recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***MycoBank*** ir tiešsaistes datu bāze, kas apkopo un dokumentē jaunus mikoloģiskos sugu nosaukumus un to kombinācijas, reizēm apvienojumā ar to aprakstiem un ilustrācijām. To pārvalda Starptautiskā mikoloģiskā asociācija un administrē *Centraalbureau voor Schimmelcultures* Vesterdeikas sēņu bioloģiskās daudzveidības institūtā Utrehtā.

Katram jaunam nosaukumam pēc tam, kad to ir pārbaudījuši nomenklatūras eksperti un tā atbilstība ir atzīta saskaņā ar ICN ("Starptautiskais aļģu, sēņu un augu nomenklatūras kodekss") noteikumiem, pirms jaunā nosaukuma oficiālas publicēšanas tiek piešķirts unikāls *MycoBank* numurs. Pēc tam šo numuru autors var citēt publikācijā, kurā tiek ieviests jaunais vārds. Tikai tad šis numurs kļūst publisks datu bāzē.

Šādā veidā sistēma palīdz atrisināt problēmu pārliecināties, kuri nosaukumi ir publicēti pirmie, no kāda autora un kad tieši.

*MycoBank* ir saistīts ar citām svarīgām mikoloģiskām un bioloģiskām datu bāzēm, piemēram, Index Fungorum, *Life Science Identifiers*, Globālo bioloģiskās daudzveidības informācijas fondu (GBIF) un citām datu bāzēm. MycoBank ir viena no trim nosaukumu nomenklatūras krātuvēm, ko atzinusi NCF ("Sēņu nomenklatūras komiteja"); citas ir Index Fungorum un *Fungal Names*.

Atsauces
--------

1. ↑  Hawksworth DL. (2005). "*Universal fungus register offers pattern for zoology*". Nature. 438 (7064): 24. Bibcode:2005Natur.438Q..24H. doi:10.1038/438024b. PMID 16267528.
2. ↑  More about MycoBank
3. ↑  Ботанический институт им. В. Л. Комарова РАН, Лаборатория систематики и географии грибов — MycoBank
4. ↑  Pedro W. Crous; Walter Gams; Joost A. Stalpers; Vincent Robert & Gerrit Stegehuis (2004). "*MycoBank: an online initiative to launch mycology into the 21st century*" Archived 2020. gada 17. maijā, *Wayback Machine* vietnē. (PDF). Studies in Mycology. 50: 19—22.
5. ↑  Redhead, Scott A.; Norvell, Lorelei L. (2013). "*MycoBank, Index Fungorum, and Fungal Names recommended as official nomenclatural repositories for 2013*" (PDF). IMA Fungus. 3 (2): 44—45. doi:10.1007/BF03449512.
**Mušu ofrīda** (*Ophrys insectifera* L.) ir orhideju dzimtas suga. Latvijā šis augs ir ļoti rets, un tā ir vienīgā Latvijā atrastā *Ophrys* ģints suga, atrasta pirmo reizi 1922. gadā. Ierakstīta Baltijas jūras reģiona Sarkanajā grāmatā un Latvijas Sarkanajā grāmatā 1. kategorijā. 

Mušu ofrīdas zieds

Apraksts
--------

Daudzgadīgs, neliels (15—50 cm) lakstaugs. Gumi apaļi, saknes īsas. Stublājs stāvs, gaišzaļš, kails un tievs. 3-5 lancetiskas lapas blīvi pie stublāja pamata. Ziedi skrajā un garā, parasti vienpusējā, vārpveida ziedkopā. Pieziedlapas zaļas, īsas un lancetiskas. Zieds ļoti raksturīgs, ārējās apziedņa lapas gaiši zaļas, no tām vidējā ar ieliekušos galu. Iekšējās apziedņa lapas sārti brūnas. Lūpa trīsdaivaina, samtaina, centrā zilgans plankums, kopumā lūpa atgādina kukaini. Latvijā zied jūnijā un jūlijā.

Izplatība
---------

Aug Viduseiropā un Baltijas jūras reģionā ļoti salveidīgos areālos. Igaunijā suga biežāka nekā Latvijā, zināma jau kopš 1839. g. Lietuvā atrasta tikai 1993. g.

Biotopi
-------

Viduseiropā aug sausās, kaļķainās vietās, mežos, pļavās, nokalnēs. Latvijā aug tikai kaļķainās pļavās un zāļu purvos ar skraju veģetāciju, kopā ar asinssārto dzegužpirkstīti un parasto kreimuli.
Sugu apdraud meliorācija un augsnes rekultivēšana, kā arī pļavu aizaugšana ar krūmiem un kokiem.

Atsauces
--------

1. ↑  Izplatība
2. ↑  Gottlieb Fleischer. Flora der deutschen Ostseeprovinyen Esth-, Liv- und Kurland. Mitau, Leipzig, 1839.
3. ↑  Gudžinskas Z. Ryla M. *Lietuvos gegužraibiniai (Orchidaceae)*. Vilnius, 2006 ISBN 9986-662-28-1

Ārējās saites
-------------

* Edgars Vimba: Mušu ofrīda - Ophrys insectifera L.
* Latvijasdaba.lv[novecojusi saite]

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Mušu ofrīda (*Ophrys insectifera*)*** |
**Mvokillo** (ponpejiešu: *Mwoakilloa*, angļu: *Mokil*) ir koraļļu atols Klusajā okeānā, Karolīnu salu arhipelāga centrālajā daļā. Ietilpst Mikronēzijas Federatīvo Valstu Ponpejas pavalstī, administratīvi veido atsevišķu municipalitāti. Atola iedzīvotāji ir mikronēzieši, runā mokiliešu valodā, kas tuva ponpejiešu valodai.

Ģeogrāfija
----------

Mvokillo ir koraļļu atols Karolīnu salu austrumu daļā 150 km uz austrumiem no Ponpejas un 110 km uz ziemeļrietumiem no Pinelapas. Atolā 3 salas, to kopējā sauszemes platība ir 1,24 km². Koraļļu rifs ieskauj 2 km² lielu lagūnu; kopējā atola platība ir 6 km². Vienīgā apdzīvotā sala ir Kālapa (61 ha) atola ziemeļaustrumos; tajā atrodas sākumskola, baznīca, lidlauks. Citas salas ir Ūreka (54 ha) dienvidos un Mvantona (29 ha) ziemeļrietumos.

Atsauces
--------

1. ↑  Pohnpeian-English dictionary
2. ↑  F.S.M. Airports & Civil Airfields. Mwoakilloa Civil Airfield

Ārējās saites
-------------



|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 237088764
* LCCN: sh93009650
* GND: 7849845-4

 |

 |
**Ziemeļamerikas Kordiljeri** (angļu: *North American Cordillera*, spāņu: *Cordillera norteamericana*) ir daļa no Kordiljeru kalnu sistēmas, atrodas Ziemeļamerikas teritorijā Kanādā, ASV un Meksikā. Kalnu kopgarums ir vairāk nekā 9000 km (no 19° Z.p. līdz 69. Z.p.). Kalnu sistēmas platums Aļaskā ir apmēram 1100—1200 km, Kanādā — līdz 800 km, ASV teritorijā — ap 1600 km, Meksikā — līdz 1000 km.

Klimats
-------

Ziemeļamerikas Kordiljeru ziemeļdaļa atrodas arktiskajā un subarktiskajā klimata joslā, teritorija līdz 40° Z.p. - mērenajā joslā, bet tālāk uz dienvidiem - subtropu joslā. Kalifornijas pussalas un Meksikas kalni atrodas tropu joslā. Nogāzēs, kuras vērstas uz Klusā okeāna pusi, klimats ir maigs, okeānisks (pie Sanfrancisko - Vidusjūras klimats), bet iekšējos rajonos ir kontinentāls klimats. Jukonas plato vidējā janvāra gaisa temperatūra ir ap -30 °C, jūnijā 15 °C. Lielajā Baseinā ziemā var būt sals līdz -17 °C, bet vasarā tā nereti pārsniedz 40 °C. (absolūtais maksimums +57 °C). Jūlijā visaugstākās temperatūras ir dienvidu starpkalnu ieplakās (32 °C Kolorādo upes lejtecē), viszemākās - Dienvidu Aļaskas augstkalnu apvidos (ap 8 °C). Mitrums sadalās ļoti nevienmērīgi. Mērenajā zonā vismitrākie apstākļi ir pašos rietumos, bet tropu joslā - pašos austrumos. Vismazāk nokrišņu ir iekšējās plakankalnēs. Aļaskas dienvidu kalnos gada nokrišņu summa ir 3000 - 4000 mm, Britu Kolumbijas piekrastē - līdz 2500 mm, ASV tā samazinās līdz 400 - 200 mm. Mohaves tuksnesī ir tikai 50 mm nokrišņu gadā. Biezākā sniega sega ir Aļaskas dienvidos (150 cm un vairāk).

Atsauces
--------

1. ↑  «Kordiljeri, Ziemeļamerikas». *Ģeogrāfijas vārdnīca Pasaules zemes un tautas*. Rīga : Galvenā enciklopēdiju redakcija. 1978. 375. lpp.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Ziemeļamerikas Kordiljeri***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* NKC: ge190579

 |

 |
Argolidas vēsturiskais apgabals
**Argolida** (sengrieķu: *Αργολίδα*) ir Grieķijas vēsturiskais apgabals, kas atrodas Peloponēsas pussalas austrumu daļā. Rietumos Argolida robežojās ar Arkādiju, ziemeļos ar Korintiju, dienvidrietumos ar Kinuriju, bet vēlāk ar Lakoniju. Ziemeļaustrumos to apskalo Saroniks, bet dienvidos Argolidas līcis. Mūsdienās Argolida ir iekļauta Peloponēsas perifērijas, Argolīdas nomē ar administratīvo centru Naupliju, bet Argolidas austrumu gals Atikas perifērijas Pirejas nomē.

Ģeogrāfija
----------

Argolidas teritoriju veido plaša ieleja, kur atrodas Argosa, Mikēnas un Tirinta, kā arī dziļi Egejas jūrā iestiepusies Aktes pussala. Pussalas ziemeļaustrumos atrodas Saroniks, kura piekrastē izvietojas Troizēnas un Epidauras pilsētas. Pussalas dienvidrietumos Argolidas līcis, kura dziļumā — Nauplijas pilsēta, un nelielā attālumā no tās atrodas Argosa. Arolīdas dienvidos ir tās galvenais sāncensis — Sparta, no kuras tā ir atdalīta ar nelielu apgabalu — Kinuriju, kas ir pastāvīgu strīdu objekts attiecībās ar Spartu. Argolidas rietumos atrodas Peloponēsas centrālā daļa — Arkādija. Apgabala centrs bija Argosas pilsēta.

Vēsture
-------

Lauvu vārti Mikēnās
Pirmās apmetnes šajā reģionā pastāvēja jau neolīta periodā. Bronzas laikmetā šīs bija visblīvāk apdzīvotais un attīstītākais Grieķijas apgabals. Šeit atradās Mikēnas un Tirinta. Jau Mikēnu periodā par Argolidas galveno pilsētu kļuva Argosa, kas saskaņā ar leģendu tika nosaukta mitoloģiska varoņa, Zeva un Niobes dēla, Argosa vārdā. Ar šīm pilsētām ir saistīti leģendārie Homēra eposa varoņi. Agamemnons valdīja Mikēnās. Homēram un dažiem vēlāka laika sengrieķu autoriem Argosa nozīmēja visu Grieķiju un visu Peloponēsu, bet par "argosiešiem" tika saukti ne tikai Argosas iedzīvotaji, grieķi kopumā.

Doriešu ienākšana iznīcināja šīs pilsētas, un jau vēsturiskajā periodā tās stāvēja drupās. No tā laika par apgabala centru kļuva Argosa. Uz ziemeļiem no Argolidas atradās Korinta un Sikiona.

Argosa savu lielāko politisko varenību ieguva tirāna Fedona laikā (7. gadsimts pr.Kr.), un daudzu gadsimtu garumā sacentās ar Spartu par ietekmi reģionā. No 229. gada pr.Kr. tā iegāja Ahajas savienībā, un 147. gadā pr.Kr. nopietni pretojās romiešiem, taču gala rezultātā tika iekļauta Romas sastāvā.

267. un 395. gadā to izpostīja goti. Bizantijas periodā pieauga Nauplijas loma, kas kļuva par vienu no svarīgākajam Grieķijas ostām. Venēciešu valdīšanas laikā šeit tika uzcelts cietoksnis (1711—1714), kas ir saglabājies līdz mūsu dienām.

Atsauces
--------

1. ↑  *Latvijas padomju enciklopēdija*. 1. sējums. Rīga : Galvenā enciklopēdiju redakcija. 348. lpp.
**Klājs** nodrošina kuģa telpu sadalīšanu līmeņos pēc augstuma.

Kuģa klājs
Pamata korpusa klājiem ir sekojoši nosaukumi (no augšas uz leju): augšējais, otrais, trešais utt. (pēdējo klāju sauc arī par apakšējo klāju), dubultdibens. Uz daudziem kuģiem ir klāji, kuri neiet visā kuģa garumā vai platumā - tās sauc par platformām.

Telpu starp ārējo dibenu un otro dibenu sauc par dubultdibenu vai starpdibenu telpu, starp otro dibenu un tuvāko klāju - tilpni jeb rūmi, pārējās starpklāju telpas - starpklājiem jeb tvīndeķiem.

Pamata korpusa klāju, līdz kuram izvada visas ūdensdrošās starpsienas, sauc par starpsienu klāju (parasti augšējais, retāk otrais).

Virsbūves un mājas ar klājiem sadala stāvos, kurus numurē no apakšas uz augšu. Attiecīgi izšķir virsbūves pirmā stāva klāju (baka, vidējās virsbūves vai pūpes klājs), mājas otrā stāva klāju, mājas trešā stāva klāju utt. Bieži šos klājus nosauc pēc tiem paredzētajiem uzdevumiem, piemēram: pastaigu, sporta, apakšējais (pārgājiena) tiltiņš, augšējais (navigācijas) tiltiņš.

Telpu izvietojumu kuģa garumā nosaka ar brangu numuriem (uz Krievijā būvētiem kuģiem tās numurē no priekšgala uz pakaļgalu), bet kuģa platumā - ar borta nosaukumu (kreisais borts, labais borts).

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Klājs***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* GND: 4493186-4

 |

 |
**Tīmekļa vietne**, **tīmekļvietne** jeb vienkārši **vietne** (angļu: *website*) ir tīmekļa lappušu kopums, ko veido caur HTTP protokolu internetā pieejami HTML/XHTML dokumenti. Visas publiski pieejamās tīmekļa vietnes veido vispasaules tīmekli. Tīmekļa vietnes lapas ir pieejamas no kopēja saknes vienotā resursu vietrāža un parasti atrodas vienā fiziskā serverī. Lapu vietrāži organizē tās hierarhiski, savukārt hipersaites starp tām nosaka to, kā lietotājs redz vietnes kopējo uzbūvi un kā notiek pārvietošanās starp dažādām tās daļām.

Izstrāde un uzturēšana
----------------------

Tīmekļa vietne parasti ir vienas personas, uzņēmuma vai iestādes darba rezultāts, kas veltīts noteiktai tematikai vai mērķim. Vietnes veido un/vai uztur vietņveži.

Vietņu izstrādi veic gan atsevišķi profesionāļi, gan uzņēmumi. Izstrādes grupā var būt vajadzīgi gan dizaineri, gan dažādi programmētāji. Tīmekļa vietnes ir rakstītas vai arī tiek dinamiski ģenerētas hiperteksta iezīmēšanas valodā (HTML), to noformējumu parasti veido CSS valodā un interaktivitāti nodrošina ar *JavaScript*. Tās apmeklētājiem ir pieejamas caur tīmekļa pārlūkprogrammu.

Tīmekļa vietnes var tikt sagatavotas, izmantojot tādas tehnoloģijas kā PHP, *Active Server Pages* (ASP) un *Java Server Pages* (JSP). Tīmekļa vietnes pasniegšanu klientam nodrošina tīmekļa servera programmatūra, piemēram, *Apache* vai *Nginx*. Bieži tīmekļa vietnes saturs glabājas datubāzēs.

Tīmekļa vietnēm bieži ir satura pārvaldības sistēma, kas ļauj lietotājiem bez īpašām programmēšanas zināšanām izmainīt vietnes saturu un reizēm arī izskatu vai uzbūvi.

  

**Kā izveidot pašam savu tīmekļa vietni?**

1. Izvēlies platformu, kurā veidosi savu tīmekļa vietni. To var darīt izmantojot HTML, CSS, JavaScript valodas, bet ir arī vairākas jau gatavas platformas, kur var izveidot pieejamas vietnes bez jebkādām priekšzināšanām. (P: Wix.com, WordPress.com u.c.),
2. Jāizvēlās domēna vārds(tīmekļa vietnes nosaukums P: manamajaslapa.lv), jāatrod, kāds kas tīmekļa vietni uzturēs (t.i. savienos vietni ar internetu - host) - par abien pakalpojumiem ir jāmaksā, gatavās platformas komplektā parasti piedāvā "hostošanas" pakalpojumus.
3. Izveido un publicē savu tīmekļa vietni.

Lietošana
---------

Tīmekļa vietnes ļauj interneta lietotājiem vispasaules tīmeklī saņemt vizuālu, tekstuālu un multivides informāciju. Lielāka apjoma un plašākai auditorijai domātas vietnes mēdz dēvēt par portāliem un vortāliem.

Daļa tīmekļa vietņu, piemēram, interneta pornogrāfijas un ziņu vietnes, prasa abonēšanu par samaksu vai reģistrēšanos bez tās.

Skatīt arī
----------

* Vispasaules Tīmekļa konsorcijs

Atsauces
--------

1. ↑  LZA TK ITTEA protokols Nr. 308 (07.03.2008) un Nr. 417 (17.05.2013), Akadēmiskā terminu datubāze *AkadTerm*
2. ↑  «How to Make a Website in 2021: Step-by-Step Beginner's Guide». *WebsiteSetup* (en-US). Skatīts: 2021-05-19.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* LNB: 000047141
* LCCN: sh96008680
* GND: 4596172-4
* BNF: cb125428495 (data)
* NKC: ph117163
* BNE: XX542540

 |

 |
**Tīmo Meiers** (vācu: *Timo Meier*, dzimis 1996. gada 8. oktobrī) ir Šveices hokejists, spēlē uzbrucēja pozīcijā. Pašlaik (2022) Maiers pārstāv NHL komandu Ņūdžersijas "Devils". Spēlējis arī AHL komandā Sanhosē "Barracuda".

2023. gada 26. februārī Meiers kopā ar uzbrucēju Timuru Ibragimovu, aizsargiem Skotu Haringtonu un Santeri Hataku, vārtsargu Zahariju Emondu un 2024. gada NHL drafta piektās kārtas izvēli tika aizmainīts uz Ņūdžersijas "Devils" apmaiņā pret Ņūdžersijas vienības pirmās kārtas izvēle 2023. gada draftā, aizsargiem Šakiru Muhamadullinu un Ņikitu Ohotjuku, uzbrucējiem Andreasu Džonsonu un Fabianu Zeterlundu, nosacīto otrās kārtas izvēli 2024. gada NHL draftā un septītās kārtas izvēli 2024. gadā.

Šveices hokeja izlases sastāvā ir spēlējis 2018. gada Pasaules čempionātā.

Ārējās saites
-------------

* *Munzüger Sport* profils (vāciski)
* *Eliteprospects* profils (angliski)
* *Internet Hockey Database* profils (angliski)
* *Hockey-Reference* profils (angliski)

Atsauces
--------



1. ↑
**Daniela Nucu-Gažika** (rumāņu: *Daniela Nuțu-Gajić*; arī Nucu-Teresčenko (rumāņu: *Nuţu-Terescenko*); dzimusi kā Daniela Nucu 1957. gada 8. jūnijā Timišoarā) ir Rumānijā dzimusi Austrālijas starptautiskā lielmeistare šahā (1986).

Biogrāfija
----------

No 1970. gadu vidus līdz 1990. gadu vidum bijusi viena no vadošajām Rumānijas šahistēm. Daudzkārtējā Rumānijas sieviešu šaha čempionātu dalībniece, kuros izcīnījusi sešas medaļas: 3 zelta (1978, 1979, 1980), sudraba (1983) un 2 bronzas (1984, 1985). Daudzu starptautisko sieviešu šaha turnīru laureāte: 1979. gadā Novisadā dalījusi 2.-4. vietu, 1983. gadā uzvarējusi Atēnās, 1991. gadā dalījusi 3. vietu Tuzlā. 1989. gadā kļuvusi par Dienvidslāvijas sieviešu atklātā šaha čempionāta uzvarētāju.

Divas reizes piedalījusies Pasaules šaha čempiones izcīņas cikla starpzonu turnīros: 1985. gadā Havanā ieņēmusi 5. vietu, bet 1991. gadā Suboticā (tagad Serbija) dalījusi 13.-15. vietu.

Par panākumiem turnīros FIDE 1978. gadā viņai piešķīra starptautiskās meistares (WIM), bet 1986. gadā - starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu.

Pārstāvējusi Rumānijas komandu Pasaules šaha olimpiādēs, kurās piedalījusies 7 reizes (1978-1986, 1992-1994). Komandu vērtējumā izcīnījusi sudraba (1982) un 2 bronzas (1984, 1986) medaļas, bet individuālajā vērtējumā izcīnījusi 2 zelta (1980, 1982) medaļas.

1990. gadu vidū pārcēlusies uz dzīvi Austrālijā. 1995. gadā uzvarējusi Dienvidaustrālijas atklātajā sieviešu šaha čempionātā un Austrālijas sieviešu šaha čempionātā. 1996. gadā bijusi labākā Kvīnslendas sieviešu un meiteņu šaha čempionātā. No 1997. gada šaha turnīros pārstāv Austrāliju. Kopš 1998. gada šaha turnīros piedalās reti. Pazīstama kā Austrālijas junioru šaha līgas (angļu: *Australian Junior Chess League*) organizētāja un bērnu šaha trenere.

Atsauces
--------

1. ↑  «Federația Română de Șah: Prezentare». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2018. gada 17. martā. Skatīts: 2016. gada 24. augustā.
2. ↑  «1985 Havana Interzonal Tournament». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 3. martā. Skatīts: 2016. gada 24. augustā.
3. ↑  «1991 Subotica Interzonal Tournament». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 3. martā. Skatīts: 2016. gada 24. augustā.
4. ↑  OlimpBase :: Women's Chess Olympiads :: Daniela Nuţu-Gajic
5. ↑  «Ergebnis von Eloabfrage: Nutu-Gajic, Daniela». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 4. martā. Skatīts: 2016. gada 24. augustā.

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
**Ņikopole** (ukraiņu: *Нікополь*) ir apgabala pakļautības pilsēta Ukrainas dienvidos, Dņipropetrovskas apgabalā. Izvietojusies apgabala dienvidos Kahovkas ūdenskrātuves labajā krastā 122 km no apgabala centra Dņipro. Ņikopoles rajona centrs (rajonā neietilpst). Kopā ar apkārtējām pilsētām un ciematiem (Pokrova un Marhaneca) un ciematiem veido Ņikopoles aglomerāciju (ap 230 000 iedzīvotāju 2001. gadā).

Par pilsētas pirmsākumiem tiek uzskatīta pie Dņepras 1638. gadā izveidotā kazaku **Ņikitinas Seča** *(Микитинська Січ)*, kas bija viens no Zaporižjas Sečas karaspēka centriem. 1648. gadā šeit par kazaku atamanu izvēlēja Bohdanu Hmeļnicki. 1667. gadā seču pārdēvēja par **Ņikitinskijperevozu** *(Микитинський Перевіз)*. 1775. gadā to kā miestu iekļāva Jekaterinoslavas guberņā un pārdēvēja par **Slovjansku** *(Слов'янськ)*, bet 1782. gadā — par Ņikopoli. 19. gadsimta vidū Ņikopolē parādījās pirmie rūpniecības uzņēmumi. Lielu iespaidu uz pilsētas attīstību atstāja netālo mangāna iegulu atklāšana 1886. gadā un dzelzceļa Krivijriha—Ņikopole—Oleksandrivska izbūve 1903. gadā. Mūsdienās ievērojams rūpniecības (metalurģijas, mašīnbūves) un transporta centrs.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Ņikopole***.

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Dņipropetrovskas apgabala pilsētas  |
| --- |
|  |
| 
* Apostolove
* **Dņipro**
* Kamjanska
* Krivijriha
* Marhaneca
* Novomoskovska
* Ņikopole
* Pavlohrada
* Pereščepine
* Peršotravenska
* Pidhorodne
* Pjatihatki
* Pokrova
* Sineļnikove
* Terņivka
* Verhivceve
* Verhņodņiprovska
* Viļnohirska
* Zelenodoļska
* Žovti Vodi

 |

 |


1. ↑  ; Q107450340; izdevējs: Q7603543.
**Hopoks** (slovāku: *Chopok*) ir trešā augstākā (2024 m) Zemo Tatru grēdas virsotne (aiz kaimiņos esošajiem Djumbjera un Štjavnicas kalniem) Slovākijas vidienē, uz robežas starp Žilinas un Banska Bistricas apgabaliem. No virsotnes paveras panorāmas skats uz Liptovas zemieni un aiz tās Augstajiem Tatriem ziemeļos un Hronas upes ieleju dienvidos. Netālu no virsotnes atrodas kalnu kotedža "Akmeņbūda" (*Kamenná chata*). Kalna nogāzēs atrodas kalnu slēpošanas kūrorti.

Piekļuve
--------

Hopoks atrodas Eiropas gājēju maršrutā E8 (kurš stiepjas no Īrijas līdz Turcijas robežai), starp Djumbjera un Derešes virsotnēm. Papildus šai austrumu — rietumu virziena takai pa grēdas virsotni, kalnu var sasniegt arī pa pārgājienu takām vai nu no ziemeļiem (no Demenovskas ielejas) vai no dienvidiem (no autobusu pieturām Trangoška un Srdječko). Augstākie punkti, kuriem var piekļūt ar krēslu pacēlājiem, ir Hopokūboča (*Chopok úboč*) (1834 m) ziemeļu nogāzē un Kosodrevina (1494 m) dienvidu nogāzē.

Klimats
-------

Vidējā gada temperatūra ir -1 °C, augstākā reģistrētā temperatūra bijusi 18 °C un zemākā -27 °C. Vidējā temperatūra janvārī ir -8 °C un jūlijā 6 °C. Hopoka augšdaļa ir vējainākā vieta Slovākijā ar meteoroloģisko staciju, vidējais vēja ātrums 40 km/st, janvārī 51 km/st.

Kalnu slēpošana
---------------

Kalna ziemeļu un dienvidu nogāzes ierindojas Slovākijas labāko slēpošanas kalnu vidū. Ziemeļu nogāzē ir trīs slēpošanas zonas ar 21 km sagatavotu slēpošanas trašu, vienu gaisa tramvaja līniju un 16 pacēlājiem. Dienvidu nogāzē ir 7 pacēlāji. Kalns ir populārs starp frīstaila slēpotājiem. Hopoka ziemeļu nogāzē atrodas slēpošanas centrs Jasna, bet dienvidu nogāzē Srdječko un Tāles slēpošanas kūrorti.

Attēlu galerija
---------------

* Slēpotāji Hopokā 1968. gadāSlēpotāji Hopokā 1968. gadā
* Kalnu glābšanas helikopters darbāKalnu glābšanas helikopters darbā
* Hopoka TV stacijaHopoka TV stacija
* Skats no Hopoka uz ziemeļiemSkats no Hopoka uz ziemeļiem
* Skats uz Hopoku no ziemeļiemSkats uz Hopoku no ziemeļiem

Atsauces
--------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Hopoks***.

1. ↑  Karte no Freemap.sk
2. ↑  Weatherbase: Mt. Chopok, Slovakia
3. ↑  Jasna.sk — Chopok North
4. ↑  Jasna.sk — Chopok South
5. ↑  Peakware: Chopok
**Tu bandera es un lampo de cielo** (latviski: "Tavs karogs ir debešķīgi gaišs") ir Hondurasas Republikas nacionālā himna. Himna ir sarakstīta 1915. gadā, tās vārdu autors ir Augusto Konstancio Koeljo, bet mūziku ir sarakstījis Karloss Hartlings.

Himnas vārdi
------------

Tu bandera es un lampo de cielo
Por un bloque, de nieve cruzado;
Y se ven en su fondo sagrado
Cinco estrellas de pálido azul;
En tu emblema, que mar un rumoroso
Con sus ondas bravías escuda,
De un volcán, tras la cima desnuda
Hay un astro, de nítida luz.
India virgen y hermosa dormías
De tus mares al canto sonoro,
Cuando echada en tus cuencas de oro
El audaz navegante te halló;
Y al mirar tu belleza extasiado
Al influjo ideal de tu encanto,
La orla azul de tu espléndido manto
Con su beso de amor consagró.
De un país donde el sol se levanta,
Mas allá del Atlante azulado,
Aquel hombre te había soñado
Y en tu busca a la mar se lanzó.
Cuando erguiste la pálida frente,
En la viva ansiedad de tu anhelo,
Bajo el dombo gentil de tu cielo
Ya flotaba un extraño pendón.
Era inutil que el indio tu amado
Se aprestara a la lucha con ira,
Porque envuelto en su sangre Lempira,
En la noche profunda se hundió;
Y de la épica hazaña, en memoria,
La leyenda tan sólo ha guardado
De un sepulcro el lugar ignorado
Y el severo perfil de un peñón.
Por tres siglos tus hijos oyeron
El mandato imperioso del amo;
Por tres siglos tu inútil reclamo
En la atmosfera azul se perdió;
Pero un día gloria tu oído
Percibió, poderoso y distante,
Que allá lejos, por sobre el Atlante,
Indignado rugía un León.
Era Francia, la libre, la heroica,
Que en su sueño de siglos dormida
Despertaba iracunda a la vida
Al reclamo viril de Dantón:
Era Francia, que enviaba a la muerte
La cabeza del Rey consagrado,
Y que alzaba soberbia a su lado,
El Altar de la Diosa razón.
Tú también, ¡oh mi patria!, te alzaste
De tu sueño servil y profundo;
Tú también enseñastes al mundo
Destrozado el infame eslabón.
Y en tu suelo bendito, tras la alta
Cabellera del monte salvaje,
Como un ave de negro plumaje,
La colonia fugaz se perdió
Por guardar ese emblema divino,
Marcharemos !Oh Patria a la muerte,
Generosa será nuestra suerte,
Si morimos pensando en tu amor.
Defendiendo tu santa bandera
Y en tus pliegues gloriosos cubiertos,
Serán muchos, Honduras tus muertos,
Pero todos caerán con honor.
*Jahrhunderthalle*, mūzikla *Hope! — Das Obama Musical* pirmizrādes norises vieta Frankfurtē, Vācijā
***Hope! — Das Obama Musical*** (latviešu: *Ceri! — Obamas mūzikls*) ir vācu mūzikls, kas veidots, iedvesmojoties no ASV prezidenta Baraka Obamas personīgās dzīves un karjeras. Mūziklā ir attēlota prezidenta dzīve no laika, kad viņš dzīvoja Čikāgā, Ilinoisas štatā, līdz 2008. gada ASV prezidenta vēlēšanām. Mūzikla pirmizrāde notika 2010. gada 17. janvārī 2000 sēdvietu lielajā *Jahrhunderthalle* Frankfurtē. Tiek uzskatīts, ka šis ir pirmais uz kāda ASV prezidenta dzīvi balstītais teātra uzvedums, kas radīts, kad viņš vēl joprojām bijis amatā.

Atsauces
--------

1. 1 2  Kate Connolly. «Obama das musical makes a song and dance of US election». *The Guardian*, 2010. gada 17. janvāris. Skatīts: 2010. gada 18. janvāris.
2. ↑  Guy Raz. «Yes You Can — See The New Obama Musical». *All Things Considered* (National Public Radio), 2010. gada 17. janvāris. Skatīts: 2010. gada 18. janvāris.
3. ↑  Daniel Schwammenthal. «Obama Mia!». *The Wall Street Journal*, 2010. gada 19. janvāris. Skatīts: 2010. gada 18. janvāris.
4. ↑  Jake Tapper. «Ich Bin Ein Hope-Monger: Obama Musical Premieres in Germany». *ABC News*, 2010. gada 18. janvāris. Skatīts: 2010. gada 18. janvāris.

Ārējās saites
-------------

* Oficiālā tīmekļa vietne
Taj Mahal Blues Trio
**Blūzs** (angļu: *blues* no *blue devils* — 'melanholija, skumjas') ir mūzikas žanrs, kas sākotnēji 19. gadsimta otrajā pusē bija afroamerikāņu liriska solodziesma, bet vēlāk attīstījās par patstāvīgu mūzikas virzienu. Blūzs iespaidoja džeza un popmūzikas veidošanos, tā elementus dažkārt izmantoja arī 20. gadsimta akadēmiskās mūzikas komponisti.

Vēsture
-------

Blūzs parādījās 19. gadsimta otrajā pusē ASV. 20. gadsimta sākumā formējās tā saucamais klasiskais jeb pilsētas blūzs, kura formas pamatā bija 12 taktu periods ar harmoniska secīgumu kopīgo shēmu: pirmā 4 taktu frāze — T, otrā — S, trešā — D un T. Tāds periods atbilst trīsrindu dzejoļu pantam. Blūza skaņkārta, atšķirībā no mažora un minora skaņkārtām, ir diezgan nekonkrēta, tas ir, izmantotās notis nav iespējams viennozīmīgi iekļaut tanī vai izslēgt. Tomēr biežāk izmantotā intervālu attiecība ir 3/2 1 1/2 1/2 3/2 1. Sastopami arī hromatiskās gammas elementi. Blūzs sevišķi strauji attīstījās 20. gadsimta 50. gados.

Sākotnēji blūzs pārstāvēja tikai "melno" mūziku, ko izpilda melnādaini cilvēki citiem melnādainiem cilvēkiem. Tas bija izpildāms bandžo, ģitāras, vēlāk — klavieru vai instrumentālā ansambļa pavadījumā. Pēc tam blūzs apvienojās ar balto ieceļotāju (kantrī stilu, kurš, savukārt, aiziet ar sakņojumiem ķeltu mūzikā) un citos stilos, un pats dalījās vairākos skaidri noformētos zaros.

Blūza melodijai ir raksturīgs jautājuma — atbildes struktūra un blūzu saticības izmantošana. Liriskajos blūza tekstos rod atspulgu sociālas un rases apspiešanas tēmas. Blūza tapšanu kā virzienu sekmēja melnādainā komponista Viljama Hendija daiļrade ("Memfisas blūzs", 1912; "Sentluisas blūzs", 1914). Klasiskā sieviešu blūza izpildītājas bija Ma Raineja, Čipija Hila, Besija Smita un citas.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Blūzs***.
* Latvijas Nacionālās enciklopēdijas šķirklis
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)
* *Encyclopædia Universalis* raksts (franciski)
* Enciklopēdijas *Krugosvet* raksts (krieviski)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Mūzikas novirzieni un žanri |
| --- |
|  |
| Mūzikas žanru uzskaitījumi | 
* elektroniskās mūzikas žanri

 |
|  |
| Mūzikas žanri | 
* tradicionālā tautas mūzika
	+ mūsdienu tautas mūzika
* akadēmiskā mūzika
* reliģiskā mūzika
* elektroniskā mūzika
* populārā mūzika
	+ blūzs
	+ džezs
	+ hiphops
	+ kantrimūzika
	+ popmūzika
	+ regejs
	+ rokmūzika
		- smagais metāls
		- pankroks

 |
|  |
| Reģionos | 
* japāņu popmūzika
* korejiešu popmūzika

 |

 |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* LCCN: sh85015115
* GND: 4132568-0
* BNF: cb11975253n (data)
* NDL: 00970020
* NKC: ph118940
* BNE: XX536851

 |

 |
**Adelaidas ielu trase** (angļu: *Adelaide Street Circuit*) ir ielu trase, kura atrodas Adelaidā, Austrālijā. Tajā līdz 1995. gadam notika Formula 1 sacīkstes.

Adelaidas trase bija pēdējā sezonas sacīkste visās 11 reizēs, kad tur notika sacīkstes. Albertparkā (Austrālijas GP mājvieta kopš 1996. gada) sacīkstes vienmēr ir norisinājušās kā pašas pirmās sezonā, izņemot 2006. gadu, kad tās bija jāpārceļ par dažām nedēļām vēlāk sakarā ar Sadraudzības spēlēm. Sakarā ar to, ka Adelaida vienmēr bija sezonas noslēdzošā trase, te bieži ir norisinājušies čempiona titulu izšķiroši notikumi. Piemēram, 1986. gadā Alēns Prosts izcīnīja titulu sakarā ar favorīta Naidžela Mensela formulas pārsprāgušo riepu. 1994. gadā abi titula pretendenti, Mihaels Šūmahers un Deimons Hills saduras un izstājas. Par čempionu kļūst Šūmahers, jo kopvērtējumā viņam ir viena punkta pārsvars. Bieži tiek uzskatīts, ka Šūmahers veica neatļautu manevru un patiesībā viņu vajadzēja diskvalificēt, tomēr Williams (Hilla komanda) neizvirzīja sūdzību. Kā vēlāk atzina komandas līdzīpašnieks Patriks Heds, tas bija tāpēc, ka komandai nešķita pareizi izcīnīt titulu vienā gadā ar Airtona Sennas bojāeju un jebkurā citā sezonā viņi būtu sūdzējušies FIA.

1991. gadā sacīkste beidzās pēc 14 apļiem jeb pusstundas, padarot to par visu laiku īsāko sacīksti. Lija spēcīgs lietus, tādēļ formulas bija nevadāmas un piloti neko īpaši nespēja saredzēt. 1995. gadā Mika Hekinens piedzīvoja smagu avāriju un kādu laiku pavadīja komā. Tikai mediķu ātrā reakcija izglāba jauno somu no bojāejas. Vēlāk viņš izcīnīja divus čempiona titulus.

Skatīt arī
----------

* F1 trašu saraksts

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Trases Formula 1 pasaules čempionātā |
| --- |
|  |
| Pašreizējās (2022) | 
* Bahreina
* Baku
* Barselona
* Džida
* Hungaroringa
* Imola
* Interlaguša
* Jasmarina
* Maiami
* Marinas līcis
* Mehiko
* Melburna
* Monca
* Monreāla
* Montekarlo
* Ostina
* Pola Rikāra trase
* Red Bull Rings
* Silverstona
* Spā-Frankošampa
* Sudzuka
* Zandvorta

 |
|  |
| Bijušās | 
* Adelaida
* Buda
* Aida
* Anderstorpa
* AVUS
* Bremgartena
* Brendsheča
* Buenosairesa
* Celtvēga
* Cēzara Pils
* Dalasa
* Detroita
* Dižona
* Dienvidžeola
* Doningtona
* Eintrī
* Endiaba
* Eštorila
* Fīniksa
* Fudži
* Harama
* Heresa
* Hokenheimringa
* Indianapolisa
* Īstlondona
* Kajalami
* Sepanga
* Klemronferāna
* Lemāna
* Longbīča
* Maņikūra
* Monhuika
* Monsantu
* Montremblāna
* Mosportas trase
* Nirburgringa
* Nivela-Bolēra
* Oportu
* Pedralbesa
* Peskāra
* Rēma-Guo
* Riversaida
* Ruēna-Lezesāra
* Sebringa
* Sepanga
* Soči
* Šanhaja
* Valensija
* Votkinsglena
* Zoldera
* Žakarepagua

 |

 |
**Poliandrija** (sengrieķu: *πολυανδρία* *(polyandria)*, no *πολύ- (poly-)* — 'daudz' un *ἀνήρ (anēr)* — 'vīrs') jeb **daudzvīrība** ir poligāmijas forma, kurā sieviete ir vienlaikus precēta ar diviem vai vairāk vīriem. 19. gadsimtā poliandrija bija sastopama pie aleutiem un eskimosiem, bet mūsdienās ir sastopama dažās Indijas daļās, Himalajos (Tibetā, Kašmirā, Sikimā un Butānā), atsevišķos reģionos Mongolijā, Ķīņā un dažos Subsahāras rajonos Āfrikā.

Poliandrijas paveidu, kurā sieviete ir vienlaicīgi precēta ar diviem vai vairāk brāļiem, veidojot vienu mājsaimniecību, sauc par fraternālo poliandriju un daudzi antropologi uzskata, ka šis poliandrijas paveids ir sastopams visbiežāk.

Ja vīri savstarpēji nav asinsradinieki, tad poliandriju sauc par nefraternālu un tādas savienības tiek veidotas ar sievieti, kurai ir augsts sabiedriskais stāvoklis. Vīrieši savā starpā dala ekonomiskos pienākumus un seksuālās tiesības uz sievieti.

Dažkārt poliandrijas rašanās sabiedrībā saistīta ar sieviešu dzimuma jaundzimušo nogalināšanu, kas tika praktizēta dažās sabiedrībās, tādējādi izjaucot līdzsvaru starp vīriešu un sieviešu skaitu.

Poliandrija Rietumhimalaju hinduistu sabiedrībās tiek skaidrota ar to, ka zemes resursi ir trūcīgi un pēcnācēju skaits ir jāierobežo. Tāpēc vairāki vīrieši (brāļi) veido attiecības ar vienu sievieti. Atšķirībā no poliginijas šādas savienības reprodukcijas potenciālu ierobežo vienas sievietes kapacitāte. Līdz ar to poliandrijas sociālā funkcija šajā gadījumā ir pieskaņot darbaspēka potenciālu pieejamajiem zemes resursiem.

Sabiedrībās, kur poliandrija tiek pieļauta, parasti tā ir tikai viena no dažādām pieejamajām laulības stratēģijām.

Skatīt arī
----------

* Poligāmija
* Poliginija

Atsauces
--------

1. ↑  Beremann, G. D. "Ecology, Demography and Domestic Strategies in the Western Himalayas", 1978

Ārējās saites
-------------

* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)
**ROSAT** (saīsinājums no **Rö**ntgen**sat**ellit) bija Vācijas rentgenstaru orbitālā observatorija. Projektu vadīja Vācijas aerokosmiskais centrs ar instrumentiem no Vācijas, ASV un Apvienotās Karalistes. Teleskopu palaida 1990. gadā un sākotnēji tas bija plānots 18 mēnešu darbam, bet nostrādāja vairāk kā astoņus gadus. *ROSAT* bija lielākais rentgenstaru teleskops tajā laikā.

*ROSAT* sākotnēji bija plānots orbītā nogādāt ar Space Shuttle, bet pēc Challenger katastrofas par nesēju izvēlējās Delta II. Kosmiskajam aparātam tika saglabāta iespēja to satvert orbītā un ar *Space Shuttle* nogādāt atpakaļ uz zemes.

*ROSAT* tika palaists 1990. gada 1. jūnijā 17:48 UTC no Kanaveralas zemesraga Gaisa spēku stacijas starta laukuma LC-17A ar nesējraķeti Delta II 6920-10.

Atsauces
--------

1. ↑  The ROSAT mission DLR

Ārējās saites
-------------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***ROSAT*** |

* *ROSAT* DLR vietne (angliski), (vāciski)
**Kloga-Aedlinna** (igauņu: *Klooga-Aedlinna*) ir dzelzceļa pieturas punkts Igaunijā, Harju apriņķa Keilas pagastā, dzelzceļa iecirknī Keila—Paldiski un tas atrodas 9,4 km attālumā no Paldiskiem, 11,4 km attālumā no Keilas un 38,2 km attālumā no Baltijas stacijas Tallinā. Kloga-Aedlinnā pietur piepilsētas elektrovilcienu maršruta Tallina—Paldiski—Tallina elektrovilcieni.

Dzelzceļa posms Kloga-Paldiski elektrificēts 1961. gadā. Pieturas punkts Kloga-Aedlinna izbūvēts gadu vēlāk - 1962. gadā.

2010. gadā projekta „Reisiplatvormide viimine eurokõrgusele" ietvaros ar Eiropas Savienības Struktūrfondu līdzfinansējumu Kloga-Aedlinna pieturas punktā tika izbūvēta jauna pasažieru malas platforma (augstums - 550 mm, garums - 150 m).

Atsauces
--------

1. ↑  AS EVR Infra raudteerajatistel võimaldatavad operatsioonid 2011/2012
2. ↑   (igauniski)(angliski)(krieviski)
3. ↑   (igauniski)
4. ↑   Archived 2009. gada 29. decembrī, *Wayback Machine* vietnē. (igauniski)

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Uz Keilu** |  | **Uz Paldiskiem** |
|  Kloga |  **Kloga-Aedlinna** | Pellkila  |
**Utkiarvika** (angļu: *Utqiagvik*, iņupiatu: *Utqiaġvik*), līdz 2016. gadam — **Barova** (angļu: *Barrow*), ir pilsēta ASV Aļaskas pavalstī, Nortsloupas apgabala centrs. Izvietojusies Ziemeļu Ledus okeāna Čukču jūras krastā pie Barova zemesraga. 57 % iedzīvotāju ir iņupiati. Utkiarvika ir ASV vistālāk ziemeļos esošā apdzīvotā vieta.

Barova raga apvidu iņupiati apdzīvojuši ja vismaz 1500 gadus. Eiropiešu avotos apmetne pirmoreiz minēta 1853. gadā kā Otkiavinga, vēlāk arī kā Otkiovika. Vēlākos laikos ciems saukts pēc netālā Barova raga. 2016. gadā atgriezts iņupiatu nosaukums, kas tulkojumā nozīmē ‘vieta, kur vāc savvaļas saknes’ — tā saukto «eskimosu kartupeli» — tundrā augošo *Claytonia tuberosa*, kura saknes ir ēdamas.

1881. gadā Pirmā Starptautiskā polārā gada ietvaros līdzās ciemam ierīkoja Pointbarovas polāro pētniecības staciju. 1888. gadā prezbiteriešu misija uzbūvēja baznīcu, kas tiek izmantota arī mūsdienās. 1889. gadā tika uzbūvēta vaļu mednieku atbalsta un glābšanas stacija, 1901. gadā — ASV pasta nodaļa. Pilsētas statuss Barovai piešķirta 1958. gadā.

Ģeogrāfiski Utkiarvika dalās trijās daļās. Dienviddaļā Barovsaidā pie lidostas ir vēsturiskais pilsētas centrs, vidusskola, sākumskola, policija, pilsētas dome, banka. Lielākā vidējā daļa Brovervila ir galvenais dzīvojamais rajons; tur atrodas bibliotēka, pasts, pamatskola, slimnīca, Iņupiatu Mantojuma centrs, viesnīca. Attālāko un mazāko ziemeļu daļu dēvē par NARL, jo tur atradies Kara flotes Arktikas pētījumu centrs (*Naval Arctic Research Lab*); tajā mūsdienās atrodas Iļisarvikas koledža, bet 2 km uz dienvidaustrumiem — Barovas observatorija.

Atsauces
--------

1. ↑  «Explore Census Data – Utqiaġvik city, Alaska». Q637413. Skatīts: 7 novembris 2021.
2. ↑  ; Q23766566; redaktors: Q637413; pārbaudes datums: 1 janvāris 2022.
3. ↑  USGS Geographic Name Database
4. ↑  Anchorage Daily News. Barrow voters support name change to 'Utqiagvik'

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Utkiarvika***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
**Uz aktivitātēm balstīta pašizmaksas kalkulācijas metode** (no angļu valodas *Activity-based costing (ABC)*) ir vispārējo izmaksu sadalīšanas metode, kas analīzē izmaksu rašanās cēloņus. ABC ir pašizmaksas kalkulācijas metode, kas izmaksas attiecina uz darbībām (aktivitātēm), kas tiek veiktas, lai saražotu produktu. Šī metode informē uzņēmuma vadību par darbībām, kas patērē resursus, līdz ar to uzņēmums, zinot šo informāciju, spēj nodrošināt pievienoto vērtību. ABC piedāvā strukturizētu modeli, kas ļauj vadītājiem saprast:

1. Kas izraisa darbu;
2. Kad darbs ir pabeigts;
3. Kādi ir darba rašanās cēloņi un tā process;
4. Kā tiek veikts darbs;
5. Kāpēc darbs tiek veikts.

Vēsture
-------

19. gadsimta sākumā, pārejot no liela darbaspēka apjoma uz mašinizētu ražošanu jeb, iestājoties Industriālajai Revolūcijai, ļoti būtiski izmainījās arī grāmatvedības sistēma. Daudz intensīvāks un sarežģītāks ražošanas process, kā arī izmaiņas uzņēmējdarbības vidē prasīja daudz precīzāku finanšu uzskaites sistēmu. ABC metode sākotnēji tika ieviesta 1980. gados, jo tā uzlaboja nopietnus trūkumus tradicionālajā izmaksu kalkulēšanas sistēmā. Tradicionālā sistēma parasti izmanto tikai trīs izmaksu kategorijas: darbaspēku, materiālus un pieskaitāmās izmaksas. Lai gan ražošanas uzņēmumi kopumā varēja noskaidrot savu ražojumu izmantoto darbu un materiālus, to izmaksu sistēma piešķīra netiešās un atbalsta izmaksas — "pieskaitāmās", kuras uzņēmumiem bija daudz grūtāk attiecināt uz gala produktu.

Metodes pielietojums
--------------------

ABC metodes pielietošanas process tiek izdalīts četros soļos:

1. Tiek noteiktas darbības, kas rada vispārējās izmaksas;
2. Tiek noteikta galvenā izmaksu sadalīšanas bāze;
3. Nosaka izmaksu centrus galvenajām darbībām;
4. Veic vispārējo izmaksu sadalīšanu pa produktiem atkarībā no to patērētā daudzuma.

Atsauces
--------

1. ↑  Edward Forrest. *Activity-based Management. A comprehensive Implementation guide*. McGraw-Hill, 1996. 289. lpp.
2. ↑  Steven R.Anderson Robert S.Kaplan. *Time-driven Activity-based costing*. Harward Business School Publishing corporation. 50–54. lpp.
3. ↑  Hugh Becker Ernest Glad. *Activity-Based costing and management*. Inta&Company Limited. 125–126. lpp.
Koledža ēka
**Ņujorkas pilsētas tehnoloģiju koledža** (angļu: *New York City College of Technology*) ir valsts koledža Ņujorkā, ASV, kas tika dibināta 1946. gadā.

Koledžā ir vairāk nekā 17 000 studentu, 66 bakalaura, asociēto un specializēto sertifikātu programmās, tostarp vairākās inženierzinātņu tehnoloģiju jomās, kā arī arhitektūras, celtniecības, māszinību, izklaides tehnoloģiju, zobu higiēnas, redzes aprūpes tehnoloģiju un juristu palīgdarbinieku apmācības. Tiek piedāvāta arī tālākizglītība bez diploma, un katru gadu tajā piedalās aptuveni 14 000 studentu.

Ievērojami absolventi
---------------------

* Ēriks Adamss — Ņujorkas pilsētas mērs.

Atsauces
--------

1. ↑  «City Tech - New York City College of Technology». *www.citytech.cuny.edu*. Skatīts: 2023-06-17.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Ņujorkas pilsētas tehnoloģiju koledža***.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 137397981
* LCCN: n2002021924
* ISNI: 0000 0000 9350 6262

 |

 |
**Ņūgreindža** (īru: *Sí an Bhrú*, angļu: *Newgrange*) ir aizvēsturisks arheoloģijas piemineklis Īrijas austrumos, Mītas grāfistē pie Boinas upes, kādus 8 kilometrus uz rietumiem no Drohedas. Piemineklis radīts apmēram 32. gadsimtā pirms mūsu ēras, tātad tas ir vecāks par Stonhedžu vai Heopsa piramīdu. 1993. gadā piemineklis līdz ar citām Brūnaboinas kompleksa vietām iekļauts UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.

Ņūgreindža ir gaiteņu kapeņu (*passage grave*) stila celtne apmēram 75 metri diametrā. Pieminekļa telpās atrasti cilvēku kauli un priekšmeti, kas varētu būt ziedojumi. Par celtnes funkciju vēsturnieku domas dalās. Akmeņi, kas izmantoti Ņūgreindžas celtniecībai, nākuši no dažādām, tostarp 50 kilometrus attālām, vietām.

Uz akmeņiem izveidotas dažādas zīmes un ornamenti. Celtnes ieeja orientēta tā, lai katra gada ziemas saulgriežos saule pa īpaši izveidotu logu iespīdētu centrālajā telpā un apgaismotu akmenī izveidoto trīskāršo spirāli. Lai mūsdienās uz vietas novērotu šo parādību, nepieciešams uzvarēt loterijā, kurā piedalās daudzi tūkstoši gribētāju.

Celtnes aktīva lietošana izbeidzās ap 20. gadsimtu pirms mūsu ēras. Viduslaikos komplekss bija zināms kā dievietes Danu cilts dievu mājvieta. Ņūgreindžu atkal atklāja 1699. gadā. No 1962. līdz 1975. gadam tika veikti arheoloģiskie izrakumi un tika veikta pretrunīgi vērtēta daļēja atjaunošana.

Attēlu galerija
---------------

* IeejaIeeja
* Eja Ņūgreindžas iekšpusēEja Ņūgreindžas iekšpusē
* Trīskāršā spirāleTrīskāršā spirāle
* Galvenās telpas griestu konstrukcijaGalvenās telpas griestu konstrukcija

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Ņūgreindža***.
* Pasaules vēstures enciklopēdijas raksts (angliski)
* Oficiālā tīmekļa vietne

|  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
UNESCO Pasaules mantojuma vietas Īrijā |
| --- |
|  |
| Kultūra | 
* Brūnaboina - Boinas Loka arheoloģiskais ansamblis (Dauta, Nauta, Ņūgreindža)
* Skeligmaikla

 |  |

 |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 21144647638600048248
* GND: 4497111-4
* BNF: cb12037717d (data)

 |

 |
**Nikolajs Dūze** (1891-1951) bija latviešu virsnieks, ģenerālis (1936). Piedalījās Pirmajā pasaules karā un Latvijas brīvības cīņās. Viens no 1944. gada 17. marta Latvijas Centrālās padomes memoranda parakstītājiem.

Dzīvesgājums
------------

Dzimis 1891. gada 1. augustā Rīgā amatnieka ģimenē. Mācījās Rīgas pilsētas reālskolā, pēc kuras beigšanas dienēja Krievijas impērijas armijas 27. artilērijas brigādē Viļņā (1911-1912), nokārtoja rezerves praporšcika pārbaudījumu (1913). Pirmā pasaules kara laikā kā virsnieks piedalījās kaujās Galīcijā un Karpatos, kur divas reizes ievainots un paaugstināts līdz kapteiņa dienesta pakāpei. 1918. gada martā iestājās Ukrainas hetmaņa armijas Kijevas virsnieku instruktoru skolā.

No 1919. gada jūnija kā kapteinis piedalījās Brīvības cīņās, jūlijā iecelts par Liepājas karaskolas priekšnieku, oktobrī par Rīgas Instruktoru bataljona komandieri, novembrī piedalījās kaujās pret bermontiešiem Ventspils apriņķī, decembrī iecelts par Grobiņas kājnieku pulka komandieri. 1920. gadā viņu paaugstināja par pulkvežleitnantu, 1924. gadā N. Dūze beidza vecāko virsnieku kursus un 1925. gadā tika paaugstināts par pulkvedi.
1929. gadā beidza Kara akadēmiskos kursus, 1936. gadā paaugstināts par ģenerāli un iecelts par Zemgales divīzijas komandiera palīgu, bet 1939. gadā par Kurzemes divīzijas komandiera palīgu. Pēc Latvijas okupācijas 1940. gada oktobrī atvaļināts no bruņotajiem spēkiem. 
Vācu okupācijas laikā ģenerālis Dūze bija Latvijas invalīdu kooperācijas savienības priekšnieks.

Otrā pasaules kara beigās devās bēgļu gaitās uz Vāciju, bet 1945. gada vasarā no PSRS okupētās Čehoslovākijas atgriezās Latvijā. 1946. gada janvārī viņu apcietināja un piesprieda 6 gadu cietumsodu, taču 1946. gada decembrī attaisnoja pēc sprieduma pārsūdzēšanas Maskavā. Pēc atbrīvošanas strādāja par grāmatvedi Rīgā. Miris 1951. gada 14. decembrī, apbedīts Rīgas II Meža kapos.

Literatūra
----------

* Latvijas armijas augstākie virsnieki, 1918-1940: biogrāfiska vārdnīca. (Sast. Ē. Jēkabsons, V. Ščerbinskis); Latvijas Valsts vēstures arhīvs. Rīga: 1998. – 154.-155. lpp.

Atsauces
--------

1. ↑  dinaburgascietoksnis.lcb.lv Archived 2014. gada 20. decembrī, *Wayback Machine* vietnē. Latgales centrālā bibliotēka, Daugavpils novadpētniecības un mākslas muzejs, Daugavpils zonālais valsts arhīvs
Šis raksts ir par šahistu. Par citām jēdziena **kampars** nozīmēm skatīt nozīmju atdalīšanas lapu.

**Nikolajs Kampars** (1903. gada 4. septembris Valka - 1972. gada 5. augusts, Milvoki) bija Latvijas un ASV jurists, žurnālists un šahists.

Biogrāfija
----------

Piedzimis Krievijas impērijas policista ģimenē. Tēvs, Eduards Kampars, bijis Alūksnes policijas priekšnieka palīgs 1905. gada revolūcijas laikā un pielicis daudz pūļu likumības nodrošināšanai attiecībā pret revolūcijas dalībniekiem.

Nikolajs Kampars profesijas izvēlē sekojis ģimenes tradīcijām un beidzis Latvijas Universitātes Juridisko fakultāti, vēlāk strādājis par izmeklēšanas tiesnesi Latgalē.

No jaunības gadiem Nikolajs Kapmars bijis pazīstams ne tikai kā spējīgs šahists, bet arī kā šaha sacensību organizators. Bijis viens no LU studentu šaha celmlaužiem, bet 1938. gadā Latvijas Darba kameras paspārnē organizējis šaha amatieru turnīru aptuveni 100 strādniekiem un ierēdņiem.

Otrā pasaules kara gados kopā ar ģimeni devies bēgļu gaitās un no 1944. gada dzīvojis Austrijā, kur četrus gadus pēc kārtas uzvarējis Fillahas pilsētas šaha čempionātos. 

1953. gadā pārcēlies uz dzīvi ASV, kur apmetusies Milvoki. Tajā pašā gadā izcīnījis 2. vietu Viskonsinas štata šaha čempionātā. 1954. gadā uzvarējis Milvoki pilsētas šaha čempionātā, apsteidzot šaha reitinga sistēmas izgudrotāju Arpadu Elo, kurš atpalicis no uzvarētāja par puspunktu. 1955. gadā atkārtoti uzvarējis Milvoki pilsētas šaha čempionātā.
Sekmīgi darbojies šaha žurnālistikā. No 1962. gada līdz 1967. gadam izdevis šaha žurnālu "Opening Adventures", kurā galvenokārt apskatījis savas iecienītās atklātnes: Blekmara-Dīmera gambītu un Latviešu gambītu. Viņa izdevums izpelnījies ievērību ASV šahistu aprindās.

Nikolajs Kampars bijis neērts pretinieks jebkura līmeņa šahistiem. 1935. gadā viņš kopā ar dzejnieku Kārli Krūzu bijis viens no diviem, kas simultānspēles seansā uzvarējis toreizējo Pasaules čempionu šahā Aleksandru Aļehinu. 1957. gadā Nikolajs Kampars izcīnījis neizšķirtu turnīra partijā pret nākamo Pasaules čempionu šahā Bobiju Fišeru.

Vietas Latvijas šaha čempionātos
--------------------------------

* 1926. gads - 7.-8. vieta.
* 1930. gads - 7. vieta 2. virsturnīrā.

Atsauces
--------

1. ↑  "Latvija Amerikā" Nr. 11, 04.07.1970
2. ↑  "Mums zudušie" - "Laiks" Nr. 66, 16.08.1972
3. ↑  "Laiks" Nr. 97, 04.12.1954
4. ↑  "Laiks" Nr. 95, 26.11.1955
5. ↑  Remembering Nikolajs Kampars
6. ↑  Alexander Alekhine vs Nikolajs Kampars Riga (1935)
7. ↑  Robert James Fischer vs Nikolajs Kampars Milwaukee N-Western (1957)

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)