recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Vesna Mišanoviča** (bosniešu: *Vesna Mišanović*; dzimusi kā **Bašagiča** (bosniešu: *Bašagić*) 1964. gada 27. novembrī) ir Bosnijas un Hercegovinas starptautiskā lielmeistare šahā (1991).

Biogrāfija
----------

No 1980. gadu beigām bijusi viena no vadošajām Dienvidslāvijas, bet vēlāk arī Bosnijas un Hercegovinas šahistēm. 1988. gadā uzvarējusi Dienvidslāvijas sieviešu šaha čempionātā. Trīs reizes piedalījusies Pasaules šaha čempiones izcīņas cikla starpzonu turnīros, kuros lielāko panākumu izcīnījusi 1995. gadā Kišiņevā, kad dalījusi 7.-9. vietu.

Daudzu starptautisko sieviešu šaha turnīru laureāte, tajā skaitā dalījusi 1.-4. vietu Pulā (1990), kopā ar Marinu Makropulu dalījusi 1.-2. vietu Atēnās (1991), dalījusi 1.-2. vietu Novagoricā (1992) un bijusi 2. vietā Hrudimā aiz uzvarētājas Margaritas Voiskas (1994).

Pārstāvējusi Dienvidslāvijas un Bosnijas un Hercegovinas komandas lielākajos komandu šaha turnīros:

* Pasaules šaha olimpiādēs, kurās piedalījusies 6 reizes (1988-1994, 1998-2000). Komandu vērtējumā izcīnījusi bronzas (1988) medaļu, bet individuālajā vērtējumā izcīnījusi bronzas (1988) medaļu.
* Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījusies 3 reizes (1992-1999). Individuālajā vērtējumā izcīnījusi 2 sudraba (abas - 1992) medaļas.

Par panākumiem turnīros FIDE 1988. gadā Mišanovičai piešķīra starptautiskās meistares (WIM), bet 1991. gadā - starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu.

Atsauces
--------

1. ↑  1995 Kishinev Interzonal Tournament
2. ↑  OlimpBase :: Women's Chess Olympiads :: Vesna Mišanović
3. ↑  OlimpBase :: European Women's Team Chess Championship :: Vesna Mišanović

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
**Žirafu dzimta** (*Giraffidae*) ir pārnadžu kārtas (*Artiodactyla*) viena no atgremotāju apakškārtas (*Ruminantia*) dzimtām, kurā ietilpst 2 mūsdienās eksistējošas ģintis: žirafes un okapi.

Izplatība un dzīves veids
-------------------------

Okapi nav tik garas kājas un kakla kā žirafei
Abas mūsdienu ģintis mājo Āfrikā, lai gan kādreiz žirafu dzimta bija plaši sazarota un izplatīta ne tikai Āfrikā, bet arī Eirāzijā. Vislielākā žirafu dzimtas dažādība bija sastopama miocēna laikā pirms 20 miljoniem gadu. Abu sugu dzīves veids ir diezgan atšķirīgs, jo to apdzīvotās biomas ir ļoti atšķirīgas. Žirafe ir sastopama atklātajā savannas biomā, bet okapi biezajos Kongo lietus mežos. Okapi ir vientuļnieki ar nelielu apdzīvoto teritoriju, bet žirafes veido barus, kuros ir līdz 25 dzīvniekiem. Abu ģinšu sugas pamatā barojas ar koku zariem, bet tās barojas arī ar zāli.

Izskats un īpašības
-------------------

Žirafu dzimtas dzīvnieki ir liela vai ļoti liela auguma. Okapi sver apmēram 250 kg, bet žirafe var svērt vairāk kā 1500 kg. Lai arī ārēji abu ģinšu sugas nav uzkrītoši līdzīgas, tomēr tām ir dažas kopīgas īpašības. Tiem ir raksturīgas garas, šauras galvas, plānas lūpas, tumšas, garas mēles, un to īsie ragi ir klāti ar ādu. Galvenā atšķirība starp abām sugām ir tā, ka okapi nav ļoti garā žirafes kakla un kāju, bet abu ģinšu sugām ir garas pēdas, kas balstās uz 2 pirkstiem. Trešais un ceturtais pirksts ir pilnībā neattīstīti. Žirafu dzimtas dzīvniekiem tāpat kā pārējiem atgremotājiem ir 4 kameru kuņģis, un tās barību sakožļā divas reizes. Pirmo reizi steidzīgi un pavirši, otrā reizē daļēji sagremoto barību tās atrij un rūpīgi pārkožļā vēlreiz. Augšžoklī tiem nav priekšzobu, kas aizstāti ar raupju aukslēju sabiezinājumu. Starp apakšžokļa priekšzobiem un dzerokļiem ir liela atstarpe. Dzerokļi ir piemēroti cietas, šķiedrainas barības sakošļāšanai.

Mūsdienu žirafu dzimtas klasifikācija
-------------------------------------

* **Žirafu dzimta** (*Giraffidae*)
	+ Okapi (*Okapia*)
		- Okapi (*Okapia johnstoni*)
	+ Žirafes (*Giraffa*)
		- Dienvidu žirafe (*Giraffa giraffa*)
		- Masaju žirafe (*Giraffa tippelskirchi*)
		- Somālijas žirafe (*Giraffa reticulata*)
		- Ziemeļu žirafe (*Giraffa camelopardalis*)

Atsauces
--------

1. 1 2 3 4  Family Giraffidae
2. ↑  Pellew, Robin (1984). Macdonald, D.. ed. The Encyclopedia of Mammals. New York: Facts on File. pp. 534–541. ISBN 0-87196-871-1

Ārējās saites
-------------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Žirafu dzimta*** |

* Žirafu dzimtas foto galerija (ADW)
* Family Giraffidae Archived 2011. gada 9. janvārī, *Wayback Machine* vietnē.
**Gordans Giričeks** (horvātu: *Gordan Giriček*; dzimis 1975. gada 5. jūnijā Zagrebā) ir bijušais horvātu basketbolists, spēlējis uzbrūkošā aizsarga un vieglā uzbrucēja pozīcijā, bijis Horvātijas basketbola izlases dalībnieks. Aizvadījis 18 sezonas profesionālajā basketbolā, spēlējot Horvātijas, Krievijas un Turcijas komandās, kā arī vairākos NBA klubos.

Karjera
-------

Basketbolā sācis spēlēt dzimtajā Zagrebā, nonācis vietējā kluba "Cibona" sistēmā.

G. Giričeku 1999. gada NBA drafta otrajā kārtā ar kopējo 40. numuru izvēlējās Dalasas "Mavericks", taču uzreiz aizmainīja pret Leonu Smitu uz Sanantonio "Spurs". Taču arī šīs komandas sastāvā G. Giričeks nenospēlēja nevienu spēli, vairākas sezonas pēc drafta vēl paliekot Eiropā, tostarp aizvadot ražīgu Eirolīgas sezonu Maskavas CSKA sastāvā.

### NBA

2002. gada rudenī G. Giričeks debitēja NBA, jau pirmajā spēlē Memfisas "Grizzlies" gūstot 29 punktus. 49 spēlēs komandas sastāvā viņš guva viēji 11,2 punktus spēlē. 2003. gada februārī spēlētāju aizmainīja uz Orlando "Magic" kopā ar Drū Gudenu maiņas darījumā pret Maiku Milleru, Raienu Hamfriju un nākotnes drafta izvēlēm. Sezonas noslēgumā G. Giričeks tika iekļauts NBA simboliskajā debitantu otrajā izlasē.

2004. gada februārī G. Giričeks tika aizmainīts uz Jūtas "Jazz" pret Dešonu Stīvensonu un nākotnes drafta izvēli. 12. martā viņš aizvadīja karjeras rezultatīvāko spēli NBA, iemetot 33 punktus pret Fīniksas "Suns". 2007. gada decembrī G. Giričeku aizmainīja uz Filadelfijas "76ers" pret Kailu Korveru. Pēc aizvadītām 12 spēlēm "76ers" viņu atlaida un martā G. Giričeks noslēdza līgumu ar Fīniksas "Suns" līdz sezonas beigām, kas kļuva par pēdējo viņa NBA sezonu.

Pēc tam spēlēja Stambulas "Fenerbahçe", bet profesionāļa karjeru noslēdza sava pirmajā klubā Zagrebas "Cibona".

### Horvātijas izlase

Horvātijas basketbola izlases sastāvā spēlējis 5 Eiropas čempionātos pēc kārtas.

Atsauces
--------

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Gordans Giričeks***.
* NBA profils (angliski)
**Aleksejs Andrejevs** (dzimis 1905. gada 15. augustā, miris 1949. gada 3. novembrī) bija krievu izcelsmes Latvijas futbolists un dziedātājs. Aizvadījis vienu spēli Latvijas izlasē.

Dzīvesgājums
------------

Dzimis 1905. gadā Pēterburgā operdziedātāja Nikolaja Andrejeva un mūzikas pedagoģes Annas Žerebcovas-Andrejevas ģimenē. Pēc tēva nāves Aleksejs kopā ar māti un māsu Kiru pārcēlās uz Rīgu.

1920. gadu beigās un 1930. gadu sākumā kā Vanderera futbolists spēlēja Rīgas pilsētas izlasē un tika aicināts arī uz Latvijas izlases spēlēm, laukumā gan dodoties tikai vienā — 1931. gada 31. augusta Baltijas kausa spēlē. Pēc 1931. gada Virslīgas sezonas Andrejevs plānoja futbolista gaitas beigt, tomēr vēl dažas spēles Virslīgā aizvadīja arī 1932. gadā, palīdzot Vanderera komandai tajā izcīnīt otro vietu.

Beidzis aktīvā sporta gaitas, Andrejevs pievērsās mūzikai, kļuva par solistu Liepājas Operā (1936—1938). 1939. gadā pievienojās Donas kazaku korim un devās ar to viesizrādēs uz ASV, no kurām neatgriezās, bet palika tur uz pastāvīgu dzīvi. Miris 1949. gadā ASV, apbedīts Longailendā.

Personīgā dzīve
---------------

1942. gadā Aleksejs Andrejevs apprecējās ar amerikāņu vijolnieci un dziedātāju Sonju Porteri  (1911-1990). Laulībā piedzima meita Katrīna (1946-1992), kurai eitanāziju veica Džeks Kevorkjans.

Atsauces
--------

1. ↑  «Anna Žerebcova-Andrejeva —». *www.russkije.lv*.
2. ↑  «Arhivēta kopija». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2020. gada 28. aprīlī. Skatīts: 2017. gada 22. martā.
3. ↑  «Arhivēta kopija». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2020. gada 28. aprīlī. Skatīts: 2017. gada 22. martā.
4. ↑  «Virslīgas komandu sastāvi». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2020. gada 28. aprīlī. Skatīts: 2017. gada 22. martā.
5. ↑  «Aleksejs Andrejevs —». *www.russkije.lv*.
6. ↑  «Alexis Nicholas Andreyev | 15 Aug 1905 - 3 Nov 1949 | burial record». *BillionGraves*.
7. ↑  «The Pittsburgh Press from Pittsburgh, Pennsylvania on September 7, 1942 · Page 18». *Newspapers.com*.
8. ↑  The Associated Press. «Doctor in Michigan Helps a 6th Person To Commit Suicide», 1992. gada 24. nov.. – caur NYTimes.com.
**Ņižņekolimskas uluss** (krievu: *Нижнеколымский район*, jakutu: *Аллараа Халыма улууһа*) ir Krievijas Sahas Republikas administratīvais uluss (rajons) tās ziemeļaustrumu daļā Kolimas lejtecē Austrumsibīrijas jūra krastā. Administratīvais centrs ir Čerskas pilsētciemats. Nosaukumu uluss ieguvis no bijušā centra — Ņižņekolimskas ciemata.

Ģeogrāfija
----------

Uluss izvietojies Kolimas upes lejtecē un ietver tās plašo deltu. Rietumos robežojas ar Allajiahas ulusu, dienvidos — ar Sredņekolimskas ulusu, bet austrumos — ar Čukotkas autonomo apvidu. Ziemeļos ulusa krastus apskalo Austrumsibīrijas jūra. Teritorijas lielākā daļa atrodas Kolimas zemienē, austrumos iestiepjas Aņujas grēda. Ulusam pieder Medvežju salas Austrumsibīrijas jūrā. Biezs upju tīkls, kura lielāko daļu veido Kolima ar pietekām (Omoloja, Malijaņuja u.c.), kā arī Austrumsibīrijas jūrā ietekošās Alazeja, Boļšaja Čukočja u.c. Daudz ezeru, lielākais no kuriem ir Ņerpičjes ezers.

Uluss izvietojies aiz polārā loka, tā ainavu veido tundra un arktiskais tuksnesis. Valda mūžīgais sasalums.

Vēsture
-------

Līdz 1930. gadam ulusa teritorija atradās Jakutskas apgabala Sredņekolimskas apriņķa sastāvā. 1930. gada 10. decembrī tika izveidots Čukotkas nacionālā apvidus, kura sastāvā no Jakutskas apgabala iekļāva arī ulusa teritoriju kā **Rietumu tundras rajonu** (*район Западной тундры*) ar centru Ņižņekolimskas ciematā. 1931. gada 10. maijā rajons tika nodots Jakutijas APSR, bet 20. maijā pārdēvēts par **Ņižņekolimskas rajonu**. 1941. gadā rajona centru no Ņižņekolimskas pārcēla uz Ņižņije Kresti ciemu, ko savukārt 1963. gadā pārdēvēja par Čersku.

Iedzīvotāji
-----------

2020. gadā ulusā dzīvo 4260 iedzīvotāji, no kuriem 60 % tā centrā Čerska; to skaitam tendence samazināties. Pēc nacionālā satāva 41% ir krievi, 19% jakuti, 13% eveni, 11% čukči, 8% jukagiri. Administratīvi uluss iedalās Čerskas pilsētciematā un trijos naslegos (pagastos), no kuriem divi ir nacionālie naslegi (jukagiru un čukču).

Ulusa pastāvīgās apdzīvotās vietas ir Čerska ar 2552 iedzīvotājiem, Kolimska (778), Andrjuškina (709), Pohodska (245), Ņižņekolimska (6) un Ambarčika (4). Ulusa teritorijā ir vairākas darbojošas vai slēgtas hidrometeoroloģiskās polārstacijas (Alazeja, Četirjohstolbovoja, Buhta Ambarčika, Mismedvežija).

Vietējo iedzīvotāju tradicionālā nodarbošanās ir lopkopība (ziemeļbrieži), zveja un medības. Daļa iedzīvotāju piekopj nomadu dzīvesveidu.

Atsauces
--------

1. ↑  «Муниципальный район "Нижнеколымский район". География и история района». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2022. gada 5. februārī. Skatīts: 2021. gada 5. martā.
Maķedonijas krusts
**Maķedonijas krusts** (maķedoniešu: *Македонски крст*), pazīstams arī kā **Veljusas krusts** (*Вељушки крст*; *Крстот од Вељуса*) un **Strumicas krusts** (*Струмички крст*) ir kristiešu krusta variants, kas galvenokārt saistīts ar Ziemeļmaķedonijas kristietību. Krusts ir Maķedonijas pareizticīgās baznīcas simbols. Krustu var atrast daudzās Ziemeļmaķedonijas baznīcās, tas ir attēlots uz Maķedonijas pareizticīgās baznīcas ģerboņa, un krusts ir Maķedonijas pareizticīgās baznīcas "Svētā Maķedonijas krusta galda medaļas" galvenais elements.

Vēsture
-------

Krusts pirmo reizi tika parādīts Svētās Dievmātes baznīcā Veljusas klosterī pie Strumicas. Ir zināms, ka baznīca tika uzcelta mūsu ēras 1085. gadā un ka tās dibinātājs bija toreizējais Strumicas bīskaps Emmanuels. Nezināms meistars krustu uz fasādes izveidoja no maziem sarkaniem ķieģeļiem uz kvadrātveida pamatnes, vēlāk tas uzkrāsots uz apmetuma. Sākotnēji šis krusts bija Veljusas klostera un Strumicas diecēzes simbols, vēlāk to sāka izmantot baznīcā arvien vairāk un tādējādi kļuva par Maķedonijas pareizticīgo baznīcas simbolu.

Galerija
--------

* Krusts uz baznīcas fasādes Veljusas klosterīKrusts uz baznīcas fasādes Veljusas klosterī
* Krusts Vodočas klosterīKrusts Vodočas klosterī
* Maķedonijas krusta alternatīvaMaķedonijas krusta alternatīva
* Cits variantsCits variants
* Maķedonijas krusts, balts uz melna fonaMaķedonijas krusts, balts uz melna fona

Atsauces
--------

1. ↑  «МПЦ додели највисоки одличја на 22 еминентни научници, уметници и бизнисмени» (maķedoniešu). Премин. 2011. gada 6. aprīlis. Skatīts: 2012-04-06.
2. ↑  «Македонски крст». *Македонска нација* (mk-mk). Skatīts: 2021-05-26.
3. ↑  Бранко Горгевски. «Македонскиот крст од Велјуса доби благослов» (maķedoniešu). Дневник, 2008-04-13. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2012-02-08. Skatīts: 2012-04-06.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Maķedonijas krusts***.
**FIPRESCI** (saīsinājums no franču: *Fédération Internationale de la Presse Cinématographique*) jeb **Starptautiskā kino kritiķu federācija** (angļu: *International Federation of Film Critics*) ir organizācija, kas apvieno pasaules profesionālos kinokritiķus un par kino rakstošos žurnālistus, lai veicinātu un attīstītu filmu kultūru un aizsargātu kinematogrāfistu profesionālās intereses. Tā dibināta 1930. gada jūnijā Briselē, Beļģijā. Oficiālās valodas — angļu un franču. Organizācijas ģenerālā asambleja atrodas Itālijā. Patlaban FIPRESCI ir aptuveni 300 dalībnieku no vairāk kā 50 pasaules valstīm.

FIPRESCI balva
--------------

FIPRESCI bieži piešķir balvas kinofestivālos (piemēram, Vīnes Starptautiskajā kinofestivālā, Toronto Starptautiskajā kinofestivālā, Kannu kinofestivālā, Venēcijas kinofestivālā un Varšavas kinofestivālā), novērtējot filmu veidošanā ieguldīto darbu un uzņēmību. Starp FIPRESCI balvas saņēmējiem ir Pedro Almodovars, Žans Liks Godārs, Alēns Renē, Signe Baumane, Juris Poškus, Vieturs Kairišs, Mihaels Hāneke, Rainers Verners Fasbinders, Sergejs Loznica, Deniss Tanovičs, Aki Kaurismeki, Manuels de Oliveira, Pols Tomass Andersons, Terenss Maliks, Romans Polaņskis, Vudijs Alens, Andrejs Tarkovskis un citi populāri kinorežisori.

No šīs balvas 1974. gada Kannu kinofestivālā atteicās Robērs Bresons.

Žurnāls
-------

No 2005. gada FIPRESCI piedāvā tiešsaistes kino žurnālu *Undercurrents,* ko izdod kino kritiķis Kriss Fudzivara (*Chris Fujiwara*).

Atsauces
--------

1. ↑  «Historical background 1925–1945». www.fipresci.org. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2010-10-29. Skatīts: 2010-07-31. Archived 2014-10-01 *Wayback Machine* vietnē.
2. ↑  «Baumanes filma «Akmeņi manās kabatās» saņem divas balvas Karlovi Vari festivālā». www.fipresci.org. 2014-07-14.
3. ↑  «Michael Haneke's *Amour*, winner of the FIPRESCI Grand Prix». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 13. martā. Skatīts: 2012. gada 30. novembris.
4. ↑  «FIPRESCI.org». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 14. martā. Skatīts: 2016. gada 14. martā.

Ārējās saites
-------------

* Oficiālā mājaslapa
* Tiešsaistes žurnāls *Undercurrents*

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 159065716
* LCCN: no2008179073
* ISNI: 0000 0001 2194 8181
* GND: 3017118-0

 |

 |
**Etjēns Gistavs Frederiks van Zeilens van Neievelts van de Hārs** (nīderlandiešu: *Etienne Gustave Frédéric Van Zuylen Van Nijevelt Van De Haar*; dzimis 1860. gada 16. oktobrī, miris 1934. gada 8. maijā) bija beļģu jātnieks. Startējis 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē.

Biogrāfija
----------

Van Zeilenu ģimene sākotnēji bija no Utrehtas, Nīderlandē un cēlusies no muižnieku kārtas. Ģimene savu bagātību guva no meliorācijas, izmantojot polderu sistēmu. 19. gadsimtā ģimene bija izplatījusies Beļģijā un Francijā.

Etjēns bija veiksmīgs baņķieris. Viņš bija precējies ar Rotšildu bagātības, Francijas filiāles mantinieci Helēnu de Rotšildu. Pārim bija divi bērni, lai gan Helēnai laulības laikā bija daudz seksuālu attiecību ar sievietēm.

Papildus interesei par zirgiem Etjēns ar sievu dalījās mīlestībā pret automašīnām un motosportu. Barons nodibināja Francijas automobiļu klubu, vecāko auto klubu pasaulē, un baronese piedalījās vienā no kluba sacīkstēm 1898. gadā, padarot viņu par pirmo sieviešu dalībnieci autosacīkstēs. Pirms tam Etjēns bija palīdzējis organizēt 1895. gada Parīze-Bordo-Parīze, pasaulē pirmās autosacīkstes. Vēlāk viņš bija laikraksta *L’Auto* un automašīnu kompānijas *De Dion-Bouton* direktors kā arī bija iesaistīts 1900. gada olimpisko spēļu organizēšanā.

Viņš 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs startēja jāšanas pasta piegāžu sacensībās. Diemžēl viņa iegūtais rezultāts šajā disciplīnā nav zināms.

Atsauces
--------

1. ↑  Université Paris X Nanterre, LES FEMMES ET L’AUTOMOBILE A LA BELLE EPOQUE 1898–1922) – A partir de l’hebdomadaire *La Vie au Grand Air*. Présenté par Céline CAUVIN Sous la direction de Mr Jean-Pierre Blay. PDF in French Page 48.
2. ↑  «Étienne, Baron Van Zuylen Van Nijevelt». Olympedia. Skatīts: 2021. gada 26. decembris.
3. ↑  «Equestrianism at the 1900 Paris Summer Games: Mixed Four-In-Hand Competition». *Sports Reference*. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2021. gada 21. decembris. Skatīts: 2021. gada 21. decembris. Archived 2020. gada 18. Aprīlis *Wayback Machine* vietnē.

Ārējās saites
-------------

* Etjēns van Zeilens van Neievelts (Olympedia profils) (angliski)
* Etjēns van Zeilens van Neievelts (Sports Reference profils) (angliski)
**Etilēnoksīds** (etilēna oksīds, oksirāns, epoksietāns, C2H4O) ir bezkrāsaina, degtspējīga, relatīvi viegli sašķidrināma gāze ar saldenu smaržu un narkotisku iedarbību. Tas ir vienkāršākais cikliskais ēteris un ir ķīmiski visai aktīvs. Etilēnoksīds ir vienkāršākais epoksīds. Epoksīdi ir cikliskie ēteri ar trīslocekļu ciklu.

Iegūšana
--------

Rūpnieciski etilēnoksīdu iegūst, oksidējot etilēnu ar skābekli, katalizatora (sudrabs) klātienē, ~1-2 MPa spiedienā, pie ~200-300 °C:

2CH2=CH2 + O2 → C2H4O

Etilēnoksīdu iespējams iegūt arī 2-hloretanola (ClCH2CH2OH) reakcijā ar sārmu.

Īpašības
--------

Oksirānam reaģējot ar amonjaku, analoģiski kā ar ūdeni, veidojas etanolamīns, dietanolamīns un trietanolamīns.

Izmantošana
-----------

Oksirānu lieto par izejvielu etilēnglikola ražošanai (reakcija ar ūdeni), kā arī, lai iznīcinātu baktērijas. Tā kā etilēna oksīds labi deg, to dažreiz lieto aviācijas bumbām (FAE).   

Epoksīdus ar lielāku molmasu (kam epoksīda grupa atrodas garākas virknes galā), lieto par monomēriem.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Etilēnoksīds***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* *Encyclopædia Universalis* raksts (franciski)

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Svarīgākie ēteri |
| --- |
|  |
|  | 
* Dimetilēteris
* Dietilēteris
* Diglims
* Etilēnoksīds
* Propilēnoksīds
* Tetrahidrofurāns
* Dioksāns

 |

 |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* LCCN: sh85045441
* GND: 4153109-7
* NKC: ph241635

 |

 |
"**Go2DaMoon**" ir amerikāņu repera Playboi Carti dziesma, kurā piedalās amerikāņu reperis Kanje Vests. Tas tika izdots kā otrais skaņdarbs no Playboi Carti otrā studijas albuma *Whole Lotta Red* 2020. gada 25. decembrī.

Fons
----

Dziesmu pirmo reizi Playboi Carti atskaņoja 2020. gada 24. novembrī, kad viņš ievietoja videoklipu, kurā viņš studijā dejo dziesmas pavadījumā, vienlaikus pateicoties A$AP Bari. Dziesma ilgst nedaudz mazāk par divām minūtēm, sākot ar Vesta pantu, kas tika uzskatīts par viņa vecāko darbu atgādinājumu un nostalģisku. To producēja Outtatown un Wheezy, kuri ar Instagram starpniecību atklāja, ka viņu producēšanas atzīme dziesmai ir noņemta.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
*Playboi Carti* |
| --- |
|  |
| Diskogrāfija |
|  |
| Studijas albumi | 
* *Die Lit* (2018)
* *Whole Lotta Red* (2020)

 |
|  |
| Miksteipi | 
* *Playboi Carti* (2017)

 |
|  |
| Singli | 
* *wokeuplikethis\**
* *Magnolia*
* *@ Meh*
* *Miss The Rage*

 |
|  |
| Kā viesmākslinieks | 
* *RAF*
* *Summer Bummer*
* *Off The Grid*

 |
|  |
| Citas dziesmas | 
* *Shoota*
* *Almeda*
* *Pissy Pamper*
* *Baguettes In The Face*
* *Pain 1993*
* *Go2DaMoon*

 |

 |
Sīmanis Mags
**Gnosticisms** (grieķu: *γνώσις* — zināšanas) ir domāšanas veids, kas personisko garīgo atklāsmi vērtē augstāk nekā reliģiskās dogmas. Gnosticisms ietekmēja vairākas reliģiskās kustības un filozofijas skolas.

2. gadsimta baznīctēvs Irenejs par pirmo gnostiķi dēvēja Sīmani Magu, kura uzskati esot maldu mācība jeb herēze.
Viens no pazīstamākajiem gnostiķiem bija Valentīns, kurš bija izglītojies Aleksandrijā un bijis pazīstams ar neoplatonismu, kristietību, jūdu ezotēriku un vietējām pagānu reliģijām. Pētnieki uzskata, ka Valentīns sarakstījis Patiesības evaņģēliju, kurš atrodams starp 1945. gadā atrastajiem Naghammādī manuskriptiem.
Citu gnostiķu mācībās manāma zoroastrisma, maniheisma un jūdaisma ideju ietekme.

Atsauces
--------

1. ↑  «*EU* Vēsture - Gnosticisms». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2015. gada 23. jūnijā. Skatīts: 2014. gada 7. oktobrī.
2. ↑  Katoļu enciklopēdija, Svētais Irenejs (angliski)
3. ↑  Datubāze, Patiesības evaņģēlijs (angliski) (spāņu)

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Gnosticisms***.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* LCCN: sh85055466
* GND: 4021391-2
* BNF: cb11939057m (data)
* NDL: 00576434
* BNE: XX526919

 |

 |
**Fjodors Bondarčuks** (krievu: *Фёдор Серге́евич Бондарчу́к*; dzimis 1967. gada 9. maijā Maskavā) ir krievu aktieris, kinorežisors, producents, scenāriju autors un restaurators.

Biogrāfija
----------

Fjodors Bondarčuks piedzima 1967. gada 9. maijā Maskavā, aktrises Irinas Skobcevas un režisora Sergeja Bondarčuka ģimenē. Kad viņš piedzima, tēvam bija 46 gadi, bet mātei 39 gadi. Viņu audzināja vecāmāte Jūlija.

Pēc skolas iestājās Vissavienības Valsts kinematogrāfijas institūta (*ВГИК*) režisoru fakultātē. Pēc institūta beigšanas 1991. gadā kopā ar Stepanu Mihalkovu izveidoja producentu kompāniju *Art Pictures Group*. 2005. gadā izveidoja kinokompāniju *Art Pictures Studio*. Nodarbojās ar producēšanu, filmu, muzikālo klipu un reklāmas rullīšu režisēšanu, kā arī darbojās kā aktieris. Vadījis vairākus raidījumus televīzijā. Krievijas prezidenta kultūras un mākslas padomnieks.

Fjodors Bondarčuks divas reizes saņēmis Krievijas nacionālo kinobalvu "Zelta ērglis" (*Золотой орёл*) kā aktieris — par lomām filmās *Два дня* (2011) un *Призрак* (2015). Bondarčuks bija režisors un viens no producentiem filmai "9. rota" (2005), kas ieguva Krievijas nacionālo kinematogrāfijas balvu "Nika" (*Ника*) kā labākā spēlfilma.

Ģimene
------

Fjodora tēvs ir slavenais padomju aktieris un režisors Sergejs Bondarčuks, māte aktrise Irina Skobceva. Māsa aktrise Jeļena Bondarčuka. Pusmāsa aktrise un kinorežisore Natālija Bondarčuka.

Sieva Svetlana Bondarčuka (dzimusi Rudskaja) — televīzijas raidījumu vadītāja, žurnālu *HELLO!* un *Icon* galvenā redaktore, aktrise. 1991. gadā viņiem piedzima dēls Sergejs un 2001. gadā meita Varvara.

Filmogrāfija
------------

### Režisors

* 1989 — "Sapnis vasaras rītā" — īsmetrāžas filma, diplomdarbs
* 1990 — muzikālais klips *До свидания, мама!* ("Uz redzēšanos, māt!")
* 1992 — muzikālais klips *Посмотри в Глаза* ("Paskaties acīs")
* 2004 — muzikālais klips *Маньяк* ("Maniaks")
* 2005 — "9. rota"
* 2006 — muzikālais klips *Расставание* ("Šķiršanās")
* 2006 — muzikālais klips *Отпусти меня* ("Laid mani")
* 2008 — "Apdzīvotā sala" (*Обитаемый остров*)
* 2009 — *Обитаемый остров: Схватка*
* 2013 — "Staļingrada"
* 2017 — "Gravitācija" (*Притяжение*)
* 2020 — "Gravitācija 2: Iebrukums" (*Вторжение*)

Atsauces
--------

1. ↑  «Fjodors Bondarčuks». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2009. gada 26. jūnijā. Skatīts: 2011. gada 16. augustā. Archived 2009. gada 26. jūnijā, *Wayback Machine* vietnē.
2. ↑  Svetlana Bondarčuka

Ārējās saites
-------------

* Neoficiālā mājaslapa
* 

* *IMDb* profils (angliski)

* *AllMovie* profils (angliski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 95580676
* LNB: 000288771
* LCCN: no2008174346
* ISNI: 0000 0001 0999 9568
* GND: 139974075
* SUDOC: 156944618
* BNF: cb171387521 (data)
* BIBSYS: 11035915
* NKC: osd2010555688
* BNE: XX5578646

 |

 |
**Pihticas Debesīs uzņemšanas Stavropigiskais sieviešu klosteris** (igauņu: *Pühtitsa Jumalaema Uinumise Stavropigiaalne Naisklooster* vai igauņu: *Kuremäe klooster*, krievu: *Пюхтицкий Успенский Ставропигиальный женский монастырь*) ir Krievu pareizticīgās baznīcas sieviešu klosteris, kas atrodas Igaunijas ziemeļaustrumos, Alutaguzes pagastā. Klosteris, kurš dibināts 1891. gadā, PSRS laikā netika slēgts, bet 20. gadsimta 90. gados ieguva stavropigijas statusu. Izveidojies par vienu no ievērojamākajiem pareizticības centriem Baltijas valstīs.

Klosteris uzcelts vietā, kur, kā vēsta leģenda, vēl pirms 16. gadsimta tika novērota Dievmātes parādīšanās. Ar Igaunijas gubernatora Sergeja Šahovska atbalstu 19. gadsimta beigās šeit tika izveidots klosteris, ko 1891. gadā svinīgi atklāja Rīgas un Jelgavas bīskaps Arsēnijs. Pats gubernators Šahovskis un viņa sieva ir apglabāti klostera teritorijā. Tā kā klosteris pēc Oktobra revolūcijas nokļuva neatkarīgās Igaunijas sastāvā, tas neskarts pārdzīvoja laiku, kad PSRS baznīca tika vajāta visspēcīgāk. Igaunijas PSR laikā klostera attīstību veicināja Tallinas un Igaunijas bīskaps, vēlāk Maskavas un visas Krievzemes patriarhs Aleksijs II.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Pihticas klosteris***.
**Fjodorova** *(Объединенная гидрометеорологическая станция имени Е. К. Фёдорова)* vai **Misčeļuskina** (krievu: *Полярная станция Мыс Челюскин*) ir Krievijas (agrāk — PSRS) vissezonas polārstacija Arktikā. Izvietojusies Čeļuskina ragā Taimiras pussalas ziemeļos Viļkicka šauruma krastā. Stacija izveidota 1932. gada septembrī Ziemeļu jūras ceļa meteoroloģiskajiem novērojumiem. Klimats arktisks. gada vidējā temperatūra −14,5 °C, siltākais mēnesis ir jūlijs (vidēji +1,5 °C), augstākais — janvāris (vidēji −29,6 °C). Vidējais gaisa mitrums 88%, nokrišņu daudzums — 291 mm. 1983. gada 17. janvārī oficiāli pārdēvēta par godu Jevgēņijam Fjodorovam.

Meteostacijā tiek veikti meteoroloģiskie un hidroloģiskie novērojumi, kā arī ziemeļblāzmas pētījumi.

Atsauces
--------

1. ↑  Полярная станция мыс Челюскин (им. Е. К. Фёдорова)[novecojusi saite]
2. ↑  1983. gadā par godu Jevgēņijam Fjodorovam tika nosaukta arī Bolvanskijnosas polārstacija.

Ārējās saites
-------------

* Полярная Почта. Мыс Челюскина (им. Е. К. Фёдорова), ОГМС
**Krāsu terapija** jeb **hromoterapija** ir ezoteriska misticisma teorija par apkārtējā vidē redzamo krāsu dziednieciskajām īpašībām, kas atvasināta no psihologu atziņas, ka apkārtējās vides krāsu gamma var ietekmēt cilvēka emocionālo stāvokli. 

Šīs teorijas piekritēji uzskata, ka ar krāsu terapijas palīdzību varot dziedināt atsevišķu ķermeņa daļu slimības vai atsevišķus orgānus, kas pamatota ar t.s. krāsu vibrāciju enerģijas izmantošanu diagnozes noteikšanā, slimību ārstēšanā un ķermeņa bioritmu koriģēšanā. Pieaudzis cilvēks krāsas vienlaikus uztverot trijos līmeņos: apzinātajā (ceļa zīmes), zemapziņas (sarkanais — drosme, zilais — saprāts) un bezapziņas (sarkanais paātrina pulsu, zilais — palēnina). Katrai krāsai esot sava vibrācija, līdz ar to ķermenis krāsas uztverot ne tikai ar redzi, bet ar "katru ķermeņa šūnu". Ja medicīnā krāsu ietekmi izmanto stresa stāvokļu profilaksē, tad *krāsu terapijas* piekritēji uzskata, ka tā derīga itin visa: galvassāpju, miega traucējumu, hroniskā noguruma sindroma, neirožu, elpošanas orgānu saslimšanu, kustību traucējumu, kuņģa-zarnu trakta, sirds-asinsvadu un acu saslimšanu, vairogdziedzera disfunkcijas, locītavu slimību un citu saslimšanu ārstēšanā. Pamatkrāsu apzīmēšanai ir piemeklēti latīņu alfabēta burti (citi alfabēti vai hieroglifi neder), un "par harmonisku tiek uzskatīts cilvēks, kura vārdā ir visas varavīksnes krāsas" - tās krāsas, kuras vārdā un uzvārdā trūkstot, jācenšoties kompensēt, tās uzņemot ikdienā.

Atsauces
--------

1. ↑  
	* Krāsu terapija, netradicionālā medicīna. - irlaiks.lv Archived 2016. gada 5. martā, *Wayback Machine* vietnē.

Ārējās saites
-------------

* Sintija Lase. Ļauj krāsai sevi dziedināt! - apollo.lv
* Ēra Zalcmane. Krāsu psihofizioloģija, simbolisms un mākslas terapija[novecojusi saite]
* Māra Lapsa. Siltas, vēsas, dziedējošas. // 10.marts, 2009 nra.lv
**Kulli** (igauņu: *Kulli*) ir dzelzceļa pieturas punkts Igaunijā, Harju apriņķa Rāziku pagasta Kulli ciemā, dzelzceļa iecirknī Ilemiste—Tapa. Kulli pieturas punkts atrodas 19,4 km attālumā no Tallinas, 37,3 km attālumā no Aegvīdu un tajā pietur piepilsētas pasažieru elektrovilcienu maršruta Tallina—Aegvīdu—Tallina vilcieni. Starppilsētu pasažieru dīzeļvilcieni Kulli pieturas punktā apstāšanos neveic.. 

2011. gadā projekta „Reisiplatvormide viimine eurokõrgusele" ietvaros ar Eiropas Savienības Struktūrfondu līdzfinansējumu Kulli pieturas punktā tika izbūvētas divas jaunas pasažieru starpceļu platformas. Platformu augstums - 550 mm, garums - 30 m. Pasažieru iekāpšana un izkāpšana tiek veikta no vilciena sastāva pirmā vagona.

Atsauces
--------

1. ↑  AS EVR Infra raudteerajatistel võimaldatavad operatsioonid 2011/2012
2. ↑   Archived 2013. gada 25. februārī, *Wayback Machine* vietnē.(angliski)(krieviski)
3. ↑   (igauniski)
4. ↑   Archived 2009. gada 29. decembrī, *Wayback Machine* vietnē. (igauniski)

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Uz Tallinu** |  | **Uz Tapu** |
|  Lagedi |  **Kulli** | Arukila  |
Fonņa-Kebana nacionālais parks
**Fonņa-Kebana nacionālais parks** (vjetnamiešu: *Vườn quốc gia Phong Nha - Kẻ Bàng*) ir nacionālais parks, kas atrodas Čionsona grēdas centrālajā daļā, Vjetnamas provincē Kuanbiņā, aptuveni 50 km uz rietumiem no Donhojas pilsētas. Rietumos nacionālais parks robežojas ar Laosā esošo Himnamno dabas liegumu. Parka nosaukums aizgūts no Fonņas alas un Kebana meža.

Fonņa-Kebana nacionālā parka centrālās daļas platība 857,54 km², bet tās buferzonas platība ir aptuveni 1954 km². 648,94 km² no parka teritorijas ir stingri aizsargāti. Parks tika izveidots, lai aizsargātu vienu no pasaules lielākajiem reģioniem, kur kopš paleozoja ēras norisinās karsta procesi. Nacionālajā parkā ir augsta bioloģiskā daudzveidība un endēmisms. Šeit ir sastopamas daudzas sugas, kas ir iekļautas pasaules Sarkanajā grāmatā. 2003. gadā parks tika iekļauts UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.

Pirms 2001. gadā tika dibināts nacionālais parks, šeit atradās dabas liegums. 1986. gadā, kad dabas liegums tika izveidots, tā sākotnējā platība bija aptuveni 50 km². 1991. gadā dabas lieguma teritorija tika palielināta līdz 411,32 km².

Ģeoloģija un ģeomorfoloģija
---------------------------

Alu sistēmas, ar kurām lepojas Fonņa-Kebana nacionālajā parkā, ir sākušas veidoties pirms vairāk nekā 400 miljoniem gadu paleozoja laikmetā. Parka lielākās vērtības ir 17 lielas alas un aptuveni 300 mazākas alas un grotas, kā arī pazemes upes, kuru kopgarums sasniedz 126 km. Garākā ir Thjendionas ala, kas tika atklāta 2005. gadā. Tās garums ir aptuveni 31 km.

Klimats
-------

Fonņa-Kebana nacionālajā parkā ir raksturīgs tropu musonu klimats. Gaiss ir silts visu gadu, kā arī ir augsts gaisa mitrums. Gada vidējā gaisa temperatūra ir no +23 līdz +25 °C. Maksimālās temperatūras rekords ir +41 °C, bet minimālā temperatūra +6 °C. Karstākais periods ir jūlijs un augusts, kad vidējā temperatūra ir +28 °C. Vēsākais periods ir no decembra līdz februārim, kad vidējā temperatūra ir +18 °C. Gada vidējais nokrišņu daudzums ir no 2000 līdz 2500 mm. 88% no nokrišņiem ir laika posmā no jūlija līdz decembrim. Relatīvais mitrums ir 84%.

Attēlu galerija
---------------

* Tješonas alaTješonas ala
* 
* 
*

Atsauces
--------

1. 1 2  «Phong Nha-Ke Bang Natinal Park» (angliski). United Nations Enviroment Programme. Skatīts: 2012-11-01.[novecojusi saite]

Ārējās saites
-------------

* Oficiālā tīmekļa vietne
* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Fonņa-Kebana nacionālais parks***.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
UNESCO Pasaules mantojuma vietas Vjetnamā |
| --- |
|  |
| Kultūra | 
* Ho dinastijas citadele
* Hojanas vecpilsēta
* Hues pieminekļu komplekss
* Mišonas svētvieta
* Tanlonas citadelas centrālais sektors, Hanoja

 |  |
|  |
| Daba | 
* Fonņa-Kebana nacionālais parks
* Halonas līcis

 |
|  |
| Jaukta | 
* Trananas ainavu komplekss

 |

 |
**Kultivāciju teorija** ir sociāla teorija, kas pēta televīzijas ilglaicīgo ietekmi. "Pirmais kultivācijas teorijas ierosinājums saka par to, ka ja lielāku laiku cilvēks pavada „dzīvojot" televīzijas pasaulē, jo vairāk iespējas, ka cilvēks ticēs sociālajai īstenībai, kas pāradīta televīzijā." Šo teoriju pamatoja un pētīja Džordžs Gerbners komunikāciju zinātņu profesors. Kultivāciju teorija parādījās no cita lielāka projekta, kura nosaukums bija „Kulturālie indikatori". Kultivācijā atstāj cilvēkus ar nepareizo priekšstatu par to, kas ir īstenība.

Kultivācijas teoriju apskatīja un attīstīja Džordžs Gerbners un Lerijs Gross Pensilvānijas Universitātē. Kultivāciju teorija parādījās no dažādiem lieliem projektiem. „Kulturālo indikatoru" projekts apskata „kultivētas" televīzijas efektu uz skatītajiem. Pētnieki bija ļoti satraukti ar efektu kuru atstāj uz publiku, skatītajiem un viņas uzvedību televīzijas programmas un īpaši programmas, kurās ir vardarbība. Gebners uzskatīja, ka kultivisms notiek tikai tad, ja skatītājs ilglaicīgi skatās televīziju programmas.

Gerbners arī uzskatīja, ka ļoti lielu ietekmi uz cilvēkiem atstāj īpaša veida programmas, tie atstāj lielu nospiedumu uz cilvēkā dzīvi, uzskatiem un to, kā cilvēks saprot apkārtējo pasauli. Bērnam no maza vecuma skatoties ļoti daudz televīziju ar vardarbības elementiem vai ar pasaules etnisko skatījumu, tad bērnam izaugot viņa uztverta pasaule atspoguļos šos uzskatus. Gebners stāstīja par televīziju kā par plašsaziņas līdzekli. Viņš uzskatīja, ka daudz televīzijas programmu ar vardarbības elementiem provocē cilvēkā negatīvo reakciju, cilvēkā bailes pret apkārtējo pasauli. Gebners salīdzināja televīzijas spēku ar reliģijas spēku.

Skatīt arī
----------

* Plašsaziņas līdzekļi

Atsauces
--------

1. ↑  Cohen, J. & Weimann, G. (2000). "Cultivation Revisited: Some Genres Have Some Effects on Some Viewers". *Communication Reports*, 13(2), 99.

Ārējās saites
-------------

* Džordža Gebnera arhīva "Kulturālo indikatoru" projekta sadaļa Archived 2013. gada 3. novembrī, *Wayback Machine* vietnē. (angliski)
Šis ir seriāla "Merlins varenais burvis" tēlu apkopojums. Tēli ir sakārtoti alfabētiskā secībā.

A
-

### Aglains

Aglains ir druīds, kurš dzīvo Akestīras mežā. Pēc Merlina padoma Morgana dodas apciemot druīdus, lai uzzinātu vairāk par savām maģijas spējām. Pa ceļam uz druīdu nometni Morganu sadzeļ skorpions. Aglains ar Mordreda palīdzību izglābj Morganu. Aglains palīdz izārstēt Morganas ievainojumu. Tad Aglains pasaka Morganai, ka maģija nav nekas tik ļauns, kas Uteram būtu jāienīst. Kad ierodas Arturs ar saviem vīriem Aglains palīdz Morganai un Mordredam aizbēgt, bet pats tiek nošauts.

### Agravains

Lords Agravains bija Igraina brālis un Artura tēvocis. Pirmo reizi viņš parādās 4. sezonā. Agravains uzskata, ka Uters ir atbildīgs par Igraina nāvi. Kamēr viņš izliekas par Artura padomnieku valsts jautājumos Agravains slepeni palīdz Morganai kļūt par Kamelotas valdnieci. Sērijā *Zobens Akmenī 1. daļa* Arturs beidzot saprot, ka Agravains ir Morganas sabiedrotais. 2. daļā Merlins ar Agravainu sastopas kādās alās, kur Agravains mēģina viņu nogalināt. Merlins viņu aizsit pret sienu, tādējādi Agravains salauž kaklu un mirst.

### Alators

Alators ir mīklains burvis, kurš bija Morganas sabiedrotais, lai atklātu Emīra īsto identitāti. Alators ir gan kareivis, gan priesteris. Morgana atdod viņam savu ārstējošo rokassprādzi, kuru viņai bija iedevusi Morgoza.

### Alise (attēlo Paulīne Kolinsa)

Alise bija burve no Kamelotas pirms tam, kad Uters nogalināja tos, kuri izmanto maģiju. Viņai ir daudz dabisko spēju, it īpaši ārstniecības jomā. Pēc tam, kad Gajs kļuva par Kamelotas galma ārstu viņa ar Gaju kļuva par tuviem draugiem, jo viņiem ir daudz kopīgu interešu, abi gandrīz apprecējās. Lai nu kā, kad Uters sāka lielo tīrīšanu Gajam bija jāpalīdz Alisei izbēgt no Kamelotas pēc tam, kad viņš izsvītroja viņas vārdu no saraksta.

Vairākus gadus vēlāk Alise atgriezās Kamelotā. Gajs par viņas atgriešanos bija ļoti priecīgs. Merlins uzzināja, ka mantikors viņu kontrolē; Alise bija domājusi, ka viņa varēs izmantot tā melno maģiju labiem nolūkiem, bet tā vietā tas bija guvis kontroli pār un izmantoja viņas draudzību ar Gaju, lai nogalinātu Uteru. Neskatoties uz mantikora plānu Merlinam un Gajam izdevās izārstēt Uteru nogalinot mantikoru. Alisei piesprieda nāvessodu par karaļa slepkavības mēģinājumu, bet Gajs viņu naktī pirms soda izpildes atbrīvoja.
**Samuila sala** (krievu: *остров Самуила*) ir neapdzīvota sala Ziemeļu Ledus okeānā Komsomoļskaja Pravdas salu arhipelāgā, Krievijas Federācijas galējos ziemeļos. Administratīvi ietilpst Krasnojarskas novada Taimiras Dolganu—Ņencu rajonā. Izvietojusies Laptevu jūras dienvidrietumos pie Taimiras pussalas ziemeļaustrumu krasta.

Ģeogrāfija
----------

Sala izvietojusies arhipelāga ziemeļrietumos. No arhipelāga lielākās Boļšojas salas dienvidaustrumos to atdala 15 km platais Diksonas Hidrogrāfu šaurums, bet no Taimiras piekrastes dienvidrietumos — 5,5 km platais Brīvās Kubas šaurums. Sala izstiepusies ziemeļaustrumu—dienvidrietumu virzienā 14 km garumā, platākajā vietā 5,6 km plata. Piekraste mēreni izrobota, vairāki līči un pussalas. Salā galvenokārt paugurains reljefs, augstākais paugurs ir 51 m vjl salas dienvidrietumos. Arktiskās tundras ainava, aug galvenokārt ķērpji un sūnas.

Vēsture
-------

Salu 1736. gada augustā atklāja Vasīlija Prončiščeva ekspedīcija. Nosaukumu «Samuila salas» arhipelāgam par godu Svētajam Samuilam 1739.—1740. gadā piešķīra Haritona Lapteva ekspedīcija. Pašai salai atsevišķa nosaukuma nebija un tā tika dēvēta par **Rietumu Samuilu** (*Западный Самуил*). 1935. gadā, pēc tam, kad pirms gada līdzās arhipelāgam nācās pārziemot trim Ļenas ekspedīcijas kuģiem *Staļins*, *Pravda* un *Volodarskis*, arhipelāgu pārdēvēja tagadējā vārdā par godu komjaunatnes laikrakstam Komsomoļskaja Pravda, bet Rietumu Samuilai atstāja Svētā Samuila vārdu. No 1935. līdz 1939. gadam Samuila salā darbojās Ostrovsamuilas polārstacija.

Atsauces
--------

1. ↑  «Большая российская энциклопедия. КОМСОМО́ЛЬСКОЙ ПРА́ВДЫ ОСТРОВА́». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2020. gada 1. oktobrī. Skatīts: 2020. gada 31. decembrī.
2. ↑  МОЖНО ЛИ НАЙТИ «ЯКУЦК»?
3. ↑  АНТОЛОГИЯ ЭКСПЕДИЦИОННОГО ОЧЕРКА[novecojusi saite]
4. ↑  Vozrozhdenie, Volume 11, Number 3696, 17 July 1935

Ārējās saites
-------------

* ВАСИЛИЙ ПРОНЧИЩЕВ И СЕМЕН ЧЕЛЮСКИН
* К КАРТОГРАФИИ И ГЕОЛОГИИ СЕВЕРНОЙ ЧАСТИ ТАЙМЫРСКОГО ПОЛУОСТРОВА
Glāze čačas
**Čača** (gruzīnu: ჭაჭა *ch’ach’a;* izrunā: [tʃʼɑtʃʼɑ]) ir brendija tipa gruzīnu stiprais spirtotais dzēriens. Tā etilspirta saturs svārstās no 40% (komerciāli ražotam) līdz 65% (mājās brūvētam dzērienam). Čača arī dažreiz tiek saukts par "vīna degvīnu", "vīnogu degvīnu" vai "gruzīnu degvīnu / grappu". Tas tiek gatavots no vīnogu izspaidām (vīnogu atlikumiem, kas palikuši pēc vīna raudzēšanas un destilācijas). Terminu *chacha* Gruzijā lieto, lai apzīmētu vīnogu destilātu. To var ražot arī no negatavām vai savvaļas vīnogām. Citi izmantotie augļi vai garšaugi ir vīģes, mandarīni, apelsīni, zīdkoka ogas vai estragons. Čačai piemīt smalks vīnogu aromāts. To izmanto arī dažādu kokteiļu pagatavošanai, pievienojot svaigus augļus un ledu.

Tradicionāli tas bija tikai mājās gatavots gruzīnu dzēriens, bet mūsdienās to parasti ražo profesionāli destilētāji un lielākā daļa vīna darītavu, kas to iekļauj savu produktu klāstā. Viens no slavenākajiem čačas izstrādājumiem ir *Binekhi Estragon*, kas 2007. gadā saņēmis starptautisko Mundus Vini balvu (*Mundus Vini Award*).

2011. gada septembrī Gruzijas iestādes čačai izsniedza patentu.

Atsauces
--------

1. ↑  If the grape skins are not added to the pressed juice for Kakhetian-style wine, they are used to make Georgian chacha or vodka
2. ↑  start with an appetiser of pickled vegetables — the perfect chaser for your home brewed cacha(georgian vodka)
3. ↑  List of silver medals awarded during Mundus Vini 2007 Archived May 14, 2011, *Wayback Machine* vietnē.
4. ↑  «Хачапури, чача и сулугуни стали патентованными брендами Грузии». Киев : Агентство Стратегічних Досліджень (АСД). 2011-09-16. Skatīts: 2019-05-11.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Čača***.
* "Hvino News" — wine news from Republic of Georgia
* Wines and Spirits of Georgia
* Georgian Chacha
**Ekrems Konči** (albāņu: *Eqrem Konçi*; 1937. gads — 1997. gads) bija Albānijas šahists.

Biogrāfija
----------

1960. un 1970. gados bijis viens no vadošajiem Albānijas šahistiem. Pēc profesijas bijis inženieris. 1965. gadā uzvarējis Tirānas starptautiskajā šaha turnīrā. 1967. gadā uzvarējis Albānijas šaha čempionātā. Pārstāvējis Albānijas komandu Pasaules šaha olimpiādēs, kurās piedalījies 3 reizes (1960-1962, 1970). Individuālajā vērtējumā izcīnījis sudraba (1970) medaļu. Sakarā ar to, ka Envera Hodžas valdīšanas laikā Albānijas politika bija vērsta uz starptautisku izolāciju, par Konči panākumu 1970. gada Pasaules šaha olimpiādē Albānijas sabiedrība netika informēta.

Atsauces
--------

1. ↑  OlimpBase :: Men's Chess Olympiads :: Eqrem Konçi
2. ↑  «Gazeta Tema». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2015. gada 13. oktobrī. Skatīts: 2016. gada 7. decembrī.

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
**Ešlija Allena Robertsa** (angļu: *Ashley Allen Roberts*; dzimusi 1981. gada 14. septembrī) ir amerikāņu dejotāja, dziedātāja un aktrise, kas labāk pazīstama kā meiteņu grupas Pussycat Dolls dalībniece.

Biogrāfija
----------

### Agrākie gadi

Dzimusi Fīniksā, Arizonas štatā. Ar dejošanu sāka nodarboties triju gadu vecumā, bet ar dziedāšanu astoņu gadu vecumā. Viņas tēvs bija bundzinieks grupā Mamas and The Papas, vēlāk viņš kļuva par auto tirgotāju, bet viņas māte bija instruktore un viņi abi iedvesmoja Ešliju darboties mūzikas industrijā.
Kamēr vidusskolā bija brīvlaiks, Ešlija devās uz Rietumu krastu studēt modernās dejas. Pēc vidusskolas beigšanas Ešlija pārcēlās uz Losandželosu, kur viņa nofilmējās vairākos TV šovos un mūzikas klipos. Pēc sešu mēnešu darbības viņa pievienojās grupai The Pussycat Dolls.

### Pussycat Dolls

Pēc sešu mēnešu darbības viņa pievienojās grupai The Pussycat Dolls, kur viņa tika pie iesaukas "Angel Doll". Ešlija ir iedziedājusi vienu no galvenajiem vokāliem dziesmā "Stickwitu", kā arī dziesmu "Played", kas iekļauta albuma Doll Domination Deluxe Edition sastāvā. Ešlija ir darbojusies arī kā aktrise, viņas debijas filma ir *Make It Happen* un tajā viņa parādās kā Brūka.
Neilgi pēc Kimberlijas Vaijatas aiziešanas no grupas, 2010. gada 29. februārī arī Ešlija paziņoja par aiziešanu no grupas.

Filmogrāfija
------------

| Gads | Nosaukums | Loma | Piezīmes |
| --- | --- | --- | --- |
| 2005 | "Be Cool" | Pussycat Dolls | Epizodiska loma |
| 2008 | "Make It Happen" | Brūka | Neliela loma |
|

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Ešlija Robertsa***.
* *IMDb* profils (angliski)
* *AllMovie* profils (angliski)
* Oficiālais blogs
* Oficiālais Twitter profils
* Oficiālais Youtube kanāls

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Pussycat Dolls |
| --- |
|  |
| 
* **Vanesa Karija**
* **Rino Nakasone-Razalana**
* **Nikola Šercingere**
* **Keringtona Peina**
* **Džeimija Lī Ruiza**

* Saieja Batena
* Keisija Kempbela
* Keija Džonsa
* Karmita Bahara
* Eiša Nitolāno
* Džesika Suta
* Kimberlija Vaijata
* Ešlija Robertsa
* Melodija Torntona

 |
|  |
| Studijas albumi | 
* *PCD* (2005)
* *Doll Domination* (2008)

 |
|  |
| Koncertalbumi | 
* *Live from London* (2006)

 |
|  |
| Singli | 
* "Don't Cha"
* "Stickwitu"
* "Beep"
* "Buttons"
* "I Don't Need a Man"
* "Wait a Minute"
* "When I Grow Up"
* "Whatcha Think About That"
* "I Hate This Part"
* "Bottle Pop"
* "Jai Ho! (You Are My Destiny)"
* "Hush Hush; Hush Hush"
* "Sway"
* "Right Now"
* "Top of the World"

 |
|  |
| Tūres | 
* PCD World Tour
* Doll Domination Tour

 |
|  |
| Saistītie raksti | 
* Diskogrāfija

 |

 |
**Dienvidu mārsmilga** (latīņu: *Hierochloё australis*) ir graudzāļu dzimtas suga, kurai ir šaurs izplatības areāls Eiropas ziemeļaustrumos un centrālajā daļā.

Latvijā suga ir sastopama ļoti reti — Latvijā konstatēta sausos priežu mežos, sugai Baltijā raksturīgā biotopā. Citur Eiropā nelielas grupas sausos mežos, pļavās un pauguru nogāzēs.

Ierakstīta Latvijas Sarkanās grāmatas 1. kategorijā.

Apraksts
--------

Dienvidu mārsmilga ir daudzgadīgs, 20—60 cm garš lakstaugs, kurš veido skraju cini. Augam ir ložņājoši pazemes dzinumi. Stiebri cinī parasti manāmi izlīkst uz ārpusi. Lapas ir 0,3—0,7 cm platas, kailas un gludas. Lapas maksts ir kaila, mēlīte īsa, trīsstūraina, aptuveni 0,3 cm gara. Vārpiņas ir eliptiskas, sakopotas skrajā, plati trīsstūraina apveida skarā. Vārpiņā ir 3 ziedi, no kuriem apakšējie ir putekšņlapu (vīrišķie), bet augšējais — divdzimumu zieds. Vārpiņas plēksnes apmēram vienāda garuma. Pie vārpiņas pamata ir garu matiņu pušķi. Divdzimumu zieds bez akota. Vīrišķo ziedu ārējās zieda plēksnes akots ir īss. Saberzējot augu, jūtama mārsmilgām raksturīgā kumarīna smarža. Auglis ir olveidīgs grauds. Zied maijā, jūnijā.

Atsauces
--------

1. 1 2  «dienvidu mārsmilga - Hierochloё australis (Schrad.) Roem. et Schult. - Augi - Latvijas daba». *www.latvijasdaba.lv*. Skatīts: 2022-12-12.
Dienvidu polārā loka atrašanās vieta pasaulē (sarkana līnija)
**Dienvidu polārais loks** - viena no piecām galvenajām paralēlēm, kas atzīmēta uz Zemeslodes kartes.

Dienvidu polārais loks atrodas 66°33′39″ (66,56083°) uz dienvidiem no ekvatora. Viss apgabals, kas atrodas uz dienvidiem no dienvidu polārā loka, tiek saukts par Antarktiku[*nepieciešama atsauce*], bet uz ziemeļiem no tā atrodas dienvidu puslodes mērenā josla ar mērenu klimatu. Analoga paralēle ziemeļu puslodē ir ziemeļu polārais loks.

Dienvidu polārais loks apzīmē arī robežu starp teritoriju, kur ir polārā diena un polārā nakts un teritoriju, kurā tādu nav. Jebkurā vietā, kas atrodas uz dienvidiem no dienvidu polārā loka, vismaz vienu reizi gadā Saule atrodas virs horizonta vismaz 24 stundu garumā un arī vismaz vienreiz gadā Saule neparādās virs horizonta vismaz 24 stundu laikā. Uz polārā loka šie notikumi notiek tieši pa vienai reizei gadā, t.i. Saule 24 stundas vienu dienu spīd decembrī, bet jūnijā tā 24 stundas vienas dienas laikā ir zem horizonta (ir nakts). Tieši tāpat tas notiek arī uz ziemeļu polārā loka.

Skatīt arī
----------

* Tropu loks
* Ekvators

Atsauces
--------