recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Artūrs Cimermanis** (1886—1969) bija latviešu filmu mākslinieks.

Dzīvesgājums
------------

Dzimis 1886. gada 15. janvārī Edmistes pagastā dzirnavieka ģimenē. Mācījās Vecsalacas draudzes skolā, pēc tam Limbažu pilsētas skolā. 
Līdz 1910. gadam mācījās Štiglica Centrālās tehniskās skolas teātra dekorāciju klasē Pēterburgā. Strādāja par Jaunā Rīgas teātra, Rīgas Latviešu teātra un Interimteātra dekoratoru.
Pirmā pasaules kara sākumā 1914. gadā iesaukts Krievijas impērijas armijā, dienēja dzelzceļa bataljonā Rumānijas un Galīcijas frontēs. 

Pēc kara beigām no 1921. līdz 1938. gadam bija Nacionālā teātra dekorators.
Filmu «Laiku viesulī», «Zvejnieka dēls», «Aizsprosts» mākslinieks. 

Otrā pasaules kara laikā 1944. gadā devās bēgļu gaitās uz Vāciju.
1950. gadā pārcēlās uz dzīvi ASV, miris 1969. gada novembrī Vilistonā (*Williston*) Ohaio štatā.

Atsauces
--------

1. ↑  Inga Pērkone. *Kino Latvijā 1920-1940*. Rīga : Zinātne, 2008. 242. lpp.
2. ↑  ancientfaces.com
**Kazimirs Olekšs** (1886–1970) bija Latvijas armijas ģenerālis, Lāčplēša Kara ordeņa kavalieris.

Dzīvesgājums
------------

Dzimis 1886. gada 26. jūlijā Domopoles pagastā. 1907. gadā viņu iesauca Krievijas Impērijas armijā, karadienestu uzsāka 174. kājnieku pulkā, mācījās Čugujevas karaskolā (1910—1913), turpināja dienestu 25. kājnieku pulkā podporučika pakāpē. Pirmā pasaules kara laikā uzdienējās līdz kapteiņa pakāpei. Pēc Brestļitovskas miera līguma noslēgšanas 1918. gada martā kapteinis Olekšs Voroņežā demobilizējās uz un atgriezās Latvijā. 
Pēc Latvijas valsts pasludināšanas viņš 1918. gada 10. decembrī iestājās Latvijas Pagaidu valdības bruņotajos spēkos un kļuva par Latgales virsnieku rezerves rotas komandieri. Latvijas brīvības cīņu sākumā palika lielinieku ieņemtajā Rīgā un 1919. gada martā tika mobilizēts Padomju Latvijas armijā, kur kļuva par 2. Padomju Latvijas strēlnieku pulka rakstvedi. 18. maijā K. Olekšs Valmierā dezertēja no LSPR armijas un 1919. gada jūnijā Rīgā pieteicās Apsardzības ministrijā. 
Viņu iecēla par Lejaskurzemes kara apgabala štāba priekšnieku. Bermontiādes laikā 1919. gada 14. novembrī K. Olekšs izcēlās Liepājas aizstāvēšanas kaujā, tādēļ 1919. gada decembrī viņu paaugstināja pulkveža-leitnanta dienesta pakāpē. Latgales atbrīvošanas operācijas laikā 1920. gada janvārī K. Olekšu iecēla par Zemgales divīzijas štāba priekšnieku. 

Pēc kara beigām 1921. gadā K. Olekšs bija 1. Latvijas strēlnieku pulka komandieris, vēlāk Latgales divīzijas štāba priekšnieks pulkveža pakāpē.
1924. gadā K. Olekšs iestājās Virsnieku akadēmiskajos kursos, kurus pabeidza pēc diviem gadiem. No 1929. gada septembra K. Olekšs komandēja 8. Daugavpils kājnieku pulku, bet 1935. gada maijā kļuva par Vidzemes divīzijas komandiera palīgu un tika paaugstināts ģenerāļa dienesta pakāpē.
1936. gada maijā K. Olekšs atvaļinājās no dienesta slimības dēļ. Uzsāka darbu a/s "Ogre" valdē, pēc Latvijas okupācijas 1940. gadā atlaists no darba.

Vācijas okupācijas laikā 1941. gadā K. Olekšs reģistrējās latviešu pašaizsardzības vienību štābā, no 1941. gada augusta līdz novembrim viņš bija Rēzeknes patērētāju biedrības tehniskais vadītājs. Pēc Otrā pasaules kara viņš strādāja Rīgas Ielu komitejā.

Miris 1970. gada 2. februārī, apbedīts Sarkandaugavas kapos Rīgā.

Apbalvojumi
-----------

* Lāčplēša Kara ordenis, 3. šķira
* Triju Zvaigžņu ordenis, 3. un 4. šķira
* Aizsargu Nopelnu krusts,
* Sv. Jura zobens,
* Sv. Vladimira ordenis, 4. šķira,
* Sv. Staņislava ordenis, 2. un 3. šķira,
* Sv. Annas ordenis 2. 3. un 4. šķira.

Atsauces
--------

1. ↑  Ģenerālis Kazimirs Olekšs (1886–1970) Archived 2019. gada 9. oktobrī, *Wayback Machine* vietnē. karamuzejs.lv
2. ↑  lkok.com
Rietumfranku valsts, 843
Tiešā karaļa kontrolē esošā teritorija (zilā), 10.gs. beigās
**Rietumfranku valsts** (latīņu: *Francia occidentalis*) izveidojās 843. gadā, pēc Kārļa Lielā franku valsts sadalīšanas ar Verdenas līgumu. Par valsts pastāvēšanas beigām uzskata 987. gadu, kad tronī kāpa Kapetingu dinastijas pārstāvis un aizsākās Francijas karalistes veidošanās. 

Franku zemju dalīšanā, imperatora Luija Dievbijīgā jaunākais dēls Kārlis II Plikgalvis ieguva zemes uz rietumiem Reinas, kas iestiepās mūsdienu Spānijas ziemeļos. Ar 870. gada vienošanos Rietumfranku valsts ieguva arī Lotaringas rietumu zemes.

Atšķirībā no Austrumfranku valsts, Rietumfranku karaļu vara ātri sabruka, valsts provincēm nonākot pusneatkarīgu augstmaņu valdījumā. Karaļus ievēlēja augstmaņu sapulcēs, un tronī mainījās Karolingu un Robertu dinastiju pārstāvji. 888. gadā par karali ievēlēja Parīzes grāfu Odo, pirmo Robertu dinastijas pārstāvi tronī. Robertu dinastijai nostiprinoties, tā pārveidojās par Kapetingu dinastiju.

Karaļi
------

* Kārlis II Plikgalvis (843—77)
* Luijs Stostīgais (877—879)
* Luijs III (879—882)
* Karlomans II (882—884)
* Kārlis III Resnais (885—888)
* Odo (888—898)
* Kārlis III Naivais (898—922)
* Roberts (922—923)
* Rūdolfs I (923—936)
* Luijs IV (936—954)
* Lotārs (954—986)
* Luijs V (986—987)
* Hugo Kapets (987—996)
**Kazimirs Skrinda** (*Kazimirs Skrynda*, 1875—1919) bija katoļu priesteris, teoloģijas maģistrs, pedagogs un publicists. Pēterburgas katoļu garīgā semināra profesors un inspektors (1904—1910). Laikrakstu *Ticeiba un Dzeive* (1908), *Drywa* (1908—1917) un *Jauno Drywa* (1918) redaktors.
Viens no brāļiem Skrindām, Latgales Atmodas kustības darbiniekiem.

Dzīvesgājums
------------

Dzimis 1875. gada 2. augustā Līksnas pagasta Liepas Mukānu (tagad Vaboles pagastā) saimnieka Donata Skrindas un viņa sievas Apolonijas ģimenē. Mācījās Līksnas pagastskolā, Pēterburgas sv. Katrīnas draudzes proģimnāzijā (1889—1893), Pēterburgas katoļu garīgajā seminārā (1893—1897), Pēterburgas katoļu garīgajā akadēmijā (1897—1901), 1901. gadā ordinēts par priesteri.

Bija vikārs un kapelāns Pēterburgas Sv. Staņislava baznīcas draudzē (1901—1902), Minskas skolu kapelāns (1902—1904), Gatčinas draudzes prāvests (1910-1913), Pēterburgas (Petrogradas) sv. Katrīnas draudzes prāvesta v.i. (1913—1917). Līdztekus bija Pēterburgas garīgā semināra profesors un inspektors (1904—1910), semināra latgaliešu valodas pasniedzējs (1905) un latgaliešu pedagoģisko kursu kurators (1915—1916). Pēterburgas latgaliešu laikrakstu *Ticeiba un Dzeive* (1908) un *Drywa* (1908-1917) redaktors. Kopš 1905. gada sarakstīja un apgādāja vairākas katoļu pirmmācības un kulta grāmatas.

Pēc Oktobra revolūcijas 1917. gadā Kazimirs Skrinda atteicās no draudzes mācītāja amata Petrogradā, kādu laiku dzīvoja Kalupē (1917—1918), Rēzeknē iegādājās tipogrāfiju „Darbs un Zinība" un pēc Brestļitovskas miera līguma noslēgšanas pārbrauca uz Rēzekni, kur iekārtoja redakciju divās telpās pie baznīcas. Bija Rēzeknes laikraksta *Jauno Drywa* (1918) redaktors. Kopā ar Valēriju Seili 1918. gadā Rēzeknē organizēja skolotāju kursus. 
Sakarā ar Sarkanās armijas iebrukumu Latvijā bēga uz Lietuvu, kur bija Baptu draudzes prāvesta palīgs (1918—1919).

Miris no izsituma tīfa 1919. gada 25. maijā Baptos (*Babtai*) Lietuvā. 1921. gadā viņa mirstīgās atliekas pārapbedītas Miera ielas kapos Rēzeknē.

Literatūra
----------

* Skrinda, B. "Atmiņas par bazneickungu Kazimeru Skrindu." Grām.: Tāvu zemes kalendars 2011. Kulturvēsturiska un literara godagrōmota. 72.goda gōjums. Latgolas kulturas centra izd. Rēzekne, 2010. 84.-93.lpp.
* Sūdnīks, L. "Baznīckunga Kazimira Skryndas pādejais vokors." Zīdūnis, 1938. Nr.3.

Darbi
-----

* Elementara katōļu ticeibas izskaidrōšana (1905)
* Dzeivais Rūžu krūnis (1907)
* Par Kungam Jezum pakaļdareišonu (1914)
* Jauns lykums par pogostu zemsti (1917)

Atsauces
--------

1. ↑  Mikelis Bukšs (2012). Latgaļu atmūda. Rēzekne: Latgolas kulturas centraizdevnīceiba. 146.lpp.
2. ↑  Gaismys nesiejs tautai – Kazimirs Skrynda
3. ↑  *Latviešu konversācijas vārdnīca*. XX. sējums. Rīga : Anša Gulbja izdevniecība. 39199. sleja.
***Sidrabenia*** bija 1927. gadā Kauņā dibinātā latviešu studentu korporācija. Tās krāsas bija: sarkans-balts-zaļš. Devīze: *Draugam, zinātnei, tēvijai*.

Tās nosaukums ir senās zemgaļu Sidrabenes zemes latinizēta forma.

Vēsture
-------

*Sidrabenia* dibinātā 1927. gadā Kauņā, Lietuvā kā Lietuvas Universitātes (no 1930. gada Vītauta Dižā Universitātes) latviešu studentu korporācija. Niecīgā biedru skaita dēļ savu darbību pārtraukusi 1938 vai 1939. gadā.
Pēc otrā pasaules kara Sidrabenia atjauno savu darbību trimdā. Veiksmīgi atsāk arī jaunu biedru uzņemšanu. Korporācija nebija uzņemta Latvijas korporāciju apvienībā, bet atsevišķos gadījumos piedalījās tās rīkotajos pasākumos viesu statusā.
Trimdas gados izdeva interno žurnālu *Draugs Draugam*.

### Biedri

Korporāciju dibināja Vītauta Dižā universitātē studējošie latviešu tautības studenti. Tā kā latviešu studentu skaits Kauņā bija salīdzinoši niecīgs korporācija bija spiesta pārtraukt savu aktīvo darbību. Līdz 1940. gadā korporācijā bija uzņemti ap 50 biedri. Trimdā kopējais biedru skaits sasniedza 70 cilvēkus.

2007. gadā visā pasaulē apzināti 3 biedri, līdz ar to *Sidrabenia* tiek uzskatīta par aktīvo darbību izbeigušu, lai gan oficiāla lēmuma par to nav.

Pazīstamākie sidrabeņi bija: virsnieks un trimdas sabiedriskais darbinieks Vilmārs Kukainis, mācītājs Jānis Kalvāns. Goda filistri: ģenerāļi Oskars Dankers, Jānis Priede, Voldemārs Skaistlauks, diplomāts Ludvigs Sēja. Par varonību Latvijas brīvības cīņās 5 sidrabeņi apbalvoti ar Lāčplēša Kara ordeni.

Atsauces
--------

1. ↑  A. Sietiņsons, Latviešu studentu organizācijas ārzemēs mūsu valsts laikā//Universitas-1963.-Nr.12.-38.-40.lpp.
2. ↑  V.Ščerbinskis, *Uzticīgi Draugam*, Rīga, 2010.
**Klifords Donalds Saimaks** (*Clifford Donald Simak*, dzimis 1904. gada 3. augustā Milvilā (*Millville*) Viskonsinā, miris 1988. gada 25. aprīlī Mineapolisā, Minesotā) bija viens no pazīstamākajiem 20. gs. amerikāņu zinātniskās fantastikas rakstniekiem. Saimaks literārās darbības laikā ieguvis trīs Hugo un vienu *Nebula* balvu, kā arī dažādas citas mazāk prestižas balvas.

Dzīve un literārā darbība
-------------------------

Saimaks dzimis Milvilā Viskonsinā. 1929. gadā viņš apprecēja Agnesi Kuhenberu, vēlāk viņiem bija divi bērni. Saimaks studēja Viskonsinas universitātē un vēlāk strādāja dažādos laikrakstos, īpaši daudz *Minneapolis Star and Tribune*, kurā darbojās no 1939. līdz 1976. gadam. Saimaks miris Mineapolisā.

Saimaks sāka rakstīt zinātnisko fantastiku 1931. gadā dažādiem lubu žurnāliem, taču 1933. gadā to pārtrauca. Vienīgais viņa zinātniskās fantastikas darbs, kas publicēts laikaposmā starp 1933. un 1937. gadu, bija romāns "Radītājs" (*The Creator*, 1935).

Znātnisko fantastiku Saimaks atsāka rakstīt 1937. gadā, īpaši bieži publicēdamies žurnālā *Astoundind Stories*, ko tolaik bija iesācis vadīt Džons V. Kempbels. Saimaks bija viens no spilgtākajiem t.s. zinātniskās fantastikas zelta laikmeta (1938—1950) autoriem. Zināmākie Saimaka darbi tapuši sešdesmitajos un septiņdesmitajos gados, tad viņa darbu literārā kvalitāte samazinājās, lai gan viņš turpināja rakstīt zinātnisko fantastiku un vēlāk arī fantāzijas literatūru līdz pat astoņdesmitajiem gadiem.

Latviešu valodā izdots Saimaka romāns "Visa dzīvība zaļo" (*All Flesh is Grass*, 1965, tulk. Helma Lapiņa, 1969) un stāstu krājums "Naudas koks" (no krievu val. tulk. Solveiga Cepurniece, 1980). Vairāku autoru stāstu krājumā "Civilizācijas skatlogs" (1977) stāsts "Operācija "Skunkss"" (*Operation Stinky*, 1957).

Pazīstamākie darbi
------------------

* "Kosmiskie inženieri" (*Cosmic Engineers*, pirmoreiz žurnālā 1939.g. grāmatā — 1946.g.);
* "Pilsēta" (*City*, 1952);
* "Gredzens ap Sauli" (*Ring Around the Sun*, 1954);
* "Pārsēšanās stacija" (*Way Station*, 1963).

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 29540754
* LNB: 000047960
* LCCN: n79082302
* ISNI: 0000 0001 1023 372X
* GND: 119357860
* SUDOC: 02713850X
* BNF: cb11924789r (data)
* BIBSYS: 10060674
* NLA: 36198516
* NDL: 00456609
* NKC: xx0000274
* BNE: XX1014017
* CiNii: DA04693259

 |

 |
**Robijs Makjūens** (angļu: *Robbie McEwen*; dzimis 1972. gada 24. jūnijā, Brisbenā, Austrālijā) ir bijušais profesionālais Austrālijas šosejas riteņbraucējs. Jaunībā Makjūens trenējās BMX un 1990. gadā pat izcīnīja uzvaru Austrālijas junioru čempionātā, bet tad pievērsās šosejas riteņbraukšanai.

1996. gadā viņš parakstīja līgumu ar *Rabobank* un 1997. gadā pirmo reizi piedalījās daudzdienu velobraucienā *Tour de France*. 1999. gadā viņš izcīnīja arī savu pirmo uzvaru atsevišķā posmā. 2000. gadā viņš pārgāja uz citu komandu — *Farm Frities*, bet 2002. gadā — *Lotto-Adecco* komanduā. 2002. gada *Tour de France* viņš pirmo reizi izcīnīja labākā sprintera titulu - zaļo krekliņu. Viņš izcīnīja uzvaras arī divos atsevišķos posmos. 2002. gadā viņš arī pirmo reizi kļuva par Austrālijas čempionu. Viņa rēķinā arī divas uzvaras *Giro d'Italia* daudzdienu velobrauciena posmos.

Arī 2003. gada *Giro d'Italia* viņš izcīnīja 2 uzvaras, bet 2003. gada *Tour de France* viņš atkal valkāja zaļo krekliņu, lai gan beigās viņš palika otrais, un to izcīnīja cits austrālietis — Badens Kuks. 2004. gada *Tour de France* bija viņa veiksmīgākais *Tour de France*. Viņš ne tikai kļuva par labāko sprinteri un uzvarēja divus atsevišķus posmus, bet pat velkāja dzelteno līdera krekliņu. 2005. gadā Makjūens otro reizi kļuva par Austrālijas čempionu, bet *Tour de France* izcīnīja veselas 3 uzvaras atsevišķos posmos. 2006. gada Tour de France viņš trešo reizi savā karjerā izcīnīja labākā sprintera titulu un uzvarēja divos atsevišķos posmos. Arī 2006. gada *Giro d'Italia* viņš uzvarēja trijos posmos.

2007. gada *Tour de France* Makjūens uzvarēja 2. posmā un ir bijis arī labāko sprinteru vērtējumā. Lai gan viņš ir izcīnījis daudzas uzvaras atsevišķos posmos un trīs reizes izcīnījis labākā sprintera titulu, Makjūens ne reizi nav finišējis pat labāko piecdesmitniekā. Makjūens ir finišējis visās deviņās reizēs, kad piedalījies *Tour de France*, bet viņa augstākā pozīcija kopvērtējumā ir 89. vieta 1999. gadā.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Robijs Makjūens***.
* *Olympedia* profils (angliski)
* *The Sport.org* profils (angliski)
* *Munzüger Sport* profils (vāciski)
* *ProCyclingStats* profils (angliski)
* *Cycling Archives* profils (angliski)
* *Cycling Quotient* profils (angliski)
* *CycleDatabase* profils (angliski)
* Austrālijas Riteņbraukšanas federācijas profils
* Robija Makjūena profils *Cycling Base* Archived 2013. gada 2. februārī, *Wayback Machine* vietnē.
**Klijas** jeb **klījas** (*Milvus*) ir viena no vanagu dzimtas (*Accipitridae*) ģintīm, kurā apvienotas 3 mūsdienās dzīvojošas plēsīgo putnu sugas. Tās ir Vecās Pasaules putnu sugas un atkarībā no sugas sastopamas Eirāzijā, Āfrikā un Austrālijā. Latvijā sastopamas divas kliju ģints sugas: melnā klija (*Milvus migrans*) un sarkanā klija (*Milvus milvus*).

Sistemātikas izmaiņas
---------------------

Nesenā pagātnē kliju ģintī bija tikai divas sugas: melnā klija un sarkanā klija. Saskaņā ar jaunākajiem DNS pētījumiem viena no melnās klijas pasugām mūsdienās tiek sistematizēta kā atsevišķa suga — dzeltenknābja klija (*Milvus aegyptius*). Iespējams, arī sarkanās klijas pasuga — Kaboverdes klija (*Milvus (milvus) fasciicauda*), kas gan mūsdienās ir izmirusi, ir atsevišķa suga.

Kopīgās iezīmes
---------------

Klijas ir lieli plēsīgie putni ar gariem, platiem spārniem, robotu asti un salīdzinoši vājām, garām kājām un viegli liektiem nagiem. Knābis ir samērā šaurs, turklāt augšējā knābja daļas mala ir viļņota.

Pamatā barojas ar maitas gaļu, bet reizēm arī medī nelielus zīdītājus, putnus un bezmugurkaulniekus.

Sistemātika
-----------

* **Klijas** (*Milvus*)
	+ Dzeltenknābja klija (*Milvus aegyptius*)
	+ Melnā klija (*Milvus migrans*)
	+ Sarkanā klija (*Milvus milvus*)

Atsauces
--------

1. ↑  «Vanagu dzimta». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2011. gada 1. septembrī. Skatīts: 2016. gada 4. janvārī.
2. ↑  Johnson, Jeff A.; Rick T. Watson, and David P. Mindell (7 July 2005). Prioritizing species conservation: does the Cape Verde kite exist?. Proc Biol Sci. (The Royal Society) 272 (7): 1365–1371.
3. ↑  Подсемейство ·Коршуны и ·орланы - Milvinae
4. 1 2  Britannica: Kite. Bird
5. ↑  «ARKive: Red kite (Milvus milvus)». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 4. martā. Skatīts: 2016. gada 6. janvārī. Archived 2016. gada 4. martā, *Wayback Machine* vietnē.

Ārējās saites
-------------

* Raptors of the World: Kites
Sporta Astroloģija

Horārā astroloģija ir astroloģijas atzars, kas izmanto citu pieeju un pakļaujas nedaudz savādākiem noteikumiem kā natālā (dzimšanas) astroloģija. Horārā astroloģija tiek nepastarpināti izmantota dažādu notikumu paredzēšanai, tajā skaitā sporta spēļu iznākuma paredzēšanai.
Vispopulārākā sporta astroloģijas metode ir spēles rezultāta paredzēšana, izmantojot notikuma karti, proti, sastādot astroloģisko karti vietai un laikam, kurā notiks konkrētā spēle. Pēc zināmām pazīmēm var paredzēt spēles uzvarētāju. Tomēr jāņem vērā, ka sporta astroloģijā pastāv strikti noteikumi, jo daudzas spēles sākas vienlaicīgi un visās spēlēs kā zināms neuzvar tikai mājinieki vai favorīti. Līdz ar to sporta astrologi nodarbojas zināmā mērā ar mikroastroloģiju, jo pat pāris minūšu nobīde var padarīt prognozi neiespējamu. Šādu striktu noteikumu esamība padara sporta astrologa darbu grūtāku, jo ir jāatsijā daudzas kartes, lai atrastu karti, kas būtu radikāla jeb citiem vārdiem derīga prognozēšanai.
Lai gan minētā metodeir populārākā sporta astrologu vidū uz šo brīdi, pastāv vesela rinda citu dažādu metožu uzvarētāja noteikšanai. Piemēram, reālā laika metode, kas ir atvasināta no notikuma kartes, proti karte tiek pētīta reālā laika režīmā spēles gaitā, mēģinot atrast spilgtus momentus, kas var apzīmēt, piemēram, vārtu gūšanu futbolā. Protams, astrologs veic šādu spēles skanēšanu pirms spēles, mūsdienu astroloģijas programmatūra ļauj veikt jebkāda veida manipulācijas ar zvaigžņu karti jebkuram laikam un vietai. Pastāv metode, kas saistīta ar atsevišķu svarīgu spēlētāju (vēl jo vairāk, ja tas nav komandas sporta veids, piemēram, bokss vai teniss) dzimšanas kartes salīdzināšana ar notikuma karti vai izmantojot spēlētāja dzimšanas kartes tranzītus, proti, planētu stāvokli salīdzinājumā ar to izvietojumu spēlētāja dzimšanas kartē.
Lai gan šī astroloģijas joma ir samērā jauna un maz apgūta (tiesa, senos laikos ir bijuši mēģinājumi paredzēt uzvarētājus zirgu skriešanās sacīkstēs), sporta astrologi uzskata, ka spēj ar salīdzinoši lielu precizitāti paredzēt uzvarētāju, izmantojot savu empīrisko pieredzi.

Atsauces
--------

1. ↑  «Arhivēta kopija». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2014. gada 1. janvārī. Skatīts: 2018. gada 9. septembrī.
**Fenilalanīns** (***Phe***, 2-amino-3-fenilpropionskābe, C9H11NO2) ir neaizstājamā aminoskābe, kas pieder pie aromātiskajām aminoskābēm.

Atrašanās dabā
--------------

Ietilpst olbaltumvielu sastāvā, kā arī piedalās daudzos bioķīmiskos procesos. Fenilalanīns cilvēkam obligāti jāuzņem ar pārtiku.

Bioloģiskā nozīme
-----------------

Organismā no fenilalanīna tiek sintezēta cita aromātiskā aminoskābe - tirozīns, ja tā netiek pietiekami uzņemta ar pārtiku. No fenilalanīna rodas svarīgs biogēnais amīns — feniletilamīns. 

Ja fenilalanīna pārvēršanās par tirozīnu organismā ir traucēta ģenētiska defekta dēļ, cilvēks saslimst ar smagu pārmantojamu slimību — fenilketonūriju. Fenilketonūrijas slimniekiem tiek bojāta nervu sistēma fenilalanīna un tā indīgo atvasinājumu pārmērīgas uzkrāšanās dēļ. Šādiem slimniekiem jāievēro speciāla diēta, kas satur pēc iespējas mazāk fenilalanīna.

Izmantošana
-----------

Fenilalanīns ir viena no aminoskābēm, kas veido sintētisko saldinātāju aspartāmu

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Dzīvo organismu aminoskābes |
| --- |
|  |
|  | 
* Alanīns
* Arginīns
* Asparagīns
* Asparagīnskābe
* Cisteīns
* Fenilalanīns
* Glicīns
* Glutamīns
* Glutamīnskābe
* Histidīns
* Izoleicīns
* Leicīns
* Lizīns
* Metionīns
* Prolīns
* Serīns
* Tirozīns
* Treonīns
* Triptofāns
* Valīns

 |

 |
**Brands** (norvēģu: *Brand*) ir norvēģu dramaturga Henrika Ibsena luga, kas sarakstīta kā traģēdija, pirmizdevums — 1866. gadā.

1864. gadā Ibsens izceļoja uz Itāliju, īsu brīdi uzkavējoties Dānijā un Vācijā. Berlīnē viņš piedzīvoja vāciešu demonstrācijas pēc uzvaras Prūšu—dāņu karā, kurā pārējās Skandināvijas valstis atteicās palīdzēt dāņiem. Solidaritātes trūkums Ibsenā izsauca sarūgtinājumu. 1864. gada vasarā darbs tika iesākts kā poēma, tomēr jau 1865. gadā, kad darbs tika pabeigts, notika žanra maiņa, izvēloties rakstīt lugu.

Lugas galvenais varonis ir ideālistisks mācītājs Brands, kurš dzīvo pēc principa "visu vai neko". Lugā pausts nosodījums sīkpilsoniskajai sabiedrībai, kas nav gatava solidarizēties un patiesi sekot augstākiem ideāliem, aizsedzot nevarību ar liekulību un piezemētību. Brands pauž nicinājumu pret kristietību, kas atteikusies no Vecās Derības Dieva, kas ir bargs un sodošs. Tomēr galvenā varoņa nespēja pārkāpt saviem principiem noved viņu pie iznīcības — viņš zaudē sev tuvos un lugas nobeigumā aiziet bojā.
**Uldis Vikmanis** (1943) ir latviešu onkologs, Latvijas Universitātes profesors (1998).

Dzīves gājums
-------------

Dzimis 1943. gada 13. novembrī Rīgā. Mācījās Rīgas 5. vidusskolā, studēja Rīgas Medicīnas institūta (RMI) Ārstniecības fakultātē (1962-1968). 1967. gadā apprecējās ar medicīnas studenti Ināru Briedi. Pēc studiju beigām strādāja Saldū par ķirurgu-onkologu. 1971. gadā uzņemts aspirantūrā Eksperimantālās un klīniskās onkoloģijas institūtā Maskavā, kuru beidza 1975. gadā ar disertācijas "Primāri izplatīta krūts vēža ārstēšana" aizstāvēšanu.
Pēc atgriešanās dzimtenē sāka strādāt Latvijas Eksperimentālās un klīniskās medicīnas institūtā (LEKMI), bet drīz vien tika uzaicināts darboties RMI Onkoloģijas katedrā, 1982. gadā ievēlēts par docentu, 1984. gadā par RMI prorektoru mācību darbā. 1993. gadā viņš kļuva par Latvijas Medicīnas akadēmijas (AML) Onkoloģijas katedras vadītāju un AML Senāta priekšsēdētāju.

1997. gadā pēc konflikta ar AML vadību U. Vikmanis tika atcelts no AML Senāta priekšsēdētāja amata. 1997. gadā LEKMI aizstāvēja habilitētā medicīnas doktora disertāciju "Krūts vēzis - epidemioloģija, ārstēšana, prognoze". 1998. gadā viņš bija viens no Latvijas Universitātes Medicīnas fakultātes atjaunošanas iniciatoriem un tās dekāns (1998-2008), pēc tam prodekāns (2008—2016).

Atsauces
--------

1. ↑  Universitātes avīze 2003. - nr. 6.
2. ↑  LU kontaktu meklētājs[novecojusi saite]
**Dinamiska tīmekļa lapa** ir tīmekļa lapas veids, kuras saturs vai izskats mainās, atkarībā no lietotāja darbībām vai tās formēšanas veida, atšķirībā no statiskas lapas, kura paliek nemainīga. 

Tīmekļa lapas dinamiskums var izpausties kā skriptu valodas pielietojums satura veidošanai klienta pusē vai servera pusē, kā arī abu kombinācija.

Izmantojot skriptu valodu klienta pusē, var panākt no servera saņemtas lapas dinamisku satura un izskata izmaiņu, reaģējot uz lietotāja peles vai tastatūras darbībām vai īpašiem notikumiem. Biežāk pielietotā tehnoloģija ir dinamiskais HTML (DHTML), kurā, izmantojot Javascript, var mainīt HTML lapas elementus, tādus kā teksts, attēli u.c. Dinamiska satura veidošanai pielieto arī Flash tehnoloģiju, kura izmanto ActionScript. Papildu datu iegūšanai no servera tiek izmantota arī attālinātā skriptēšana, izmantojot slēptos *Frame* elementus vai XMLHttpRequests.

Izmantojot skriptu valodu servera pusē, HTML lapa tiek formēta katru reizi no jauna, kad lietotāja pārlūkprogramma pieprasa šo lapu. Biežāk lietotās skriptu valodas un servera puses skriptēšanas sistēmas ir: PHP, Perl, ASP, ASP.NET, JSP, ColdFusion un citas. Pirmoreiz šāda tīmekļa lapu ģenerēšanas specifikācija tika definēta 1993. gadā kā Common Gateway Interface (CGI). Mūsdienās arī tiek izmantota CGI, bet tai ir dažādas alternatīvas, piemēram Apache moduļi, ISS ISAPI, Simple Common Gateway Interface, FastCGI.

Kombinējot skriptu valodas servera un klienta pusē ar Ajax tehnoloģiju, var panākt dinamisku lapas satura apmaiņu ar serveri, nepārladējot visu lapu.
|  |
| --- |
| 

 |

**Orvila krasts** (angļu: *Orville Coast*) ir Rietumantarktīdas piekrastes daļa Pālmera Zemes dienvidos Ronnes šelfa ledāja rietumu krastā. Stiepjas no Zumberga raga dienvidos līdz Adamsa ragam pie šelfa ledāja frontes. Kopējais piekrastes garums ap 270 km. Dienvidos robežojas ar Elsvērta Zemes Zumberga krastu, ziemeļos — ar Lesitera krastu. Krasta līnija izrobota, ziemeļu daļā iekšzemē iestiepjas Gārdnera un Hansena līči. Iekšzemē paceļas vairākas kalnu grēdas, no kurām uz šelfa ledāju noplūst vairāki nelieli šļūdoņi.

Krastu 1947.—1948. gados atklāja Finna Ronnes ekspedīcija un nosauca par **Orvila krauju** *(Orville Escarpment)* par godu ASV Kara flotes kapteinim, Aeroloģijas dienesta vadītājam Hauardam Orvilam *(Howard T. Orvill)*, kurš palīdzēja izstrādāt ekspedīcijas meteoroloģijas pētījumu programmu.[1]

Atsauces
--------

1. ↑  ASV Ģeoloģijas dienesta Ģeogrāfisko nosaukumu informācijas sistēma *(USGS GNIS)*: Orvila krasts

Koordinātas: 75°45′S 65°30′W﻿ / ﻿75.750°S 65.500°W﻿ / -75.750; -65.500

Ārējās saites
-------------

* Ronnes šelfa ledāja karte ar Orvila krastu[novecojusi saite]
**Petrozavodskas fenomens** (krievu: *Петрозаводский феномен* jeb *Петрозаводское диво*) bija līdz galam neizskaidrota vizuāla parādība, kas tika novērota Petrozavodskā, Karēlijas APSR 1977. gada 20. septembrī 4:00 no rīta un kurai bija tūkstošiem aculiecinieku, tai skaitā arī Somijā. Pēc parādības novērošanas bija tik daudz aculiecinieku un faktu, ko nevarēja ignorēt, ka tā rezultātā PSRS tika organizēts zinātnisks darbs NLO pētīšanai.

Oficiāli fenomens tika skaidrots ar pavadoņa Kosmos-955 palaišanu ar nesējraķeti Vostok-2M tajā pašā dienā. Tomēr pētījumi rāda, ka pavadoņa palaišana sākās 30 minūtes vēlāk nekā parādība.[*nepieciešama atsauce*]

Parādības apraksts
------------------

Novērotā parādība izskatījās šādi: naksnīgajās debesīs pēkšņi iedegās milzīga "zvaigzne", kas impulsu veidā sūtīja uz zemi gaismas kūļus. Tā lēni kustējās Petrozavodskas virzienā un izplūda virs pilsētas milzīgas medūzas formā, karājās gaisā un apbēra pilsētu ar daudzām tievām gaismas strūkliņām. Drīz pēc tam "medūza" pārveidojās par spožu pusapli un pārvietojās Oņegas ezera virzienā, kas tinās pelēkos mākoņos. Šajos mākoņos izveidojās apaļa sprausla: spoži sarkana vidū un apkārt balta. Tas viss norisinājās apmēram 10-12 minūtes.

Vēlāk pēc novērotās parādības pilsētas dzīvojamo namu logu stiklos tika atklāti lieli caurumi ar asām malām. Domājams, ka tas saistīts ar nezināmu starojumu, ko izstaroja parādība. Tas tika uzskatīts par pierādījumu, ka novērotā parādība nebija halucinācija.

Pēc Petrozavodskas hidrometeroloģiskās observatorijas direktora vārdiem, nekad agrāk viņa darbinieki neko līdzīgu Karēlijā nebija redzējuši.

Тā kā aculiecinieku bija ļoti daudz, viņi visi stāstīja vienu un to pašu, un bija daudz vēstuļu vietējo avīžu redakcijām, tad arī varas iestādes notikumu nevarēja ignorēt. Vērsās pie PSRS Zinātņu akadēmijas prezidija ar lūgumu izskaidrot notikušo. Jautājumi pienāca arī no Norvēģijas un Somijas.
Pēc šī notikuma akadēmijas prezidents A. Aleksandrovs *(А. П. Александров)* nosūtīja valdībai vēstuli ar priekšlikumu organizēt zinātnisko darbu nezināmu anomāliju pētīšanai.

Atsauces
--------

1. ↑  Interview with Russian scientists. Sighting from an airplane from Tblisi, the creature at Vorenezh and the jelly fish over Petrozavodsk are discussed. Archived 2012. gada 31. jūlijā, *Wayback Machine* vietnē. Clas Svahn, UFO-Sweden, (angliski)

Skatīt arī
----------

* Tunguskas fenomens
**LMTP** jeb **Local Mail Transfer Protocol** ir e-pasta protokols, tas ir aizguvums no SMTP (*Simple Mail Transfer Protocol*) protokola. LMTP ir alternatīva SMTP gadījumos, kad saņēmēja pusē nav vēstuļu rindas, tādas kā vēstules piegādes aģenta, kas saprot SMTP dialogu.

LMTP ir lietojuma slāņa protokols.

LMTP dialogs izmanto tādas pašas komandas kā ESMTP, ar dažiem izņēmumiem:

* ESMTP EHLO ir aizvietots ar LHLO,
* ESMTP nepieciešams viens statuss visam ziņojumam no servera pēc tam, kad klients nosūtījies ziņojuma DATA. LMTP nepieciešama atbilde katrai iepriekš apstiprinātai RCPT komandai.

Galvenā atšķirība ir tā, ka LMTP atraidīs ziņojumu, ja tas nav uzreiz nogādājams galamērķim. Tādēļ nav vajadzīga vēstuļu rinda.

LMTP ir aprakstīts RFC 2033.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Elektroniskais pasts |
| --- |
|  |
| Formāts | 
* e-pasta adrese
* MIME
* HTML e-pasts

 |
|  |
| Protokoli | 
* IMAP
* LMTP
* POP3
* SMTP
* UUCP

 |
|  |
| Vēstuļu aģenti | 
* MDA
* MSA
* MTA
* MUA

 |
|  |
| Klienti | 
* *Eudora Mail*
* *Evolution*
* *Fidolook*
* *Foxmail*
* *KMail*
* *Microsoft Outlook*
* *Mozilla Thunderbird*
* *Opera Mail*
* *Outlook Express*
* *The Bat!*
* *Sylpheed-Claws*

 |
|  |
| Serveri | 
* Sendmail

 |

 |
**Nataļa Ostrovska** (ukraiņu: *Наталя Олександрівна Островська*, dzimusi 1993. gada 14. novembrī Dņipro) ir Ukrainas televīzijas raidījumu vadītāja, žurnāliste, korespondente un raidījuma *TSN* vadītāja televīzijas kanālā *1+1.*

Biogrāfija
----------

Viņa dzimusi 1993. gada 14. novembrī Dņipro. 17 gadu vecumā viņa pārcēlās uz Kijivu un iestājās Nacionālās Aviācijas universitātes Starptautisko attiecību fakultātē.

Karjera
-------

2012. gadā — dekodētājs *STB* kanālā, raidījumā *X-Factor*.

2013. gadā viņa praktizējās kā žurnāliste televīzijas kanālā *STB*, projektā *Все буде добре*.

Piedalījusies starptautiskajā izglītības sesijā Strasbūrā Eiropas Jaunatnes centrā, stažējusies Augstākajā Radā, Ukrainas Nacionālās drošības un aizsardzības komitejā un pildījusi preses sekretāra pienākumus.

Viņa strādājusi par redaktori un jaunāko ziņu vadītāju *Magnolia TV*.

Kopš 2018. gada strādā *1+1 Media Group.*

Savu žurnālistisko darbību viņa uzsāka ar informācijas un izklaides projektu *ДжеДаі* televīzijas kanālā *2+2*. Vēlāk viņa kļuva par *TSN* korespondenti, kur sagatavoja informāciju un analītiskos stāstus par sociālajiem, politiskiem un tiesībaizsardzības jautājumiem.

No 2021. gada 18. oktobra — *TSN* *10 вражаючих подій дня* vadītāja.

Kopš 2022. gada 24. februāra — *TSN* vadītāja vienoto ziņu telemaratonā, kas uzsākts sakarā ar Krievijas iebrukumu Ukrainā.

Atsauces
--------

1. 1 2 3  «Наталія Островська — нова зірка "ТСН": хто ця юна дівчина та чиє місце з телеведучих вона зайняла? | Сенсація». *web.archive.org*. 2021-08-11. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2021-08-11. Skatīts: 2022-05-22.
2. ↑  ««ТСН: 10 вражаючих подій дня»». *web.archive.org*. 2022-04-18. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2022-04-18. Skatīts: 2022-05-22.
3. ↑   Вивезення зерна за кордон – чи готують для нас масовий голод – Нічна варта. Atjaunināts: 2022-05-22
Sv. Izabella
**Aragonas Izabella**, **Karaliene Sv. Izabella** (portugāļu — *Isabel de Aragão (Rainha Santa Isabel)*) (dzimusi 1271. gadā Saragosā, mirusi 1336. gada 4. jūlijā Eštremošā (*Estremoz*)) — Portugāles karaliene, katoļu svētā.

Dzimusi Saragosā, Aragonas karaļa Pedro III meita. Apprecējās ar Portugāles karalis Dinišu I, kļūdama par Portugāles karalieni.

Izcēlās ar lielu reliģisko pārliecību. Vairākkārt novērsa karu rašanos, izmantojot politiķes dotības. Pēc Diniša I nāves devās klosterī. Pāvests Urbāns VIII 1625. gadā Izabellu kanonizēja. Atceres diena — 4. jūlijs.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Izabella***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* Katoļu enciklopēdijas raksts (angliski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 66823734
* LCCN: n84012774
* ISNI: 0000 0000 7821 2063
* GND: 118995219
* SUDOC: 035257997
* BNF: cb131772411 (data)
* NKC: jo20191046409
* BNE: XX878190

 |

 |
**Natija Džandžgava** (gruzīnu: ჯანჯღავა ნათია; dzimusi 1972. gada 16. decembrī) ir Gruzijas starptautiskā meistare šahā (1995).

Biogrāfija
----------

1990. gadā piedalījusies PSRS sieviešu šaha čempionāta finālā, kurā palikusi 18. vietā. 1991. gadā pārstāvējusi Gruziju Pasaules junioru šaha čempionātā U20 meiteņu vecuma kategorijā, kurā ierindojusies 5. vietā. 1993. gadā dalījusi pirmo vietu starptautiskā sieviešu šaha turnīrā Poličkā. 1994. gadā uzvarējusi Gruzijas sieviešu šaha čempionātā. 1995. gadā Kišiņevā piedalījusies Pasaules čempionāta šahā sievietēm starpzonu turnīrā, kurā ieņēmusi 49. vietu.

Par panākumiem turnīros FIDE 1995. gadā viņai piešķīrusi starptautiskās meistares (WIM) nosaukumu.

Atsauces
--------

1. ↑  Wch U20 Girls 1991 - 365Chess.com Tournaments
2. ↑  Policka (Women) 1993 - 365Chess.com Tournaments
3. ↑  WINERS OF WOMEN GEORGIA CHAMPIONSHIPS - საჭადრაკო კლუბი ნონა - Chess Club Nona
4. ↑  1995 Kishinev Interzonal Tournament

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
Senās Igaunijas zemes 13. gadsimta sākumā.
**Revala** (senigauņu: *Rävälä*, latīņu: *Revalia*) bija senās Igaunijas zeme līdz 13. gadsimta sākumam, kuras teritoriju tagad aizņem Harju apriņķis un Igaunijas galvaspilsēta Tallina. Galvenais pilskalns atradās Lindanisē (skandināvu: *Lyndanisse* vai *Lindanäs*, tagad - Tallinas Domkalns). 

No Revalas vārda bija atvasināts Tallinas agrākais nosaukums Rēvele (krievu: *Reval*, vācu: *Ревель*).

Vēsture
-------

Arābu kartogrāfs Muhameds al-Idrisi 1154. gadā savā pasaules kartē Ziemeļeiropā atzīmējis "mazu pilsētu kā lielu pilskalnu" ar nosaukumu *Qlwn* jeb *Qalaven* , bet krievu hronikās dēvēta arī par Kolivanu (*Колывань*). 

Livonijas krusta kari Rēveles zemi sasniedza 1219. gada februāra beigās, kad pēc Rīgas krustnešu aicinājuma, lai pakļautu vēl nekristīto Rēveles novadu un neļautu tās iedzīvotājiem sabiedroties ar Pleskavas krieviem. Karagājienā piedalījās Zobenbrāļu ordenis, ko vadīja tā mestrs Folkvīns un krustnešu sabiedrotie līvi un leti, kuri iesauca šo karagājienu par "auksto karagājienu".

Tā paša gada jūnijā notika arī dāņu karaļa Valdemāra II karagājiens uz Rēveli, lai aizsteigtos priekšā Livonijas bīskapam Albertam, kristītu šo zemi un pakļautu to Lundas arhibīskapijai. Tagadējā Tallinas Domkalnā (Toompea) krusta karotāji vecās igauņu pils vietā sāka celt jaunu pili, kas vēlāk tika dēvēta par "dāņu pili" (Tallinu). Domstarpību rezultātā izcēlās kauja, kurā igauņi pārskatīšanās dēļ nogalināja pirmo Igaunijas bīskapu Teoderihu un piespieda dāņu karaspēku atkāpties no pilskalna. Tomēr Rīgenes ķēniņa brāļa Viclava vendu karavīri spēja panākt lūzumu kaujas gaitā un krustneši guva uzvaru un pakļāva Rēveles zemi savai varai.

Ziemeļigaunijas zemju piederība vēlāk bija galvenais domstarpību cēlonis starp Zobenbrāļu ordeni un Dānijas ķēniņu Valdemāru II. Izlīgums tika panākts tikai 1238. gadā pēc Saules kauja, kad ordenis tika apvienots ar Vācu ordeni. Pāvesta legāts Modenas Viļums panāca izlīgumu starp abām pusēm Stensbijas līgumā, kuru noslēdza Valdemārs II un Livonijas ordeņa mestrs Hermanis Balke. Dānijai tika nodota Rēveles, Harijas un Virijas, bet ordenis paturēja Jervas zemi. Šī robeža saglabājās līdz 1346. gadam, kad ordenis pēc Jurģa nakts sacelšanās apspiešanas atpirka to no dāņiem. Pēc Livonijas ordeņa bojāejas Livonijas karā Rēveles zeme līdz ar visu Ziemeļigauniju līdz Lielajam Ziemeļu karam nokļuva Zviedrijas pakļautībā. 1729. gadā to ieguva Krievijas impērija.

Novadi
------

* Rebala
* Ocrielæ
* Vomentakæ (Võhmataga)

Skatīt arī
----------

* Livonijas krusta kari
* Karagājiens uz Rēveli (1219)
* Dāņu karagājiens uz Rēveli un kauja pie Lindanises (1219)

  


|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Igaunijas senās zemes |
| --- |
|  |
| 
* Alempoisa
* Harija
* Jerva
* Jogentagana
* Ridala
* Mehu
* Nurmegunde
* Rēvele
* Sakala
* Sontagana
* Sobolica
* Sāmsala
* Ugaunija
* Vaiga
* Viruzeme

 |

 |
**Firno salas** (angļu: *Furneaux Group*) ir salu grupa Austrālijas dienvidos. Administratīvi ietilpst Tasmanijas štatā, veido atsevišķu Flindersas pašvaldību. Lielākā apdzīvotā vieta ir pašvaldības centrs Vaitmarka Flindersa salā.

Ģeogrāfija
----------

Salas izvietojušās Basa šauruma austrumu galā starp Austrāliju un Tasmaniju. No Tasmanijas tās atdala 22 km platais Benksa šaurums. Sastāv no apmēram 100 salām, lielākās salas ir Flindersa sala (1367 km²), Keipbarena sala (478 km²) un Klārka sala (82 km²). Salas paugurainas, augstākais punkts ir Stšelecka kalns 756 m vjl Flindersa salas dienvidos.

Vēsture
-------

Salas nodēvētas par godu britu jūrasbraucējam Tobiasam Firno (*Tobias Furneaux*), kurš novēroja to austrumu krastus 1773. gadā. Metjū Flinderss bija pirmais, kurš izpētīja salas 1798. gadā. Salas bijušas apdzīvotas jau pirms eiropiešu kolonizācijas, bet pamestas klimata pārmaiņu dēļ. 18. gadsimta beigās salās intensīvi tika medīti roņi, bet jau līdz 1828. gadam to krājumi izsīka. 1830. gados uz Flindersa salu tika izsūtīti atlikušie Tasmanijas aborigēni, bet 1847. gadā atlikušie 47 tasmanieši tika pārcelti uz Oisterkovas apmetni pie Hobārtas. 19. gadsimta beigās salās sāka apmesties kolonisti no Tasmanijas un Jaundienvidvelsas. Mūsdienās salās ir tikai nelielas lauksaimnieku un lopkopju apmetnes, četras no kurām ir Flindersa salā, bet viena — Keipbarenas salā.

Atsauces
--------

1. ↑  *Ģeogrāfijas vārdnīca Pasaules zemes un tautas*. Rīga : Galvenā enciklopēdiju redakcija. 1978. 209. lpp.

Ārējās saites
-------------

* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 315526255
* LCCN: sh85052521

 |

 |
Bana Kulina plāksne
**Bosnijas baznīca** (bosniešu: *Crkva bosanska*) bija neatkarīga kristiešu baznīca viduslaiku Bosnijas teritorijā no aptuveni 11. līdz 15. gadsimtam. Gan katoļu, gan pareizticīgo baznīca uzskatīja Bosnijas baznīcu par ķeceriem.

Pēc 1054. gada Lielās shizmas Eiropas kristietība sadalījās divās lielās kopienās - katolismā un pareizticībā. Bosnija atradās uz robežas starp šīm grupām. Reliģiskā ziņā abas konfesijas Bosniju kontrolēja vāji, kas radīja priekšnoteikumus neatkarīgas baznīcas radīšanai. Iesākumā Bosnijas baznīcu ietekmēja bogomili un patarēni, kas ievērojamā daudzumā ienāca Bosnijā, tomēr vēlāk tā attīstījās atsevišķi. 

Par baznīcas struktūru un doktrīnu saglabājušies maz rakstīto avotu, un tie paši lielākoties ir katoļu rakstīti. Baznīcas liturģija notika baznīcslāvu valodā, izmantojot kirilicas alfabēta bosniešu variantu. Baznīcas vadītāja tituls bija "vectēvs" (*djed*), bet paši baznīcas locekļi sevi sauca vienkārši par kristiešiem (*krstjani*). Baznīcas garīgais centrs atradās Bosnijas viduslaiku galvaspilsētā Visoko, kur atradās arī baznīcas mācību iestāde. 1203. gadā Bosnijas bans Kulins un Bosnijas baznīca Zadarā atzina Romas virsvadību, tomēr realitātē turpināja neatkarīgu darbību. No 1235. līdz 1241. gadam ungāri ar pāvesta Honorija III akceptu realizēja krusta karu Bosnijā, tomēr tas beidzās bez rezultātiem, jo no austrumiem Ungārijā iebruka mongoļi. 

Bosnijas baznīca pamazām beidza eksistēt līdz ar Bosnijas nonākšanu Osmaņu impērijas sastāvā. Viena no vēstures teorijām skaidro, ka mūsdienu Bosnijā relatīvi plaši ieviesās islāms, jo puslegālās Bosnijas baznīcas piekritēji un nelegālie bogomili masveidā pievērsās islāmam.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Bosnijas baznīca***.
* Vjera Crkve bosnaske Archived 2018. gada 23. novembrī, *Wayback Machine* vietnē.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 264454259
* LCCN: n87890836
* GND: 4740017-1
* NKC: ko2007387832

 |

 |
Briseles birža
**Akciju tirgus** ir mehānisms, kas ļauj tirgot akcijas, citus vērtspapīrus un sekundāros finansu instrumentus kapitāla tirgū. Vispasaules akciju tirgus vērtība tiek lēsta ap 20 triljonu dolāru.

Akcijas tiek atspoguļotas un tirgotas akciju biržās, kuras nodarbojas ar akciju un citu vērtspapīru pircēju un pārdevēju savešanu kopā.

Primārais un sekundārais tirgus
-------------------------------

Primārais tirgus nodarbojas ar jaunu vērtspapīru izlaišanu.

Uzņēmumi, valdības un privātā sektora institūcijas var iegūt finanšu līdzekļus (resursus) izlaižot un pārdodot akcijas vai obligācijas. Tas parasti tiek veikts, izmantojot vērtspapīru tirgotājus. Jaunu vērtspapīru izdošana investoriem ir parakstu ievākšana. Ja tiek izdotas jaunas akcijas, to pārdošana ir sākotnējais publiskais piedāvājums (*inital public offering, IPO*).

Sekundārajā tirgū tiek tirgoti tie vērtspapīri, kas jau tika izlaisti sākotnējā publiskajā vai privātajā piedāvājumā. Kad akcija tiek reģistrēta biržas sarakstā, investori un spekulanti var sākt biržā tirgoties.

Akcijas un dividendes
---------------------

Akcijas ir tāds finansu instruments, kurš veidojas, kad akciju sabiedrības (korporācijas) sadala savu kapitālu daļās.

Cilvēks vai organizācija, kurai pieder vismaz daļa no uzņēmuma akcijām, kļūst par akcionāru. Kopējā akciju sabiedrības izdalītās daļas vērtība akcijās tiek saukta par tirgus kapitalizāciju.

Dividendes ir izmaksas, ko uzņēmums veic saviem akciju īpašniekiem. Kad uzņēmums iegūst peļņu, tad šai peļņai ir divi ceļi — tā var tikt reinvestēta atpakaļ uzņēmumā (nesadalītā peļņa) vai arī tā var tikt izmaksāta uzņēmuma daļu īpašniekiem kā dividende. Daudzi uzņēmumi nesadala daļu no peļņas un daļu izdala dividendēs. Akciju sabiedrības parasti izmaksā dividendes noteiktā laikā — vai nu katru gadu, divreiz gadā vai reizi ceturksnī, taču dividendes var tikt izmaksātas jebkurā brīdī.

Dividendes parasti tiek izmaksātas skaidrā naudā. Dažreiz dividendes tiek izmaksātas arī kā uzņēmuma daļas (vai nu jaunizdalītas daļas vai arī jau eksistējošas daļas, kuras uzņēmumus iegādājas tirgū). Retos gadījumos dividendes var pat būt izmaksātas kā daļas citos uzņēmumos vai citu aktīvu veidā.

Atsauces
--------

Ārējās saites
-------------

* Rīgas fondu birža
* Pasaules akciju tirgu saites (angliski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* GND: 4130931-5
* NDL: 00572098

 |

 |
**Roberts Henrijs Lorenss jaunākais** (*Robert Henry Lawrence Jr.*; dzimis 1935. gada 5. jūnijā, miris 1967. gada 8. decembrī) bija ASV Gaisa spēku majors, lidotājs, pirmais afroamerikāņu astronauts.

Roberts Lorenss piedzima 1935. gada 5. jūnijā Čikāgā.
1956. gadā Lorenss Bredlija universitātē ieguva bakalaura grādu ķīmijā. Studiju laikā viņš apguva Rezerves virsnieku treniņa programmu, un 1955. gadā iestājās Gaisa spēkos. Pēc lidotāja apmācībām Meldena Gaisa spēku bāzē viņš kļuva par pilotu.
Pēc Pilotu instruktoru skolas pabeigšanas 1960. gadā Lorenss tika nosūtīts uz Rietumvāciju, kur *Luftwaffe* viņš bija lidmašīnas *T-33* lidotāju instruktors.

1961. gadā Lorenss atgriezās ASV, un 1965. gadā Ohaio štata universitātē viņš ieguva filozofijas doktora grādu fizikālajā ķīmijā.
1967. gada jūnijā viņš pabeidza ASV Gaisa spēku Izmēģinātājpilotu skolu Edvardsa Gaisa spēku bāzē.

1967. gada jūnijā tika uzņemts Gaisa spēku orbitālās stacijas *Manned Orbiting Laboratory* programmas astronautu grupā. Viņš tika nosūtīts uz Edvardsa Gaisa spēku bāzi speciālai apmācībai.

1967. gada 8. decembrī Roberts Lorenss gāja bojā *F-104 Starfighter* treniņlidojuma laikā. Viņš lidmašīnā sēdēja aizmugurē kā instruktors, apmācot stāvo slīdēšanas tehniku. Pilots izmantoja šādu pieeju, taču izlīdzināšanas manevru veica pārāk vēlu. Lidmašīna atsitās pret zemi, tās galvenais dzinējs sabojājās, tā aizdegās un rotēja. Priekšējā sēdekļa pilots katapultējās augšup un izdzīvoja, gūstot lielus ievainojumus. Pakaļējais sēdeklis, kam bija neliels aizkavējuma, lai netrāpītu priekšējam sēdeklim, tika katapultēts sāniski, uzreiz nogalinot Lorensu.

Ārējās saites
-------------

* First Black Astronaut Honored on 50th Anniversary of Death Associated Press, 2017-12-08, (angliski)
* Robert Henry Lawrence, Jr. astronaut.ru, (krieviski)
**Dunduru infrakārta** (*Tabanomorpha*) ir viena no mušveidīgo apakškārtas (*Brachycera*) infrakārtām. Tā ir salīdzinoši neliela kukaiņu grupa, kurā ir vairākas nelielas dzimtas un divas lielas dzimtas: dunduru dzimta (*Tabanidae*), kurā ir apmēram 3750 sugas, un medniekmušu dzimta (*Rhagionidae*), kurā ir apmēram 650 sugas. Dunduru infrakārtas kukaiņu kopīgā īpašība ir tā, ka pieaugušie īpatņi barojas, sūcot asinis. Dažas sugas pārnēsā infekcijas slimības. Tomēr dunduru infrakārtas kukaiņi nav vienīgie asinis sūcošie divspārņi. Otra šāda asinssūcēju grupa ir kaulmušas (*Hippoboscoidea*). Dunduru infrakārtas kukaiņu kāpuri ir plēsīgi un galvenokārt mājo ūdenī vai daļēji ūdenī. Uz to ķermeņa ir dažādi izaugumi un kārpas, tādējādi tie nedaudz atgādina tauriņu kāpurus.

Sistemātikas diskusijas
-----------------------

Ir sistemātiķi, kuri visas nelielās dzimtas iekļauj medniekmušu dzimtā. Reizēm dunduru infrakārtā tiek iekļautas arī kaulmušas. Jaunākajās sistemātikās dunduru infrakārtā tiek klasificētas arī kāpurlauvas (*Vermileonidae*), tomēr citi tās izdala atsevišķā kāpurlauvu infrakārtā (*Vermileonomorpha*).

Sistemātika
-----------

* **Dunduru infrakārta** (*Tabanomorpha*)

* Dunduru virsdzimta (*Tabanoidea*)

* Dunduru dzimta (*Tabanidae*)**#**
* Medniekmušu dzimta (*Rhagionidae*)
* Ūdensmušu dzimta (*Athericidae*)
* dzimta *Austroleptidae*
* dzimta *Oreoleptidae*
* dzimta *Pelecorhynchidae*

* Kāpurlauvu dzimta (*Vermileonidae*)

Piezīme: Latvijā sastopamās dzimtas apzīmētas ar **#**.

Atsauces
--------

1. ↑  David K. Yeates, Brian M. Wiegmann, Greg W. Courtney, Rudolf Meier, Christine Lambkin, Thomas Pape (2007). Phylogeny and systematics of Diptera: Two decades of progress and prospects. Zootaxa 1668: 565-590. ISSN 1175-5326
2. ↑  Kerr, P.H. 2010: Phylogeny and classification of Rhagionidae, with implications for Tabanomorpha (Diptera: Brachycera). Zootaxa, 2592: 1—133.
3. 1 2  NCBI: Tabanomorpha
4. ↑  Taxonomy: Infraorder Vermileonomorpha
5. ↑  Taxonomy — Tabanomorpha

Ārējās saites
-------------

* Catalogue of Latvian Flies (Diptera: Brachycera)
**Roberts Lengdons** (angļu: *Robert Langdon*) ir Dena Brauna konspiratīvo romānu tēls, Hārvarda Universitātes reliģiskā simbolisma profesors. Kā galvenais tēls bijis romānos "Eņģeļi un dēmoni" (2000), "Da Vinči kods" (2003), "Zudušais simbols" (2009) un "Inferno" (2013).

Autors Dens Brauns savu romānu galveno varoni Lengdonu aprakstījis kā savu iedomāto otro "es". Tādējādi arī Lengdons ir dzimis 1964. gada 22. jūnijā Ekseterā, Ņūhempšīras štatā, ASV, tāpat kā Dens Brauns. Kaut arī romānu ekranizācijās viņu atveido Toms Henkss, romānā viņš tiek pielīdzināts Harisonam Fordam tvīda kostīmā. Par viņa bērnību ziņas ir ļoti maz. Zināms, ka studiju gados viņš spēlēja ūdenspolo. Robertam ir fenomenāla atmiņa. Bet dažkārt viņam nākas pārvarēt klaustrofobiju, kas attīstījusies bērnībā gūtas psiholoģiskas traumas dēļ, kad viņš reiz bija iekritis akā un tur pavadījis ilgāku laiku.

Brauns atzinis, ka savu romānu galvenajam tēlam Robertam Lengdonam piešķīris tādu pašu uzvārdu, kāds ir Džonam Lengdonam — profesoram no Drekselas Universitātes Filadelfijā, kurš ir ambigrammu sastādīšanas speciālists. Viņa zīmējumi izmantoti Brauna romāna "Eņģeļi un dēmoni" ilustrēšanai..

Atsauces
--------

1. ↑  «Letter Man». City Paper. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2015-10-01. Skatīts: 2014-12-27.

Ārējās saites
-------------

* Oficiālā tīmekļa vietne (angliski)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Dens Brauns |
| --- |
|  |
| Romāni | 
* "Ciparu cietoksnis" (1998)
* "Eņģeļi un dēmoni" (2000)
* "Maldu zona" (2001)
* "Da Vinči kods" (2003)
* "Zudušais simbols" (2009)
* "Inferno" (2013)

 |
|  |
| Ekranizācijas | 
* "Da Vinči kods" (2006)
* "Eņģeļi un dēmoni" (2009)
* "Inferno" (2016)

 |
|  |
| Personāži | 
* Roberts Lengdons

 |

 |