recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Šis raksts ir par juristu. Par citu personu ar šādu uzvārdu skatīt rakstu Kalniņš.

**Krišjānis Kalniņš** (1847—1885) bija latviešu jurists un sabiedriskais darbinieks. Pirmās Tautas atmodas darbinieks, ilggadējs Rīgas Latviešu biedrības priekšnieks (1875—1885).

Dzīvesgājums
------------

Dzimis 1847. gada 26. (14.) jūlijā Derpeļmēmeles muižas "Kalniņu" māju saimnieka ģimenē (tagad Codes pagasts). Viņš mācījās Bauskas apriņķa skolā un Jelgavas ģimnāzijā, studēja tieslietas Maskavas universitātē. No 1870. gada Kalniņš piedalījās Maskavas latviešu lasāmajos vakaros Friča Brīvzemnieka vadībā.
Šajā laika viņš publicēja apcerējumu par latviešu Saules teikām, kas pamatojās uz mitologa Manharda pētījumiem.

No 1872. gada Kalniņš dzīvoja Rīgā un strādāja kā advokāts, drīz vien kļuva populārs latviešu sabiedriskajā dzīvē. 1880. gadā viņš vadīja latviešu deputāciju pie Krievijas impērijas ķeizara Aleksandra II, bet 1882. gadā pie ķeizara Aleksandra III.
Miris 1885. gada 25. (13.) decembrī, pēc nāves viņu ar lielu godu pavadīja izvadīja liels skaits cilvēku. Pat Rīgas vācu avīze atzīmēja, ka no viņa izgājis spēks, kas latviešus saistījis uz kopēju darbību.

Sabiedriskā darbība
-------------------

No 1875. gada līdz pat savai nāvei Krišjānis Kalniņš bija Rīgas Latviešu biedrības priekšnieks. Kalniņa gaišais skats, lielā enerģija, bagātās runātāja dāvanas modināja pret viņu cienību arī pretiniekos.

Literatūra
----------

* Vensku Edvards. "Baltijas Vēstneša" 25 gadu jubilejai par piemiņu, 1893. - 47-52. lpp.
* Ādolfs Alunāns. "Ievērojami Latvieši" I, 1887. - 13-17 lpp.
* E. Blanks. "Latviešu tautiskā kustība" 1921. - 143-150 lpp. (atkārtoti "Latviešu tautas atmoda" Rīgā 1927. 155-162 lpp.
* Puriņu Klāvs. "Krišjāņa Kalniņa piemiņai. Pirmais posms" Rīgā, 1926.
* Kaudzītes Matīss "Atmiņas etc." II. Rīgā 1924.
**Aleksandrs Viļumanis** (dzimis 1910. gada 15. jūlijā, miris 1980. gada 8. decembrī) bija latviešu operdziedātājs.

Dzīvesgājums
------------

Dzimis 1910. gada 15. jūlijā Pavlovskā pie Pēterburgas grāmatveža Kārļa Viļumaņa un viņa sievas mūzikas skolotājas Katrīnas četru bērnu ģimenē. Viņa tēvs bija dzimis Dagdā, bet māte Pēterburgā. Pēc Pirmā pasaules kara viņa vecāki pārcēlās uz Latviju, kur viņa māte Rīgā nodibināja bērnu operas studiju. A. Viļumanis pirmā dziedāšanas skolotāja bija viņa māte. Viņš studēja Latvijas Mūzikas akadēmijā (1928—1936), 22 gadu vecumā saņēma goda diplomu Vīnes starptautiskajā vokālistu konkursā, no 1934. gada strādāja Liepājas operā.

1939. gadā ar komponista Alfrēda Kalniņa atbalstu papildinājās Milānā pie profesora Karlo Kavalini, pēc atgriešanās Latvijā kļuva par Nacionālās operas solistu. Kopumā Aleksandrs Viļumanis uz Nacionālās operas skatuves nodziedāja vairāk kā 50 lomu.
No 1948. gada līdz 1978. gadam viņš bija Latvijas Valsts konservatorijas mācībspēks.
Miris 1980. gadā Rīgā.

Aleksandra Viļumaņa dēls ir simfoniskā orķestra diriģents Aleksandrs Viļumanis.

Apbalvojumi
-----------

* 1947 — Latvijas PSR Nopelniem bagātais skatuves mākslinieks
* 1949 — Staļina prēmija par titullomu Modesta Musorgska operā "Boriss Godunovs"
* 1954 — Latvijas PSR Tautas skatuves mākslinieks

Atsauces
--------

1. ↑  Viļumaņu dzimtā mūziķi vairākās paaudzēs Andris Tiļļa, la.lv 2012. gada 10. augustā
2. ↑  Latvijas Nacionālā opera un balets
3. ↑  Latvijas Mūzikas akadēmija

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 160812836
* LNB: 000071281
* ISNI: 0000 0001 0833 1646
* GND: 143084054

 |

 |
**Krištianu Monteiru da Mata** (portugāļu: *Cristiano Monteiro da Matta*; dzimis 1973. gada 19. septembrī, Belu Orizonti, Brazīlijā) ir Formula 1 un CART ekspilots. 

2002. gadā Krištianu izcīnīja čempiona titulu CART sacīkstēs ar Newman/Haas komandas formulu. Šīs komandas formulas darbināja Toyota dzinēji, tāpēc Toyota F1 birojs pievērsa lielu uzmanību šim brazīlietim. Jau nākamgad viņš kļuva par Olivjē Panī komandas biedru Formula 1 sacīkstēs un izcīnīja trīsreiz vairāk punktu nekā visi pārējie debitanti kopā ņemti. Nākamā sezona viņam nebija tik veiksmīga un sezonas vidū viņš tika atlaists. Viņa vietā atlikušo sezonu nobrauca Rikardu Zonta. Da Mata atgriezās Champ Car (CART bankrotēja un tika pārpirkts, tāpēc tika nomainīts arī nosaukums) un jau savā pirmajā atgriešanās sezonā izcīnīja uzvaru. Pēc gada da Mata sadūrās ar alni brīvajos treniņbraucienos, pēc kā viņš guva smagu galvas traumu. Mēneša laikā da Mata varēja sākt iet īsas distances un runāt portugāliski un angliski. Pilots 2007. gada 21. novembrī beidzot paziņoja, ka gatavojas atgriezties sacīkstēs. Sakarā ar ārstu aizliegumu braukt atklāto riteņu sacīkstēs, viņš tagad brauc ar salonautomobiļiem.
| Liberālisms |
| --- |
|  |
| 
Idejas |
| * Politiskā brīvība
* Negatīvā brīvība
* Cilvēktiesības
* Privātīpašums
* Tirgus ekonomika
* Kapitālisms
* Sabiedriskais līgums
* Nācija
* Vienlīdzība
 |
| 
Veidi |
| * Klasiskais liberālisms
* Sociālliberālisms
* Ekonomiskais liberālisms
* Neoliberālisms
* Nacionālais liberālisms
* Islāma liberālisms
* Liberālā demokrātija
* Vienlīdzība
 |
| 
Skatīt vēl |
| * Sociāldemokrātija
* Libertisms
 |
| * s
* d
* l
 |

**Islāma liberālisms** jeb **eiroislāms** ir liberālais islāms, kas ir saistīts ar Eiropas kultūru.

Liberālie musulmaņi nošķir ticības rituālo komponentu (namaza izpilde, hidžaba nēsāšana u. c.) no morālā un mistiskā, un nepiešķir tam būtisku nozīmi. Tiek uzskatīts, ka liberālā islāma pamati radās Turcijā Kemala Ataturka laikā, balstoties uz sūfismu, reliģisko liberālismu, Eiropas panteismu un materiālismu.

Ēģiptiešu izcelsmes šveicietis Tariks Ramadans tiek uzskatīts par vienu no vadošajām eiromusulmaņu kustības figūrām. Viņš uzstāj uz Eiropas kultūras un islāma tuvināšanos, jo īpaši atbalsta demokrātijas ideju, mudina Eiropas musulmaņus apgūt savas mītnes valsts valodu un aktīvi integrēties Eiropas sabiedrībā. Viņš uzskata, ka islāma kultūru nevajadzētu identificēt tikai ar arābu kultūru.

Atsauces
--------

1. ↑  Tariq Ramadan. «Europe's Islam question». *The Guardian* (en-GB), 2008-12-04. ISSN 0261-3077. Skatīts: 2023-07-05.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Islāma liberālisms***.
**Vitālijs Tjavlovskis** (krievu: *Виталий Иванович Тявловский*; dzimis 1928. gada 4. maijā) ir krievu, agrāk padomju, šaha problēmists.

Pēc profesijas — dzelzceļnieks.

Šaha kompozīcija
----------------

Ar šaha kompozīciju sācis nodarboties 20. gs. piecdesmito gadu vidū. No 1956. līdz 1971. gadam publicējis apmēram 80 šaha etīdes, galvenokārt miniatūras. Vairāku PSRS individuālo čempionātu (1959—1965) finālists etīžu žanrā. Piedalījies Polijas, Ungārijas, Zviedrijas, Čehoslovākijas, Rumānijas, Itālijas šaha žurnālu etīžu sastādīšanas konkursos. Ieguvis 40 atzinības, no tām 18 godalgas, tai skaitā 5 pirmās.

1971. gadā viņam tika piešķirts starptautiskā meistara tituls šaha kompozīcijā.

### Piemērs

**Vitālijs Tjavlovskis**  
 *Magyar sakkélet*, 1962  
3. godalga**Uzvara**
**Etīdes risinājums:**

1. g7! un divi varianti:
1. ... Ld1 2. g4+ Kh6 3. g8Z+! Kg6 4. Zf6 Kg5 5. Zd5+ Kxg4 6. Ze3+ un 7. Zxd1;
1. ... Le2 2. Kd5 Bd1 3. Kс4 Lg4 4. g8L! (4. g8D? Le6+ 5. Dxe6 pats) un uzvar.

Atsauces
--------

1. ↑  *Шахматы: Энциклопедический словарь / Гл. ред. А.Е. Карпов*. Москва : Советская энциклопедия. 1990. 412. lpp. ISBN 5-85 270-005-3. (krieviski)
2. ↑  Энциклопедия Забайкалья (krieviski)
3. ↑  «Starptautiskie meistari šaha kompozīcijā.». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2017. gada 21. jūlijā. Skatīts: 2018. gada 24. februārī.

Ārējās saites
-------------

* Vitālijs Tjavlovskis profils mājaslapā *Chess Composers* (angliski)
**Lāgri** (igauņu: *Laagri*) ir pieturas punkts Tallinas—Keilas dzelzceļa līnijā Tallinas pilsētas Nemmes rajonā un atrodas 13 km attālumā no Tallinas centrālās dzelzceļa stacijas. Lāgri pieturas punktā apstājas lielākā daļa Keilas, Paldiski, Rīsiperes un Kloga-Rannas virzienā kursējošie elektrovilcieni (izņemot Keilas ekspresi).

Vēsture
-------

Tallinas galējos dienvidrietumos, Nemmes rajona Lāgri pilsētas daļā vilcieni apstājas jau kopš 1928. gada, taču oficiāli pieturas punkts tika atklāts 1932. gada 10. maijā. Sākotnēji pietura bija izvietota Pēskilas upes pretējā krastā un vilcieni šajā pagaidu pieturā apstājās uz pieprasījumu. Kad tika nolemts veidot stacionāru pieturas punktu, tas tika pavirzīts tuvāk Pēskilai. 1958. gadā Lāgri tika uzbūvēta biļešu kase ar perona nojumi. 1998. gadā biļešu tirdzniecība Lāgri pieturas punkta kasēs tika pārtraukta. Vēlāk ēkā tika izvietots apģērbu veikals, bet tagad tā ir nojaukta.

Satiksme
--------

Netālu no Lāgri dzelzceļa pieturas punkta atrodas autobusu pieturas *Laagri alevik* un *Vana-Pääsküla*, kur iespējams veikt pārsēšanos uz sekojošiem Tallinas pilsētas autobusu maršrutiem: 

* No pieturas *Laagri alevik*

| Nr. | Sākums | Beigas |
| --- | --- | --- |
| 20A | Laagri alevik | Kunstiakadeemia |
| 27 | Harkujärve | Laagri alevik |
|

* No pieturas *Vana-Pääsküla*

| Nr. | Sākums | Beigas |
| --- | --- | --- |
| 10 | Vana-Pääsküla | Väike-Õismäe |
| 14 | Vana-Pääsküla | Viru keskus |
| 18 | Laagri | Viru keskus |
| 27 | Harkujärve | Laagri alevik |
|

Atsauces
--------

1. ↑  Laagri
2. ↑  «Arhivēta kopija». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2012. gada 4. oktobrī. Skatīts: 2012. gada 6. septembrī.

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Uz Tallinu** |  | **Uz Keilu** |
|  Pēskila |  **Lāgri** | Urda  |
|
**Lācene** (*Rubus chamaemorus*) ir neliels rožu dzimtas lakstaugs, kurš diezgan bieži sastopams Latvijas augstajos purvos.

Dažādos Latvijas apvidos lācenes tiek sauktas arī par šķomenēm vai šķovenēm, mīklenēm, plocenēm, murenēm u.c.

Apraksts
--------

Stāvs un saknenis
Vīrišķais zieds
Sievišķais zieds
Daudzgadīgs, neliels, ne vairāk kā 30 cm augsts, vienmājas rožu dzimtas lakstaugs ar gariem, ložņājošiem sakneņiem. Stublājs — stāvs ar nedaudzām zvīņveidīgām zemlapām. Lapas — pamīšus, ar garu kātu, ieapaļas, daivainas, nereti līdz 15 cm lieluma. Ziedi — balti, lieli, līdz 3 cm diametrā, pa vienam stublāja galotnē. Kauslapas un vainaglapas no 4 līdz 10, bet parasti pa 5. Kauslapas zaļas, strupas, auglim nogatavojoties atliecas. Auglis — sākumā iebalti zaļš, vēlāk sārts un nogatavojoties zeltaini dzeltens kopauglis ar specifisku medus garšu. Zied maijā, jūnijā. Augļi ienākas jau jūlijā, tos lieliski var vākt arī negatavus (obligāti jābūt sārtiem), pēc tam izklāt mājās uz auduma un 2—3 dienu laikā ogas nogatavojas bez kvalitātes zaudējumiem. Pārgatavojušies augļi kļūst blāvi dzelteni un negaršīgi.

Biotopi
-------

Sūnu purvu un purvaino priežu mežu augu sabiedrībai raksturīga suga, kas tur veido plašas, klājeniskas audzes.

Izplatība
---------

Lācenes izplatība
Lācene aug aukstā un mērenā klimata teritorijā polam tuvos apvidos. Latvijā tas ir pēcledus laikmeta relikts. Lācenes var atrast un lasīt daudzos Latvijas sūnu purvos un purvainos priežu mežos.

Literatūra
----------

* Galenieks, P. u. ct. *Latvijas PSR flora* III. Rīga 1957.

Atsauces
--------

1. ↑

Ārējās saites
-------------

* Lācene
**Iļja Zarezenko** (krievu: *Илья Зарезенко*; dzimis 1985. gada 14. jūlijā) ir Krievijas FIDE meistars šahā (1997).

Biogrāfija
----------

Novosibirskas šaha skolas audzēknis. Daudzkārtējais Krievijas jauniešu šaha čempionātu dalībnieks dažādās vecuma grupās. Vairākkārt pārstāvējis Krieviju Eiropas un pasaules jauniešu šaha čempionātos, kuros lielāko panākumu guvis 1997. gadā Tallinā, kad uzvarējis Eiropas jauniešu šaha čempionātā U12 vecuma grupā. Par šo panākumu saņēmis FIDE meistara (FM) nosaukumu. 2002. gadā Novosibirskā bijis otrais šaha turnīrā *Stolitsa Sibiri*. Kopš 2003. gada reti piedalās šaha turnīros.

2007. gadā beidzis Novosibirskas Valsts tehniskās universitātes (krievu: *Новосибирский государственный технический университет*) lietišķās matemātikas un informātikas fakultāti. Strādā informāciju tehnoloģiju jomā.

Atsauces
--------

1. ↑  EU-ch U12 Tallinn 1997
2. ↑  FIDE rating history :: Zarezenko, Ilya
3. ↑  «Шахматная «Столица Сибири»». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2019. gada 18. aprīlī. Skatīts: 2018. gada 19. janvārī.

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
**Seteles senāts** bija Somijas lielhercogistes Senāts (valdība), kas darbojās no 1917. gada 8. septembra līdz 27. novembrim. Senāta priekšsēdētājs bija Ēmils Nestors Setele no Jauno somu partijas. Seteles senāts bija Somijas lielhercogistes pēdējais Senāts, pēdējais, kas pakļauts Krievijas Pagaidu valdībai.

Seteles senāts izveidojās uz Tokoi senāta pamata, kad 1917. gada 8. septembrī Krievijas Pagaidu valdība apstiprināja Somijas senāta pēdējo Sociāldemokrātiskās partijas pārstāvju Veines Tannera un Mati Pāsivuori atkāpšanos.
Tas tika iesaukts par "nogriezto senātu", jo Tokoi senātu bija pametuši visi sociāldemokrāti. Senātā palika tikai buržuāziskās partijas. 17. septembrī Senātam pievienojās Haralds Okermans.

1. un 2. oktobrī notika parlamenta vēlēšanās. Jaunievēlētais parlaments uz pirmo sēdi sanāca 15. novembrī. 27. novembrī izveidots Senāts ar Pēru Ēvindu Svīnhūvudu vadībā.

Senāta sastāvs| Amats | Senators | Partija |
| --- | --- | --- |
| **Senāta ekonomiskā departamentā vicepriekšsēdētājs** unBaznīcas un izglītības nodaļas vadītājs | Ēmils Nestors Setele | Jauno somu partija |
| Tieslietu nodaļas vadītājs un ekonomikas padomes loceklis | Anti Tulenheimo | Somu partija |
| Iekšlietu nodaļas vadītājs | Allans Serlāšiuss | Somu partija |
| Palātas darba vadītājs (līdz 17. septembrim) un sociālo lietu vadītāja vietas izpildītājs | Rudolfs Holsti | Jauno somu partija |
| Lauksaimniecības nodaļas vadītājs | Kiesti Kallio | Zemes apvienība |
| Tirdzniecības un rūpniecības nodaļas vadītājs | Leo Ērnrūts | Zviedru tautas partija |
| Palātas darba vadītājs un pārtikas apgādes nodaļas vadītājs (no 17. septembra) | Haralds Okermans | bez partijas piederības |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| Priekštecis:Tokoi senāts | **Somijas senāts**1917. gada 8. septembris — 27. novembris | Pēctecis:**Svīnhūvuda senāts** |
**Iļja Maizelis** (krievu: *Илья Львович Майзелис*; 1894. gada 28. decembris Umaņa — 1978. gada 23. decembris Maskava) bija PSRS šahists.

Biogrāfija
----------

Bijis pazīstams kā šaha teorētiķis, vēsturnieks un literāts. Devis lielu ieguldījumu šaha galotņu teorijā. Tulkojis krievu valodā Emanuela Laskera, Ārona Nimcoviča un Johana Bergera darbus. Darbojies šaha žurnālu *64. Шашки и шахматы в рабочем клубе* ("64. Dambrete un šahs strādnieku klubā", 1925—1930), *Советская шахматная хроника* ("Padomju šaha hronika", 1943—1946) redakcijās. Vairākkārt piedalījies Maskavas pilsētas šaha čempionātu finālos. Labākais rezultāts sasniegts 1932. gadā — 4. vieta.

Atsauces
--------

1. ↑  The Soviet Chess Primer
2. ↑  13 Championship of Moscow — 1932

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 292846241
* LCCN: n89638486
* ISNI: 0000 0000 5951 5392
* GND: 1089642830
* BNF: cb12718343w (data)
* NKC: mzk2009534908
* BNE: XX951762

 |

 |
**Iļja Nižniks** (ukraiņu: *Ілля Ігорович Нижник*; dzimis 1996. gada 27. septembrī Vinnicā) ir Ukrainas starptautiskais lielmeistars šahā (2011).

Biogrāfija
----------

2006. gadā izcīnījis sudraba medaļas Eiropas jauniešu šaha čempionātā U10 vecuma grupā un Pasaules junioru šaha čempionātā U12 vecuma grupā. 2007. gadā uzvarējis Eiropas jauniešu šaha čempionātā U12 vecuma grupā un bijis otrais Pasaules junioru šaha čempionātā U12 vecuma grupā. 2008. gadā uzvarējis Eiropas jauniešu šaha čempionātā U16 vecuma grupā.

2007. gadā uzvarējis Maskavas starptautiskā šaha festivāla *Moscow Open* B turnīrā. 2008. gadā Kijivā uzvarējis Vladimira Nabokova memoriālā. 2009. gadā uzvarējis starptautiskajā šaha turnīrā Groningenā, bet nākamajā gadā šajā turnīrā dalījis pirmo vietu. 2009. gadā dalījis pirmo vietu starptautiskajā šaha turnīrā Švābišgmindē (Vācija). 2011. gadā kopā ar Volodimiru Baklanu un Ivanu Sokolovu dalījis pirmo vietu starptautiskajā šaha turnīrā Reikjavikā. 2014. gadā kopā ar Iļju Smirinu dalījis pirmo Ārlingtonas starptautiskajā šaha turnīrā *World Open* un uzvarējis Sentluisas starptautiskajā šaha turnīrā.

Par panākumiem turnīros FIDE 2009. gadā Nižnikam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2011. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

Atsauces
--------

1. ↑  Illya Nyzhnyk wins Group B in Moscow Open 2007
2. ↑  GM title for Illya Nyzhnyk in Groningen
3. ↑  GM Ilya Smirin winner of World Open
4. ↑  GM Illya Nyzhnyk tops SPICE Cup 2014

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
Dionīsija Fabrīcija hronikas otrais izdevums (1795).
**Dionīsijs Fabrīcijs** (latīņu: *Dionysius Fabricius*) bija jezuītu prāvests Vīlandē Pārdaugavas hercogistes laikā. Līdz 1610. gadam viņš latīņu valodā vairākos posmos sarakstīja Livonijas vēstures sērijas 4 daļās, kas aptvēra laika posmu no katoļu priesteru ierašanās Līvzemē līdz autora pieredzētajiem notikumiem, — *Livonicae Historiae compendiosa series, in quatuor digesta partes ab anno 1158 usque ad annum 1610*. 

Par viņa dzīvi ir zināms, ka viņš bijis saistīts ar Viļņas jezuītu akadēmiju (Viļņas universitātes priekšteci), kur izskolojis vairākus dedzīgus katoļu priesterus, ieskaitot Jozafatu Kunceviču, kas 1617. gadā kļuva par Vitebskas katoļu bīskapu, 1618. gadā par Polockas arhibīskapu un 1623. gadā gāja bojā sadursmēs ar pareizticīgajiem.

Grāmatas apraksts
-----------------

Manuskripts ir mēģinājums aprakstīt Livonijas vēsturi no Polijas-Lietuvas kopvalsts un Romas katoļu baznīcas uzskatu viedokļa. Tas veltīts Pārdaugavas hercogistes administratoram J. Hodkevičam un sadalīts šādās daļās: 

* I daļa apraksta Vidzemes un Igaunijas iekarošanu un kristīšanu katoļu ticībā (1158—1238),
* II daļa apraksta Livonijas konfederācijas laika notikumus (1238—1561),
* III daļa apraksta Livonijas kara notikumus (1561—1582),
* IV daļa apraksta Pārdaugavas hercogistes laiku (1582—1611), īpaši poļu-zviedru kara pirmo posmu (1600—1611).

Dionīsija Fabrīcija grāmatā atrodamas autentiskas ziņas par latviešu ticējumiem un paražām 16. gadsimtā: "Ir skaidri zināms, ka šī barbaru tauta stāv ārpus kultūras, jo dievu vietā pielūdz sauli, mēnesi un pat koku." "Daži tik labi zina burvības mākslas, ka pat vasaras vidū, kad mēdz būt visniknākais karstums, var izsaukt sarmu, salnu un sniegu. Bet, kas vēl vairāk, iesētu un jau līdz papēžiem izaugušu labību viņi ar savu burvību tā aiztura, ka asni ieaug atkal zemē un tīrumos tiek tā sajaukti, ka zemkopis nedabū nekādus augļus." "Daži tur savā mājā pūķus (dracones), kas citiem zog labību un nes mājā." "Bērēs viņi ir ieraduši žēloties, lādēt bargo verdzību un nekrietno kundzības jūgu, novēlēt turpretī laimi mirušajiem, kas atsvabinājušies no verdzības, ko nežēlīgie vācieši tiem uzspieduši." 

Rokrakstu pirmo reizi 1795. gadā iespieda Gustavs fon Bergmanis savā privātajā Rūjienas spiestuvē.

2010. gadā tika publicēts grāmatas igauņu tulkojums ar paralēlo latīņu tekstu "Liivimaa ajaloo lühiülevaade: Livonicae historiae compendiosa series".

Darbi
-----

* Livonicae Historiae compendiosa series, in quatuor digesta partes ab anno 1158 usque ad annum 1610 curante G. Bergmann. Editio secunda (izdevis Gustavs fon Bergmans 1795. gadā, atkārtots izdevums 1848. gadā)

* Kurzer Abriss der livländischen Geschichte von Dionysius Fabricius. Übersetzte v. G. und K. Freymann. -- Jb FLG 1896-1899. Fellin 1900, lk. 61-195. (vācu tulkojums)

Informācijas avoti
------------------

* Fabricijs (Fabricius) Dionīsijs, Historia.lv

Atsauces
--------
**Diomida salas** (krievu: *Острова Диомида*, angļu: *Diomede Islands*) ir salu grupa Beringa šaurumā starp Ziemeļu Ledus okeāna Čukču jūru un Klusā okeāna Beringa jūru. Sastāv no divām salām — Krievijai piederošās 29 km² lielās Ratmanova salas un ASV piederošās 7 km² lielās Mazā Diomida salas. Pa salas atdalošo nepilnus 4 km plato šaurumu vilkta datumu maiņas līnija, un laika starpība salās ir 21 stunda, tādēļ Ratmanova salu dažkārt dēvē par Rītdienas salu, bet Mazo Diomida salu — par Vakardienas salu.

Ģeogrāfija
----------

Salas izvietojušās Beringa šauruma vidū 36 km no Čukču pussalas krasta rietumos un 37 km no Sjūarda pussalas krasta austrumos. Salas klinšainas, stāviem krastiem. Augstākais punkts ir 505 m augstā Kriša Ratmanova salā.

Vēsture
-------

Jūrasšauruma atklājējs starp Āziju un Ameriku Semjons Dežņovs 1648. gadā savos ziņojumos pieminējis divas salas jūrasšaurumā. Salas pirmais apmeklēja Vituss Berings 1728. gada 16. augustā Svētā Diomida piemiņas dienā pēc pareizticīgo kalendāra, par godu kam arī tās nodēvētas. Pēc Aļaskas pirkuma līguma parakstīšanas starp Diomida salām tika novilkta robeža starp Krieviju un ASV.

Iedzīvotāji
-----------

Pastāvīgie iedzīvotāji ir tikai ASV piederošajā Mazajā Diomida salā, kur mīt ap 130 iņupiatu. Ratmanova salā pastāvīgo iedzīvotāju nav (izvesti 1948. gadā uz Naukanu Čukču pussalā), izvietots robežsardzes garnizons. No 1940. līdz 1993. gadam Ratmanova salas ziemeļos darbojās Ostrovratmanovas polārā meteostacija.

Atsauces
--------

1. ↑  «Полосочка ничейной тишины». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2014. gada 13. jūlijā. Skatīts: 2022. gada 24. janvārī.
2. ↑  Полярная Почта. Ратманова, остров, МГ-2

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Diomida salas***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 315144589
* LCCN: sh90005514
* GND: 4561392-8

 |

 |
**Lādezers** ir 1987. gadā dibināta latviešu rokgrupa, kuras kodolu veido Aigars Voitišķis (ģitāra, balss) un Ingus Ulmanis (ģitāra, balss, taustiņi). Pašlaik sastāvā ir arī Anrijs Grinbergs (bungas), Roberts Rasa (basģitāra) un Anete Kozlovska (balss, perkusijas, taustiņi).

Biogrāfija
----------

I. Ulmanis absolvējis Cēsu mūzikas skolas vokālo nodaļu, A. Voitišķis apguvis ģitārspēli pašmācības ceļā. Aigars Voitišķis un Ingus Ulmanis 1980. gadu vidū kopā muzicēja grupā "Jumprava", grupas repertuārā bija vairākas Voitišķa un arī dažas Ulmaņa dziesmas. Kad 1987. gadā grupā radās domstarpības par muzikālo stilu, Voitišķis un Ulmanis atšķēlās, lai nodibinātu savu grupu "Lādezers". Lai arī "Jumpravas" slavu sasniegt neizdevās, grupa radīja vairākas pazīstamas dziesmas: "Tuvāk vēl", "Tu esi vēl jauns", "Pārsteigums". 1992. gadā tapa dziesma "Vējš".

Grupas pārējie dalībnieki vairākkārt mainījušies, tajā spēlējuši basģitāristi Ilvars Zālītis, Mārtiņš Burkevics, bundzinieks Olafs Vilks, taustiņinstrumentālists Uģis Prauliņš.

1991. tika ierakstīta turnejas demo kasete, kas oficiāli nav izdota. 1994. iznāca iepriekšējā perioda dziesmu apkopojums — kasete "Kā aizvien". 1996. gadā iznāca albums "Putns pelnos" ar dziesmām "Putni", "Cik savādi", "Tālumā", kā arī tautasdziesmas "Gula meitīna" versiju. 1997. gadā iznāca minialbums (EP) "Atbalss" ar četrām dziesmām, 1998. gadā — albums "Uz Kūru salu", tajā iekļautas arī "Atbalss" dziesmas. 2000. abi piedalījās projektā "Silvergruve", kas izdeva vienu albumu. 2002. gadā iznāca Voitišķa un Ulmaņa labāko dziesmu albums "Vēl tuvāk". 2005. gadā iznāca jauns "Lādezera" albums "ZemŪdenNes".

Vēlāk abi mūziķi attīstīja solomūziķu karjeru un darbojušies citos sastāvos un muzikālos projektos, savukārt Ingus Ulmanis arī radio un TV raidījumos.

Atsauces
--------

1. ↑  «Ar uzstāšanos Kalnciema kvartālā koncertēt atsāk grupa «Lādezers»». *www.lsm.lv* (latviešu). Skatīts: 2019-06-10.
**"Krišjānis Valdemārs"** bija Latvijas Republikas Tirdzniecības un rūpniecības ministrijas Jūrniecības departamentam piederīgs jūras ledlauzis (1926-1941). Tas bija paredzēts kuģu ceļu atbrīvošanai no ledus aizsalstošajā Rīgas ostā, bet tika izmantots arī Valsts prezidenta un valdības locekļu eskortam ārvalstu vizītēs.
Tā tilpība bija 1932 bruto reģistra tonnas, garums — 60 metri, platums — 17 metri, iegrime — 6,7 metri, jauda — 5200 ZS. Kuģa lielākais ātrums brīvā ūdenī bija 14,4 mezgli, cietā, gludā ledū — 3 mezgli.

Vēsture
-------

Kuģis pēc Latvijas valsts pasūtījuma no 1924. gada līdz 1925. gadam tika uzbūvēts Glāzgovas kuģubūvētavā. Ledlauzim deva latviešu jūrniecības attīstības veicinātāja Krišjāņa Valdemāra (1825-1891) vārdu. Pirmajā braucienā no Rīgas ostas "Krišjānis Valdemārs" devās 1926. gada 13. janvārī. 
Pirmais ledlauža kapteinis bija Kārlis Cērpe (1875-1931), pēc viņa nāves kapteinis Fricis Veidners (1883-1942) un Pēteris Maurītis (1887-?). Pēc Latvijas 1940. gada okupācijas kuģi nacionalizēja, 1941. gada augusta beigās ledlauzis "Krišjānis Valdemārs", piedaloties Tallinas evakuācijas operācijā, no Tallinas devās uz Kronštati, bet 28. augustā uzdūrās uz mīnas un gāja bojā.

Vraka atrašana
--------------

2011. gadā igauņu zemūdens arheologam Vello Masam ar zemūdens filmēšanu Somu jūras līcī Mohni salas apkārtnē pie Jumindas raga aptuveni 100 metru dziļumā izdevās identificēt nogrimušā ledlauža "Krišjānis Valdemārs" vraku.

Atsauces
--------

1. ↑  «Zudusī Latvija - Ledlauzis "Krišjānis Valdemārs"». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2017. gada 26. novembrī. Skatīts: 2015. gada 6. jūnijā.
2. ↑  Sandris Metuzāls. «Latvijas noslēpumi: Tallinas traģēdija». *Jauns.lv*, 2020-04-11. Skatīts: 2022-10-24.
3. ↑  «Kuģa Krišjānis Valdemārs vraks atrasts Somu jūras līcī». *Daivings.lv*. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 5. martā. Skatīts: 2015. gada 6. jūnijā.
**Bogdans Sliva** (poļu: *Bogdan Śliwa*; 1922. gada 4. februāris Krakova — 2003. gada 16. maijs Krakova) bija Polijas starptautiskais lielmeistars šahā (1987).

Biogrāfija
----------

Beidzis Krakovas Tehnoloģijas universitātes Inženierzinātņu fakultāti.
Kļuvis pazīstams pēc negaidītās uzvaras pirmajā pēckara Polijas šaha čempionātā Sopotā 1946. gadā. 1948. gadā Polijas šaha čempionātā bijis trešais (uzvarējis Kazimežs Makarčiks). No 1951. līdz 1954. gadam četras reizes pēc kārtas kļuvis par Polijas šaha čempionu. Šo panākumu vēlākajos gados nav spējis atkārtot neviens cits Polijas šahists. 1960. gadā Sliva sesto reizi kļuva par Polijas šaha čempionu. 1953. gadā FIDE Slivam piešķīra starptautiskā meistara (IM) nosaukumu.
Sekmīgi pārstāvējis Polijas izlasi Pasaules šaha olimpiādē, kurā piedalījies 7 reizes (1952, 1956-1966) un individuālajā vērtējumā izcīnījis sudraba (1952) medaļu.
1954. gadā izcīnījis 3. vietu FIDE zonas turnīrā un iekļuvis Gēteborgas starpzonu turnīrā, kurā ieguvis 5½ punktus no 20 iespējamajiem. 1957. gadā Sofijā FIDE zonas turnīrā bijis tuvu šī panākuma atkārtojumam, taču beigās ierindojies 4. vietā un nav iekļuvis starpzonu turnīrā. Bijis vienīgais Polijas šahists, kas piedalījies starpzonu turnīrā. 1959. gadā piedalījies Rīgas starptautiskajā šaha turnīrā, kur ierindojies 5. vietā un bijis labākais no ārzemju šahistiem.

1960. gados Slivas rezultāti šaha turnīros kļuva vājāki, jo radās nepieciešamība saskaņot savu šahistu karjeru un pamatdarbu. Tomēr 1964. gadā šaha olimpiādē Telavivā viņš bija ļoti tuvu tam, lai izcīnītu lielmeistara nosaukumu. Sliva bija ieguvis 9 punktus no 14 iespējamajiem, tomēr FIDE nolēma, ka lielmeistara nosaukuma izcīnīšanai nepieciešams kā minimums vienā turnīrā nospēlēt 15 partijas. Starptautiskā šaha lielmeistara goda nosaukumu Slivam piešķīra tikai 1987. gadā.

Vēlākajos gados sekmīgi pievērsies korespondencšaham, kurā izcīnījis medaļas Polijas korespondencšaha čempionātā. Starptautiskā Korespondencšaha federācija (ICCF) Slivam 1991. gadā piešķīra starptautiskā korespondencšaha meistara nosaukumu, bet 1995. gadā — starptautiskā korespondencšaha lielmeistara nosaukumu.

Atsauces
--------

1. ↑  V Szachowe Mistrzostwa Polski Sopot 1946[novecojusi saite]
2. ↑  «VI Szachowe Mistrzostwa Polski Kraków 1948». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 19. septembrī. Skatīts: 2016. gada 15. aprīlī.
3. ↑  «Szachowi Mistrzowie Polski». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 26. augustā. Skatīts: 2016. gada 15. aprīlī.
4. ↑  «1955 Goteborg Interzonal Tournament». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 6. maijā. Skatīts: 2016. gada 15. aprīlī.
5. ↑  «International tournament Riga 5-21.12.1959». Arhivēts no oriģināla, laiks: 09.09.2014. Skatīts: 15.04.2016.
6. ↑  Indywidualni mistrzowie Polski w szachach korespondencyjnych (miejsca 1-3)
7. ↑  420076 GM Śliwa, Bogdan (2427)

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
* Korespondecšahista profils ICCF mājaslapā (angliski)
* Šahista profils olimpbase.org mājaslapā (Pasaules šaha olimpiāde) (angliski)
**Misoola** (indonēziešu: *Pulau Misool*) ir Indonēzijai piederoša sala Seramas jūrā, Radžaampatu arhipelāga otra lielākā sala. Administratīvi ietilpst Dienvidrietumu Papua provincē, daļa no Radžaampatas apriņķa. Lielākās apdzīvotās vietas ir Vaigama un Lilinta. Sala ir viena no arhipelāga piecām vēsturiskajām karalistēm, tās nosaukums arhipelāgā izplatītajā maju valodā nozīmē ‘osta’, bet vietējie matbati to dēvē *Batan Me*.

Ģeogrāfija
----------

Sala izvietojusies Jaungvinejas rietumu piekrastē. Krasta līnija mēreni izrobota, piekrastē daudz mazāku saliņu. Salas reljefs pārsvarā paugurains, augstākais punkts ir Fula kalns (565 m vjl) salas rietumos. Valda tropiskais klimats. Ainavā dominē tropiskie lietusmeži, piekrastēs — mangrovju audzes un koraļļu rifi. Salas dienvidu daļu aizņem 1982. gadā izveidotais Misoolas salas dabas rezervāts. Plašu piekrastes daļu salas dienvidos un Segapas salas aizņem Radžaampatas jūras parks. Populārs ekotūrisma galamērķis.

Atsauces
--------

1. ↑  Blok pengelolaan Cagar Alam Pulau Misool
2. ↑  KKP di Misool Tenggara Zonasi

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Misoola***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
**Misliboža** (poļu: *Myślibórz*) ir pilsēta Polijas ziemeļrietumos, Rietumpomožes vojevodistē uz ziemeļrietumiem no Gožovas Velkopolskas.

Līdz Otrā pasaules kara beigām pilsēta atradās Vācijā, un tās vāciskais nosaukums bija Zoldina (vācu: *Soldin*). Pēc Otrā pasaules kara pilsētu piešķīra Polijai, tās vācu iedzīvotāji tika padzīti, bet vietā ieradās poļi no PSRS ieņemtajiem Polijas apgabaliem.

Zoldona ir vieta, kur tika noslēgti divi Pomerānijas vēsturē būtiski līgumi - Zoldinas 1309. gada līgums starp Brandenburgas-Štendalas markgrāfisti un Vācu ordeni, kurā Vācu ordenis nopirka Pomerēliju (zemi ap Dancigu), kā arī Zoldinas 1466. gada līgums starp Brandenburgas markgrāfisti un Pomerānijas hercigisti, kurā tika apstiprināta Brandenburgas ietekme Pomerānijā.

Uz dienvidiem no Mislibožas 1933. gada 17. jūlijā avarēja un gāja bojā lietuviešu aviatori, kuri bija pārlidojuši Atlantijas okeānu - Stepans Darjuss un Stasis Girens.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Misliboža*** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 236536276
* LCCN: n83011102
* GND: 4347439-1
* NKC: ge541109

 |

 |

1. ↑  ; P2701: JSON; pārbaudes datums: 7 oktobris 2022.
Zāmenhofa diena Kelmis 2008. gadā
**Zāmenhofa diena** (esperanto: *Zamenhofa Tago*) jeb **Esperanto diena**[1] ir svētki, kurus 15. decembrī, esperanto radītāja Ludviga Zāmenhofa dzimšanas dienā, atzīmē visas pasaules esperantisti.

Svinēšana
---------

Šajā dienā visas pasaules esperantisti rīko tikšanās, apmeklē vietas, kas saistītas ar esperanto kultūru, lasa lekcijas par esperanto valodu un tās radītāju, dāvina viens otram dāvanas. Par dāvanām parasti kalpo esperanto valodā uzrakstītas grāmatas.

Vēsture
-------

Zāmenhofa dienu kā esperantistu kopējos svētkus sāka atzīmēt 20. gadsimta divdesmitos gados pēc ungāru esperantista Ģūla Bagi iniciatīvas.

### 2009. gads

2009. gada 15. decembrī visā pasaulē notika svinības veltītas Ludviga Zāmenhofa simts piecdesmitajai dzimšanas dienai.

Zāmenhofa dzimtajā pilsētā Bjalistokā tika atklāts jauns Zāmenhofa centrs[2]. Google šai dienā savā lapā izvietoja esperanto karogu.[3] Vikipēdijas rakstus par esperanto un Zāmenhofu apmeklēja vairāk nekā 2 miljoni *Google* lietotāju.[4]

Atsauces
--------

1. ↑  Limako. «Esperanto Day at Google». *Esperanto-USA.org* (angļu), 2009. gada 15. decembris. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2014-12-16. Skatīts: 2016-05-18.
2. ↑  Esperanto šodien Archived 2016. gada 10. maijā, *Wayback Machine* vietnē. (angliski)
3. ↑  Google svin Zāmenhofa dienu, Libera Folio, accessed 15 December 2009.
4. ↑  Blahuš, Marek (2010). "Google: Reklami Esperanton ... sen esperantistoj". *LA ONDO de Esperanto* (2): 8.

Ārējās saites
-------------

* «Esperanto diena – kas tas ir?». E-Avīze. 2011. gada 15. decembris. Skatīts: 2016-05-18.[novecojusi saite]
**Aizkaukāza Komisariāts**, pagaidu varas orgāns dibināts Tbilisi 1917. gada 11. novembrī, pastāvēja līdz 1918. gada 26. martam. Komisariātu veidoja vietējās gruzīnu, armēņu un azerbaidžāņu sociāldemokrātu un nacionālistu partijas, kā arī Kaukāza frontes kareivju padomes, kas neatzina boļševiku veikto Krievijas Pagaidu valdības gāšanu. 

Sociāldemokrātu vadītais Komisariāts aizvietoja Pagaidu valdības izveidotos pārvaldes orgānus un plānoja pastāvēt līdz Krievijas Satversmes sapulces sanākšanai. Komisariāts darbojās situācijā, kad aizvien biežāk notika armēņu un musulmaņu (kas sāka saukties par azerbaidžāņiem) savstarpējie slaktiņi, boļševiku nemieri un Osmaņu impērijas militāra iebrukuma draudi. 

Pēc tam kad 5. janvārī boļševiki Satversmes sapulci padzina jau pēc pirmās sēdes, 1918. gada 12. janvārī Komisariāts pieņēma lēmumu izveidot vietējo likumdošanas orgānu Aizkaukāza Sejmu, kas 26. martā pieņēma Komisariāta demisiju un izveidoja Aizkaukāza Pagaidu valdību. 1918. gada 22. aprīlī Sejms pasludināja Aizkaukāza Demokrātiskās Federatīvās Republikas izveidošanu.[1]

Atsauces
--------

1. ↑  «ЗАКАВКА́ЗСКИЙ КОМИССАРИА́Т». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2020. gada 12. jūnijā. Skatīts: 2019. gada 5. februārī.
Nezināma vērtība "Paraksts"

**Dženisa Džoplina** (*Janis Lyn Joplin*; 1943-1970) bija amerikāņu dziedātāja un komponiste. Ievērojama amerikāņu 60. gadu mūzikas un hipiju kustības ikona. Tiek uzskatīta par vienu no labākajām rokmūzikas dziedātājām pasaulē.

Biogrāfija
----------

Dženisa Džoplina ir dzimusi 1943. gada 19. janvārī Portartūrā (*Port Arthur*), Teksasas štatā, ASV. Jau skolas gados sākusi nodarboties ar mūziku un mākslu (glezniecību). Popularitāti ieguva 60. gadu vidū kad iesaistījās vairākas psihodēliskā roka un blūza grupās kā vokāliste (*Big Brother and the Holding Company*, *Kozmic Blues Band* u.c.). Vēlāk uzsākusi arī solokarjeru. Džoplina ņēma aktīvu dalību hipiju kustībā un kļuva par savdabīgu šīs kustības ikonu. Lielāko savu mūža daļu cīnījās ar atkarību no alkohola un narkotikām.

1969. gadā Džoplina piedalījās slavenajā Vudstokas rokfestivālā. Dženisa Džoplina tika atrasta mirusi savās mājās Losandželosā 1970. gada 4. oktobrī. Par nāves cēloni tiek uzskatīta heroīna pārdozēšana.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Dženisa Džoplina***.
* Latvijas Nacionālās enciklopēdijas šķirklis
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* *Brockhaus Enzyklopädie* raksts (vāciski)
* *Encyclopædia Universalis* raksts (franciski)
* Enciklopēdijas *Krugosvet* raksts (krieviski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 7574301
* LNB: 000304818
* LCCN: n50038070
* ISNI: 0000 0000 8086 9937
* GND: 118849840
* SELIBR: 328024
* SUDOC: 033143579
* BNF: cb138957526 (data)
* BIBSYS: 90521119
* ULAN: 500335882
* NLA: 35321896
* NDL: 00620898
* NKC: jn20000603247
* BNE: XX940331

 |

 |
Šis raksts ir par arhipelāgu. Par valsti skatīt rakstu Zālamana Salas.

**Zālamana salas** ir vulkāniskas izcelsmes arhipelāgs Melanēzijā, rietumos no Jaungvinejas salas un Bismarka arhipelāga. Dienvidos to apskalo Zālamana jūra, ziemeļos — Klusais okeāns. Arhipelāga divas ziemeļu salas — Bugenvila sala un Buka ietilpst Papua-Jaungvinejas valstī, veidojot tur Bugenvilas autonomo reģionu, bet pārējās salas veido Zālamana Salu valsts pamatteritoriju.

Tiek uzskatīts, ka pirmie iedzīvotāji salās ieradušies pirms aptuveni 30 000 gadu no Jaunīrijas salas. Pirmais no eiropiešiem salas 1568. gadā atklāja spānis Alvaro de Mendaņa de Neira, kurš, cerot atrast kalnainajās salās zeltu, nosauca tās jūdu ķēniņa Zālamana vārdā. 1899. gadā salas tika sadalītas starp Vācijas Vācu Jaungvinejas koloniju un britu protektorātu.

Atsauces
--------

1. ↑  *From primitive to postcolonial in Melanesia and anthropology*. Bruce M. Knauft (1999). University of Michigan Press. p.103. ISBN 0-472-06687-0

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Zālamana salas***.
**Pavļina Čilingirova** (bulgāru: *Павлина Чилингирова*; dzimusi 1955. gada 22. oktobrī), arī **Pavļina Angelova** (bulgāru: *Павлина Ангелова*)), ir Bulgārijas starptautiskā meistare šahā (1982).

Biogrāfija
----------

1980. un 1990. gados bijusi viena no vadošajām Bulgārijas šahistēm. Daudzkārtējā Bulgārijas sieviešu šaha čempionātu dalībniece, kuros izcīnījusi zelta (1993), 2 sudraba (1981, 2007) un 6 bronzas (1980, 1986, 1989, 1990, 2004, 2006) medaļas. Vairākkārt piedalījusies Pasaules šaha čempiones izcīņas cikla zonas turnīros (1981, 1987, 1993, 1995). 1988. gadā Dortmundē uzvarējusi starptautiskajā sieviešu turnīrā. 2007. gadā uzvarējusi Bulgārijas atklātajā sieviešu šaha čempionātā. Par panākumiem turnīros FIDE 1982. gadā Čilingirovai piešķīra starptautiskās meistares (WIM) nosaukumu.

Pārstāvējusi Bulgārijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:

* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījusies 8 reizes (1980—1994). Komandu vērtējumā izcīnījusi sudraba (1984) medaļu.
* Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījusies 2 reizes (1992, 2007). Individuālajā vērtējumā izcīnījusi sudraba (1992) medaļu.

Atsauces
--------

1. ↑  Dortmund 1988
2. ↑  Open Women Bulgarian Championship 2007
3. ↑  OlimpBase :: Women's Chess Olympiads :: Pavlina Chilingirova
4. ↑  OlimpBase :: European Women's Team Chess Championship :: Pavlina Chilingirova

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
**Nišantaši** (turku: *Nişantaşı*) ir Stambulas Šišli rajona (Turcija) mikrorajons, kurā ietilpst sekojoši kvartāli: Tešvikije (*Teşvikiye*), Osmanbeja (*Osmanbey*), Mačka (*Maçka*) un Pengalti (*Pangaltı*). Šajā mikrorajonā atrodas vairāku pasaulē slavenu zīmolu veikali un dažādi pilsētā slaveni bāri, kafejnīcas un nakts klubi. Mikrorajonā ietilpst arī Stambulā dārgākā (pēc īres cenas) iepirkšanās iela - Abdi Ipekči iela, kas stiepjas no Mačkas un Tešvikijes kvartāliem līdz Nišantaši centram.

Vēsture
-------

Nišantaši mikrorajons izveidojās 19. gs. beigās sultāna Abdulhamida II laikā. Sultāns ar diviem obeliskiem iezīmēja mikrorajona robežas un pasūtīja Tešvikijes policijas iecirkņa ēkas un Tešvikijes mošejas celtniecību. Ar šīm ēkām sultāns vēlējās iedrošināt iedzīvotājus pārcelties uz šo mikrorajonu un tādēļ viens no kvartāliem saucas *Teşvikiye*, iedrošināšana, savukārt *Nişantaşı* turku valodā nozīmē mērķa akmens. Pirms tam šajā apvidū bija osmaņu armijas mācību lauks, kurā bija uzstādīti vairāki mazi akmens stabi un plāksnes kā mērķi šaušanai. Daži no šiem akmeņiem joprojām atrodami dažādās mikrorajona vietās.

Mūsdienas
---------

Nišantaši mikrorajons ir slavens ar tā jūgendstila ēkām un te atrodami labākie turku kultūras un mākslas pieminekļi. Rajonā dzīvo populārais Nobela miera prēmijas laureāts turku novelists Orhans Pamuks. Šeit dažādās vietās bieži var sastapt dažādus Turcijā populārus cilvēkus, jo te atrodas veikali tādiem slaveniem zīmoliem kā "Gucci", "Louis Vuitton", "Hugo Boss", "Escada", "Kenzo", "Max Mara" u.c. Rajona iedzīvotāji pārsvarā ir ļoti turīgi un te ir trešais lielākais ārvalstnieku iedzīvotāju īpatsvars pēc Taksima un Džihangiras.

Nišantaši rajons ir pārpildīts ar cilvēkiem sestdienu vakaros, kad visi uz šejieni brauc apmeklēt slavenos bārus un kafejnīcas. Svētdienās rajonā ir mazāks cilvēku pieplūdums un tad te sastopami pārsvarā mikrorajona vietējie iedzīvotāji.

Skatīt arī
----------

* Bejolu rajons
* Abdi Ipekči iela
**Māte Marija** (krievu: *Мать Мария*, franču: *Mère Marie*, dzimusi **Jeļizaveta Piļenko** (krievu: *Елизаве́та Пиленко*), vīra uzvārdā **Kuzmina-Karavajeva** (*Кузьмина́-Карава́ева*), vēlāk **Skobcova** (*Скобцова*) 1890. gada 20. decembrī, mirusi 1945. gada 31. martā) bija Rīgā dzimusi krievu/franču dzejniece, publiciste, mūķene, Pretošanās kustības dalībniece un svētā.

Jaunībā aizrāvās ar dzeju, Sanktpērburgā iesaistījās redzamāko krievu dzejnieku sabiedrībā. Viņas paziņu lokā bija Nikolajs Gumiļovs, Vjačeslavs Ivanovs, Anna Ahmatova, Osips Mandelštams, Aleksejs Tolstojs, Maksimiliāns Vološins. Pēc Oktobra revolūcijas devās emigrācijā. 1932. gadā iesvētījās par mūķeni. Emigrācijā darbojās kopā ar Nikolaju Berdjajevu un Sergeju Bulgakovu. Vācu okupētajā Parīzē iesaistījās Pretošanās kustībā, palīdzēja ebrejiem un padomju karagūstekņiem. 1943. gadā nacisti viņu arestēja un nosūtīja uz Rāvensbrikas nometni. 1945. gada 31. martā māte Marija gāja bojā gāzes kamerā, pēc vienas no versijām, labprātīgi dodoties tajā citas sievietes vietā. 1985. gadā muzejs "Jad Vašem" atzina Māti Mariju par "taisnīgo starp tautām", bet 2004. gadā Ekumeniskā Konstantinopoles patriarhāta sinode mūķeni Mariju kanonizēja.

Atsauces
--------

1. ↑  «И. А. Кривошеин. К 25-летию со дня кончины м. Марии». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2011. gada 18. oktobrī. Skatīts: 2010. gada 26. novembrī.
2. ↑  Māte Marija Archived 2019. gada 24. janvārī, *Wayback Machine* vietnē. - Jad Vašem (angliski)

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Māte Marija***.
* Piemiņas mājaslapa (krieviski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 95316454
* LCCN: n81142469
* ISNI: 0000 0004 1739 3760
* GND: 119211408
* SELIBR: 286148
* SUDOC: 031719058
* BNF: cb12288293r (data)
* BNE: XX1678450

 |

 |
***Salcomp Oyj*** ir Somijā reģistrēts uzņēmums, kura galvenā produkcija ir lādētāji mobilajiem telefoniem un citām elektroniskajām ierīcēm. Tā galvenais birojs atrodas Salo. Rūpnīca sāka darbu 1974. gadā *Salora* sastāvā, vēlāk bija *Nokia* īpašumā. Kopš 1999. gada tas pastāvīgs uzņēmums, un kopš 2019. gada pieder Ķīnas uzņēmumam *Lingyi iTech*.

Uzņēmums piedāvā lādētājus un barošanas blokus mobilajiem telefoniem, viedtālruņiem, planšetdatoriem, klēpjdatoriem, vārtejām, maršrutētājiem, televizora pierīcēm, gaismekļiem un citām elektroniskām ierīcēm ar jaudu no 2 W līdz 100 W. Produkcija iedalīta četrās grupās: standarta lādētāji, ātrie lādētāji un *USB* barošanas avoti, bezvadu lādētāji, lietu interneta produkti.

*Salcomp* ražošana izvietota Ķīnā, Brazīlijā un Indijā; Somijā atrodas administrācija un izstrādes centra daļa.

Vēsture
-------

1973. gadā televizoru ražotājs *Salora* Ūsikaupunki izveidoja meitas uzņēmumu *Salcomp Oy* televizoru detaļu ražošanai, kas sāka produkcijas izlaišanu 1974. gadā.
1975. gadā Kemijervi tika atklāta televīzijas uztvērēju ražotne.

1982. gadā *Salcomp* sāka barošanas bloku ražošanu. 1980. gados *Nokia* ieguva mātes uzņēmumu *Salora*, un līdz ar to *Salcomp* pārgāja *Nokia* īpašumā. Tas ražoja lādētājus mobilajiem telefoniem.
1988. gadā tika izlaists pasaulē pirmais ātrais impulsu lādētājs mobilajiem telefoniem.

1995. gadā tika pieņemts lēmums turpmāk ražot tikai lādētājus mobilajiem telefoniem. 1998. gadā pēc līguma tika sākta ražošana Ķīnā.
1999. gadā *Nokia* pārdeva *Salcomp* Skandināvijas privātā kapitāla fondam *EQT Scandinavia II*.
Turpmāk uzņēmums pievērsās arī lādētājiem citu ražotāju mobilajiem telefoniem.

2002. gadā Ķīnā tika atklāta ražotne.
2004. gadā Kemijervi tika pārtraukta ražošana.
2002. gadā Brazīlijā tika atklāta rūpnīca.
2006. gadā *Salcomp* akcijas sāka kotēt biržā *OMX Helsinki*.
2007. gadā Indijā tika atklāta ražotne.

2011. gada septembrī *Salcomp* lielākais akciju turētājs Zviedrijas investīciju uzņēmums *Nordstjernan AB* ieguva vairāk nekā 90 % kapitāla daļu, un *Salcomp* izstājās no *NASDAQ OMX Helsinki* biržas. Vēlāk *Nordstjernan* pilnībā ieguva uzņēmumu.
2012. gadā tika pieņemta jauna stratēģija attīstīt bezvadu lādētājus un barošanas blokus gaismas diožu gaismekļiem.
2013. gadā *Salcomp* 45 % kapitāldaļu iegādājās Zviedrijas pensiju fonds *Sjätte AP-fonden* (*AP6*).

2019. gada 4. jūnijā tika paziņots, ka Ķīnas uzņēmums *Lingyi iTech (Guangdong) Co. Ltd* pirks *Salcomp* visas kapitāldaļas no *Nordstjernan* un *AP6*. Vēlāk 2019. gadā darījums tika pabeigts. 2019. gada novembrī *Salcomp* Indijas pilsētā Čennai iegādājās bijušo *Nokia* rūpnīcu, kas kopš 2014. gada bija slēgta.

Atsauces
--------

1. ↑  EQT Scandinavia II Fund Acuires Salcomp
2. ↑  Major shareholders
3. ↑  Salcomp jättää Helsingin pörssin
4. ↑  Sjätte AP-fonden invests in Salcomp Nordic unquote, 01 Nov 2013
5. ↑  Salcomp’s current owners have entered into an agreement to sell 100% of the shares of Salcomp Group to Lingyi iTech Salcomp, 4th June 2019
6. ↑  Salcomp buys Nokia Chennai facility for manufacturing Apple phones HrNxt Newsdesk, November 25, 2019

Ārējās saites
-------------

* Salcomp vietne
**Trīkingsa salas** (angļu: *Three Kings Islands* — ‘Trīs karaļu salas’) vai **Manavatāfi** (maoru: *Manawatawhi* — ‘elsojošā elpa’) ir Jaunzēlandei piederoša neapdzīvotu vulkānisku salu grupa Klusā okeāna dienvidrietumos, administratīvi daļa no Jaunzēlandes Ārējām salām. Izvietojušās ziemeļrietumos no Jaunzēlandes Ziemeļsalas galējā ziemeļu Rēinas raga, no kā tās atdala 48 km plats un līdz 300 m dziļš jūrasšaurums. Salas veidojas no divām grupām, kas izstiepušās austrumu—rietumu virzienā: austrumu, kurā ietilpst arhipelāga lielākā (4 km²) un augstākā (295 m vjl) Greitailenda un Nortīstailenda un mazākās rietumu grupas (0,74 km²).

Salas 1643. gada 6. janvārī atklāja holandiešu jūrasbraucējs Ābels Tasmans un nosauca par godu atklāšanas dienai — Triju ķēniņu dienai *(Drie Koningen Eyland)*. Trīkingsa salas bija pirmā Jaunzēlandes teritorija, ko atklāja eiropieši. Līdz 1840. gadam salas apdzīvoja maori, bet to skaits nekad nebija vairāk par 100. Kopš 1930. gada salas ir aizsargājama dabas teritorija.

Atsauces
--------

1. ↑  «Manawatawhi - Three Kings Island (Nature Reserve)». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2013. gada 4. novembrī. Skatīts: 2014. gada 1. februārī.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Trīkingsa salas***.
* Topographic maps of New Zealand