaza Rahimovs dzimis 1934. gada 7. februārī Tavakanovas ciemā Kugarčinskas rajonā, Baškīrijas Autonomajā Padomju Sociālistiskajā Republikā.

Beidzis Ufas naftas tehnisko skolu un pēc tās strādājis Ufas naftas pārstādes rūpnīcā. 1964. gadā Rahimovs beidza Ufas naftas institūtu. Pēc tā sāka strādāt Novoufinskas rafinēšanas rūpnīcā. 1986. gadā viņš tika iecelts par šī uzņēmuma direktoru.

1989. gadā Rahimonvs tika ievēlēts par PSRS tautas deputātu, un tajā pašā gadā viņš tika iecelts par Baškortostānas Republikas Augstākās padomes priekšsēdētāju.

1993. gada novembrī Rahimovs tika izvirzīts par kandidātu federācijas padomes deputāta amatam, un tā paša gada decembrī Rahimovs tika ievēlēts par pirmo Baškortostānas prezidentu. 1998. gada 14. jūnijā viņš uz otro termiņu tika pārvēlēts par Baškortostānas prezidentu. 2003. gada 21. decembrī saskaņā ar Federālo likumu "Par galvenajām vēlēšanu tiesību garantijām un tiesībām piedalīties Krievijas Federācijas pilsoņu referendumā" Rahimovu ievēlēja par Baškortostānas prezidentu trešājā termiņā.

Rahimovs no 1993. līdz 2001. gadam bija Krievijas Federācijas Federālās asamblejas loceklis.

Bijis arī Krievijas Federācijas Valsts padomes loceklis, Baškortostānas Republikas Padomes priekšsēdētājs un Baškortostānas Republikas Prezidenta padomes, Baškortostānas Republikas valsts dienestu starpdienestu padomes priekšsēdētājs.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Murtaza Rahimovs*** |

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Murtaza Rahimovs***.
* The biography of Murtaza Rakhimov

Atsauces
--------

1. ↑  "Russia Strongman to Retire as Kremlin Replaces Regional Leaders", *The New York Times*, July 13, 2010.
2. ↑  The biography of Murtaza Rakhimov Archived August 15, 2011, *Wayback Machine* vietnē.
***Freimans Timber Constructions*** ir Latvijā vadošais koka kopņu ražotājs, kurš Raita Freimaņa vadībā tirgū darbojas jau 12 gadus. Uzņēmums ir ieguvis tiesības marķēt savu produkciju ar CE zīmi, kas ir apliecinājums ražotā produkta atbilstībai tirgū un būvniecībā. Tas uzņēmumam dod tiesības sertificēt savu produkciju atbilstoši Eiropas standartiem un prasībām (EN 14250:2010).

Koka konstrukciju projektēšana
------------------------------

Koka konstrukciju projektēšana tiek veikta ar populāro Zviedru programmatūru RoofCon (TrussCon), pateicoties kurai klients sev pasūtīto konstrukciju pat pirms ražošanas uzsākšanas var apskatīt 3D formātā.

Izaugsme
--------

Uzņēmums ir uz zināšanām un nepārtrauktu attīstību virzīts. Uzņēmums koncentrējamies uz to, lai nodrošinātu augstāko iespējamo produkta kvalitāti, optimālākās izmaksas un īsus izpildes termiņus, lai klients sadarbības laikā un pēc tās būtu apmierināts.

Koka kopņu ražošanas process
----------------------------

### Projektēšana

Projektēšanas process sākas konsultācijā ar klientu, celtnieku un arhitektu. Tas palīdz nodrošināt nepieciešamo informāciju, piemēram, stāvu plāns, atrašanās vieta u.c. Pēc tam informācija tiek nosūtīta dizainerim. Izmantojot īpašu programmatūru, ko sauc par RoofCon un TrussCon, dizaineris izveido individuālu projektu ar skicēm un cenu, un tālāk nodot klienta apstiprināšanai.

### Materiālu sagāde

Materiālu kvalitāte ir viens no noteicošajiem faktoriem kopņu izturībā, tādēļ uzņēmums izvēlamies augstākās kvalitātes C24 stipruma koku.

### Kokmateriāla sagatavošana

Koka plāksnes tiek izvēlētas atkarībā no to izmēra un nepieciešamās konstrukcijas daļas. Katra kopnes sastāvdaļa tiek akurāti piegriezta nepieciešamajos izmēros un leņķos, izmantojot industriālo zāģi.

### Koka kopņu ražošana

Koka kopnes tiek novietotas uz speciālas pamatnes, kura ir veidota, balstoties konkrētam plānam. Pēc tam profesionāļu komanda novieto metāla plāksnes uz savienojumu vietām, un ar hidrolisko presi iespiež tās, nofiksējot koka kopni.

### Piegāde klientam

Koka kopnes tiek sapakotas, un ar specializētu iekštelpu ceļamkrānu tiek ievietotas piegādes automašīnā. Pēc tam kravas auto nogādā koka kopnes tieši klientam.

Vēsture
-------

2005. gadā tika dibināts uzņēmums ar nosaukumu "Koka Būvkonstrukcijas". Dažu gadu laikā uzņēmums bija sevi pierādījuši vairākos projektos. 

2017. gadā uzņēmums veica rebrendingu. Tika izveidots jauns logo un nosaukums "FREIMANS Timber Constructions".

Darbības rādītāji pa gadiem| Gads | Darbinieki | Realizēto projektu skaits | Apgrozījums, EUR | Darbības valstu skaits |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2005 | 10 | 1 | 10 000 | 1 |
| 2007 | 12 | 13 | 710 000 | 2 |
| 2010 | 10 | 2 | 110 000 | 2 |
| 2015 | 7 | 87 | 470 000 | 4 |
| 2017 | 9 | 143 | 650 000 | 5 |

Atsauces
--------

1. ↑  «lursoft.lv dati».
2. ↑  «Firmas.lv dati».
3. ↑  «Par Mums - Freimans». *Freimans* (lv-LV). Skatīts: 2018-09-17.
4. ↑  «Koksnes konstrukciju ražotājs "Freimans Timber Constructions" plāno modernizēties par 477 000 eiro». *Laukos.lv* (lv-LV). Arhivēts no oriģināla, laiks: 2018-09-20. Skatīts: 2018-09-17.

Ārējās saites
-------------

* Oficiālā tīmekļa vietne
*
**LV portāls** (lvportals.lv) ir daļa no oficiālā izdevēja "Latvijas Vēstnesis" uzturētās valsts, pilsoniskās un tiesiskās informācijas platformas. 

LV portāla moto ir "CILVĒKS. VALSTS. LIKUMS", un tā virsuzdevums ir stiprināt apziņu, ka Latvija esam mēs katrs un visi kopā.

Saturs
------

LV portāla specializācija ir aktuāli, noderīgi un vienkārši skaidrojumi par likumdošanas procesu un tiesisko regulējumu, kā arī problēmraksti, viedokļi un intervijas par sabiedrībā nozīmīgiem notikumiem, Latvijas vērtībām un valsts attīstību. 

Sadarbībā ar valsts pārvaldes un tiesu sistēmas speciālistiem, kā arī individuāli praktizējošiem juristiem LV portāla redakcija sagatavo atbildes uz iedzīvotāju iesūtītiem jautājumiem par personas tiesībām un pienākumiem konkrētās situācijās. 

LV portālā vienkopus ir pieejama arī valsts iestāžu, institūciju, pašvaldību un nevalstisko organizāciju iesūtītā informācija.

Oficiālais izdevējs
-------------------

LV portālu uztur oficiālais izdevējs "Latvijas Vēstnesis", kas vienlaikus ir arī Latvijas Republikas oficiālā izdevuma "Latvijas Vēstnesis", žurnāla "Jurista Vārds" izdevējs un tiesību aktu vietnes Likumi.lv uzturētājs.

Atsauces
--------

1. ↑  lvportals.lv. «lvportals.lv». *lvportals.lv* (latviešu). Skatīts: 2018-04-26.
2. ↑  «Latvijas Republikas oficiālais izdevējs "Latvijas Vēstnesis"». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 4. jūnijā. Skatīts: 2016. gada 3. jūnijā.

Ārējās saites
-------------

* vestnesis.lv: Latvijas Republikas oficiālais izdevums
* juristavards.lv: žurnāls/portāls juristiem
* likumi.lv: Latvijas Republikas tiesību akti
Kikutas bāka
**Kikutas bāka** (poļu: *Latarnia Morska Kikut*) atrodas Polijā, Rietumpomožes vojevodistē, Kamenas apriņķa Kikutā. Kikuta atrodas uz Volinas salas.  
 53°58′52.75″N 14°34′49.96″E﻿ / ﻿53.9813194°N 14.5805444°E﻿ / 53.9813194; 14.5805444

Vēsture
-------

Bāka izveidota uz 19. gs. celta skatu torņa. 1962. gadā tas tika pārbūvēts, piemērojot bākas vajadzībām. Sākotnēji bākā bija uzstādīta elektriska — gāzes laterna, kuru nomainīja ar iekārtu ar divām spuldzēm maiņas aparātā.

Raksturojums
------------

Bākas augstums ir 18,2 m. Bāku veido apaļš laukakmeņu mūra tornis ar galeriju un laternu. Laterna nav krāsota, bet no attāluma izskatās baltā krāsā. Gaismas elements atrodas 91,5 m virs jūras līmeņa. Gaismas iekārtu veido Zviedrijā ražota ierīce ar sešām halogēnajām lampām maiņas aparātā. Gaisma balta (5 s deg, 5 s pārtraukums). Gaismas signāls redzams 16 jūras jūdžu attālumā.

Ārējās saites
-------------

Attēls
| **Darbo partija** |
| --- |
|  |
| **Valsts** | Lietuva |
| **Dibināta** | 2003.g |
| **Ideoloģija** | liberālisms |
| **Eiroparlamentā** | 5 (ALDE) |
| **Parlamentā** | Seims - 39 no 141 |
| **Statuss** | pozīcija |
| **Mājaslapa** |  |
| **Skat. arī** | Lietuvas politisko partiju uzskaitījums |


**Darba partija** (*Darbo partija, DP*) ir liberāla politiska partija Lietuvā.

2003. gadā dibinājis Krievijā dzimis naturalizējies Lietuvas uzņēmējs Viktors Uspaskihs (*Viktoras Uspaskich*). 2004. gada Eiroparlamenta un 2005. gada Seima vēlēšanās procentuāli ieguva visvairāk vēlētāju balsu. Daudzi partijas biedri ir veiksmīgi uzņēmēji. Bieži tiek saukta par populistisku partiju.

Programmā galvenā vērība pievērsta valsts sakārtošanai, pārvaldes optimizācijai un cīņai pret korupciju. Pašlaik (2006.g) valdošajā koalīcijā, kurā ieņem vairākus ministru posteņus.

Atsauces
--------

1. ↑  Ramonaitė, Ainė (2006), The Development of the Lithuanian Party System: From Stability to Perturbation, Ashgate, p. 76
**Dynamic Multipoint Virtual Private Network (DMVPN)** ir dinamisks tunelēšanas protokols mērogojamu virtuālo privāto tīklu (VPN) veidošanai. DMVPN darbojas uz Cisco IOS maršrutētājiem un UNIX viedīgajām operētājsistēmām balstoties uz GRE, NHRP un IPsec standarta protokoliem. DMVPN nodrošina iespēju dinamiski veidot režģtīklus bez nepieciešamības statiski konfigurēt VPN tuneļus starp katru no tīkla maršrutētājiem. Uz katras gala iekārtas un centrālā mezgla maršrutētāja tiek konfigurēts punkts-daudzpunkts (mGRE) tunelis, apvienojot iekārtas zvaigznes topoloģijā, centrālais mezgls (Hub), izmantojot NHRP protokolu, nodrošina režģtīkla veidošanos starp gala iekārtām (spokes). Tuneļi var tikt aizsargāti ar dinamisku IPsec šifrēšanu. 

DMVPN ir vairāku standartu kombinācija:

* Multipoint GRE (mGRE)
* Next-Hop Resolution protocol (NHRP), RFC 2332
* Dinamiskie maršrutēšanas protokoli (OSPF, EIGRP, RIPv2, BGP)
* Dinamiskā IPsec šifrēšana
* Cisco Express Forwarding (CEF)

Konfigurācijas principi
-----------------------

Gala iekārtās(NHRP klienti) tiek konfigurēts mGRE tuneļa interfeis ar tuneļa IP adresi, kā arī centrālā mezgla (NHRP servera) ārējo(reālo) un iekšējo(mGRE tuneļa) adreses. Centrālā mezgla konfigurācija ir līdzīga kā gala iekārtām ar izņēmumu, NHRP servera konfigurācijā tiek norādīts, ka gala iekārtu ārējās un iekšējās IP adrešu atbilstības tiks reģistrētas dinamiski. Autentifikācija tuneļu reģistrācijai NHRP serverī ir ieteicama opcija.

Maršrutēšana
------------

Maršrutēšanu starp iekārtām DMVPN mākonī var nodrošināt praktiski jebkurš dinamiskais maršrutēšanas protokols, kā piemēram: OSPF, EIGRP, RIPv2, BGP un ODR. Tomēr Cisco rekomendē izmantot EIGRP protokolu, dēļ tā labas mērogojamības un labākām īpašībām darbā non-broadcast multiple access (NBMA) tīklos.

Šifrēšana
---------

DMVPN šifrēšanas izmantojot IPsec ir ieteicama, bet nav obligāta. Šifrēšana paaugstina datu aizsardzību, bet stipri noslogo iekārtu procesorus un samazina maksimālo datu caurlaides spējas.

Ārējās saites
-------------

* Dynamic Multipoint IPsec VPNs (Using Multipoint GRE/NHRP to Scale IPsec VPNs)
* Dynamic Multipoint VPN (DMVPN) Design Guide (Version 1.1)
**Mihaels Jozefs fon der Borhs** (vācu: *Michael Josef von der Borch*, poļu: *Michał Borch*; 1806 – 1881) bija no Borhu dzimtas cēlies Latgales muižnieks, Preiļu muižas īpašnieks (1835-1866), Vitebskas guberņas šļahtas maršals (*marszałek szlachty*), arheologs, vēsturnieks un rakstnieks. Pirmais veicis izrakumus Jersikas pilskalnā.

Dzīvesgājums
------------

Dzimis 1806. gada 11. janvārī Preiļu muižas īpašnieka Jozefa fon der Borha ģimenē. 
Pēc tēva nāves 1836. gadā mantoja Preiļu muižu, nodarbojās ar rakstniecību. M. Borha publikāciju vidū bija apcere „Divi vārdi par Daugavu", dzejisks darbs par Jersikas pilskalnu „Gercike", raksts, kurā aplūkoti reti dokumenti, kas apkopo materiālus par Latgales baznīcu un draudžu apsekojumiem. No 1860. gada veica vērienīgus pils pārbūves un parka labiekārtošanas darbus. 1866. gadā viņš muižu pārdeva angļu tirgotājam Johanam Henriham Fredrikam, sev atstājot tikai kapelu un parka vārtu sarga māju. 

Veica arheoloģiskos izrakumus latgaļu kapulaukā Tistavā – Zeimaņos un viens no pirmajiem pareizi norādīja, ka Indriķa hronikā minētā ķēniņa Visvalža pils Jersika atradusies augšpus Līvāniem, Daugavas labajā krastā, vietā, kas vēl joprojām tika saukta Pilskalnu (*Schlossberg*). 
Miris 1881. gada 6. novembrī.

Mihaela Borha bibliotēku mantoja viņa dēls Eizebijs (*Euzebiusz*). Borhu bibliotēkas daļu 19. gadsimta 2. pusē nopirka Biržu grāfs Jonass Tiškēvičs.

Darbi
-----

M. Borhs sarakstīja daudz darbu, lielākā daļa no tiem publicēti K. Buiņicka izdotajā almanahā *Rubon* (Daugava), kura desmit sējumi nāca klajā Viļņā (1842-1849). Uzrakstījis arī romānus „Rohneda", „Uz smiltīm" un „Kņazes Eifrozīnes dzīve".

Atsauces
--------

1. ↑  Michał Borch h. Trzy Kawki
2. ↑  «Preiļu novada dome, 2004». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2015. gada 20. aprīlī. Skatīts: 2015. gada 17. martā.
**Isaks Appels** (poļu: *Izaak Appel*; 1905. gads — 1941. gads) bija Polijas šahists.

Biogrāfija
----------

Kopš 1920. gadu vidus bijis viens no labākājiem šahistiem Lodzā, bet 1930. gados jau bijis viens no Polijas vadošajiem spēlētajiem. 1929. gadā kļuvis par Lodzas pilsētas šaha vicečempionu, bet pēc tam sešas reizes uzvarējis šajā turnīrā (1930-1934, 1937). Regulāri piedalījies Polijas šaha čempionātu finālos, pakāpeniski uzlabojot savus rezultātus: 1926. gadā Varšavā palicis 12. vietā, 1935. gadā dalījis 10.-11. vietu, bet 1937. gadā dalījis jau 4.-6. vietu. 1929. un 1934. gadā Polijas komandu šaha čempionātā izcīnījis otro vietu Lodzas pilsētas komandas sastāvā. Pārstāvējis Polijas komandu Pasaules šaha olimpiādēs, kurās piedalījies 2 reizes (1935, 1937) un komandu vērtējumā izcīnījis bronzas medaļu (1937).

1939. gadā, sākoties Otrajam pasaules karam un sadaloties Polijai, nonācis Padomju Savienības teritorijā. Turpinājis piedalīties šaha turnīros. 1940. gadā bijis Ukrainas PSR šaha čempionāta dalībnieks: uzvarējis pusfinālā Ļvivā, bet finālā Kijivā palicis 11. vietā.

1941. gadā pēc Vācijas uzbrukuma PSRS palicis vāciešu okupētajā teritorijā un par viņa tālāko likteni trūkst drošu ziņu, taču tiek uzskatīts, ka Appels tajā pašā gadā ir gājis bojā.

Atsauces
--------

1. ↑  «I Szachowe Mistrzostwa Polski Warszawa 1926». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 8. martā. Skatīts: 2016. gada 9. jūnijā.
2. ↑  II Szachowe Mistrzostwa Polski Łódź 1927[novecojusi saite]
3. ↑  «IV Szachowe Mistrzostwa Polski Jurata 1937». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 18. septembrī. Skatīts: 2016. gada 9. jūnijā.
4. ↑  OlimpBase :: Polish Team Chess Championship :: Izaak Appel
5. ↑  OlimpBase :: Men's Chess Olympiads :: Izaak Appel
6. ↑  12 Championship of Ukraine - Kiev 1940

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
**Mihails Beiļins** (krievu: *Михаил Абрамович Бейлин*; 1921. gada 6. aprīlis, Smoļenskas apgabals - 2010. gada 15. aprīlis, Maskavas apgabals) bija Krievijas šaha meistars, FIDE starptautiskais arbitrs (1980), pēc profesijas advokāts.

Dzīvesgājums
------------

Dzimis 1921. gadā ebreju ģimenē. Šahu iemācījās spēlēt desmit gadu vecumā, piedalījies Maskavas skolnieku sacensībās. Otrā Pasaules kara laikā strādājis par izmeklētāju Urālos un beidzis juridisko institūtu.

1945. gadā pārcelts darbā Rīgā, kur līdz 1947. gada pavasarim strādājis par advokātu. Šajā laikā aktīvi iekļāvies pēckara Latvijas šaha dzīvē. 1945. gadā piedalījies Baltijas republiku turnīrā, kur dalījis 13.-14. vietu. 1946. gadā kļuvis par Rīgas čempionu šahā. Tajā pašā gadā piedalījies Friča Apšenieka memoriālā, kur dalījis 3.-5. vietu, bet Baltijas republiku turnīrā izcīnījis 5. vietu. Piedalījies divos Latvijas šaha čempionātos: 1946. gadā dalījis 4.-5. vietu, bet 1947. gadā - 3.-4. vietu. Latvijā pavadītajā laikā vadījis arī šaha nodaļu laikrakstā «Sovetskaya Molodezh».

Pēc atgriešanās Maskavā izcīnījis 4. vietu spēcīgajā pilsētas šaha čempionātā. Par šo panākumu Beiļinam piešķirts PSRS sporta meistara nosaukums (1950). Tomēr vēlākajos gados daudz laika aizņēmis darbs advokatūrā, un divas reizes (1953, 1955) viņš Maskavas čempionātā šahā palicis pēdējā vietā.

No 1953. līdz 1963. gadam strādājis par šaha literatūras redaktoru izdevniecībā «Fizkultura i sport». No 1967. gada līdz pensijai strādājis par PSRS Sporta komitejā par treneri, daudz nodarbojies ar šaha sacensību organizāciju. Bijis arī avīzes «64» galvenā redaktora vietnieks (1971—1973). Tāpat sadarbojies ar Vasiliju Smislovu - vienu no tā laika spēcīgākajiem lielmeistariem, bijis viņa sekundants pretendentu turnīrā Cīrihē 1953. gadā. Daudzu šaha grāmatu autors. Sarakstījis daudz šaha grāmatu. 1971. gadā izdevniecība Liesma latviešu valodā izlaida Mihaila Beiļina (kopā ar Juriju Averbahu) grāmatu «Šaha spēles pamati un kodekss».

Atsauces
--------

1. ↑  «Championship of Baltic Republics- Riga 26.10-20.11.1945». Arhivēts no oriģināla, laiks: 28.12.2017. Skatīts: 28.05.2013.
2. ↑  «Memorial F.Apsheniek - Riga 10-29.12.1946». Arhivēts no oriģināla, laiks: 07.03.2013. Skatīts: 28.05.2013.
3. ↑  Championship of Baltic Republics- Vilnius 19.7-14.8.1946
4. ↑  «28 Championship of Moscow - 1950». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2014. gada 4. novembrī. Skatīts: 2013. gada 28. maijā.
5. ↑  Championship of Moscow - 1953
6. ↑  33 Championship of Moscow 26.5.- 18.6.1955

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 265927652
* LCCN: n87147768
* ISNI: 0000 0000 2755 4450
* GND: 1090238010
* SUDOC: 083830847
* BNF: cb17783664m (data)
* NKC: xx0014875
* BNE: XX954600

 |

 |
**Paula Strautmane** (dzimusi 1997. gada 23. martā Rīgā) ir latviešu basketboliste, spēlē veglās uzbrucējas pozīcijā, Latvijas sieviešu basketbola izlases dalībniece. 2023. gadā pārstāv Beļģijas komandu Mehelenas "Kangoeroes".

P. Strautmanes jaunākā māsa Digna Strautmane arī ir basketboliste, abas māsas kopā spēlējušas visa vecuma Latvijas jaunatnes izlasēs. Pieaugušo izlases sastāvā spēlējusi 2017. gada Eiropas čempionātā.

Karjera
-------

Pirms spēlēšanas ASV studentu čempionātā bijusi dažādu jauniešu komandu sastāvā Latvijā. Studentu basketbolā pārstāvēja Kvinipiekas Universitātes sieviešu basketbola komandu NCAA čempionātā. Debijas gadā ASV iekļuva savas konferences simboliskajā debitantu izlasē.

Pēc koledžu basketbola karjeras beigām P. Strautmane atgriezās Latvijā un kopš 2019. gada vasaras spēlēja Rīgas TTT. Pēc tam pārcēlās uz Spāniju, kur pārstāvēja *Cadi La Seu* komandu, bet 2023. gada vasarā noslēdza līgumu ar Beļģijas čempionvienību Mehelenas "Kangoeroes".

Spēlējusi visa vecuma Latvijas jaunatnes izlasēs, ir viena no spēlētājām, kas aizvadījusi visvairāk spēļu Latvijas jaunatnes izlasēs. Latvijas sieviešu basketbola izlasi pārstāvējusi 2017. gada un 2023. gada Eiropas čempionātā basketbolā sievietēm.

Atsauces
--------

1. 1 2  «Paula Strautmane - Women's Basketball». *Quinnipiac University Athletics* (angļu).
2. ↑  Proballers. «Paula Strautmane, Basketball Player». *Proballers* (angļu). Skatīts: 2023-07-03.
3. ↑  «Paula Strautmane paraksta līgumu ar Beļģijas čempioni». *Sportacentrs.com* (latviešu). 2023-07-04. Skatīts: 2023-07-05.

Ārējās saites
-------------

* Latvijas vieglatlēta(-es) profils
* *Eurobasket* spēlētāja(-s) profils (angliski)
* *FIBA ARCHIVE* profils (angliski)

  


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Latvijas sieviešu basketbola izlase — Eurobasket Women 2023 — 13. vieta |
| --- |
|  |
| 
* 4 Strautmane
* 6 Vihmane
* 10 Pīlābere
* 11 Jurjāne
* 12 Šteinberga
* 15 Pulvere
* 16 Jākobsone
* 21 Jasa
* 23 Gulbe
* 25 Miščenko
* 33 Laksa
* 35 Vilka
* Galvenais treneris Gundars Vētra
* Treneri Rožlapa
* Zībarts
* Zvirgzdiņš

 |

 |
**Zilā rudzupuķe** (*Centaurea cyanus*) ir viengadīgs, 20—60 cm garš kurvjziežu dzimtas lakstaugs. Izplatīts Eiropā.

Apraksts
--------

K. Lindmana ilustrācija no grāmatas *"Bilder ur Nordens Flora"*, 1917—1926
Stublājs stāvs, zarains, šķautņains ar tīmekļainiem matiņiem. Sakne vārpstveidīga.

Lapas lineāras vai lancetiskas, sēdošas, stublāja apakšējās lapas var būt plūksnainas, pelēki zaļas. To garums 3—8 cm, platums 0,2—0,5 cm.

Ziedu kurvīši pa vienam zaru galā, apmēram 3 cm plati, 1,5—2 cm gari. Vīkala lapas zaļas, olveidīgas, ar zobainu, tumšu, plēvjainu piedevu galā. Kurvīša ziedu gultne ar plēkšņlapiņām. Kausmatiņi cieti, apmēram tikpat gari kā auglis, rūsgani, retumis gaiši. Ziedi zili, retumis balti, kurvīša ārmalā apmēram trīs reizes garāki nekā vidū, ar slīpu, piltuvveidīgu vainagu (piltuvziedi) un parasti neauglīgi. Kurvīša vidū violeti 15—19 divdzimumu stobrziedi.

Auglis ap 0,4 mm garš, apmatots sēklenis. Zied no jūnija līdz septembrim.

Izplatība
---------

Sākotnēji izplatīta Eiropas dienvidrietumu daļā, no kurienes rudzupuķe plaši ieviesusies citur Eiropā , līdz pat Urāliem, arī Kaukāzā. Latvijā diezgan bieži.

Biotopi
-------

Atsevišķi eksemplāri un dažāda lieluma grupas labības tīrumos, ceļmalās un nezālienēs. Raksturīga suga starp kultivētu tīrumu augiem, īpaši nezāļainos rudzu sējumos.

Izmantošana
-----------

Iecienīts ārstniecības augs. Drogām ievāc pilnīgi izplaukušus kurvīšus, malējos zilos ziedus. Var uzglabāt vienu gadu. Lieto arī komprešu veidā.

Senāk ziedi izmantoti krāsošanai, tie satur zilu krāsvielu. Tiek audzētas piemājas dārzos kā krāšņumaugs. Labs medusaugs, no kura medusbites ievāc nektāru un putekšņus.

Galerija
--------

* Neizplaukusi rudzupuķeNeizplaukusi rudzupuķe
* Medusbite ievāc nektāruMedusbite ievāc nektāru
* Rudzupuķu lauksRudzupuķu lauks

Skatīt arī
----------

* Kurvjziežu dzimta

Atsauces
--------

1. 1 2 3 4  «Sugu enciklopēdija. Latvijas daba». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2015. gada 24. oktobrī. Skatīts: 2015. gada 23. martā.
2. ↑  A.Pētersone, K.Birkmane, Latvijas augu noteicējs, 1958. gads, 677. lpp.
3. 1 2  «Dabas spēks». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2014. gada 30. oktobrī. Skatīts: 2015. gada 23. martā.
4. ↑  J.Bickis, Latvijas augu noteicējs, 1948. gads, 298. lpp.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Rudzupuķe***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* *Encyclopædia of Life* raksts (angliski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* LNB: 000265123
* GND: 4520879-7
* BNF: cb150855750 (data)

 |

 |
**Rudulis** (*Scardinius erythropthalmus*) ir plaši izplatīta sapalu dzimtas (*Leuciscidae*) bentiskā un pelaģiskā saldūdens zivs, kas sastopama Eiropā un Rietumāzijā.

Izplatība
---------

Rudulim ir koši sarkanas spuras
Rudulis Eiropā mājo lielākajā daļā upju uz ziemeļiem no Pireneju un Alpu kalniem, aptverot Ziemeļu, Baltijas un Baltās jūras upju baseinus. Austrumu virzienā areāls plešas līdz Urāliem, Melnajai, Kaspijas un Arāla jūrai, kā arī Rietumāzijas ziemeļu reģionam. Ruduļa izplatība ziemeļos Lielbritānijā sasniedz 54° ziemeļu paralēli, bet Īrijā un Skandināvijā līdz 62° ziemeļu paralēlei.

Latvijā
-------

Latvijā šī zivs sastopama daudzās upēs un ezeros, kā arī jūras piekrastē. Visbiežāk tas mājo bagātīgi aizaugušās, taču ne noslēgtās ūdenstilpēs. Rudulis pārsvarā uzturas ļoti seklos ūdeņos, ūdenszālēs vai niedrēs.

Izskats
-------

Ruduļa ķermenis ir samērā augsts, no sāniem nedaudz saplacināts. Mute pavērsta uz augšu. Ķermeņa garums līdz 51 cm, svars līdz 2,1 kg. Latvijā dzīvojošam rudulim ķermeņa garums var sasniegt vairāk kā 30 cm, bet svars vairāk kā kilogramu. Rudulis ir skaista zivs ar zeltainām zvīņām un spilgti sarkanām spurām. Acs varavīksnene sarkanīga vai oranžīga. Mugura ir zilganpelēka, zaļganpelēka vai zaļganbrūna, sāni un vēders zeltains. Rīkles zobi divās rindās, rievoti. Pirms nārsta tēviņam uz galvas un muguras veidojas nārsta kārpiņas.

Uzvedība un barība
------------------

Lielākie īpatņi var sasniegt 51 cm garumu
Rudulis galvenokārt uzturas ar barības vielām bagātā ūdenī, ūdensaugu saaudzēs vai to tuvumā. Uzturas baros. Lielākas koncentrācijas veido vēlu rudenī, izvietojoties ziemošanas bedrēs, un ziemojot. Ziemā mazaktīvs. Barojas ar planktonu, kukaiņiem un augu daļām. Nārsto seklā ūdenī uz augu saknēm vai augu zemākajām daļām. Spēj piemēroties ļoti dažādiem dzīves apstākļiem.

Vairošanās
----------

Dzimumgatavība rudulim iestājas 1—7 gadu vecumā, kad to garums sasniedz 4—23 cm. Latvijā ruduļi sasniedz dzimumgatavību, kad ir aptuveni 6—13 cm gari. Zivis ir auglīgas, var iznērst 0,6 līdz 469,2 tūkstošus ikru. Nārsto no aprīļa līdz jūlijam. Latvijā no maija līdz jūlijam, kad ūdens temperatūra sasniedz 10—28°C. Kopējais nārsta ilgums sasniedz 30—78 dienas. Šajā laikā tēviņi pulcējas ap nārstam gatavu mātīti un to cenšas aizvadīt līdz bagātīgi aizaugušai, seklai, nārstam piemērotai vietai. 

Ruduļa ikri, kas ir bezkrāsaini vai gaiši dzeltenā krāsā, pēc iznēršanas pielīp pie augiem. To attīstība ilgst aptuveni 3—15 dienās, atkarībā no tā, cik silts ūdens. Pēc izšķilšanās kāpuri dažas dienas arī pavada piestiprinājušies pie augiem. Ilgākais zināmais ruduļa mūžs ir 19 gadi. Rudulis veido hibrīdus ar plaudi, plici, raudu un vīķi.

Atsauces
--------

1. 1 2 3 4 5 6  FishBase: Scardinius erythrophthalmus (Linnaeus, 1758) Rudd
2. 1 2  «Par copi: Rudulis». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2017. gada 4. februārī. Skatīts: 2017. gada 15. janvārī.
3. 1 2 3 4  «Latvijas Daba: Rudulis». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 8. maijā. Skatīts: 2017. gada 15. janvārī.

Ārējās saites
-------------

* Copes lapa: Rudulis
* Scardinius erythropthalmus (Rudd)
* Rudd, Scardinius erythrophthalmus (Linnaeus, 1758)
**Prognoze** (grieķu: *πρόγνωσις* — 'paredzēšana, pareģošana') ir nākotnes pareģojums ar zinātnisku metožu palīdzību vai pats pareģojuma rezultāts. Prognoze pēc būtības ir jebkura procesa paredzamā turpinājuma izklāsts, izmantojot zināšanas par šiem procesiem.

Prognozes bieži vien tiek veidotas balstoties uz novērojumiem, eksperimentiem un pēc statistikas.

Prognožu klasifikācija
----------------------

Prognozes sīkāk iedalas pēc termiņiem, t.i. operatīvās, īstermiņa, vidēja termiņa vai arī ilgtermiņa prognozēs. Operatīvās prognozes ir prognozes, kuras piepildīšanās termiņš ir līdz vienam mēnesim, īstermiņa prognozes piepildās viena gada laikā, vidēja termiņa — piecu gadu laikā un, visbeidzot, ilgtermiņa prognozes piepildās ilgāk nekā pēc pieciem gadiem.

Vēl prognozes iedala pēc mēroga, t.i. personīgās, uzņēmuma, lokālās, reģionālās, valstiskās vai globālās prognozes.

Skatīt arī
----------

* Laikapstākļu prognozēšana

Atsauces
--------



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* NKC: ph249710

 |

 |
**Lašu apakšdzimta** (*Salmoninae*) ir viena no lašu dzimtas (*Salmonidae*) apakšdzimtām, kas apvieno lašu, foreļu, paliju un taimiņu sugas. No pārējām lašu dzimtas apakšdzimtām šī grupa atšķiras ar vairākām pazīmēm: lašiem un forelēm ir īsāka muguras spura nekā alatām, un tās ir krāsainākas nekā sīgas. Lašu apakšdzimtas zivju dabīgais izplatības areāls ir ziemeļu puslode, bet tās ir introducētas daudzās vietās pasaulē, kur ir salīdzinoši vēsi ūdeņi. Laši un foreles tiek augstu vērtēti zivsaimniecībā.

Latvijā
-------

Latvijas dabīgajās ūdenstilpēs un zivjaudzētavu dīķos sastopamas 8 lašu apakšdzimtas sugas: lasis (*Salmo salar*), taimiņš (*Salmo trutta*), kuprlasis (*Oncorhynchus gorbuscha*), ketlasis (*Oncorhynchus keta*), kižučs (*Oncorhynchus kisutch*), varavīksnes forele (*Oncorhynchus mykiss*), Arktikas palija (*Salvelinus alpinus*) un avota palija (*Salvelinus fontinalis*). Strautos un upītēs mājo arī strauta forele (*Salmo trutta fario*), kas ir taimiņa saldūdens pasuga. Lielākā daļa lašu dzimtas sugu ir ievestas, zivjaudzētavās pavairotas un audzētas. Taču, zivīm nonākot upēs un ezeros, tās reizēm iedzīvojas dabiskajā ekosistēmā, lai gan stabilu populāciju izveidošanās Latvijā nav zināma. Lašveidīgās zivis, kas mājo Latvijas dabīgajās ūdenstilpēs, ir lasis, taimiņš un strauta forele.

Sistemātika
-----------

* **Lašu apakšdzimta** (*Salmoninae*)
	+ ģints: Atlantijas laši (*Salmo*)
	+ ģints: Klusā okeāna laši (*Oncorhynchus*)
	+ ģints: Ļenoki (*Brachymystax*)
	+ ģints: Ohridas palijas (*Salvethymus*)
	+ ģints: Palijas (*Salvelinus*)
	+ ģints: Taimiņi (*Hucho*)

Atsauces
--------

1. ↑  Salmonidae
2. 1 2  «Lašu dzimta (*Salmonidae*)». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2012. gada 21. septembrī. Skatīts: 2012. gada 4. maijā.
3. ↑  «Dabiskais vai mākslīgais lasis vai taimiņš?». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 4. martā. Skatīts: 2012. gada 4. maijā.

Ārējās saites
-------------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Lašu apakšdzimta*** |

* Lasis
* Lai zivju dīķis būtu rentabls
**Kubeseles ala** jeb **Runtiņala** ir smilšakmens ala, kas atrodas Krimuldas pagastā, netālu no Kubeseles pilskalna, Runtiņupītes labajā krastā. Aizsargājams ģeoloģisks objekts. Ietilpst Kubeseles dabas takas kompleksā.

Nosaukums
---------

Kubesele bija viens no Gaujas līvu ciemiem, kura izcelsme, iespējams, saistāma ar līvu valdnieka Kaupo vārdu. Otrs nosaukums saistīts ar nostāstu, ka šajā alā kādreiz dzīvojis līvu labietis Runtiņš.

Apraksts
--------

Alas garums līdz 7,2 m, griestu augstums — 2,9 m. Izveidojusies smilšakmeņos ilgstošas pazemes ūdeņu darbības rezultātā — sufozijas ala, lai gan iespējams, ka ala ir mākslīgi apdarināta vai arī kādreiz cirsta klintī.

Smilšakmeņi sīkgraudaini, tās sienās un griestos horizontālais slāņojums. Pazemes ūdeņiem plūstot caur ūdens caurlaidīgiem sīkiem smilšakmens slānīšiem un plaisiņām, ir nogulsnējies dzelzs hidroksīds, veidojot rūsganu sīku slānīšu kārtojumu. Alas smilšakmens vājais cementējums rada tās iekšpusē labvēlīgus apstākļus smilšakmens sairšanai, sevišķi alas griestu daļā, kur vērojams arī paaugstināts mitrums.

Atsauces
--------

1. ↑  «Kubeseles dabas taka. Tūrisma informācija Gaujas nacionālajā parkā». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2014. gada 5. augustā. Skatīts: 2015. gada 10. martā.
2. ↑  «Kubesele. Indriķa hronika». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2011. gada 7. septembrī. Skatīts: 2015. gada 10. martā.
3. 1 2 3  Latvijas alas. Kubeseles ala
4. 1 2  «Krimuldas baznīcas apkārtnes objekti». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 27. oktobrī. Skatīts: 2016. gada 22. jūlijā.
**Igaunijas Nacionālā opera** (igauņu: *Rahvusooper Estonia*) ir operas trupa, kas kopā ar Igaunijas Nacionālo simfonisko orķestri dala teātra "Estonia" ēku Igaunijas galvaspilsētā Tallinā. Igaunijas Nacionālā opera iestudē operas, baleta izrādes, operetes un mūziklus, štatā darbojas apmēram 500 cilvēku.

Vēsture
-------

1865. gadā Tallinā tika nodibināta dziedāšanas biedrība "Estonia". 1871. gadā pie tās nodibināja teātra trupu. 19. gadsimta beigās teātra izrādes kļuva regulāras, daudzas no tām bija dziesmu spēles un komēdijas. 20. gadsimta sākumā vairāk sāka iestudēt nopietnākas drāmas. 1906. gadā biedrība pārtapa par profesionālo teātra trupu "Estonia". 1907. gadā tika iestudēta pirmā operete (Ervē "Madmazele Nituša"), 1908. gadā - pirmā opera (Konradīna Kreicera "Nakts nometne Granadā"). 1913. gadā tika atklāta pašreizējā operas ēka, kas tolaik bija lielākā celtne pilsētā. 1922. gadā teātrī "Estonia" tika iestudēta pirmā pilnā baleta izrāde (Leo Deliba "Kopēlija"). 1928. gadā teātrī tika iestudēta pirmā nacionālā igauņu opera - Evalda Āva "Vikingi". Teātra ēka smagi cieta Otrajā pasaules karā Tallinas bombardēšanas laikā 1944. gada 9. martā. Pēc kara tā tika atjaunota un 1947. gadā atkal atklāta publikai, interjera noformējumā iegūstot socreālisma iezīmes.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Igaunijas Nacionālā opera***.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 156914768
* LCCN: no2005077227
* GND: 5561744-X

 |

 |
**Karls Filips Gotlībs fon Klauzevics** (vācu: *Carl Philipp Gottlieb von Clausewitz*; dzimis 1780. gada 1. jūnijā, miris 1831. gada 16. novembrī) bija prūšu ģenerālis un kara teorētiķis. Pazīstamākais Klauzevica darbs ir starp 1816. un 1830. gadu sarakstītais, nepabeigtais un pēc Klauzevica nāves viņa sievas 1832. gadā izdotais darbs "Par karu" (*Vom Kriege*), kas uzskatāms par kara zinātnes klasiku. Pazīstamākā Klauzevica atziņa ir - "Karš ir politikas turpinājums ar citiem līdzekļiem" (*Der Krieg ist eine bloße Fortsetzung der Politik mit anderen Mitteln*).

Dzimis Burgā pie Magdeburgas, teoloģijas pasniedzēja ģimenē. Divpadsmit gadu vecumā iestājās kara dienestā. Prūsijas armijas sastāvā piedalījās Pirmās koalīcijas karā (1792–1797) pret revolucionāro Franciju. No 1801. gada studēja Prūsijas Kara akadēmijā Berlīnē.

No 1806. līdz 1815. gadam karoja Napoleona karos. 1806. gada 14. oktobrī Jēnas-Auerštetas kaujā Klauzevics tika sagūstīts. 1808. gadā atbrīvots no gūsta. 1812. gada kara laikā, negribēdams būt Napoleona sabiedrotais, cīnījās Krievijas pusē Krievu-vācu leģionā, piedalīdamies arī Borodinas kaujā. 1815. gadā atgriezās Prūsijas kara dienestā. Kā korpusa štāba priekšnieks piedalījās Napoleona sakāvē Simts dienu laikā. 1818. gadā tika paaugstināts par ģenerālmajoru un iecelts par Prūsijas Kara akadēmijas vadītāju, kur nokalpoja līdz 1830. gadam.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Karls fon Klauzevics***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* *Brockhaus Enzyklopädie* raksts (vāciski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)
* *Encyclopædia Universalis* raksts (franciski)
* Enciklopēdijas *Krugosvet* raksts (krieviski)
* Klauzevicam veltīta lapa (angliski)
* Klauzevicam veltīta lapa (vāciski)
* Klauzevica darbi Project Gutenberg (angliski) (vāciski)
* Klauzevica "Par karu" (krieviski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 61543895
* LNB: 000026088
* LCCN: n80004390
* ISNI: 0000 0001 2096 2379
* GND: 11852111X
* SELIBR: 226770
* SUDOC: 026790599
* BNF: cb11896966d (data)
* BIBSYS: 90069895
* NLA: 36172330
* NDL: 00436130
* NKC: jn20010602617
* BNE: XX1134180
* CiNii: DA0052697X

 |

 |
Jēdzienu **karnevāla kultūra**, runājot par viduslaiku un renesanses karnevālu, šo laikmetu oficiālās un tautas kultūras attiecībām un smieklu kultūru, ir ieviesis krievu literatūrzinātnieks Mihails Bahtins darbā "Fransuā Rablē daiļrade un viduslaiku un renesanses tautas smieklu kultūra"[1]. Šis jēdziens un ar to saistītās Bahtina idejas ir aktuālas arī mūsdienu literatūrzinātnē, kulturoloģijā, filozofijā, runājot par, piemēram, oficiālās kultūras un tautas kultūras pretstatu vai postmodernisma literatūras karnevalizāciju.

Karnevāla pazīmes
-----------------

Viduslaikos karnevāli visvairāk izplatīti bija romāņu valstīs, īpaši Francijā, to kopilgums varēja sasniegt pat trīs mēnešus gadā. Kā uzskata Bahtins, viduslaiku karnevāls uzskatāms par principiālu pretstatu oficiālajiem valsts un baznīcas kultiem, rituāliem, ceremonijām, svētkiem. Karnevāls ir izteikti nereliģiozs, laicīgs; tas ir izteikti juteklisks un konkrēts, atmetot misticismu, maģijas elementus utt. Karnevālam raksturīgs arī spēles elementi, taču tajā nav sadalījuma skatītājos un izpildītājos, dalībnieki ir visi, turklāt karnevālu nevēro — tajā dzīvo, un tas ir visus tautas slāņus aptverošs. Karnevāls uzskatāms par īpašu dzīves formu ("karnevālā spēlē pati dzīve, un spēle uz laiku kļūst par pašu dzīvi"), kurā sairis ierastais stingrais cilvēku hierarhiskais norobežojums, tiek ignorētas jebkādas privilēģijas, feodālās sabiedrības normas un aizliegumi. Karnevālā vieno īpašā familiaritāte, pazūd ierastā atsvešinātība.

Karnevāla norisēs raksturīga parasto opozīciju (augša — apakša, seja — mugura) apvēršana, karnevāls bieži parodē (arī, piemēram, oficiālos baznīcas kultus). Arī karnevāla smiekli ir īpaši — tie nav individuāli, bet gan kolektīvi, proti, tautiski un universāli (smiekli par visu un visiem, tātad arī pašiem par sevi). Karnevāla smiekli ir ambivalenti, tie ir gan jautri un līksmojoši, gan reizē arī izsmejoši un asi ("aprok un atjauno").

Avoti
-----

1. ↑  Михаил Бахтин. *Творчество Франсуа Рабле и народная культура средневековья и Ренессанса*, 1965

Skatīt arī
----------

* Vastlāvji
* Meteņi
Šis raksts ir par Francijas šahistu. Par citām jēdziena **Sokolovs** nozīmēm skatīt nozīmju atdalīšanas lapu.

**Andrejs Sokolovs** (krievu: *Андрей Юрьевич Соколов*; dzimis 1963. gada 20. martā Vorkutā, Krievijas PFSR) ir starptautiskais lielmeistars šahā (1984), kurš no 2000. gada pārstāv Franciju.

Šahista karjera
---------------

Andrejs Sokolovs šahu sācis spēlēt 6 gadu vecumā, pirmais treneris ir bijis tēvs. 12 gadu vecumā uzņemts prestižajā Mihaila Botviņņika šaha skolā. Pirmais lielais panākums bija dalīta 1.-2. vieta Maskavas šaha čempionātā 1981. gadā. 1982. gadā uzvarējis Pasaules junioru šaha čempionātā U-20 vecuma grupā Kopenhāgenā un kļuvis par FIDE starptautisko meistaru šahā.

1984. gadā ar uzvaru PSRS šaha čempionātā Ļvivā sākās Andreja Sokolova strauja augšupeja. 1985. gadā FIDE starpzonu turnīrā Sokolovs iegūst 3. vietu un iekļūst pretendentu turnīrā. Pretendentu turnīrā tiek dalīta 1.-3. vieta, kas nodrošina dalību pretendentu mačos. 1986. gadā pusfināla mačā Minskā ar 6:2 tiek pārliecinoši pieveikts Rafaels Vaganjans, pēc tam finālā Rīgā ar 7,5:6,5 arī Arturs Jusupovs. Tomēr līdz mačam par Pasaules čempiona nosaukumu Sokolovs nenokļūst, jo 1987. gadā viņu ar 3,5:7,5 uzvarēja Anatolijs Karpovs.

Pēc šīs neveiksmes Andreja Sokolova rezultātos sākās lejupslīde. 1988. gadā viņš zaudē jau pirmajā pretendentu maču raundā. Arī nākamais mēģinājums iegūt Pasaules čempiona nosaukumu, 1997. gadā beidzās ar zaudējumu 3. raundā.

Četras reizes ir piedalījies Pasaules šaha olimpiādēs (1984, 1986, 2002, 2006), divas reizēs kļūstot par turnīra uzvarētāju PSRS izlases sastāvā. Tāpat 1985. gadā PSRS izlases sastāvā ir uzvarējis Pasaules komandu šaha čempionātā.

2000. gadā pārceļas uz dzīvi Francijā, kur kļūst par valsts čempionāta medaļnieku 2003. 2005. un 2007. gados. 2003. gadā Francijas izlases sastāvā ir piedalījies Eiropas komandu čempionātā šahā.

Atsauces
--------

1. ↑  Championship of Moscow(1 League)- 30.1-20.2.1981
2. ↑  «51 Championship of USSR Lvov 3-28.4.1984». Arhivēts no oriģināla, laiks: 05.03.2016. Skatīts: 02.05.2013.
3. ↑  1985 Biel Interzonal Tournament
4. ↑  «1985 Montpellier Candidates Tournament». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2013. gada 1. jūnijā. Skatīts: 2013. gada 2. maijā.
5. ↑  1985-87 Candidates Matches
6. ↑  1988-90 Candidates Matches
7. ↑  «1997 FIDE Knockout Matches». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 18. jūlijā. Skatīts: 2013. gada 2. maijā.
8. ↑  Sokolov, Andreï (France)
9. ↑  1st World Team Chess Championship: Lucerne 1985
10. ↑  Championnat de France d'échecs
11. ↑  14th European Team Chess Championship: Plovdiv 2003

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
Baltijas stacija (Tallina)
Tallina-Veike
Kīza
Rapla
Totsi
Vīlande
**Igaunijas pasažieru dzelzceļa pārvadājumus** dienvidu virzienā no valsts galvaspilsētas Tallinas nodrošina *VAS Edelaraudtee*. Dīzeļvilcienu maršruti savieno Tallinu ar Vīlandi, kā arī nodrošina pasažieru dzelzceļa pārvadājumus Harju, Raplas, Jerves un Viljandi apriņķos.

Dzelzceļa maršrutu apkalpošanai tiek izmantots *VAS Edelaraudtee* piederošais dzelzceļa tīkls. Tā kopgarums ir 271,5 km. Tīklu veido pamatiecirknis Tallina—Lelle, ar atzarojumu Lelle—Tiri—Vīlande un savienojošo iecirkni Līva—Ilemiste.

Kopš 2018. gada 8. decembra pasažieru vilcieni posmā Lelle—Pērnava vairs nekursē.[1]

Maršruti
--------

**Tallina—Rapla** (igauņu: *Tallinn—Rapla*) ir starppilsētu pasažieru dīzeļvilcienu maršruts Igaunijā, kas apkalpo Harju un Raplas apriņķi. Maršruta kopgarums — 54,4 km. Maršrutā iekļautas 13 pieturas.[2]

**Tallina—Lelle—Tiri** (igauņu: *Tallinn—Lelle—Türi*) ir starppilsētu pasažieru dīzeļvilcienu maršruts Igaunijā, kas apkalpo Harju, Raplas, Jerves un Viljandi apriņķi. Maršruta kopgarums — 98,7 km. Maršrutā iekļautas 18 pieturas.[2]

**Tallina—Lelle—Tiri—Vīlande** (ekspresis) (igauņu: *Tallinn—Lelle—Türi—Viljandi*) ir starppilsētu pasažieru dīzeļvilcienu maršruts Igaunijā, kas apkalpo Harju, Raplas, Jerves un Viljandi apriņķi. Maršruta kopgarums — 151,5 km. Maršrutā iekļautas 17 pieturas.[2]

Pieturas
--------

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  |  |  |  |
| ***Tallina—Rapla*** | ***Tallina—Pērnava*** (slēgts kopš 08.12.2018) | ***Tallina—Lelle*** | ***Tallina—Tiri*** | ***Tallina—Vīlande*** |
| Tallina | Tallina | Tallina | Tallina | Tallina |
| Tallina-Veike | Tallina-Veike | Tallina-Veike | Tallina-Veike | Tallina-Veike |
| Līva | Līva | Līva | Līva | Līva |
| Menniku | Menniku | Menniku | Menniku | — |
| Saku | Saku | Saku | Saku | Saku |
| Kazemetsa | Kazemetsa | Kazemetsa | Kazemetsa | — |
| Kīza | Kīza | Kīza | Kīza | Kīza |
| Robuka | Robuka | Robuka | Robuka | — |
| Vilivere | Vilivere | Vilivere | Vilivere | — |
| Kohila | Kohila | Kohila | Kohila | Kohila |
| Lohu | Lohu | Lohu | Lohu | — |
| Hagudi | Hagudi | Hagudi | Hagudi | — |
| Rapla | Rapla | Rapla | Rapla | Rapla |
|  | Keava | Keava | Keava | — |
|  | Lelle | Lelle | Lelle | Lelle |
|  | Kogiste |  | Keru | Keru |
|  | Eidapere |  | Kolu | — |
|  | Viluvere |  | Tiri | Tiri |
|  | Totsi |  |  | Taikse |
|  | Tori |  |  | Kerevere |
|  | Pulli |  |  | Ollepa |
|  | Pērnavas Preču stacija |  |  | Vehma |
|  | Pērnava |  |  | Olustvere |
|  |  |  |  | Sirgavere |
|  |  |  |  | Vīlande |
|

Atsauces
--------

1. ↑  С 9 декабря на участке Лелле-Пярну поезда будут заменены на автобусы[novecojusi saite] (krieviski)
2. 1 2 3   Archived 2012. gada 10. maijā, *Wayback Machine* vietnē. Edelaraudtee ifrastruktūras pārskats par 2011./2012. gadu (igauniski)