recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Stekā pēdējais ievietotais elements tiek apstrādāts (izņemts) kā pirmais.
**LIFO** (abreviatūra no *last in, first out* (pēdējais iekšā, pirmais ārā)) datorikā un rindu teorijā apzīmē saglabāto elementu apstrādes veidu. Pēc definīcijas LIFO datu struktūra ir lineāra liste, kurai elementi tiek pievienoti un dzēsti pa vienam un vienā pusē. LIFO struktūra var tikt ilustrēta kā kaudze ar paplātēm. Pēdējā uz kaudzes novietotā paplāte tiek noņemta kā pirmā.

Definīcija
----------

Datorikā LIFO jēdziens apzīmē elementu rindas apstrādes principu, kad piekļuve elementiem nepieciešama pēc noteiktas kārtības. LIFO tiek izmantots gadījumos, kad pēdējie rindai pievienotie dati ir jāapstrādā kā pirmie. Kā sinonīms var tikt lietots saīsinājums **FILO** - *first in, last out* (pirmais iekšā, pēdējais ārā). Rindu teorijā dažreiz tie lietots saīsinājums **LCFS** - *last come, first served* (pēdējais ienāca, pirmo apkalpoja). Pielietots datorikā, LIFO princips parasti nozīmē datu apstrādes implementāciju stekā.

Pielietojums
------------

Galvenais pielietojums ir steku implementācijās, kas ir vienas no fundamentālākajām datu struktūrām datorzinātnē.

Skatīt arī
----------

* Meklēšana plašumā (grafu teorija)
* FIFO *First in, first out* (pirmais iekšā, pirmais ārā)
* Steks (datu struktūra)
**Konrāds IV** (dzimis 1228. gadā, miris 1254. gadā) bija vācu Hoenštaufenu dinastijas valdnieks, Jeruzalemes karalis (kā Konrāds II), Itālijas karalis (kā Konrāds IV), Sicīlijas karalis (kā Konrāds I). Pretendēja uz Svētās Romas impērijas imperatora troni.

Konrāds bija Svētās Romas imperatora Frīdriha II un Izabellas II dēls. Viņš bija imperatora otrās laulības vienīgais dēls, bet māte mira dzemdībās, atstājot dēlam mantojumā Jeruzalemes karaļa titulu, ko Konrāds ieguva kopš dzimšanas.

Līdz 1235. gadam dzīvoja Sicīlijas karalistē, bet pēc tam devās uz vācu zemēm. Švābijas hercogs no 1235. gada. 1237. gadā 9 gadu vecumā Vīnē ievēlēts par Romiešu karali un kronēts par Itālijas karali, kopš tā laika bija tēva varas pārstāvis vācu zemēs. Lai arī šo titulu neatzina Romas pāvests Gregors IX, tas nozīmēja, ka Konrāds kļūs par nākamo Svētās Romas impērijas imperatoru. Pēc tēva Frīdriha II atcelšanas no troņa 1245. gadā Konrāds vācu zemēs karoja pret diviem troņa pretendentiem — Heinrihu Raspi un Holandes Vilhelmu II, kam bija Romas pāvesta atbalsts.

Saņemot ziņas par Frīdriha II nāvi, Konrāds 1251. gada oktobrī izlēma doties uz savas dzimtas pārvaldīto Sicīlijas karalisti. Ieradies Itālijā, Konrāds sasauca tikšanos ar Lombardijas pilsētu pārstāvjiem. 1252. gada 8. janvārī viņš ieradās Sicīlijā, kur viņu sagaidīja reģents un pusbrālis Manfreds. Sicīlijā pret Hoenštaufenu varu bija sākušies vairāki dumpji, kurus Manfreds apspieda. Manfreds arī bija uzsācis neveiksmīgas sarunas ar pāvestu Inocentu IV par iespēju viņam kļūt par Sicīlijas karali Konrāda vietā. Sarunas ar pāvestu par to, lai tas kronētu Konrādu par imperatoru, bija neveiksmīgas, pāvestam atsakoties pieņemt viena Hoenštaufenu pārstāvja varu gan impērijā, gan Sicīlijā. Dumpju apspiešana karalistē turpinājās līdz 1253. gadam, kad pēc vairāku mēnešu aplenkuma 10. oktobrī tika iekarota Neapole. Konrāds atsāka sarunas ar pāvestu, kas turpinājās līdz 1254. gada februārim, pāvestam joprojām atsakoties atzīt Konrādu par likumīgu imperatoru, un 1254. gada aprīlī pāvests Konrādu izslēdza no baznīcas. Konrāds gatavojās karagājienam pret pāvestu un viņa atbalstītājiem Lombardijas līgā, taču mira no malārijas 1254. gada 21. maijā.

Atsauces
--------

1. ↑  Medieval Italy: An Encyclopedia
**Ginters Mērings** (vācu: *Günther Möhring*; 1936. gada 25. novembris Gēra — 2006. gada 14. janvāris Berlīne) bija Vācijas starptautiskais meistars šahā (1976).

Biogrāfija
----------

Šahu iemācījies spēlēt desmit gadu vecumā. 1955. gadā izcīnījis 2. vietu Vācijas junioru šaha čempionātā. Uzvarējis Vācijas junioru korespondencšaha čempionāta (1956—1958). Lielāko savas šahista karjeras panākumu guvis 1963. gadā, kad uzvarējis Vācijas Demokrātiskās Republikas šaha čempionātā. 1968. gadā kopā ar Halles šaha kluba komandu uzvarējis Vācijas Demokrātiskās Republikas komandu šaha kausā. Par panākumiem turnīros FIDE 1976. gadā Mēringam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM) nosaukumu.

Pārstāvējis Vācijas Demokrātiskās Republikas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:

* Pasaules šaha olimpiādē piedalījies 1964. gadā un individuālajā vērtējumā izcīnījis zelta medaļu;
* Pasaules studentu šaha čempionātā piedalījies 4 reizes (1959, 1961-1963). Komandu vērtējumā izcīnījis bronzas (1961) medaļu.

1968. gadā uzvarējis Vācijas Demokrātiskās Republikas go čempionātā. Pēc profesijas bijis matemātikas skolotājs.

Atsauces
--------

1. ↑  OlimpBase :: Men's Chess Olympiads :: Günther Möhring
2. ↑  OlimpBase :: World Student Team Chess Championship :: Günther Möhring

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
**Konrāds Dannenbergs** (vācu: *Konrad Dannenberg*; dzimis 1912. gada 5. augustā, miris 2009. gada 16. februārī) bija vācu raķešu konstruktors.

Dzīve
-----

Konrāds Dannenbergs dzimis Veisenfelsā, Saksijā-Anhaltē. Divu gadu vecumā viņa ģimene pārcēlās uz Hannoveri, kur viņš pavadīja savu jaunību. Viņš sāka interesēties par kosmiskām tehnoloģijām, iedvesmojoties no Maksa Falīra (*Max Valier*) lekcijām. Dannenbergs Hannoveres Universitātē studēja mehānisko inženieriju.

Sākoties Otrajam pasaules karam, 1939. gadā Dannenbergu iesauca Vācijas armijā. Sākotnēji dienēja zirgvilkmes artilērijā. Piedalījās Kaujas par Franciju sākumposmā.

1940. gada vasarā ar Pillenberga aizbildību Dannenbergs no aktīvā dienesta tika atvaļināts un kļuva par civilo darbinieku Vācijas armijas petniecības centrā Pēnemindē. Valtera Tīla vadībā viņš kļuva par raķešdzinēju speciālistu. Dannenberga galvenais uzdevums bija attīstīt V-2 raķetes dzinēju. Pēc Valtera Tīla nāves Sabiedroto bombardēšanas laikā 1943. gada augustā Konrāds Dannenbergs kļuva par Valtera Rīdela vietnieku un vadīja V-2 ražošanas rasējumu pabeigšanu.

Pēc Otrā pasaules kara beigām Konrāds Dannenbergs kopā ar 117 vācu ieroču konstruktoriem un zinātniekiem devās uz ASV operācijas *Paperclip* ietvaros. Viņš darbojās grupā, kas veica aprēķinus un projektēja raķetes, lai palielināto to darbības attālumu un nesamās kravas masu. Kad sākās Korejas karš, grupa tika pārvietota uz Redstones Arsenālu pie Hantsvilas. Tur viņu pirmais uzdevums bija raķetes PGM-11 Redstone projektēšana. Tajā laikā verners fon Brauns nolēma neizstrādāt savu raķešdzinēju, bet iegādāties to no North American Aviation (NAA), kur tādu bija izgatavoja Dannenberga bijušais priekšnieks Rīdels. Šādos apstākļos Dannenbergs kļuva par kontaktinženieri NAA Rocketdyne nodaļā un piegādāja dzinējus *Redstone* un Jupiter raķetēm ASV Armijas vajadzībām. Viņš bija arī atbildīgs par *Redstone* un *Jupiter* sistēmu ražošanu Chrysler rūpnīcā Detroitā.

1960. gadā Dannenbergs pārgāja darbā uz NASA jaunizveidoto Māršala kosmisko lidojumu centru (MSFC) kā direktora vietnieks Saturn programmai. Par sekmīgu lielākās pasaulē Saturn V raķetes izstrādes sākšanu, ar kuru uz Mēnesi tika nogādāts pirmais cilvēks, 1973. gadā viņš saņēma *NASA Exceptional Service* medaļu. 1963. gadā notika MSFC reorganizācija, un augustā par *Saturn* programmas vadītāju kļuva Arturs Rudolfs, arī vācietis, kurš pirms tam bija Pershing raķešu izstrādes vadītājs. Dannenbergs turpināja darbu MSFC pie *Saturn* bāzētu kosmosa staciju projektēšanas (to izstrāde gan vēlāk tika pārtraukta).

1973. gadā Konrāds Dannenbergs atstāja NASA un kļuva par Tenesī universitātes Kosmosa institūta (UTSI) aerokosmiskās inženierijas asociētais profesors. Dannenbergs bija Amerikas aeronautikas un astronautikas institūta biedrs un šīs organizācijas Alabamas/Misisipi nodaļas prezidents.

1992. gadā Alabamas kosmosa un raķešu centrs nodibināja "Konrāda Dannenberga stipendiju" viņa piemiņai, kuru ieguvušie jaunieši varēja par brīvu mācīties Kosmosa akadēmijā.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 107888974
* ISNI: 0000 0000 7773 285X
* GND: 14092034X

 |

 |
**Fiona Zībera** (vācu: *Fiona Sieber*; dzimusi 2000. gada 14. februārī) ir Vācijas starptautiskā meistare šahā (2017).

Biogrāfija
----------

2015. gadā uzvarējusi starptautiskajā jauniešu šaha turnīrā *Jugendmasters 2015*. Vairākkārt piedalījusies Eiropas un pasaules jauniešu šaha čempionātos, kuros lielāko panākumu guvusi 2016. gadā Prāgā, kad uzvarējusi Eiropas jauniešu šaha čempionātā meitenēm U16 vecuma grupā. Pārstāvējusi Vācijas komandu Pasaules jauniešu šaha olimpiādēs U16 vecuma grupā, kurā piedalījusies 2 reizes (2014, 2016), un individuālajā vērtējumā izcīnījusi bronzas medaļu (2014).

Vācijas šaha bundeslīgā pārstāv Magdeburgas šaha klubu *SG Aufbau Elbe Magdebourg*.

Par panākumiem turnīros FIDE 2017. gadā Zīberai piešķīra starptautiskās meistares (WIM) nosaukumu.

Atsauces
--------

1. ↑  «Jugendmasters 2015 - Finalrunde 5 Runden CH-System». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2019. gada 22. februārī. Skatīts: 2018. gada 4. janvārī.
2. ↑  «European Youth Chess Championship G16 Prague 2016 - Girls Under 16». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2019. gada 22. februārī. Skatīts: 2018. gada 4. janvārī.
3. ↑  OlimpBase :: World Youth U16 Chess Olympiads :: Fiona Sieber
4. ↑  Title Applications (WIM): Sieber, Fiona

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
Livonijas konfederācijas karte 13. gadsimta vidū. Lietuvas karaspēks pāri Daugavai iebruka Rīgas arhibīskapam un Livonijas ordenim pakļautajās letu zemēs
Šis raksts ir par 1262. gada Cēsu kauju. Par citām jēdziena **Cēsu kaujas** nozīmēm skatīt nozīmju atdalīšanas lapu.
**Mindauga karagājiens uz Cēsīm** notika Lietuvas-Livonijas kara (1262-1282) laikā, kas notika vienlaicīgi ar Novgorodas kņaza karagājienu uz Tērbatu.

Atskaņu hronikas vēstījums
--------------------------

Lietuvas ķēniņš Mindaugs 1262. gadā lauza savienību ar Livonijas ordeni un vienojās ar lielkņazu Aleksandru Ņevski par militāru sadarbību. Kopā ar žemaišu valdnieku Tranaiti viņi sapulcēja karaspēku, kurā tiem "pulki bija neredzēti un gribēja tie netraucēti nu dievbruņnieku zemi to, ko leti, līvi apdzīvo, izpostīt un izmīdīt un arī ļaudis izkaustīt." Pa īsāko ceļu pāri Daugavai tie iebruka letu zemēs, kur tiem bija paredzēts savienoties ar krievu karaspēku, tomēr krievi norādītajā laikā neieradās. Mindaugs izlēma pats uzbrukt Cēsu pilij, kur Tranaitis bija solījis letu un līvu atbalstu. Tā kā Cēsu pils aizstāvji viņam nepadevās, Mindaugs apvainoja Tranaiti: "*Tu nelga un tu ļaunprāti, viss krievu teiktais meli bijis, tu mestru esi padarījis man par jo sīvu naidnieku. Kāds padoms tavs? Ko teiksi tu? Lūk, leti, līvi, zeme tā, ko solīji man, nedomā man pievērsties i ne par matu. Šai gājienā tik briesmas matu. Es tūdaļ gribu projām doties un, savā zemē atgriežoties, nekad vairs neiet kargaitās*." 

Tad Mindaugs lika saviem pulkiem doties mājup. Savai sievai Martai viņš žēlojās: "*Kad nonācu šai gājienā pie pilsētiņas letu daļā, neviens man neslēdza to vaļā, kā Tranaitis bij solījis; un, kad vēl visas zemes tās tik neganti man pretojās, tad dūša sašļuka man dikti. Man likās arī ļoti slikti, ka krievu nebija ar mums, kaut saistīja tos solījums, ko devu es bez apdoma pēc savu draugu lūguma: kā teica Tranaitis, tā tiku darījis. Bet tagad jāskumst man par to.*" 

Mindauga sieva Marta aicināja viņu atkal izlīgt ar ordeņa mestru, tomēr viņš atbildēja: "*Lai kas ar mani notiktu, Tranaitim es sekošu un žemaišiem, lai tur vai kas, mans lēmums galīgais ir tas. Es zinu gan, cik aplams viss ir bijis, ko es darījis. Gan padoms nāks reiz pats no sevis. Ar to es atvados no tevis.*" Drīz Marta mira nenoskaidrotos apstākļos un Mindaugs apņēma par sievu viņas māsu, kas bija Daumanta sieva.

Atsauces
--------

1. ↑  «Atskaņu hronika (06471-06587)». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2011. gada 17. oktobrī. Skatīts: 2012. gada 10. februārī.

Skatīt arī
----------

* Livonijas krusta kari
Opāls - tipisks mineraloīds.
**Mineraloīds** ir minerālam līdzīga viela, kas nav kristāliska - tas sastāv no sīkām kāda minerāla daļiņām koloīdā formā (būtībā - sacietējusi "želeja"). Mineraloīdi ietver tādus ķīmiskos savienojumus, kuru variācijas pārsniedz mineraloģijā pieņemtās viena minerāla veida ietvaros pieļaujamās ķīmiskā satura variācijas. Tipisks mineraloīds ir obsidiāns - tas ir amorfs stikls nevis kristāls. Pazīstams mineraloīds ir arī opāls. Daži speciālisti uzskata pērles par minerālu, jo tās sastāv no aragonīta kristāliņiem, tomēr tās drīzāk pieskaitāmas mineraloīdiem, jo pērlēs arī ir koloīda substance kurā minerālu kristālus saista organiska viela, pērlei nav noteikts ķīmiskais sastāvs.

Ļoti izplatīts (arī Latvijā, jo sevišķi pirms purva rūdas ieguves perioda) mineraloīds ir limonīts - dažāda veida dzelzs hidroksīdu maisījums.

Samērā reti izmantots termins.

Skatīt arī
----------

* Minerālu saraksts
Skaties arī jēdzienu ar līdzīgu nosaukumu: Enerģijas dzēriens.
Brīvprātīgais Bostonas maratonā piedāvā skrējējiem glāzi ar sporta dzērienu
**Sporta dzēriens** ir dzēriens, kurš paredzēts, lai palīdzētu sportistiem atgūt zaudēto šķidrumu pēc treniņiem vai sacensībām. Elektrolītu aizvietošana ļauj pilnvērtīgāk nodrošināt šķidruma atjaunošanos, kas ir svarīga noguruma aizkavēšanai fizisku nodarbību laikā. Dzēriena sastāvā ir daudz ātri pārstrādājamie ogļhidrāti, kuri tiek izmantoti kā enerģija muskuļu darbināšanai.

Sporta dzērienu kategorijas
---------------------------

Sporta dzērienus iedala trīs galvenās kategorijās:

* **Izotoniskie** sporta dzērieni satur līdzīgas sāls un cukura koncentrācijas kā cilvēka ķermenī.
* **Hipertoniskie** sporta dzērieni satur augstākas sāls un cukura koncentrācijas kā cilvēka ķermenī.
* **Hipotoniskie** sporta dzērieni satur zemākas sāls un cukura koncentrācijas kā cilvēka ķermenī.

Vairums sporta dzērienu ir pieskaitāmi izotonisko dzērienu kategorijai, saturot 4 līdz 5 tējkarotes ar kaudzi cukura uz 250lm porciju (13 līdz 19 grami).

Atsauces
--------

1. ↑  Casa, D.J. (2000). "National Athletic Trainers’ Association position statement: Fluid replacement for athletes". *J. Athl. Train* (35): 212–224.
2. ↑  Sawka, M.N. (2007). "American College of Sports Medicine position stand: Exercise and fluid replacement". *Med. Sci. Sports Exerc* (39): 377–390.
3. ↑  «Sports energy drinks: pros and cons of drinking them». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2017. gada 22. septembrī. Skatīts: 2011. gada 14. jūlijā.
**Ministrs** (franču: *ministre*) ir valdības biedrs, kurš politiski vada kādu no ministrijām. Parasti ministrus ieceļ izpildvaras "galva", piemēram, Latvijā tas ir premjerministrs.

Vadot ministriju, ministrs realizē konstitūcijā un likumos noteiktos uzdevumus un funkcijas atbilstošā valsts pārvaldes nozarē, kā arī bez īpaša pilnvarojuma pārstāv ministriju un nosaka tās darbības stratēģiju. Atkarībā no tā, vai valsts ir parlamentāra vai prezidentāla republika, ministrs ir atbildīgs parlamenta vai prezidenta priekšā. Atbilstoši ministrs ir izpildvaras pārstāvis, kurš atbildīgs likumdevējvaras priekšā. Pastāv arī valsts ministri un ministri bez portfeļa, īpašo uzdevumu ministri, kas nevada ministriju, bet darbojas valdībā kā padomnieki vai īpašu, noteiktu uzdevumu realizētāji.

Atsauces
--------

1. ↑  Svešvārdu vārdnīca. Rīga: Liesma, 1978. gads, 474. lpp.
2. 1 2  Autoru kolektīvs. Juridisko terminu vārdnīca, Rīga: Nordik, 1998. g. 159.lpp.
3. 1 2  *Latvijas padomju enciklopēdija*. 6. sējums. Rīga : Galvenā enciklopēdiju redakcija. 710. lpp.
4. ↑  «Ekonomikas skaidrojošā vārdnīca. — R. Zinātne, 2000». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2015. gada 12. maijā. Skatīts: 2011. gada 10. jūlijā.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Ministrs***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* Katoļu enciklopēdijas raksts (angliski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* LCCN: sh85018567
* GND: 4130305-2
* BNF: cb119352456 (data)
* HDS: 010079
* NKC: ph203848
* BNE: XX525404

 |

 |
Amatieru sporta deju sacensības
**Sporta dejas** definē deju kā sportisku aktivitāti. Sākotnēji šo jēdzienu pielietoja Starptautiskā Stila sacensību sarīkojumu dejām.

Starptautiskā Sporta Deju Federācija jeb IDSF ir vadošā starptautiskā amatieru iestāde, savukārt Pasaules Deju Padome (WD&DSC) ir starptautiskā vadoša sporta deju profesionāļu iestāde.
Pēdējā laikā arvien lielāku uzmanību sev piesaista jaunā alternatīvā iestāde - Starptautiskā Deju Savienība jeb IDU.

Latvijā vadošā amatieru iestāde ir Latvijas Sporta Deju Federācija jeb LSDF ar Vito Feldmani priekšgalā; savukārt vadošā profesionāļu iestāde Latvijā ir Latvijas Sporta Deju Profesionāļu Federācija, kuru vada Sirdsvaldis Damkevics. Oficiālās IDU pārstāvniecības Latvijā šobrīd nav.

Amatieru sporta dejas ir krietni augstā līmenī visā pasaulē. Starp citām vecuma grupām neliels pārsvars popularitātes ziņā visā pasaulē ir jauniešu vecuma grupai - piemēram, Anglijā vairāk nekā 20 000 jaunu cilvēku ir IVDA jeb Iekšējo Universitāšu (piez. - Augstākas Deju Apgūšanas Iestādes) Deju Asociācijas biedri.

Sporta Dejas un Olimpiskās Spēles
---------------------------------

Kopš 1997. gada Starptautiskā Olimpiskā Komiteja (SOK) oficiāli atzina sporta dejas kā sporta veidu, un pēc SOK īpašā rīkojuma IDSF kļuva par SOK Atzīto Starptautisko Sporta Federāciju. ISDF aizrautīgi cenšas, lai sporta dejas iekļautu kā medaļas sporta veidu Olimpisko spēļu programmā, taču pagaidām SOK lēmums ir negatīvs. Tas ir spēkā līdz 2012. gada Olimpiskajām spēlēm un tad tas tiks atkārtoti izskatīts.

Skatīt arī
----------

* Dzintarjūra
* Dejas simbolika

Arejās saites
-------------

* LSDF
* IDSF
* WD&DSC
* Dejotāju meklēšana Archived 2006. gada 4. augustā, *Wayback Machine* vietnē.
* Pāru rezultāti un profili
* Latvijas sporta deju interaktīvais portāls
* Latvijas Sporta Deju oficiālā mājaslapa
* Sporta Dejas - SOK atzīts sporta veids

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* GND: 4184448-8
* NKC: ph230284

 |

 |
**Giorgijs Margvelašvili** (gruzīnu: გიორგი მარგველაშვილი; dzimis 1990. gada 9. februārī Tbilisi) ir Gruzijas starptautiskais lielmeistars šahā (2010).

Biogrāfija
----------

Vairākkārt pārstāvējis Gruziju Eiropas un pasaules jauniešu šaha čempionātos, kuros labāko panākumu guvis 2004. gadā, kad uzvarējis Eiropas jauniešu šaha čempionātā U14 vecuma grupā. Divas reizes bijis Gruzijas komandas sastāvā Pasaules jauniešu U16 šaha olimpiādēs (2003, 2006), kurās 2006. gadā izcīnījis sudraba medaļu komandu vērtējumā un bronzas medaļu individuālajā vērtējumā. 2007. gadā uzvarējis Gruzijas jauniešu šaha čempionātā U18 vecuma grupā. 2008. gadā Tbilisi izcīnījis sudraba medaļu Gruzijas šaha čempionātā. 2009. gadā uzvarējis Gruzijas jauniešu šaha čempionātā U20 vecuma grupā.

Daudzu starptautisko šaha turnīru laureāts, tajā skaitā dalījis pirmo vietu Tbilisi (2004), bijis otrais Sevanā (Armēnija, 2005), Stambulā (2007), Kingstonā (2010).

Par panākumiem turnīros FIDE 2006. gadā Margvelašvili piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2010. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

Atsauces
--------

1. ↑  OlimpBase :: World Youth U16 Chess Olympiads :: Giorgi Margvelashvili
2. ↑  «67th Georgian Championships Men 2008». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2017. gada 28. jūnijā. Skatīts: 2018. gada 5. janvārī.
3. ↑  2nd quarter Presidential Board 2010, 21-24 April 2010, Sofia, BUL

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
Šis raksts ir par kori. Par citām jēdziena **Sidrabe** nozīmēm skatīt nozīmju atdalīšanas lapu.

**Sidrabe** ir Jelgavas novada Lielplatones, Platones un Elejas pagastu jauktais koris. Kora zīmols ir *Vēlme atklāt mūzikā ikkatru vārdu un domu* un moto  *Stabilitāte, vienotība un mūzika no sirds!* Kora diriģenti ir Guntis Pavilons un Zita Kurševa. Līdz 24.09.2011. arī Ilva Krauze.

Koris "Sidrabe" dibināts 1918. gadā Lielplatonē, tomēr ir dokumentālas ziņas par to, ka jau 1893. gada 28. jūnijā tika nodibināta Platones latviešu dziedāšanas biedrība. 1983. gadā koris iegūst nosaukumu *Sidrabe* - par godu Sidrabes upītei, Lielupes pietekai, kas tek cauri Sidrabes ciemam un Lielplatones pagastam.

1990. gadā, pēc padomju kultūras sistēmas sabrukuma daudzos pagastos koru kustība apsīkst un "Sidrabē" apvienojas trīs pagastu - Lielplatones, Platones un vēlāk arī Elejas dziedātāji - pavisam kopā 39 kora dalībnieki.

Kora repertuārā ir dažādu žanru mūzika - latviešu kora mūzikas klasika, tautas dziesmu apdares, dažādu laikmetu un autoru reliģiskā mūzika, mūsdienu latviešu komponistu kora mūzika.

"Sidrabe" regulāri koncertē ne tikai savos pagastos un citur Jelgavas novadā, bet arī sniedz koncertus Jelgavas pilsētā un Rīgā. Tāpat arī koris regulāri piedalās Latvijas koru festivālos un dziesmu dienās un piedalījies arī visos Dziesmu svētkos.

Sasniegumi
----------

2009. gadā kopā ar Latvijas Universitātes Fizikas un matemātikas fakultātes jaukto kori "Aura" iestudēta Pētera Barisona kantāte "Brīnumzeme".

2010. gadā koris "Sidrabe" sadarbībā ar kori "Aura" laida klajā savu pirmo audio CD "Lai tāpēc šodien torņi skan!"

2011. gadā koris "Sidrabe" pirmo reizi piedalījās starptautiskajā garīgās mūzikas konkursā Kauņā, kur ieguva Sudraba diplomu.

2011. gadā Latvijas koru skatē  koris "Sidrabe" iegūst 1. pakāpes diplomu un dalītu pirmo vietu starp Jelgavas koru apriņķa (Jelgavas, Ozolnieku un Olaines novadi, Jelgavas pilsēta) jauktajiem koriem.

Atsauces
--------

1. ↑  Kaunas Musica Religioza 2011 Participants(angliski)
2. ↑  Uldis Veilands. «Korim «Sidrabe» Kauņā sudrabs». Zemgales ziņas, 2011. gada 4. martā. Skatīts: 2011. gada 22. aprīlī.[novecojusi saite]
3. ↑  Uldis Veilands. «Koru skates: ar decibeliem un azartu». Zemgales ziņas, 2011. gada 9. maijā.[novecojusi saite]

Ārējās saites
-------------

Diskogrāfija
* "Lai tāpēc šodien torņi skan!", koncertieraksts Jelgavas Sv. Annas katedrālē 2010. gada 30. maijā

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Par kori citos resursos* Sidrabes mājas lapa
* Kas notiek.lv
* Jelgavas novads.lv
* Jelgavnieki.lv
* Kultūra.lv
* Diena.lv

Zemgales Ziņas par kori "Sidrabe"* «Sidrabe» – novadā vecākais koris
* Dziedošās tautas dvēseles lolotāja
 |  | * Kori sadarbojas kopīgiem Jāņa Lūsēna «Diatoniskās kantātes» atskaņojumiem Rīgā un Jelgavā
* «Sidrabe» koncertēs «Ave Sol» zālē
* Pilsētas svētkiem veltīts garīgās mūzikas koncerts
* Gluži kā dzimšanas diena
* Korim «Sidrabe» Kauņā sudrabs

Sidrabes fotogalerija* Sidrabe Kauņā
 |
**Papīra mašīna** ir iekārta, kas paredzēta papīra iegūšanai no šķiedru masas (parasti koksnes celulozes) nepārtrauktā procesā. Papīra mašīnas tiek izvietotas papīrfabrikās.

Vēsture
-------

Pirms nepārtraukta procesa izgrudrošanas papīru izgatavoja individuālās loksnēs. 1799. gadā francūzis Luijs Nikolā Robērs (*Louis-Nicolas Robert*) ieguva patentu par nepārtraukta procesa papīra mašīnu. Pēc Franču revolūcijas Robēra patents un prototipa mašīna nonāca brāļu *Fourdrinier* rokās. Tie finansēja uzlabotas Robēra papīra mašīnas izgatavošanu, un 1803. gadā Frogmorā (*Frogmore*), Anglijā tika pabeigta pirmā papīra mašīna.

Uzbūve
------

Papīra mašīnas shēma, kurā parādītas sekcijas: formēšana (*Wet End*), presēšana (*Wet Press*), žāvēšana (*Dryer*), kalanderi (*Calender*)
Papīra mašīnai parasti ir četras atsevišķas darba sekcijas:

* Formēšanas sekcija — izšķīnātās papīra masas filtrēšana un papīra loksnes formēšana nepārtrauktā vienmērīgā kārtā;
* Preses sekcija — mitrā šķiedru slāņa presēšāna augstā spiedienā starp lieliem ruļļiem, lai izspiestu cik vien iespējams daudz ūdens;
* Žāvēšanas sekcija — izspiestā loksne virzās daļēji apkārt karstiem cilindriem, ar kuriem tiek izžāvēts atlikušais ūdens (mitrums papīrā paliek aptuveni 6 %);
* Kalanderu sekcija — papīra loksne starp vairākiem metāla ruļļiem tiek nogludināta un sablīvēta.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Celulozes un papīra mašīnas*** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* GND: 4173212-1
* NDL: 00572293

 |

 |
**Osbornas efekts** ir temins, ar kuru apzīmē neparedzētas sekas pēc uzņēmuma jauna produkta paziņošanas, neizvērtējot riskus un iespējas, kas negatīvi ietekmē pašreizējo produktu pārdošanu. Tas gadās, ja produkts tiek paziņots pārāk agri, vēl pirms tās faktiskās pieejamības. Šāds paziņojums var izraisīt pašreizējo produktu pasūtījumu atlikšanu vai atcelšanu, zinot, ka tie drīz būs novecojuši. Līdz ar pārdošanas kritumu tas var nopietni ietekmēt uzņēmuma ekonomisko stāvokli un var nepietikt resursu jaunā produkta izlaišanai.

Termins tika izdomāts pēc gadījuma ar *Osborne Computer Corporation*, kad 1983. gada sākumā uzņēmums paziņoja par nākamās paaudzes datoru *Osborne Executive*, kas tiks izlaists vairāk nekā pēc gada. Uzņēmuma pamatprodukcijas datora *Osborne 1* pārdošana strauji kritās, klientiem gaidot jauno produktu. Zaudējumi pieauga, un 1983. gada septembrī uzņēmums pieteica bankrotu.

Citi piemēri
------------

*North Star Computers* 1978. gadā paziņoja par diskešu iekārtas jaunu versiju ar dubultu ietilpību par to pašu cenu. Pārdošana kritās, un uzņēmums gandrīz bankrotēja.

Kad 1997. gadā *Sega* sāka publiski apspriest savas nākamās paaudzes sistēmu *Dreamcast*, tās jau divus gadus izlaistās videospēļu konsoles *Saturn* un programmatūras pārdošanas apjomi samazinājās.

2011. gadā *Nokia* atteicās no mobilo ierīču operētājsistēmām *Symbian* un *MeeGo* par labu *Windows Phone*. Pēc šī paziņojuma *Nokia* akcijas nokritās par aptuveni 14 % un samazinājās pārdošanas apjomi.
**Uldis Rudaks** (dzimis 1968. gada 30. aprīlī) ir latviešu mūzikas žurnālists un kritiķis, radio raidījumu vadītājs un dīdžejs. Ilgstošs laikraksta "Diena" darbinieks.

Biogrāfija
----------

Uldis pabeidzis Rīgas 84. vidusskolu. Vidusskolas laikā nodarbojās ar boksu, pēc tam strādāja par krāvēju maizes kombinātā. U. Rudaks jau vidusskolā izrādīja talantu literatūrā, tomēr pēc vidusskolas beigšanas iestājās Rīgas Tehniskajā universitātē, pēc trīs gadiem studijas pameta. Pēc tam gadu mācījies Latvijas Universitātes Teoloģijas fakultātē.

No 2016. gada 12. aprīļa vada izcilākajiem Latvijas roka un populārās mūzikas albumiem veltītu radio raidījumu "Zibens pa dibenu" Radio Naba.

No 2018. gada kopā ar Salaspils domi rīko mūzikas festivālu "Kartupeļpalma" Nacionālajā botāniskajā dārzā Salaspilī. 2019. gadā nominēts Normunda Naumaņa balvai kritikā.

Atsauces
--------

1. ↑  Vintra Vilcāne. «Mūzikas žurnālists Uldis Rudaks: «Dzīvot vienam ir vieglāk»». *www.santa.lv*, 2019-7-4. Skatīts: 2020-02-18.
2. ↑  «Zibens pa dibenu». Radio Naba. Skatīts: 2020-02-18.
3. ↑  Nora Rieksta. «Pasaka par nagliņu. Saruna ar mūzikas žurnālistu un dīdžeju Uldi Rudaku». Delfi, 2018-04-27. Skatīts: 2020-02-18.
4. ↑  «Šogad uz Normunda Naumaņa balvu kritikā pretendē arī Uldis Rudaks». *jauns.lv*. Skatīts: 2020-02-18.

Ārējās saites
-------------

* *Twitter* profils
* Ulda Rudaka raksti "Diena" izdevumos


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 16698984
* LCCN: n2008048552
* ISNI: 0000 0000 4020 6653

 |

 |
**Rūsganā blizme** (latīņu: *Blysmus rufus*) ir grīšļu dzimtas suga. Savvaļā tā ir sastopama Pola tuvumā: Lielbritānijā, Baltijas jūras valstīs, kā arī Kanādas piekrastē gar Atlantijas okeānu.

Latvijā rūsganā blizme reti ir sastopama Baltijas jūras un Rīgas līča piekrastē.

Suga ir ierakstīta Baltijas jūras reģiona Sarkanajā grāmatā un Latvijas Sarkanajā grāmatā 2. kategorijā.

Apraksts
--------

Rūsganā blizme ir daudzgadīgs, 20-70 cm garš lakstaugs. Tam ir cilindrisks stublājs, uz tā ir dažas līdz 0,2 cm šauras, renesveidīgas lapas, kas parasti ir manāmi īsākas nekā stublājs. Seglapa ir īsāka nekā ziedkopa. Stublāja galā divrindu vārpā ir saliktas 4-8 vārpiņas. Vārpiņas segplēksne ir tumšbrūna, noapaļota, aptuveni 0,5 cm plata. Auglis ir dzeltens, 0,3-0,4 cm garš riekstiņš, tā apziedņa matiņi ir īsāki nekā riekstiņš vai dažreiz to nav vispār. Zied jūnijā.

Atsauces
--------

1. 1 2  «rūsganā blizme - Blysmus rufus (Huds.) Link - Augi - Latvijas daba». *www.latvijasdaba.lv*. Skatīts: 2022-05-11.
Metropolīta katedrāle Riodežaneiro
Metropolīta katedrāles interjers
**Metropolīta katedrāle** ir viena no retajām[*nepieciešama atsauce*] mūsdienu sakrālajām celtnēm Riodežaneiro. Metropolīta katedrāle celta laikā no 1964. līdz 1976. gadam. Tajā kā celtniecības materiāls izmantots betons, bet krāsainie logi ir darināti no plastmasas. Baznīca nosaukta Svētā Sebastjana vārdā.

Svētais Sebastjans
------------------

Svētais Sebastjans bija kristietis, romiešu gvardes kareivis, kurš atteicās kalpot imperatoram Diokletiānam, un par to valdnieks viņam piesprieda nāvessodu. Sebastjans tika piesiets pie koka un ar bultām apšaudīts tik ilgi, līdz šķita, ka viņš nogalināts. Naktī ieradās Irēna, kāda augsta ierēdņa atraitne, lai apglabātu līķi. Bet viņa atklāja, ka Sebastjans ir dzīvs, un pēc tam viņu kopa, līdz viņš pilnībā atveseļojās. Vēlāk, kad dievbijīgais kareivis joprojām negribēja atteikties no savas ticības, viņu nosita ar vālēm un iemeta galvenajā notekūdeņu kanālā. Kāda cita dievbijīga sieviete paslēpa līķi un apglabāja to pie kādas katakombas ieejas.

### Pilsētas aizbildnis

Svētais Sebastjans ir piemērots aizbildnis šai pilsētai. Ciešanas, kas viņam bija jāpiedzīvo, nāvējošie sitieni un nāve mēslos un netīrumos it kā sasaucas milzīgajos nabadzīgo ļaužu kvartālos valdošo garu, ko raksturo vairāku simtu tūkstošu iedzīvotāju dzīve kūpošu atkritumu kaudžu vidū. Protams, Metropolīta katedrāles vadošie garīdznieki tādu Svētā Sebastjana lomu noliedz.

Vai maijiem par godu?
---------------------

Metropolīta katedrāle, kuras arhitekts ir Lima Atiliu Korrea, atrodas lielā, apzaļumotā laukumā. Baznīca pēc savas formas līdzinās nošķeltam konusam. Katedrāles vadība augsti vērtē atzinumu, ka šī forma esot estētisks reveranss maiju tempļu ēkām. Diemžēl šis uzskats vairāku iemeslu dēļ ir apšaubāms.
Maiju piramīdu plānojuma pamatā bija kvadrāts, turpretim Metropolīta katedrāles pamatā ir aplis. Maiji dzīvoja un dzīvo Meksikā, Hondurasā un Gvatemalā, tālu uz ziemeļiem no Brazīlijas un Riodežaneiro, turklāt tie ir spāņu koloniālie apgabali, kuros vēl mūsdienās runā spāņu valodā. Garīdznieku atzinuma rašanās pamatā droši vien bija oriģinalitātes meklējumi. Taču iespējams, ka tas bijis mēģinājums kaut nedaudz vērst par labu kristīgo konkistadoru asiņainos darbus.

Baznīca 20 000 cilvēkiem
------------------------

Metropolīta katedrāle ar saviem izmēriem ir piemērota vairāku miljonu pilsētas vajadzībām. Tās augstums ir 80 metri, bet diametrs- 106 metri. Pamata lielums ir 8000 kvadrātmetru, un telpā var satilpt divdesmit tūkstoši cilvēku, no kuriem pieci tūkstoši var atrast sev sēdvietu. Altāris atrodas precīzi katedrāles centrā. Četri milzīgie logi, kuri rotāti ar dažādām krāsainām figūrām, simbolizē svēto, katoļu un apustulisko baznīcu. Metropolīta katedrālei ir sava radiostacija, kas raida tikai garīga satura pārraides.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Riodežaneiro Metropolīta katedrāle***.

Atsauces
--------

1. 1 2 3 4 5  *100 Pasaules skaistākās katedrāles*. Zvaigzne ABC. 2003. 207. lpp. ISBN 9984-36-105-5.
**Ernests Frīdrihs Okels** (vācu: *Ernst Friedrich Ockel*, 1742–1816) bija vācu luterāņu mācītājs. 
Kurzemes superintendents (1786-1840), Latviešu literārās biedrības goda loceklis (1829).

Dzīvesgājums
------------

Dzimis 1742. gada 16. novembrī Mengeringhauzenē (tagad Badarolzenes daļa) teologa Johana Gotfrīda Okela ģimenē. Studēja Halles universitātē, no 1762. gada strādāja par pedagogu. 

1768. gadā pārcēlās uz dzīvi Kurzemes un Zemgales hercogistē, bija mājskolotājs Kroņvircavas muižā. 1773. gadā iecelts par Neretas draudzes mācītāju, vēlāk Sātu draudzes mācītājs (1776-1786), līdztekus Kandavas diecēzes prāvests un konsistorijas loceklis (no 1780).

1786. gadā ievēlēts par Kurzemes superinrintendentu, organizēja Augšzemes baznīcu vizitāciju. 1792. gadā ieguva teoloģijas doktora grādu (*Dr. theol.*) no Greifsvaldes Universitātes.

Miris 1816. gada 22. martā.

Darbi
-----

* Ueber Geist und Wahrheit der Religion Jesu (1785);
* Palingenesie oder Uebereinstimmung der Vernunft und hlg. Schrift in der Lehre von der Unsterblichkeit, der Auferstehung und dem künftigen Lebenszustande (1795);
* Anleitung zur Weisheit, Tugend und Glückseligkeit für die Jugend (1813)

Atsauces
--------

1. ↑  
*Baltiešu biogrāfiskais leksikons digitāli*.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 71060909
* LNB: 000184151
* LCCN: no2002059074
* ISNI: 0000 0000 8261 6298
* GND: 141918500
* NKC: mzk2009533185

 |

 |
Atsevišķu **molekulu masas** ir ļoti mazas. Piemēram, 1 g ūdens satur {\displaystyle 3,7\cdot 10^{22}\ } molekulas. Tāpēc vienas ūdens molekulas masa {\displaystyle m\_{oH\_{2}O}\approx {\frac {1}{3,7\cdot 10^{22}}}g\approx 3\cdot 10^{-23}g\ }.

Apmēram tādas pašas masas ir citu vielu molekulām, izņemot milzīgas organisko vielu molekulas, kuras satur tūkstošiem atomu.

Relatīvā molekulmasa
--------------------

**Relatīvā molekulmasa** vai **atommasa** {\displaystyle M\_{r}\ } ir dotās vielas molekulas (vai atoma) masas {\displaystyle m\_{0}\ } attiecību pret 1/12 oglekļa atoma masas {\displaystyle m\_{0C}\ }:

{\displaystyle M\_{r}={\frac {m\_{0}}{1/12m\_{0C}}}\ }
Tā kā molekulas masas ir ļoti mazas, aprēķinos izdevīgi izmantot nevis masas absolūtās vērtības, bet gan relatīvās vērtības. Saskaņā ar starptautisku vienošanos visu atomu un molekulu masas salīdzina ar 1/12 oglekļa atoma masas (tā saucamā atommasu oglekļa skala).

Mūsdienās visu ķīmisko elementu relatīvās atommasas ir noteiktas samērā precīzi. Saskaitot relatīvās atommasas atomiem, no kuriem veidota molekula, var aprēķināt relatīvo molekulmasu.

Skatīt arī
----------

* Relatīvā molekulmasa
* Vielas daudzums
* Avogadro skaitlis
* Molmasa

Ārējās saites
-------------

* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)
* Enciklopēdijas *Krugosvet* raksts (krieviski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* LCCN: sh85086596
* GND: 4170374-1
* BNF: cb119788818 (data)
* NDL: 00561038

 |

 |
*Tabula Hungariae*, 1528. gads
***Tabula Hungariae*** jeb **Lāzāra karte**[1] ir senākā saglabājusies iespiestā karte, kurā ir attēlota Ungārija. Karti pirms 1528. gada veidoja ungārs Lāzārs Deāks. 2007. gadā *Tabula Hungariae* tika iekļauta UNESCO pasaules atmiņu reģistrā.[2] No vairākiem šīs kartes iespiedumiem, kas tika drukāti pirms 1528. gada, līdz mūsdienām ir saglabājies tikai viens oriģinālais iespiedums,

Apraksts
--------

Aptuvenā teritorija, kura attēlota *Tabula Hungariae*
Karte ir aptuveni 65×85 cm liela, tā orientēta dienvidrietumu—ziemeļaustrumu virzienā. Kartē attēlotas apdzīvotas vietas un dabas objekti Ungārijas Karalistē 16. gadsimtā. Lāzāra kartes lejasdaļā ir attēlotas arī Osmaņu impērijas teritorijas, kas atzīmētas dažādās krāsās. Tā kā Osmaņu impērija ir vienīgā kartē attēlotā kaimiņvalsts, tiek uzskatīts, ka kartes izgatavošanas mērķis bija gatavoties karam pret Osmaņu impēriju. Dažas no apdzīvotajām vietām, kas parādītas kartē, pazuda Osmaņu karu laikā. Kartē ir vācu un latīņu valodas apraksti par valsti.

### Vietu nosaukumi

Par vērtīgāko kartes informāciju tiek uzskatīti ciemu nosaukumi un to apraksti. *Tabula Hungariae* ir aptuveni 1400 ģeogrāfiskie nosaukumi, no kuriem 1270 ir apdzīvoto vietu nosaukumi. Ģeogrāfisko nosaukumu rakstība kartē ir atšķirīga no mūsdienu rakstības. Piemēram, burts "é" ir rakstīts kā "ee", "ö" ir "ew". Jāatzīmē arī tas, ka "c" ir dažreiz rakstīts kā "tz", kas ir raksturīgs vecās vācu valodas rakstībai. Šādas atšķirības veidojušās darba veidošanas dalībnieku, kas bijuši ne tikai ungāri, dēļ. Tomēr dažiem vārdiem Lāzārs izmantoja ungāru valodas dialektu izrunu.

Versiju vēsture
---------------

Karte tika drukāta ar Petra Apiāna presi Ingolštatē ar Georga Tannštettera palīdzību, par to maksāja Johans Kuspiniāns.[2] Kartes drukātās versijas tika veidotas, balstoties uz koksnē iegravētas galvenās kartes.[3]

Tā kā tika iespiestas tikai pāris kartes, gandrīz visas tās laika gaitā pazuda. Par karšu eksistenci pētnieki guva informāciju tikai no dažādiem aprakstiem. Tomēr 1882. gadā kolekcionāra Šandora Appoņi kolekcijā negaidīti tika atrasts viens kartes oriģināls. 1924. gadā karte tika nodota Sečeņi bibliotēkai, kur tā atrodas arī šobrīd.[2]

### Vēlākās versijas

Līdz 1552. gadam tika izveidotas vairākas kartes kopijas, kas gan nav saglabājušās līdz mūsdienām. Pēc 1552. gada tika radītas sešas zināmas *Tabula Hungariae* kopijas. Vairāki mākslinieki un zinātnieki šīs kopijas izdeva Romā, Venēcijā un Vīnē 16. gadsimta otrajā pusē (vienu arī 17. gadsimta sākumā).

Atsauces
--------

1. ↑  Mikuláš Teich, Dušan Kováč, Martin D. Brown. *Slovakia in History*. Cambridge University Press, 2011. gada 3. februāris. 38–. lpp. ISBN 978-1-139-49494-6.
2. 1 2 3  «Tabula Hungariae». UNESCO Memory of the World Programme. 2008-05-16. Skatīts: 2009-12-15.
3. ↑  John A. Wolter, David K. Carrington, Ronald E. Grim. *World Directory of Map Collections*. Walter de Gruyter, 1986. gada 1. janvāris. 192–. lpp. ISBN 978-3-11-097600-7.
**LU Materiālu mehānikas institūts** (LU MMI) ir Latvijas Universitātes akadēmiskā pamatstruktūrvienība, kurā veic zinātniskus pētījumus materiālu mehānikas jomā.

Vēsture
-------

Dibināts 1963. gadā kā Latvijas Zinātņu akadēmijas **Polimēru mehānikas institūts** (PMI), tā dibinātājs un pirmais direktors bija Aleksandrs Mālmeisters. Kopš 1965. gada tas izdeva starptautisku recenzētu zinātnisku žurnālu krievu un angļu valodās "Mechanics of composite materials"/"Механика композитных материалов". 1967. gadā izveidoja Speciālo aparātbūves konstruktoru biroju (ap 300 darbinieku), kura galvenais uzdevumus bija ieviest praksē PMI veikto pētījumu rezultātus.
1997. gadā Polimēru mehānikas institūtu iekļāva Latvijas Universitātē un 2006. gadā pārveidoja par LU aģentūru.
2015. gadā to pārveidoja par LU pamatstruktūrvienību ar nosaukumu LU Materiālu mehānikas institūts.
2019. gada janvārī institūts pārcēlās uz Latvijas Universitātes Zinātņu māju Jelgavas ielā 1 Torņakalna apkaimē.

Galvenie pētījumu virzieni
--------------------------

* Materiālu deformēšanās un sabrukuma teorētiski un eksperimentāli pētījumi
* Kompozītu konstrukciju mehānika, skaitliskās aplēses metodes un optimizācija
* Materiālu ilglaicīgas pretestības prognozēšana un apkārtējās vides faktoru ietekme uz to ekspluatācijas īpašībām
* Materiālu fizikāli mehānisko īpašību nesagraujošās pārbaudes metodes

Atsauces
--------

1. ↑  Par mums
2. ↑  Par valsts bezpeļņas zinātniskā uzņēmuma "Latvijas Universitātes Polimēru mehānikas institūts" reorganizāciju
3. ↑  «LU Materiālu mehānikas institūts». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2017. gada 30. jūlijā. Skatīts: 2018. gada 26. augustā.

Ārējās saites
-------------

* mājaslapa
**Uldis Zemzaris** (dzimis 1928. gada 24. februārī, miris 2022. gada 22. jūnijā) bija latviešu gleznotājs un rakstnieks.

Dzīvesgājums
------------

Dzimis 1928. gada 24. februārī Rīgas Jūrmalas Mellužos. Mācījās Dubultu ģimnāzijā, ko beidza 1945. gadā. 1953. gadā beidza Jaņa Rozentāla Rīgas mākslas skolu, 1955. gadā beidza Latvijas Mākslas akadēmijas Glezniecības nodaļu (vadītājs Eduards Kalniņš). Kopš 1952. gada piedalījās izstādēs.

Strādāja par ilustratoru Latvijas Valsts izdevniecībā (1955-1957), Latvijas Mākslinieku savienības biedrs kopš 1957. gada. Veidoja dekorācijas Pētera Pētersona izrādēm Dailes teātrī (1965-1966). 
1969. gadā debitēja arī literatūrā ar īsprozas krājumu "Modeļa pieradināšana". 1971. gadā uzņemts Latvijas PSR Rakstnieku savienībā.
1999. gadā kļuva par Kultūrkapitāla fonda mūža stipendiātu.

Personālizstādes
----------------

Zemzara gleznu personālizstādes notika Rīgā (1961, 1964, 1976, 1980, 1988, 1998, 2003), Jūrmalā (1976), Tartu (1965), Maskavā (1974), Sidnejā (1982), Otavā (1984), Kolumbusā (1990), Ņujorkā un Bostonā (abas 1991), Jelgavā (2014), Jūrmalā (2017).

Literatūra
----------

* Skujiņš, Zigmunds. Par Uldi Zemzari, gleznotāju un rakstnieku. Zibens locīšana: apceres un sarunas. Rīga: Liesma, 1978.

Atsauces
--------

1. ↑  Latvijas Valsts arhīvs
2. ↑  LU LFMI[novecojusi saite]

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 22545861
* LCCN: n79099917
* ISNI: 0000 0001 0959 6443
* GND: 103056339X
* NLA: 35962711
* NKC: xx0153068

 |

 |
*Feuerbuch* ("Sprāgstvielu grāmata"), rokraksta un kaligrāfijas piemērs,
1584. gadā
Džeka Keruaka "Ceļā" — 36.5 metru garš tīstoklis un rokraksts, izstādē, Louela, Masačūsetsa, 2007. gadā
**Rokraksts** jeb **manuskripts** (latīņu: *manuscriptum* — 'rokraksts', no *manus* — 'roka' un *scriptus* — 'rakstītais') ir ar roku rakstīts sens teksts vai publicēšanai paredzēta darba oriģinālais teksts.

Etimoloģija
-----------

Vārds „manuskripts" radies no viduslaiku latīņu aizguvuma no vācu valodas. Iespējams, vārds pirmo reizi lietots ap 1590. gadu, tulkojums no ģermāņu valodām: vācu *hantschrift* (ap 1450. gadu), sennorvēģu *handrit* (pirms 1300. gada), senangļu *handgewrit* (pirms 1150. gada),[*nepieciešama atsauce*] ar "rokraksts".

Raksturojums
------------

Tradicionāli uzskatīts, ka rokraksts ir ar roku rakstīta informācija, radīta viduslaiku klosteros, īpašās telpās — skriptorijos.[*nepieciešama atsauce*] Rokrakstu, (biežāk reliģisko grāmatu) tapšanā bija iesaistīti specializēti mūki, kaligrāfi, no kuru vidus izcēlās skriptors — galvenā teksta pārrakstītājs, rubrikators — treknu iniciāļu un svarīgāko tekstu iezīmētājs un iluminators — iniciāļu izzīmētājs un ilustrators. Ilustratori un izzīmētāji, reizēm apdāvināti mākslinieki, sīki izrotāja pergamenta lapu malas.

Viduslaiku un renesances manuskripti netiek klasificēti pēc satura vai formas.[*nepieciešama atsauce*] Tie var būt izrotāti ar dažādiem simboliem- cipariem, burtiem un matemātiskām zīmēm, bagātināti ar kartēm un rasējumiem, būt arī partitūras un pergamenta līgumi. Rokraksts var būt grāmata, tīstoklis vai kodekss (iesietas lapas). Iluminācijas (iluminēti rokraksti) bagātinātas ar zelta vai sudraba attēliem un krāsainiem gotikas stila zīmējumiem. Slavenais Leonardo da Vinči rokraksts *Codex Atlanticus* veidots kā atlants un sastāv no 1119 iesietām lapām.
Mūsdienās rokraksts varētu būt ar roku rakstīta vēstule vai kāda dokumenta oriģinālais teksts, pretstatā tipogrāfijas iespieddarbam. Akadēmiskā vidē manuskripts ir papīra teksts gatavots publicēšanai. Nesen šādus manuskriptus gatavoja ar rakstāmmašīnu bet mūsdienās teksts ir printera izdruka vai ar citu informācijas nesēju sagatavots raksts manuskripta formātā.

Skatīt arī
----------

* *Codex Atlanticus*
* Daodedzin

Atsauces
--------

1. ↑  «Akadēmiskā terminu datubāze — manuscript». LZA Terminoloģijas komisija. Skatīts: 2012. gada 22. novembrī.[novecojusi saite]
2. ↑   *Online Etymology Dictionary* (angliski)
3. ↑  "Praktiskā matemātika"[novecojusi saite] (itāliski)
4. ↑  Vivaldi partitūra atrasta Archived 2016. gada 4. martā, *Wayback Machine* vietnē. (latviski)
5. ↑  Zemgales dalīšanas līgums (latīniski)
6. ↑   Raksts: Pazudis *Codex calixtinus* (angliski)

Ārējās saites
-------------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Rokraksti*** |

* Izsmalcināti manuskripti (latviski)
* *Digital Scriptoriu* — digitālā rokrakstu krātuve

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* LCCN: sh85080672
* GND: 4126273-6
* NDL: 00571802
* NKC: ph116084

 |

 |
1913. gada Ford T modeļa ražošana uz konveijera lentes
**Rūpnieciskā inženierija**  ir inženierijas disciplīna, kas nodarbojas ar integrētas cilvēku, zināšanu aprīkojuma, enerģijas, materiālu un procesu sistēmas dizainu, izstrādāšanu, uzlabošanu, pielāgošanu un izvērtēšanu. Rūpnieciskā inženierija izmanto zināšanas matemātikā, fizikā un sociālajās zinātnēs. Rūpnieciskie inženieri nodarbojas ar laika, naudas, materiālu, enerģijas un citu resursu izmantošanas optimizēšanu. Termins rūpnieciskā inženierija var būt maldinošs. Šis termins attiecas ne tikai uz pielietojumu ražošanā, bet arī iekļauj sevī pielietojumu servisu produktos un citās nozarēs.

Rūpniecības inženierijas apskatāmās tēmas
-----------------------------------------

### Vērtības inženierija

Vērtības inženierija balstās un jebkura sarežģīta produkta plānošanu. Pamatā ir fakts, ka 80% patērētāju vajag tikai 20% ierīces funkciju. Koncentrējoties un produkta attīstību, ražotājs var izstrādāt kvalitatīvāku produktu par zemāku cenu lielākajai daļai tirgus. Ja pircējam vajag vairāk funkciju, tās jāpiedāvā kā papildu iespējas. Šī pieeja ir vērtīga sarežģītos elektromehāniskos produktos, piemēram, datora printeri, kur printera dizaina izstrāde veido izgatavošanas izmaksu lielāko daļu.

### Kvalitātes kontrole

Kvalitātes kontrole ir mēri, kas pieņemti, lai nodrošinātu, ka netiek ražoti produkti vai servisi ar defektiem, un ka dizains atbilst veiktspējas prasībām. Tā ir ābeces patiesība, ka "kvalitāte ir par brīvu". Ļoti bieži tas nemaksā vairāk, kā ražot produktu, kurš vienmēr darbojas, kad tiek noņemts no konveijera. Lai arī tas prasa nopietnus pūliņus dizaina izstādes laikā, tas ievērojami samazina nelietderīgi izmantoto resursu daudzumu.

### Ražīgums

Diezgan bieži ražotajiem produktiem ir nevajadzīgi sīkumi vai daļas. Vienkārša dizaina maiņa var ļaut ražotājam atteikties no šīm nevajadzīgajām daļām, samazinot izmaksas, palielinot uzticamību un peļņu. Piemēram, krievu šķidrās degvielas raķešu dzinēji ir veidoti tā, lai pieļautu rupju (tomēr netekošu) metinājumu, kas padara nevajadzīgu slīpēšanu un sīkas darba pabeigšanas operācijas, kuras nekā neuzlabo dzinēja darbību.

### Darba ekonomika

Rūpnieciskie inženieri arī pēta, kā darbinieki veic savu darbu, piemēram, darbinieks paņem elektrisko detaļu, lai to piestiprinātu elektriskajā sistēmā, vai kādā secībā sastāvdaļas tiek saliktas kopā elektriskajā sistēmā. Mērķis ir samazināt laiku, ko aizņem konkrētais darbs un organizēt darbu tā, lai darba veikšanai vajadzētu pēc iespējas mazāk strādnieku. Piemēram, gadsimta sākumā automašīnu ražotājs *Ford* ieviesa konveijera lenti, kas ļoti samazināja vienas automašīnas izgatavošanas laiku.

Atsauces
--------
**Igors Ļucko** (krievu: *Игорь Люцко*; dzimis 1962. gada 6. aprīlī Minskā, Baltkrievijas PSR) ir Baltkrievijas starptautiskais lielmeistars šahā (2004), kurš 1980. gados pārstāvēja Latviju.

Šahista karjera
---------------

Piedalījies Baltkrievijas izlases sastāvā, kas uzvarēja Vissavienības skolēnu spartakiādē 1978. gadā Taškentā. 1980. gadu sākumā Ļucko dienēja Padomju armijas rindās Rīgā un turpināja savu šahista karjeru Latvijā. 1982. gadā kļuva par Latvijas jauniešu čempionāta uzvarētāju. Sešas reizes pēc kārtas spēlēja Latvijas šaha čempionāta finālos: 1983. 1984. 1985. 1986. 1987. un 1988. gadā. Lielākais panākums šajos turnīros tika sasniegts 1985. gadā, kad Ļucko kopā ar Aleksandru Šabalovu dalīja 3.-4. vietu, tikai par puspunktu atpaliekot no uzvarētājiem Alvja Vītoliņa un Juzefa Petkēviča. Latvijas izlases sastāvā piedalījies Vissavienības jaunatnes spēlēs 1982. gadā Ļeņingradā un PSRS Tautu spartakiādē 1986. gadā Minskā. Vēlākajos gados atgriezies Baltkrievijā. No 1993. gada regulāri piedalās Baltkrievijas šaha čempionāta finālos, kur lielākais panākums ir dalīta 2.-3. vieta 2001. gadā. 2004. gadā ieguvis 11. vietu starptautiskajā turnīrā "Rīga—2004". Par panākumiem starptautiskajās sacensībās Ļucko 1995. gadā piešķirts FIDE starptautiskā meistara nosaukums, bet 2004. gadā starptautiskā lielmeistara nosaukums.

Atsauces
--------

1. ↑  Team Championship of USSR (juniors)- Tashkent 16.9-1.10.1978
2. ↑  Team Championship of USSR(juniors)- Leningrad 1982
3. ↑  Spartakiada of USSR - Minsk July 1986
4. ↑  BLR-ch\_2001

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)