recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Joahims Olsens** (dāņu: *Joachim Olsen*, dzimis 1977. gada 31. maijā Olborgā, Dānijā) ir bijušais dāņu vieglatlēts, lodes grūdējs. J. Olsenam pieder neoficiālais pasaules labākais sasniegums starp lodes grūdējiem - viņš ir iekļuvis desmit tā saukto *lielo sacensību* (Olimpiskās spēles, Pasaules un Eiropas vieglatlētikas čempionāti) finālos pēc kārtas.[*nepieciešama atsauce*]

Karjera
-------

Pusaudža gados J. Olsens nodarbojās galvenokārt ar diska mešanu, bet četru gadu laikā, ko viņš pavadīja kā students Aidaho universitātē ASV, ļoti strauji uzlabojās viņa rezultāti lodes grūšanā. Pirmais nozīmīgais sasniegums J. Olsenam bija U-23 Eiropas vieglatlētikas čempionātā Gēteborgā 1999. gadā iegūtā sudraba medaļa. 2001. gada pasaules čempionātā J. Olsens pirmo reizi iekļuva tik nozīmīgu sacensību finālā, ko ir atkārtojis visās kopš tās reizes notikušajās sacensībās. 2002. gadā viņš ieguva sudraba medaļu gan Eiropas čempionātā telpās, gan atklātajā stadionā. 2004. gada pasaules čempionātā telpās J. Olsens izcīnīja trešo vietu. Šo panākumu viņš atkārtoja arī 2004. gada olimpiskajās spēlēs Atēnās (vēlāk, pēc Jurija Bilonoha diskvalifikācijas par dopinga lietošanu, J. Olsens saņēma sudraba medaļu). 2006. gada pasaules čempionātā telpās 21,16 metrus tāls grūdiens J. Olsenam deva trešo vietu. Trešais viņš palika arī Eiropas čempionātā (21,07 metri), par diviem centimetriem piekāpjoties baltkrievam Andrejam Mihņevičam un par četriem - uzvarētājam Ralfam Bartelam no Vācijas.

Karjeras pēdējos gados J. Olsens daudz cīnījies ar traumām. Tomēr 2007. gada 13. jūnijā Kopenhāgenā viņam izdevās uzstādīt jaunu personisko rekordu - 21,61 m. Pekinas olimpiskajās spēlēs J. Olsens bija Dānijas delegācijas karognesējs olimpiādes atklāšanā, taču traumu dēļ olimpisās spēles viņam bija tikai otrais starts 2008. gada sezonā un finālā viņš neiekļuva. 2009. gada jūlijā J. Olsens paziņoja par profesionāla sportista karjeras beigām.

Personīgie rekordi
------------------

* Lodes grūšanā - 21,61 m (2007. gada 13. jūnijā Kopenhāgenā), nacionālais rekords
* Diska mešanā - 60,67 m (2002. gada 23. jūnijā Seviljā)

Atsauces
--------

1. ↑  «Danish shot put athlete Olsen to retire». 2009. gada 22. jūlijs. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2012. gada 9. septembrī. Skatīts: 2009. gada 22. jūlijs.

Ārējās saites
-------------

* *Olympedia* profils (angliski)
* IAAF profils (angliski)
* *Trach and Field* vieglatlēta profils (angliski)
* Informācija no Dānijas Vieglatlētikas federācijas mājas lapas
**Metiloranžs** jeb **metiloranžā** ir organiska krāsviela (oranžs sīkkristālisks pulveris), kas pieder pie azokrāsvielām un tiek izmantota titrēšanā kā pH indikators.

Iegūšana
--------

Metiloranža krāsas maiņa (kreisajā pusē - skābāka vide)
Metiloranžu iegūst no sulfanilskābes un dimetilanilīna. Sulfanilskābi diazotē sārmainā vidē ar nātrija nitrītu. Iegūtajam produktam pievieno dimetilanilīna šķīdumu etiķskābē - rodas dimetilaminoazobenzolsulfoskābe, no kuras iegūst nātrija sāli, pievienojot nātrija hidroksīdu.

Izmantošana
-----------

Metiloranža ūdens šķīdumu galvenokārt izmanto analītiskajā ķīmijā kā pH indikatoru. Skābā vidē tas ir sarkans, sārmainā — dzeltens. Krāsas maiņa notiek pH intervālā 3,0 — 4,4. Ar metiloranžu var krāsot vilnu vai zīdu, tomēr krāsa nav noturīga. Vilnas vai zīda auduma gabalu iegremdē vārglāzē ar metiloranža šķīdumu un pievieno dažus pilienus sālsskābes, maisot vāra, kamēr audums vienmērīgi nokrāsojas. Pēc tam to mazgā ar ūdeni un žāvē.

Skatīt arī
----------

* pH indikatori

Atsauces
--------

1. ↑  O. Neilands. Organiskā ķīmija. R: Zvaigzne, 1977, 751. lpp.
**Karols Pilcs** (poļu: *Karol Piltz*; 1898. gada 7. februāris Varšava — 1939. gada septembris Varšava) bija Polijas šahists.

Biogrāfija
----------

Pirmā pasaules kara laikā devies bēgļu gaitās uz Krieviju. 1918. gadā atgriezies Polijā un iestājies Polijas armijā. Piedalījies Polijas–Krievijas karā (1919–1921). Pēc demobilizācijas 1921. gadā uzsācis mācības Varšavas politehniskajā institūtā, kuru beidzis ar inženiera diplomu. Vēlāk mācījies arī Varšavas universitātes filozofijas fakultātē.

No 1920. līdz 1922. gadam sastādījis vairākus šaha uzdevumus, kurus atzinīgi novērtējis Dāvids Pšepjurka, publicēdams tos paša vadītajā šaha slejā nedēļas laikrakstā *„Tygodniku Ilustrowanym"*.
Kopš 1922. gada regulāri piedalījies Polijas šaha turnīros. Pārstāvējis Polijas komandu neoficiālajā Pasaules šaha olimpiādē 1924. gadā. 1926. gadā Varšavā piedalījies 1. Polijas šaha čempionātā, kurā dalījis 3.-7. vietu. 1929. gadā Varšavas komandas sastāvā izcīnījis 1. vietu Polijas komandu šaha čempionātā. 1937. gadā Jurātē piedalījies 4. Polijas šaha atklātajā čempionātā, kurā dalījis 17.-18. vietu.

Otrā pasaules kara laikā piedalījies kaujās Varšavas aplenkumā, kurās 1939. gada septembrī gājis bojā.

Atsauces
--------

1. ↑  Przemysław Zieliński. «Karol Piltz» (poļu). Szachy w Polsce, 2015-04-27. Skatīts: 2017-12-13.
2. ↑  OlimpBase :: unofficial Chess Olympiads :: Karol Piltz
3. ↑  «I Szachowe Mistrzostwa Polski Warszawa 1926». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 8. martā. Skatīts: 2016. gada 7. septembrī.
4. ↑  OlimpBase :: Polish Team Chess Championship :: Karol Piltz
5. ↑  «IV Szachowe Mistrzostwa Polski Jurata 1937». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 18. septembrī. Skatīts: 2016. gada 7. septembrī.

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
Nāzims Hikmets
**Nāzims Hikmets Rans** (*Nâzım Hikmet Ran*; dzimis 1901. gada 20. novembrī Selanikā, miris 1963. gada 3. jūnijā Maskavā) bija turku dzejnieks un dramaturgs, komunists.

1921. gadā iestājies Turcijas Komunistiskajā partijā. No 1922. līdz 1925. gadam dzīvoja PSRS. Pēc atgriešanās Turcijā vairāk kā 12 gadus pavadīja Turcijas cietumos, līdz 1951. gadā pēc oficiālās versijas "aizbēga" uz PSRS. Līdz savai nāvei 1963. gadā dzīvoja PSRS, kur varas iestādes izmantoja viņu propagandas nolūkiem.

Ietekmējies no Majakovska un krievu futūristiem, ieviesa brīvo pantu turku dzejā.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 95267715
* LNB: 000021829
* LCCN: n80123362
* ISNI: 0000 0000 8167 9529
* GND: 118550888
* SELIBR: 60857
* SUDOC: 086228390
* BNF: cb119174763 (data)
* BIBSYS: 90198422
* NDL: 00522604
* NKC: jn19990003502
* SBN identifikators CFIV107690 nav derīgs.
* BNE: XX970824
* CiNii: DA07123734

 |

 |
Zvārdes baznīcas drupas (2011).
**Zvārdes poligons** bija vairāk nekā 24 000 hektāru plašs PSRS kara aviācijas bumbu mešanas treniņu poligons Zvārdes pagastā, kuru izveidoja 1954. gadā pēc PSRS Aizsardzības ministrijas pieprasījuma. Bumbu lauka centrā atradās Zvārdes baznīca un Ķērkliņu baznīca, kā arī Rīteļu kapsēta, kura tika pilnībā izpostīta. Zvārdes poligonā līdz mūsdienām saglabājies unikāls kurgāns – poligona novērošanas vieta.

Vēsture
-------

1953. gadā ar Latvijas PSR Ministru padomes rīkojumu likvidēja Zvārdes un Ķērkliņu ciemus, lauksaimniecisko darbību pārtrauca pieci kolhozi: Staļina, Marksa, "Komunists", "Vienība" un "Ļeņina ceļš". Zvārdē izveidoja PSRS kara aviācijas poligonu, kur padomju kara lidotāji trenējās bumbu nomešanā. Vietējiem iedzīvotājiem pavēlēja līdz 1955. gada 1. maijam pamest savas mājas.
Lidotājiem bija jāmācās trāpīt tanku, lidmašīnu, lielgabalu butaforijās. Trāpījumu par teicamu uzskatīja, ja lādiņš piezemējās tuvāk par 100 metriem no mērķa. Uzlidojumi tika veikti no Tukuma, Šauļu, Kaļiņingradas un citiem lidlaukiem.

Atmodas kustības laikā 1989. gada 21. jūlijā notika protesta akcijās pret Zvārdes poligonu. Tajās iesaistījās arī Minsteres latviešu ģimnāzijas skolotājs un vēlākais diplomāts Pēteris Elferts, kuru izraidīja no Latvijas ar liegumu atgriezties turpmākajos piecos gados. Kad 1993. gadā Padomju armija atstāja Zvārdes poligonu, tikai neliela daļa iedzīvotāju atgriezās savās bijušajās mājās. Zvārdes pagastā deklarējās ap 400 iedzīvotāju.

2015. gada maijā bijušajā poligona teritorijā notika Zemessardzes organizētās mācības „Zvārdes detonators 2015", kurās karavīri turpināja ilgstoši ar sprādzienbīstamiem priekšmetiem piesārņotās teritorijas attīrīšanu, atrodot un iznīcinot 60 sprādzienbīstamus priekšmetus, tostarp divas aviācijas bumbas.

Atsauces
--------

1. ↑  *Latvijas pagasti. Enciklopēdija*. Rīga : A/S Preses nams. 2001—2002. ISBN 9984-00-412-0.
2. ↑  Lauku ceļotājs
3. 1 2  "Kā augonis uz Latvijas miesas". Bijušais Zvārdes poligons pamazām atdzimst Ģirts Kasparāns la.lv 2019. gada 18. maijā
4. ↑  Mēs visi esam latvieši Laima Ozola baltic-ireland.ie, 29.08.2009
5. ↑  Mācībās veicot Zvārdes poligona ķemmēšanu, atrod un iznīcina 60 sprādzienbīstamus priekšmetus sargs.lv 22.05.2015
Monpeljē sadraudzības pilsētas
**Pilsētu sadraudzība** vai **pašvaldību sadraudzība** ir pilsētu un dažāda līmeņa pašvaldību sadarbības forma dažādu sociālo, kultūras un ekonomisko saišu veicināšanai. Mūsdienu pilsētu sadraudzības koncepcija attīstījusies pēc 2. pasaules kara, lai stiprinātu sapratni starp dažādām kultūrām un veicinātu starptautisko biznesa un tūrisma saišu veidošanos. Eiropas Savienībā noslēgti ap 17 000 sadraudzības līgumi starp dažāda līmeņa pašvaldībām. Latvijā noslēgti 294 sadraudzības līgumi ar citu valstu dažāda līmeņa pašvaldībām.

Pilsētu sadraudzības veicināšanai 1957. gadā izveidota Starptautiskā Sadraudzības pilsētu federācija ar galveno mītni Parīzē, kas apvieno 160 valstu vairāk nekā 3500 pilsētas. Pēc federācijas iniciatīvas aprīļa pēdējā svētdienā tiek atzīmēta Vispasaules sadraudzības pilsētu diena.

Eiropas Savienībā sadraudzības pilsētu kustību koordinē Eiropas Municipalitāšu un reģionu padome (CEMR).

Skatīt arī
----------

* Latvijas pilsētu un novadu sadraudzības partneru uzskaitījums

Atsauces
--------

1. ↑  Pašvaldību sadraudzība rītdienas pasaulei. Rokasgrāmata

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* LNB: 000305222
* LCCN: sh89001097
* GND: 4491663-2
* BNF: cb11977906j (data)
* NKC: ph123980

 |

 |
Itālija, 1084
**Drengo ģimene** (franču: *Drengot*) bija Normandijas normāņu augstmaņu ģimene, kuras pārstāvji bija vieni no pirmajiem normāņu algotņiem, kas ieradās Itālijas dienvidos, lai kalpotu langobardu valdniekiem un uzsāka normāņu iekarojumus Itālijā. Viņu vara Itālijā atpalika no normāņu Otvilu ģimenes, kas izvirzījās par valdošo visos Itālijas dienvidos.

Pirmās ziņas par ģimeni parādās 1017. gadā, kad pieci Drengo brāļi — Osmonds, Rūdolfs, Žilbērs, Askletīns un Rainulfs kopā ar 250 normāņu karotājiem ieradās Romā, bet pēc tam devās uz langobardu pilsētām Salerno un Kapuju, no kurienes pievienojās langobardu dumpim pret Bizantijas impērijas varu Apūlijā. Dumpinieki sākumā guva panākumus, bet 1018. gadā tika smagi sakauti. Kaujā krita Osmonds un Žilbērs. 1022. gadā reģionā ieradās Svētās Romas impērijas imperatora Heinriha II armija un tika atjaunota stabilitāte. Rūdolfs Drengo atgriezās Normandijā. Jaunākais brālis Rainulfs Drengo ar saviem kareivjiem 1029. gadā iestājās Neapoles hercoga Serdžio IV dienestā. Pateicībā par Rainulfa panākumiem Serdžio viņam izprecināja savu māsu un iecēla par Aversas grāfu. Tā dzima pirmā normāņu valstiņa Itālijā. Askletīns Drengo par dienestu Otvilu armijā 1042. saņēma tiesības uz Ačerencas pilsētiņu Apūlijā.

Kapujas valdnieki
-----------------

Kapujas monēta ar Ričardu un Jordānu
Kapujas monēta ar Ričardu II
Pēc tam kad 1057. gadā nomira Kapujas valdnieks Pandulfs VI, Askletīna dēls Ričards aplenca pilsētu un 1058. gadā to ieņēma, taču līdz 1062. gadam par pilsētas valdnieku atstāja likumīgo mantinieku Landulfu VIII. 1064. gadā Ričarda dēlam Jordānam izdevās ieņemt Gaetas pilsētu. Ričards ar Jordānu paplašināja savus valdījumus uz ziemeļiem un kļuva par ietekmīgiem Romas pāvesta atbalstītājiem cīņā pret Svētās Romas impērijas imperatoru. 1077. gadā Ričards sāka Neapoles aplenkumu, taču mira 1078. gadā un Jordāns izlēma aplenkumu neturpināt. Šajā laikā Drengo vara sāka samazināties, kamēr Otvili turpināja veiksmīgus iekarojumus Sicīlijā. No 1092. līdz 1098. gadam langobardu iedzīvotāju sacelšanās rezultātā Drengo ģimene tika padzīta no Kapujas. Pēc varas atgūšanas Drengo ietekme turpināja samazināties un viņi bija spiesti kļūt par Otvilu vasaļiem. Pēdējais Drengo valdnieks Roberts II neveiksmīgi dumpojās pret Otviliem, taču cieta sakāvi un mira 1156. gadā.
**Drigalska kalni** (vācu: *Drygalskiberge*, norvēģu: *Drygalskifjella*) ir ap 40 km garš un līdz 11 km plata ziemeļu—dienvidu virzienā orientēta kalnu grēda Orvina kalnu masīva rietumos Karalienes Modas Zemē, ap 195 km no okeāna piekrastes Princeses Martas krastā Antarktīdā. Rietumos no Drigalska kalniem atrodas Filhnera kalni un Sērensena nunataki, austrumos — Kurces kalni. Augstākā virsotne ir 2931 m augstā Ulvetanna. Kalni sastāv no diviem atšķirīgiem reģioniem: ziemeļu daļā kalnus lielākoties sedz ledājs, no kura paceļas atsevišķi nelieli nunataki; dienvidos paceļas V veida masīvs Fenriskjeftens ar līdz pat 1200 m augstām klintīm. Rietumos no Drigalska kalniem no Polārā plato noplūst 12 km platais Vinjes glečers, austrumos — 8,5 km platais Sigīna glečers.

Grēdu atklāja un nofotografēja trešās Vācijas antarktiskās ekspedīcijas gaitā (1938-1939) un nosauca par godu vācu ģeogrāfam un polārpētniekam Ēriham fon Drigalskim. Kalnus nokartēja pēc sestās Norvēģijas antarktiskās ekspedīcijas (1956-1960) uzmērījumiem un aerofotogrāfijām.

Atsauces
--------

1. ↑  ASV Ģeoloģijas dienesta Ģeogrāfisko nosaukumu informācijas sistēma *(USGS GNIS)*: Drigalska kalni

Ārējās saites
-------------

* National Geographic. Antarctic Challenge[novecojusi saite]
* Daredevil jumps from mountain in Antarctica Archived 2011. gada 16. oktobrī, *Wayback Machine* vietnē.
**Dižgliemeņu virsdzimta** (latīņu: *Unionoidea,* = *Unionacea*, *Naiadacea*) ietilpst dižgliemeņu kārtā. Latvijā ir sastopamas trīs šai virsdzimtai piederošās ģintis: bezzobes (*Anodonta*), *Pseudanodonta* un perlamutrenes (*Unio*).

Apraksts
--------

Čaulas forma dažādi variē. Tai ir iekšējais perlamutra slānis un savdabīga zobu uzbūve. Atslēgu veido pseidokardinālie un laterālie zobi, kas ir dažādā pakāpē reducēti, reizēm vispār to var nebūt. Virsdzimtas pārstāvji ir plaši izplatīti pa visu pasauli, un dzīvo tikai saldūdeņos. Tipiski šīs grupas pārstāvji ir zināmi no mezozoja, taču dažas formas pieskaitītas šai grupai, ir sastopamas arī vēlajā paleozojā. Kaut arī dižgliemeņu izcelsme nav skaidri zināma, taču ir versija, ka tās cēlušās no paleozoja *Anthracosiidae* gliemenēm. Cita hipotēze uzskata, ka tās ir trigoniju pēcteči, kas no jūras apstākļiem ir pārgājuši uz dzīvi sājūdenī un saldūdens apstākļos.

Sistemātika
-----------

Dižgliemeņu virsdzimta (*Unionidae*)

* dzimta: *Hyriidae* Swainson, 1840
* dzimta: † *Liaoningiidae* Yu & Dong, 1993
* dzimta: *Margaritiferidae* Henderson, 1929 (1910)
* dzimta: † *Sancticarolitidae* Simone & Mezzalira, 1997
* dzimta: *Unionidae* Rafinesque, 1820

Atsauces
--------

1. ↑  World Register of Marine Species

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Dižgliemeņu virsdzimta*** |
**Vazopresīns** jeb **antidiurētiskais hormons (ADH)** ir peptīdu hormons, kas atrodams lielākajai daļai zīdītāju. Tā galvenā funkcija ir ūdens aizture ķermenī, samazinot izdali ar urīnu, kā arī asinsvadu sašaurināšana. Ja organismā pieaug osmotiskais spiediens (augsta vielu koncentrācija un maz ūdens), to uztver osmoreceptori hipotalāmā. Hipotalāms, savukārt, ietekmē neirohipofīzi un no tās sāk izdalīties vazopresīns uz asinīm. Ar asinīm šis hormons nonāk nierēs. Vazopresīns regulē ūdens daudzumu ķermenī ietekmējot nieru savācējvadus. Tas palielina speciālu ūdens kanālu (akvaporīnu) daudzumu savācējvadu virsmā, tādējādi paaugstinot ūdens reabsorbciju. Rezultātā ūdens organismā tiek saglabāts, bet urīns kļūst koncentrētāks. Ja organismā trūkst ADH, var attīstīties bezcukura diabēts (cilvēkam izdalās ļoti daudz urīna). Sašaurinot perifēros asinsvadus, vazopresīns ceļ arī asinsspiedienu.

Vazopresīna nesējolbaltumviela ir neirofizīns. Veidojas neirofizīna — ADH komplekss, kas granulu veidā tiek transportēts līdz terminālajam aksonam neirohipofīzē.

Atsauces
--------

1. ↑  S Nielsen, C L Chou, D Marples, E I Christensen, B K Kishore, and M A Knepper. Vasopressin increases water permeability of kidney collecting duct by inducing translocation of aquaporin-CD water channels to plasma membrane.
**Nātrija sulfīds** (Na2S) ir nātrija un sēra binārais savienojums, kas pieskaitāms pie bāziskajiem sulfīdiem (sērūdeņražskābes sāļiem). Nātrija sulfīds ir amorfi vai kubiski bāli rozā vai dzeltenīgi (polisulfīdu piejaukumu dēļ) kristāli. Pilnīgi tīrs nātrija sulfīds ir bezkrāsains. Viegli veido kristālhidrātus ar piecām, sešām vai deviņām ūdens molekulām (pentahidrātu, heksahidrātu un nonahidrātu). Higroskopisks; mitrā gaisā vienmēr ož pēc sērūdeņraža. Samērā labi šķīst ūdenī (hidrolizējas, dodot sārmainu reakciju), vāji šķīst spirtā un etilacetātā. Ūdens šķīdums pamazām kļūst duļķains un dzeltenīgs sēra un polisulfīdu rašanās dēļ.

Iegūšana
--------

Rūpnieciski iegūst, reducējot nātrija sulfātu ar ogli:

Na2SO4 + 4C → Na2S + 4CO
Laboratorijā tīru bezūdens nātrija sulfīdu iegūst tieši no elementiem, sēram reaģējot ar nātriju amonjaka vidē vai sausā tetrahidrofurānā naftalīna kā katalizatora klātienē:

2Na + S → Na2S

Īpašības
--------

Karsējot reaģē ar skābekli un oglekļa dioksīdu, veidojot nātrija karbonātu:

2Na2S + 3O2 + 2CO2 → 2Na2CO3 + 2SO2
Viegli reaģē ar skābēm, piemēram, sālsskābi, veidojot sērūdeņradi:

Na2S + 2HCl → 2NaCl + H2S
Koncentrēta sērskābe oksidē nātrija sulfīdu līdz sēram un sēra dioksīdam (nātrija sulfīdam piemīt reducētāja īpašības):

Na2S + 3H2SO4 → SO2 + S + 2H2O + 2NaHSO4
Ūdens šķīdumā oksidējas ar gaisa skābekli līdz tiosulfātam:

2Na2S + 2O2 + H2O → Na2S2O3 + 2NaOH

Izmantošana
-----------

Nātrija sulfīdu lieto krāsvielu un celulozes ražošanā, ādu ģērēšanā, lai atdalītu no tām spalvas; kā reaģentu analītiskajā ķīmijā.

Atsauces
--------

1. ↑  Holleman, A. F.; Wiberg, E. "Inorganic Chemistry" Academic Press: San Diego, 2001. ISBN 0-12-352651-5.
2. ↑  So, J.-H; Boudjouk, P; Hong, Harry H.; Weber, William P. (1992). "Hexamethyldisilathiane". *Inorg. Synth.* 29: 30. doi:10.1002/9780470132609.ch11.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Nātrija sulfīds*** |

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Nātrija savienojumi |
| --- |
|  |
| 
* NaAlO2
* NaBH4
* NaBH3(CN)
* NaBO2
* NaBiO3
* NaBr
* NaBrO
* NaBrO3
* NaCH3COO
* NaC6H5CO2
* NaC6H4(OH)CO2
* NaCN
* NaCl
* NaClO
* NaClO2
* NaClO3
* NaClO4
* NaF
* NaFO
* Na2FeO4
* NaH
* NaHCO3
* NaH2PO4
* NaHSO3
* NaHSO4
* NaI
* NaIO3
* NaIO4
* Na5IO6
* NaMnO4
* NaN3
* NaNH2
* NaNO2
* NaNO3
* NaOCN
* NaO2
* NaO3
* NaOH
* NaPO2H2
* NaReO4
* NaSCN
* NaSH
* NaTcO4
* NaVO3
* Na2CO2
* Na2CO3
* Na4CO4
* Na2C2O4
* Na2CrO4
* Na2Cr2O7
* Na2GeO3
* Na2MnO4
* Na3MnO4
* Na2MoO4
* Na2MoS4
* Na2N2O2
* Na2O
* Na2O2
* Na2O(UO3)2
* Na2PO3F
* Na2S
* Na2SO3
* Na2SO4
* Na2S2O3
* Na2S2O4
* Na2S2O5
* Na2S2O6
* Na2S2O7
* Na2S2O8
* Na2S4O6
* Na2Se
* Na2SeO3
* Na2SeO4
* Na2SiO3
* Na2Si2O5
* Na4SiO4
* Na2Te
* Na2TeO3
* Na2Po
* Na2Ti3O7
* Na2U2O7
* NaWO4
* Na2Zn(OH)4
* Na3N
* Na3P
* Na3PO4
* Na3VO4
* Na4Fe(CN)6
* Na4P3O7
* Na5P3O10

 |

 |
**Bandinieku caurrāviens** ir taktisks paņēmiens šaha partijas galotnē, kura mērķis ir ar viena vai vairāku bandinieka upuru palīdzību izveidot brīvbandinieku.

Piemērs
-------

**1. piemērs**  
**Ozoliņa — Sedleniece**  
Rīga, 1972Gājiens melnajiem.
**2. piemērs**  
**Borisenko — Zvorikina**  
PSRS, 1964Gājiens melnajiem.
**1. piemērs**
Partijā sekoja **1. ... g3! 2. fxg3 h3!** un baltie padevās, jo balto karalis melno brīvbandinieku panākt nespēj. Ja baltie spēlētu 2. hxg3, tad sekotu 2. ... f3! 3. gxf3 h3!, un izveidotais brīvbandinieks nav apturams.
**2. piemērs**
Melnie turpināja: **1. ... a4!** Melnie draud ar bandinieka caurrāvienu 2. ... b4 izveidot neķeramu brīvbandinieku, tādēļ balto karalis steidzas palīgā. **2. Ke4 b4! 3. Kxd4 bxa3 4. Kc3 Kg5! 5. d4 Kxg4** un baltie padevās. Lai gan balto karalis atrodas melno bandinieka a3 kvadrātā, aizturēt to tas nespēj, jo pēc 6. d5 Kf5 7. d6 Ke6 8. d7 Kxd7 izveidojas gājiena spaids. Balto karalis spiests atkāpties un melno bandinieks var netraucēti doties uz pārvēršanās lauciņu.

Atsauces
--------

1. ↑  *Шахматы: Энциклопедический словарь / Гл. ред. А.Е. Карпов*. Москва : Советская энциклопедия. 1990. 320. lpp. ISBN 5-85 270-005-3. (krieviski)
2. ↑  Žuravļovs, Nikolajs (2003). "Bandinieku caurrāviens". *Балтийские шахматы*. Bandinieciņš (АО «Панорама Латвии») (1): 23. lpp.. (latviski), (krieviski)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Šaha taktika |
| --- |
|  |
| Šaha termini | Baterija • Drauds • Kombinācija • Lamatas • Motīvs • Pārskatīšanās • Temps • Upuris | Dāma |
|  |
| Taktiskie paņēmieni | Aizsardzības likvidēšana • Aizvilināšana • Atklātais uzbrukums • Bandinieku caurrāviens • Bloķēšana • Dubultšahs • Dubultuzbrukums • Dzirnavas • Gājiena spaids • Ievilināšana • Lauciņa atbrīvošana • Lineārs trieciens • Līnijas atbrīvošana • Pats • Pārsegšana • Pārslodze • Rentgenuzbrukums • Saistība • Starpgājiens • "Trakojošā" figūra |

 |
**Dižgliemeņu dzimta** (latīņu: *Unionidae*) ietilpst dižgliemeņu kārtā. Latvijā ir sastopamas trīs šai dzimtai piederošās ģintis: Bezzobes (*Anodonta*), *Pseudanodonta* un Perlamutrenes (*Unio*). Ģeohronoloģiski dižgliemenes ir zināmas no triasa perioda līdz mūsdienām.

Apraksts
--------

Čaula biežāk ir iegarena, nekā augsta, gluda vai retāk ornamentēta, no ārpuses klāta ar tumši zaļu (reizēm tumši rūsganu) epidermu. Izmēri variē no 3 līdz 25 cm. Zem epidermas atrodas plāns prizmatiskā kalcīta slānis, aiz kura seko biezs perlamutra slānis. Čaulas virsotnes ir satuvinātas priekšējā daļā, parasti noberztas, reizēm ar ornamentējuma pēdām. Daudzām ģintīm čaulu uzbūvē dzimumu dimorfisms izpaužas diezgan krasi. Ir bijuši gadījumi, kad vienas sugas dažādu dzimumu pārstāvji tika aprakstīti kā dažādas sugas.

Kāja ir ķīļveidīga. Pieaugušām formām bisusa dziedzera nav, taču tā ir kāpuriem. Žaunas ir plātņveidīgas. Sifoni ir vāji attīstīti, mantijas lapiņu malas nav saaugušas.

Sistemātika
-----------

Dižgliemeņu dzimta (*Unionidae*)

* ģints *Alasmidonta*
* ģints Bezzobes (*Anodonta*)
* ģints *Cucumerunio*
* ģints *Epioblasma*
* ģints *Hyridella*
* ģints *Lampsilis*
* ģints *Lasmigona*
* ģints *Pseudanodonta*
* ģints *Pyganodon*
* ģints *Strophitus*
* ģints Perlamutrenes (*Unio*)
* ģints *Utterbackia*

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Dižgliemeņu dzimta*** |
3. Kurzemes latviešu strēlnieku bataljona karavīri Nāves salā (1916).
**Nāves sala** ir salu grupa Daugavas kreisajā piekrastē, Rīgas HES ūdenskrātuvē, Ķekavas novada Daugmales pagastā. Tā aizņem aptuveni 2 km².
Pirmā pasaules kara laikā šeit atradās Krievijas Impērijas armijas placdarms (krievu: *Икскюльский плацдарм*, 1915—1917) jeb **Ikšķiles priekštilta nocietinājums**, ko 1916. gadā aizstāvēja 3. Kurzemes un 2. Rīgas latviešu strēlnieku bataljoni.

Vēsture
-------

Nāves salas piemineklis
Pirmā pasaules kara sākumā, Krievijas Impērijas karaspēkam 1915. gada rudenī atkāpjoties no Kurzemes un Zemgales, dažas karaspēka daļas bija palikušas Daugavas kreisajā krastā un ierakušās pussalas attekā. Šos ierakumus pakāpeniski paplašināja un izveidoja par stipru, diviem bataljoniem piemērotu placdarmu. Tas tika nosaukts par Ikšķiles priekštilta nocietinājumu. Abus Daugavas krastus savienoja ar pagaidu tiltu.

1916. gada 14. aprīlī [v.s. 1. aprīlī] 3. Kurzemes un 2. Rīgas latviešu strēlnieku bataljonu norīkoja palīgā krievu vienībām aizstāvēt šo nelielo placdarmu (viņi tur palika līdz 1916. gada beigām). 1916. gada vasarā kara žurnālists Arturs Tupiņš Nāves salā kopā ar strēlniekiem pavadīja vienu nedēļu un vēlāk to aprakstīja savās grāmatās.

Nocietinājumi tika intensīvi apšaudīti dienu un nakti. Aizstāvju vienības mainījās ik pa trim nedēļām. Pārmaiņus šie abi bataljoni cīnījās pret vāciešiem pašā bīstamākajā pussalas vietā — rietumu daļā, kur ienaidnieki apmētāja viens otru ar rokas granātām. 
Šeit 1916. gada 25. septembrī notika vācu armijas gāzu uzbrukums. Aizsargājot šo placdarmu, abi latviešu bataljoni zaudēja 167 karavīrus, tāpēc strēlnieki šo vietu nosauca par Nāves salu.

Pēc revolūcijas, sākoties vācu uzbrukumam Rīgai 1917. gada 27. jūlijā Nāves sala tika evakuēta.

1924. gada 27. jūlijā valsts prezidents Jānis Čakste atklāja pieminekli Nāves salas aizstāvjiem. Pieminekļa autori bija Eižens Laube (1880-1967), Artūrs Galindoms (1894-1966). Tas bija Latvijā pirmais Pirmā pasaules kara un Brīvības cīņu atcerei veltītais piemineklis.

Pēc Rīgas HES ūdenskrātuves uzpludināšanas pussala izveidojusies par salu.

Literatūra
----------

* Arturs Tupiņš. Nāves sala (1923)
* Jānis Hartmanis. Latviešu strēlnieki Nāves salā. (2014)

Atsauces
--------

1. ↑  «Nāves sala». *Tildes Datorenciklopēdija Latvijas Vēsture*. Tilde. Skatīts: 29.12.2012..
2. ↑  «Arhitekts Artūrs Galindoms, pulkvedis, Atsevišķas (Studentu) rotas kareivis». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2018. gada 9. martā. Skatīts: 2018. gada 6. martā.

Ārējās saites
-------------

* Nāves sala, attēli LNB projektā Zudusī Latvija
**Kšištofs Antonijs Šembeks** (poļu: *Krzysztof Antoni Szembek*, 1667—1748) bija Inflantijas bīskaps ar pastāvīgu rezidenci Daugavpilī (1711—1716).

Dzīvesgājums
------------

Dzimis 1667. gada 25. martā Ščepanovas ciemā Kujāvijā. Studēja teoloģiju, tiesību zinātnes un vēsturi Romā, pēc atgriešanās dzimtenē viņu 1692. gadā iesvētīja par katoļu priesteri. Darbojās Kujāvijas bīskapijā, no 1699. gada Pšemislā, no 1703. gadā Varmijas bīskapijā, no 1708. gada Gņezno.

1710. gadā viņu iecēla par Inflantijas un Piltenes bīskapu Teodora Volfa fon Līdinghauzena vietā, kurš tika iecelts par Helmas bīskapu. 
Lielā Ziemeļu kara dēļ amatā iesvētīts tikai 1711. gada 15. septembrī. 1713. gadā Inflantijas bīskaps Šembeks nesekmīgi centās panākt Piltenes apgabala pievienošanu Inflantijas vaivadijai. Līdztekus viņš bija Polijas karaļa sūtnis Vīnē (1713-1714).

1716. gada 15. februārī viņu nominēja par Poznaņas bīskapu. 1719. gadā viņš pārcēlās uz Kujāvijas bīskapiju un 1739. gadā kļuva par Polijas primātu un Gņezno arhibīskapu. 1733. gadā viņš atbalstīja Staņislava Leščiņska ievēlēšanu par Polijas karali. 1735. gadā viņš parakstīja Varšavas Konfederācijas Ģenerālpadomes rezolūciju.

Miris 1748. gada 6. jūlijā Lovičā (*Łowicz*).

Atsauces
--------
Frāzes pirmais izteicējs ēterā — Čevijs Čeiss
***Live from New York, it's Saturday Night!*** ir slavena frāze, ar kuru parasti tiek iesākts amerikāņu komēdijšovs *Saturday Night Live*. To izmanto, lai noslēgtu ievadošo iestudējumu un pārietu uz raidījuma ievadvideo. Frāzi parasti izsaka ievadošā iestudējuma vadītājs, aktieris vai muzikālais viesis. Ēterā teiciens tika pirmo reizi izteikts šova pirmajā sērijā, kad 1975. gada 11. oktobrī to pateica Čevijs Čeiss. Divdesmit divās no pirmās sezonas 24 sērijām Čeiss frāzi teica pēc kādas speciālas kļūmes. Pat tad, kad šovs netika pārraidīts sestdienā, frāze palika nemainīta. Pārraides pirmajā sezonā šovu sauca vienkārši par *NBC's Saturday Night*, jo ABC kanālā bija šovs *Saturday Night Live with Howard Cosell*, tādēļ frāzē trūkst vārda "Live". Teiciens nemainījās pēc ABC šova atcelšanas, kad NBC kanāla šovs pārņēma *Saturday Night Live* nosaukumu.

Īpašie viesi
------------

Laika gaitā *Live from New York, it's Saturday Night!* ir teikuši arī cilvēki, kas neietilpst SNL aktieru pulkā, piemēram, Breds Pits, Dveins Džonsons, Monika Levinska, "Kurš vēlas būt miljonārs" uzvarētājs Džons Karpenters un citi. Arī vairāki ASV prezidenti un prezidenta amata kandidāti ir teikuši šo frāzi: Baraks Obama 2007. gada 3. novembrī, Hilarija Klintone 2008. gada 1. martā, Sāra Peilina 2008. gada 18. oktobrī, Džons Makeins 2008. gada 1. novembrī, kā arī ASV prezidents Džeralds Fords, kurš iesāka pārraidi ar šo izteicienu, kad raidījumu vadīja Baltā nama preses sekretārs Rons Nīsens.

Atsauces
--------

1. ↑  «Frāzes izteicēju saraksts no 1975. gada līdz 2002. gadam». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2017. gada 27. maijā. Skatīts: 2016. gada 26. oktobrī.
2. ↑  *Saturday Night Live* vēsture, time.com
3. ↑  "17 prezidenta amata kandidāti, kas izteica SNL ievadfrāzi", today.com
**Livonijas bīskapi** valdīja Livonijas bīskapijas teritorijā senajā Līvzemē, pakāpeniski pievienojot Letijas zemes, līdz 1255. gadā tika nodibināta Rīgas arhibīskapija.

Vēsture
-------

1186. gadā Brēmenes virsbīskaps iecēla Zēgebergas klostera (pie Lībekas) mūku Meinardu par pirmo Ikšķiles bīskapu (*episcopus Ixcolanensis*). Otrais Ikšķiles bīskaps Bertolds mēģināja pakļaut visas Daugavas līvu zemes, taču tika nogalināts kaujā pie Rīgas kalna. 1201. gadā trešais Ikšķiles bīskaps Alberts pārcēla Livonijas bīskapijas centru uz Rīgu.
Pēc 2007. gada Līvzemes dalīšanas Livonijas bīskaps Alberts ieguva arī Turaidas un Metsepoles zemes, bet pēc 2009. gada Letijas dalīšanas bīskaps Alberts ieguva arī daļu no Jersikas ķēniņa Visvalža zemēm.
Pēc viņa ierosmes 1211. gadā krustnešu iekarotajā Ridalas zemē tika nodibināta Leales bīskapija.

1214. gada 20. februārī Romas pāvests Inocents III atbrīvoja Livonijas bīskapu Albertu no Brēmenes arhibīskapa uzraudzības. 1218. gadā tika nodibināta Sēlijas bīskapija. 1219. gadā bīskaps Alberts panāca sava brāļa Hermaņa apstiprināšanu Leales bīskapa amatā.
1222. gada jūnijā bīskapam Albertam Sāmsalas sarunās ar Dānijas karali Valdemāru II izdevās viņu pārliecināt atteikties no tiesībām uz Livoniju.
1224. gadā tika nodibināta Tērbatas bīskapija, par kuras pirmo bīskapu kļuva bīskapa Alberta brālis Hermanis.

1225. gada 19. novembrī pāvests Honorijs III atļāva savam legātam Modenas Vilhelmam Livonijā nodibināt no Brēmenes arhibīskapa neatkarīgu katoļu baznīcas metropoli.
1225. gada 1. decembrī Vācijas karalis Heinrihs VII piešķīra bīskapam Albertam principātu pār Līvzemi, Letiju un Piejūras novadu ar tiesībām kalt naudu, dibināt pilsētas komūnu Rīgā (*fundandi civitem in Riga*) un arī citas tiesības, kādas ir zemes valdniekam. Tādējādi Livonijas bīskaps Alberts kļuva par Svētās Romas impērijas firstu.

Ikšķiles bīskapi
----------------

* Meinards (*Meinhard*, 1186.-14.08.1196.);
* Bertolds (*Berthold*, 1196.-24.07.1198.);

Rīgas bīskapi
-------------

* Alberts fon Bukshēvdens (*Albert von Buxhövden*, 1199.-17.01.1229.);
* Nikolajs fon Nauens (*Nikolaus von Nauen*, 1229.-1253.)

Skatīt arī
----------

* Rīgas arhibīskapi
**Kšištofs Jakubovskis** (poļu: *Krzysztof Jakubowski*; dzimis 1983. gada 23. septembrī Lomžā) ir Polijas starptautiskais lielmeistars šahā (2009).

Biogrāfija
----------

Daudzkārtējais Polijas jauniešu šaha čempionātu medaļists dažādās vecuma grupās: sudrabs - 1993. gadā (U10), 2002. gadā (U20), bronza - 1995. gadā (U12), 2000. gadā (U18), 2001. gadā (U18). Tāpat izcīnījis medaļas Polijas jauniešu komandu šaha čempionātos un Polijas jauniešu čempionātos ātrajā šahā. 1999. gadā izcīnījis sudrabu Eiropas jauniešu šaha čempionātā U16 vecuma grupā. Daudzkārtējais Polijas šaha čempionātu finālu dalībnieks, tāpat sekmīgi piedalījies Polijas komandu šaha čempionātos, kuros izcīnījis zelta individuālā vērtējumā (2008) un sudrabu komandu vērtējumā (2000, 2001). 2001. gadā Avilesā uzvarējis starptautiskajā šaha turnīrā. 2005. gadā uzvarējis B turnīrā *Gausdal Classics* (Norvēģija) šaha festivālā. 2006. gadā uzvarējis Brno starptautiskajā šaha turnīrā. 2014. gadā dalījis 2. vietu Rumānijas pilsētas Aradas starptautiskajā šaha turnīrā *Banca Feroviara Open* (uzvarējis Aleksandrs Mista).

Par panākumiem turnīros FIDE 2004. gadā Jakubovskim piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2009. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

Personīgā dzīve
---------------

2016. gadā apprecējies ar Polijas šaha meistari Annu Gasiku.

Atsauces
--------

1. ↑  European Youth Championships 1999
2. ↑  OlimpBase :: Polish Team Chess Championship :: Krzysztof Jakubowski
3. ↑  «Miśta wygrywa Banca Feroviara Open 2014». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2018. gada 29. aprīlī. Skatīts: 2017. gada 15. decembrī. Archived 2018. gada 29. aprīlī, *Wayback Machine* vietnē.
4. ↑  1st quarter Presidential Board, 5-8 March 2009, Istanbul, TUR

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
**Trušbandikuti** (*Macrotis*) ir vienīgā mūsdienās dzīvojošā **trušbandikutu dzimtas** (*Thylacomyidae*) ģints, kas apvieno divas sugas, no kurām mazais trušbandikuts (*Macrotis leucura*), visticamākais, 1950. gados ir izmiris. Arī lielā trušbandikuta (*Macrotis lagotis*) izdzīvošana mūdienās ir apraudēta. Dzimtā ir arī divas aizvēsturiskas izmirušas ģintis.

Kopīgās īpašības
----------------

Mazais trušbandikuts (*Macrotis leucura*)
Trušbandikutiem ir kompakti, apaļīgi ķermeņi ar arkveidā izliektu muguru, atgādinot grauzējus. To purniņi ir gari, smalki un smaili, ausis garas un stāvas, līdzīgas truša ausīm, caur kurām dzīvnieciņi atvēsina ķermeni. Priekškājas īsas un smalkas, pakaļkājas izteikti garākas, aste gara, tieva un pūkaina, daudz garāka nekā to tuvākajiem radiniekiem bandikutiem. Arī kažociņš ir mīkstāks un zīdaināks. Kā jau abu sugu nosaukums norāda, lielākais ģintī ir lielais trušbandikuts, kura ķermeņa garums, asti neieskaitot, ir 250—550 mm, aste 200—290 mm, svars 600—2500 grami. Mazā trušbandikuta ķermeņa garums ir 200—270 mm, astes garums 120—170 mm, svars 311—435 g. Ausis trušbandikutiem ir ļoti garas, tās ir apmēram 50—66% no ķermeņa garuma.

Trušbandikuti ir naktīs aktīvi dzīvnieki, tiem ir labi attīstīta oža un redze, kas piemērota redzēšanai tumsā. Tie ir visēdāji, kas galvenokārt pārtiek no kukaiņiem, to kāpuriem, zirnekļiem, bet barojas arī ar sēklām, augļiem, sīpoliem, sēnēm un ļoti maziem mugurkaulniekiem. Trušbandikutiem nav nepieciešams dzert ūdeni, uzēnmot nepieciešamo šķidrumu ar barību. Barību tie atrod, ar priekšķepām rokot zemi un to uzlaizot ar savu ļoti garo mēli.

Sistemātika
-----------

**Trušbandikutu dzimta** (*Thylacomyidae*)

* **Trušbandikutu ģints** (*Macrotis*)
	+ Lielais trušbandikuts (*Macrotis lagotis*)
	+ †Mazais trušbandikuts (*Macrotis leucura*)
* † *Ischnodon*
	+ † *Ischnodon australis*
* † *Liyamayi*
	+ † *Liyamayi dayi*

Atsauces
--------

1. ↑  Thylacomyidae - bilbies
2. 1 2  Fauna of Australia: Thylacomyidae
3. ↑  Gordon, Greg (1984). Macdonald, D. ed. The Encyclopedia of Mammals. New York: Facts on File. pp. 846–849. ISBN 0-87196-871-1.

Ārējās saites
-------------

* Thylacomyidae (Greater Bilby)
* ADW: Thylacomyidae
**Rugovas kanjons** jeb **Rugovas aiza** (albāņu: *Gryka e Rugovës*; serbu: *Руговска клисура*) ir upes izveidota ieplaka (kanjons) netālu no Pečas pilsētas daļēji atzītās Kosovas Republikas rietumos, netālu no Melnkalnes robežas. Kanjons ar garumu līdz 25 km un dziļumu līdz 1000 metriem tiek uzskatīts par vienu no garākajiem un dziļākajiem Eiropā. Tas izveidojās Pečas ledāja atkāpšanās rezultātā un pēc tam ūdens erozijas rezultātā abpus Pečas Bistricas upei.

1985. gadā Rugovas aiza tika pasludināta par aizsargājamu dabas mantojuma objektu tās ģeoloģiskās, hidroloģiskās, speleoloģiskās un botāniskās vērtības, kā arī gleznainās ainavas dēļ.

Ģeogrāfija
----------

Aizas apkārtnē ir maz apdzīvotu vietu, cilvēki dzīvo tās austrumu daļā, kā arī gar upes rietumu krastu (vasarā).

Aizā ir vairāki ūdenskritumi un daudzi strauti, piemēram, Melnais ūdens (albāņu: *Uji i Zi*) un 5. kilometra strauts (albāņu: *Kroi i km-5*). Kanjona sestajā kilometrā tā dienvidu puses klintīs atrodas 25 metrus augsts ūdenskritums. Kanjonā ir arī simtiem alu, no kurām daudzas nav izpētītas. Slavenākās ir Lielā kanjona alu sistēma (izpētīti tuvākie 11 km), Melno šķēru ala (albāņu: *Shpella e Karamakazit*) un Kallaba ala (albāņu: *Shpella e Kallabes*); tajā tika atrastas seno cilvēku atliekas). Kanjona malas savieno arku tilts.

Apskates vietas
---------------

Rugovas aiza ir pievilcīga vieta kalnu tūrismam (pārgājieniem un klinšu kāpšanai) un alu pētniekiem. Šeit tika uzbūvēta *Via ferrata* jeb Dzelzs taka (kāpšanas trase), pirmā un pagaidām vienīgā Balkānos.

Pie ieejas aizā atrodas Pečas patriarhāta klosteris, Serbijas pareizticīgo baznīcas vēsturiskais un garīgais centrs.

Galerija
--------

* Pečas pilsēta un ieeja kanjonāPečas pilsēta un ieeja kanjonā
* Rugovas kanjonsRugovas kanjons
* Tilts pār upiTilts pār upi
* Klintis kanjonāKlintis kanjonā
* Pečas Bistricas upePečas Bistricas upe

Atsauces
--------

1. ↑  «Turizmi në Pejë». *Komunat e Kosovës* (albāņu). Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016-03-06. Skatīts: 2020-02-20.
2. ↑  «Arhivēta kopija». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 6. martā. Skatīts: 2021. gada 28. aprīlī.
3. ↑  Kosovo Institute for Nature Protection. «State of Nature Report 2006 - 2007». *Kosovo Environmental Protection Agency* (angļu), 2008. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016-04-15. Skatīts: 2020-02-20.
4. ↑  Fadil Bajraktari, Ylber Sherifi, Afrim Berisha, Sami Behrami, Qenan Maxhuni. «Protected and Proposed Hydro Monument in Kosovo 2002-2008». *Kosovo Environmental Protection Agency* (angļu), 2008. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016-03-03. Skatīts: 2020-02-20.
5. ↑  «Arhivēta kopija». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 15. aprīlī. Skatīts: 2021. gada 28. aprīlī.
6. ↑  «Arhivēta kopija». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 3. martā. Skatīts: 2021. gada 28. aprīlī.
7. ↑  «Peja – Travel guide at Wikivoyage». *en.wikivoyage.org*.
8. ↑  «Udhëtimi në Shtegun e Hekurt (Video)». *Telegrafi.com* (albāņu). Arhivēts no oriģināla, laiks: 2014-03-04. Skatīts: 2017-04-03.

Ārējās saites
-------------

* Rugova Travel Guide
*Asko* un *Sotka* veikali Turku 2017. gadā
***Indoor Group Oy*** ir Somijas uzņēmums, kas darbojas mēbeļu mazumtirdzniecībā. Uzņēmums ir dibināts 1999. gadā. Tā galvenais birojs atrodas Vantā.

Uzņēmums pārvalda mēbeļu veikalu tīklu *Asko* un *Sotka* (tai skaitā franšīzes) veikalus un internetveikalus Somijā un Igaunijā. Tam ir arī meitas uzņēmums *Insofa*, kas Lahti ražo mīkstās mēbeles.

*Indoor Group* lielākie kapitāldaļu turētāji (2019. gads) ir investīciju uzņēmums *Sievi Capital Oyj* (57,96 %) un *Ilmarinen* pensiju fonds (18,74 %).

Vēsture
-------

*Indoor* nosaukuma priekštecis bija 1970. gadu vidū dibinātais uzņēmums *Oy Indoor Design Ab*, kam Helsinkos bija interjera priekšmetu veikals. Uzņēmums arī ražoja mēbeles, kuru dizainu veidoja Zviedrijas dizaineri.
1982. gadā *Asko* kļuva par *Indoor Design* kapitāldaļu turētāju, kas izveidoja nelielu veikalu tīklu līdzās dažām *Asko* mēbeļu zālēm.

1999. gada februārī privātā kapitāla fonds, ko pārvaldīja *Sponsor Capital Oy*, nopirka mēbeļu tirgotāju *Sotka Finland Oy*.
12. aprīlī šie investori dibināja uzņēmumu ***Asko Huonekalu Oy***, kas no *Asko* iegādājās mēbeļu biznesu.
2000. gada 11. maijā *Asko Huonekalu Oy* tika pārdēvēts par *Indoor Group Oy*.

2005. gadā *Indoor Group* tika pārdots *Kesko* meitas uzņēmumam *KesWell Oy*.
2017. gada jūnijā *Indoor Group* tika pārdots investoru grupai, to skaitā *Sievi Capital* un trīs *Sotka* franšīzes veikalu īpašnieks pensiju fonds *Etera* (2018. gadā *Etera* tika pievienots *Ilmarinen*).

2020. gada janvārī Latvijā tika atklāti mēbeļu un interjera interneta veikali *askomebeles.lv* un *sotkamebeles.lv*. 2023. gadā tie vairs nebija pieejami.

Skatīt arī
----------

* *Asko*
* *Sotka*

Atsauces
--------

1. ↑  Mēbeļu veikali "Asko" un "Sotka" pieejami Latvijā LA.LV, 15. janvāris 2020

Ārējās saites
-------------

* *Indoor Group*
Licova-Holma  
līcis
**Licova-Holma līcis** (norvēģu: *Lützow-Holmbukta*) ir līcis Austrumantarktīdas piekrastē starp Prinča Ūlava un Sojas krastiem austrumos un Prinča Haralla krastu rietumos Karalienes Modas Zemē. Rietumu robežu veido Rīsera-Larsena pussala, austrumu — krasta līnijas pagrieziens pie Flatveru salām. Līča platums ir ap 220 km un tas iestiepjas sauszemē līdz pat 125 km. Līci 1931. gada 21. februārī atklāja norvēģu ekspedīcijas lidotājs Jalmars Rīsers-Larsens pārlidojumā no kuģa *Aagaard*. Nosaukts par godu 1935. gada *Aagaard* ekspedīcijas pilotam Finnam Licovam-Holmam *(Finn Lützow-Holm)*.[1]

Lielāko gada laiku līcis klāts ar malasledu. Līcī daudzas nelielas salas, lielākās no kurām ir Flatveru salu grupa un Padas sala. Līča dienviddaļā ieplūst vairāki šļūdoņi, lielākais no kuriem ir Širases glečers. Līča ziemeļaustrumos Flatveru salās kopš 1957. gada darbojas Japānas polārstacija Šova.

Atsauces
--------

1. ↑  ASV Ģeoloģijas dienesta Ģeogrāfisko nosaukumu informācijas sistēma *(USGS GNIS)*: Licova-Holma līcis

Koordinātas: 69°10′S 37°30′E﻿ / ﻿69.167°S 37.500°E﻿ / -69.167; 37.500

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 234737651
* LCCN: sh87001249
* GND: 4308101-0

 |

 |
**Voldemārs Gothards** (krievu: *Волдемар Викторович Готхард*, dzimis 1929. gadā Jelgavā) bija VDK apakšpulkvedis, izmeklējis Latvijas nacionālās pretestības darbinieku, tostarp arī Gunāra Astras krimināllietas. Panācis Astras notiesāšanu uz 15 gadiem ieslodzījumā un mantas konfiskāciju.

Strādājis VDK 5. daļā, kas no 1967. līdz 1989. gadam nodarbojās ar cīņu pret "pretpadomju elementiem". Bijis 5. daļas 1. nodaļas priekšnieks. Nodarbojies arī ar latviešu emigrācijas "izstrādi".

1991. gadā, iespējams baidoties no atmaksas par savu darbību[*nepieciešama atsauce*], izbraucis uz Krieviju, vēlāk atgriezies Latvijā. Dzīvo Jelgavā.

Biogrāfija
----------

### Bērnība un jaunība

Voldemārs Gothards dzimis Latvijā, Jelgavā amatnieka Viktora Gotharda ģimenē.

Studējis LVU Juridiskajā fakultātē, kurā stājoties viņš rakstīja: "Cīnītāji ir tie, kas ar nesalaužamu spēku un dzelzs izturību vada masas cīņā pret fašismu... Varoņi būs tie, kas ar drošu roku un stingru gribu vedīs Latviju pretī jaunizcelsmei."

Jau studējot universitātē Gothards savervēts darbam čekā, un sācis cīnīties pret tiem latviešiem, kurus uzskatījis par nacionālistiem un fašistiem.

### Karjera

Oficiāli darbojies čekā no 1952. gada, taču faktiski sācis kalpot jau 1950. gada jūlijā, būdams Juridiskās fakultātes students.

Cīnījies ar nacionālajiem partizāniem, vēlākajos gados arī ar Latvijas nacionālās pretestības darbiniekiem. Visu savas profesionālās darbības laiku bijis sava darba fanātiķis, bieži pārmetis kolēģiem iecietību un toleranci.

Atsauces
--------

1. Grūtups A. "Observators", Rīga, Atēna, 2009.g.
2. Ruks M. "20. gadsimta latvietis Gunārs Astra", Rīga, Antava, 2011.g.
Pateicībā par sniegto patvērumu, siu virsaitis Sēdošais Bizons savu galvassegu kā piemiņu uzdāvināja Kanādas policijas priekšniekam un draugam Džeimsam Valšam.
Komanču galvassega Berlīnes etnogrāfiskajā muzejā.
Soma (priekšplānā), kādās glabāja galvasrotas.
**Indiāņu karotāja galvassega** ir no putnu spalvām vai ādas veidota galvasrota, kuru senāk Ziemeļamerikas pamatiedzīvotāji tērpa kaujas laukā, bet mūsdienās izmanto galvenokārt ceremoniju vai svētku laikā. Baltgalvas ērgļa astes spalvu galvassegu drīkstēja nēsāt tikai kaujā sevi apliecinājis kareivis. Piemēram, tāda atļauja tika dota karotājam, kurš pirmais bija pieskāries pretiniekam kaujas laukā.

Līdz 1800. gadam Lielo līdzenumu ciltis nēsāja galvassegas ar vertikāli, stingri nostiprinātām spalvām. Tās turpināja nēsāt arī 19. gadsimtā; sevišķi raksturīgas bija siksiku (blekfūtu) konfederācijai. 1811. gadā Brekenridžs aprakstīja arikaru galvassegas: "Viņi valkā sava veida kroņus no spalvām, kādas redzamas lielākajā daļā no gleznām, kurās attēloti sarkanādainie. Kroņi ir ļoti skaisti. Augstu tiek vērtēti no gulbju spalvām darinātie". Tā saucamās *saules galvassegas* parādījās 19. gadsimta 30. gados. Tām vaļīgāk piestiprinātas spalvas pletās līdzīgi stariem. Glabāja vai pārvadāja galvassegas īpašās cilindriskam futrālim līdzīgās somās.

Galvassegu ārējam skaistumam bija otršķirīga nozīme. Uzskatīja, ka ērgļa spalvās ir garu spēks, kas spēj aizsargāt to nēsātāju. Tā, piemēram, slavenais dienvidu šaijenu karotājs Romiešu Deguns vairākas reizes zirgā traucās gar nepārtraukti šaujošu amerikāņu zaldātu ierindu. Viņš ticēja, ka no lodēm to pasargāja ērgļa spalvu galvassega. 

Galvassegām izmantoja ne tikai ērgļu, bet arī citu putnu spalvas, piemēram, tītaru, žagatu vai gulbju, kā arī sermuļu, bebru, ūdru ādiņas, bizonu ragus, zirgu astrus. Tās izgatavoja tikai vīrieši. Sievietei uzticēja vienīgi izšūt ar dzeloņcūku adatām vai pērlītēm šauru ādas josliņu. 

Spalvu rotu nēsāja ne tikai Lielo līdzenumu, bet arī Lielā Baseina un Augstās plakankalnes kultūrapgabalu ciltis. Daži līdzenumu indiāņi kā pauni vai omahi valkāja arī turbānveida galvassegas no ūdru, lapsu vai citu dzīvnieku ādām, rotājumam dažkārt piestiprinot atsevišķas spalvas.

Galerija
--------

* Seši siksiku virsaiši; siksiku galvassegām spalvas nepletās līdzīgi stariem, bet slējās stāvus, 1851.-1856. gads.*Seši siksiku virsaiši*; siksiku galvassegām spalvas nepletās līdzīgi stariem, bet slējās stāvus, 1851.-1856. gads.
* Hīdatsu indiānis Divi Kraukļi; galvassega no tītaru un žagatu spalvām.Hīdatsu indiānis Divi Kraukļi; galvassega no tītaru un žagatu spalvām.
* Kaiova Vientuļais Vilks; turbānveida galvassega.Kaiova Vientuļais Vilks; turbānveida galvassega.
* Šošonu virsaitis Vašaki.Šošonu virsaitis Vašaki.
* Tonkavu cilts turbāns.Tonkavu cilts turbāns.
* Mandanu virsaitis Četri Lāči.Mandanu virsaitis Četri Lāči.
* Galvassega ar bizonu ragiem.Galvassega ar bizonu ragiem.

Atsauces
--------

1. ↑  Brackenridge H. M. Journal of a Voyage Up the Missouri River, in 1811. Pitsburgh: Cramer, Spear & Eichbaum, 1814
**Patiesības tabula**, kas pazīstama arī kā *patiesības vērtību tabula*, ir tabula, kas saliktiem apgalvojumiem parāda patiesības vērtības atkarībā no tās sastāvdaļu patiesības vērtībām. 

Patiesības tabulu izmanto, lai attēlotu vai definētu patiesības funkcijas vai Būla funkcijas, kā arī lai sniegtu vienkāršus pierādījumus. 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

|  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

noliegums| a | {\displaystyle \lnot a} |
| --- | --- |
| p | n |
| n | p |

 |

 | Kā piemērs vienvietīgai patiesības funkcijai šeit parādīta patiesības tabula noliegumam. Ta parāda saliktā apgalvojuma 
{\displaystyle \lnot a} (lasa: ne a) patiesības vērtibu (patiess p vai nepatiess n) atkarībā no apgalvojuma a patiesības vērtības. Piemēram, ja apgalvojums a ir patiess, tad tā noliegums, ne a, ir nepatiess.  |

Šajā tabulā sniegtas patiesības vērtības saliktiem apgalvojumiem a∧ {\displaystyle b} (lasa: a un {\displaystyle b}), a∨ {\displaystyle b} (lasa: a vai {\displaystyle b}), un a→ {\displaystyle b} (lasa: ja a, tad {\displaystyle b}), atkarībā no a un {\displaystyle b} patiesību vērtībām. 

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

|  | savienojums | disjunkcija | ietekme |
| --- | --- | --- | --- |
| a | {\displaystyle b} | a∧ {\displaystyle b} | a∨ {\displaystyle b} | a→ {\displaystyle b} |
| p | p | p | p | p |
| p | n | n | p | n |
| n | p | n | p | p |
| n | n | n | n | p |

 |