recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
***Knockout.js*** ir JavaScript bibliotēka, kas realizē *Model-View-ViewModel* arhitektūru.

*Knockout* izstrādāja *Microsoft* darbinieks Stīvs Sandersons (*Steve Sanderson*). Tas tika izstrādāts un tiek uzturēts kā atvērtā pirmkoda projekts.

Īpatnības
---------

* Deklaratīvā sasaiste
* Mainoties datu modeļa stāvoklim notiek automātiska saskarnes atjaunošana
* Atkarību izsekošana
* Šablonu izmantošana (ir iespēja izmantot gan iebūvēto šablonu mehānismu, gan citus šablonu mehānismus, piemēram, tādu kā jquery.tmpl)

Vienkāršs piemērs
-----------------

Šajā piemērā divi ievades lauki ir piesaistīti datu modeļa novērojamajiem mainīgajiem (kodā katrs šāds mainīgais tiek definēts kā 'observable'). Savukārt pilnais vārds ("full name") ir piesaistīts atkarīgakam mainīgajam (angļu valodā — dependent observable, bet kodā — computed observable) un tā vērtība tiek izrēķināta. Tiklīdz ievades lauki tiek rediģēti, pilnais vārds automātiski mainās un tam nav nepieciešams pieasitīt paildus notikumu apstrādi.

### Skats (HTML)

```
<p>First name: <input data-bind="value: firstName" /></p>
<p>Last name: <input data-bind="value: lastName" /></p>

```

### Skata Modelis (JavaScript)

```
function ViewModel() {
 this.firstName = ko.observable("Joe");
 this.lastName = ko.observable("Bloggs");

 this.fullName = ko.computed(function() {
 return this.firstName() + "" + this.lastName();
 }, this);
}

ko.applyBindings(new ViewModel());

```
Vicaiņu pārstāvji: zaļās eiglēnas (*Euglena viridis*)
**Vicaiņi** (*Mastigophora*, *Flagellata*) ir vienšūņu apakštips, kura pārstāvjiem ir viena vai vairākas vicas (parasti līdz četrām), kas kalpo kā pārvietošanās organellas. Viena īpatņa vicas var būt dažāda garuma ar atšķirīgam papildus struktūrām. Parasti vicaiņi ir sīki organismi, kuru izmērs reti pārsniedz 50 μm. Kodols parasti ir viens. Dažas formas ir spējīgas uz dzimumvairošanos.
Oglekļa asimilācija vicaiņiem var notikt dažādos veidos. Bieži tie fotosintezē. Šādas formas un tām radniecīgie bezkrāsainie vienšūņi tiek apvienoti Phytomastigophorea klasē. Bezkrāsainās heterotrofās sugas attiecīgi tiek iedalītas Zoomastigophorea klasē. Tā kā vienā un tajā pašā grupā (piemēram starp *Euglenida*) var būt atrodamas gan vienas, gan otras formas, tad šāds dalījums rada problēmas.

Morfoloģija
-----------

Vicaiņu protoplazma dalās plānā — ārējā caurspīdīgas ektoplazmas slānī un graudainā — dziļākajā endoplazmā.

### Apvalks

Gandrīz visus vicaiņus klāj diezgan blīvs, elastīgs apvalks — pelikula, no kuras atkarīga ķermeņa pastāvīgā, parasti iegarenā forma. Bez tam dažas formas var veidot ārēju aizsargapvalku vai pat bruņas, kas sastāv no celulozes plātnītēm.

### Pārvietošanās organellas

Vicaiņi pārvietojas ar vienas vai vairāku vicu palīdzību. Reizēm tās var būt līdz pat astoņām un pat vairāk. Vicas ir smalki pavedienveida vai lentveida protoplazmas izaugumi, kas spēj ātri vibrējot kustēties. Vicas atiet no bazālajiem graudiņiem — īpatnējiem, sīkiem ķermenīšiem, kas atrodas protoplazmā.
Dažām formām (no *Rhizomastigina* kārtas) līdztekus vicām veidojas arī pseidopodijas. Tas norāda uz vicaiņu radniecību ar sakņkājiem.
***Airbus A220*** (agrāk ***Bombardier C Series***) ir pasažieru divu dzinēju šauras fizelāžas reaktīvo lidmašīnu saime. To kopš 2015. gada ražo *Bombardier Aerospace*.

Saimē ietilpst divu veidu lidmašīnas: A220-100 un *A220-300*. Tās atšķiras ar fizelāžas garumu un sēdvietu skaitu, bet maksimālā lidojuma distance ir vienāda.

Pirmā lidsabiedrība, kura ar A220-100 sāka lidojumus, 2016. gadā bija *Swiss Global Air Lines*, bet pirmā aviokompānija, kas sāka komerciālos lidojumus ar A220-300, bija Latvijas nacionālā lidsabiedrība *airBaltic*.

2017. gada 16. oktobrī Francijas *Airbus* paziņoja par līdzdalību *CSeries* programmā. Darījumu pēc regulējošo institūciju apstiprināšanas pabeidza 2018. gadā; *Airbus* komandītsabiedrībā *C Series Aircraft Limited Partnership* ieguva 50,01 % kapitāldaļu, *Bombardier* paturēja 31 % un *Investissement Québec* — 19 %.

Atsauces
--------

1. ↑  Airbus and Bombardier Announce C Series Partnership Airbus, 2017.10.16

Skatīt arī
----------

* *Bombardier Q Series*
**Biedrība HI** ir Latvijas alternatīvās mūzikas izdevniecība, kas izdod alternatīvā roka un indīroka grupu albumus.

Vēsture
-------

"Biedrību HI" 2006. gadā izveidoja grupas "Hospitāļu iela" dalībnieki. Biedrības pirmais izdotais disks bija grupas "Hospitāļu iela" 2007. gada albums "Pūķis".

Tam vēlāk sekoja arī citu Latvijas alternatīvā roka un indīroka grupu albumi, kā arī dziesmu izlases — "Strāvoklis", kurā apkopotas dažādu autoru dziesmas ar Raiņa vārdiem (2011), kā arī "Brāļi un māsas", kurā apkopotas Māra Šverna dziesmu versijas dažādu mākslinieku izpildījumā (2014).

Izdevniecība izdevusi arī grupas "Gaujarts" albumus "Vibrācijas" (2011) un "Priekšnojautas" (2015), grupas "Hospitāļu iela" koncertierakstu "HI" (2012), grupas "Manta" albumus "Manta" (2014), "Buržuāziskās filosofijas marasms četrām balsīm ar ansambli" (2015) un "Karaliene Anna" (2017), grupas "Sigma" albumu "Sazaroto taku dārzs" (2015) un Sniedzes Prauliņas albumu "Inkrustācijas" (2017).

Mākslinieki
-----------

* Alis P
* Gaujarts
* Hospitāļu iela
* Ansamblis Manta
* Sigma
* Juuk
* Sniedze Prauliņa

Atsauces
--------

1. ↑  Biedrība HI.
**Vibo Johaness Okelss** (*Wubbo Johannes Ockels*; dzimis 1946. gada 28. martā, miris 2014. gada 18. maijā) bija Nīderlandes pirmais kosmonauts, fiziķis. Veicis vienu lidojumu kosmosā kā Eiropas Kosmosa aģentūras (ESA) pārstāvis.

1973. gadā Groningenas universitātē Vibo Okelss ieguva maģistra grādu fizikā un matemātikā. Viņš veica eksperimentālus pētījumus Kodolfizikas paātrinātājā Groningenā. 1978. gadā ieguva doktora grādu.

1978. gadā Eiropas Kosmosa aģentūra izvēlējās Okelsu kā vienu no trijiem Eiropas derīgās kravas speciālistiem, lai trenētos kosmisko eksperimentu laboratorijas *Spacelab 1* misijai. 1980. gada maijā viņš un Šveices kosmonauts Klods Nikolē sāka pamatapmācību NASA Džonsona kosmosa centrā. Šo apmācību Vibo Okelss pabeidza 1981. gada augustā. Tad viņš trenējās kā *Spacelab 1* rezerves apkalpes derīgās kravas speciālists. Pamatapkalpē bija Vācijas kosmonauts Ulfs Merbolds. *Spacelab 1* kosmosā devās *Space Shuttle* lidojumā *STS-9* 1983. gada nogalē.

Vibo Okelss bija pirmais Nīderlandes kosmonauts, bet ne pirmais nīderlandietis kosmosā. Pirms viņa 1985. gada aprīlī misijā *STS-51-B* lidoja naturalizējies ASV pilsonis Lodeveiks van den Bergs.

Okelsa pirmais kosmiskais lidojums notika 1985. gadā no 30. oktobra līdz 6. novembrim *STS-61-A* misijā. Tas laikā veikti 75 zinātniskie eksperimenti fiziologijas zinātnes, materiālu zinātnes, bioloģijas un navigācijas jomā.

Kopš 1986. gada Okelss darbojās ESA pētījumu un tehnoloģiju centrā *ESTEC* Nordveikā Nīderlandē, kur viņš darbojās pilotējamajās aktivitātēs. Vēlāk viņš kļuva par ESA Izglītības un popularizēšanas biroja vadītāju Nordveikā.

1992. gadā Okelss kļuva par daļēja laika profesoru aerokosmiskajā inženierijā Delftas tehnoloģiju universitātē (kopš 2003. gada — pilna laika profesors). Viņš pārraudzīja saules bateriju darbinātu sacīkšu mašīnu projektu *Nuna*. Okelss piedāvāja izstrādāt sabiedriska transportlīdzekļa *Superbus* projektu, kas ļautu attīstīt ātrumu līdz 250 km/h.

Vibo Okelsa vārdā nosaukts asteroīds *9496 Ockels*.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Vibo Okelss***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* *Brockhaus Enzyklopädie* raksts (vāciski)
* Biogrāfija ESA vietnē (angliski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 160850036
* ISNI: 0000 0001 0835 6253
* GND: 143094017
* SUDOC: 172095611
* BIBSYS: 4038890
* MGP: 130601

 |

 |
**Eižens Vilhelms Švarcs** (vācu: *Eugen Wilhelm Schwartz*, 1871—1940) bija vācbaltu sabiedriskais darbinieks. Niedras valdības finanšu ministrs (1919).

Dzīvesgājums
------------

Dzimis 1871. gada 18. (6.) novembrī Rīgā, tirgotāja Kristapa Švarca un viņa sievas Emīlijas, dzimušas Liras, ģimenē. Mācījās Rīgas pilsētas ģimnāzijā, no 1897. gada vadīja sava tēvoča Edgara Liras uzņēmumu *Edgar Lyra & Co*. 

No 1908. gada bija Rīgas biržas komitejas loceklis un viceprezidents (1910), līdztekus Austroungārijas vicekonsuls Rīgā (1910-1914). Vidzemes vācu biedrības Rīgas grupas valdes loceklis un viceprezidents (1911-1914). 1912. gadā viņu ievēlēja Rīgas domē. 1914. gadā viņš kļuva par Rīgas biržas bankas direktoru un Lielās ģildes vecāko.
1910. gadā Švarcs par 100 000 rubļiem no Edgara Liras nopirka Rūmenes muižu pie Kandavas. 

Latvijas brīvības cīņu laikā 1919. gadā viņš bija Niedras valdības finansu ministrs, tādēļ pēc 1920. gada agrārās reformas 1923. gadā Rūmenes muiža Švarcam tika atsavināta un sadalīta zemniekiem. Netika apmierināts E. Švarca atkārtotais lūgums ierādīt viņam kā neatsavināmo daļu Rūmenes muižas centru.

Pēc kara beigām Eižens Švarcs bija Rīgas pilsētas deputāts (līdz 1934). Rīgas hipotēku biedrības direktors un prezidents (1926-1939), Lielās ģildes eltermanis (1930-1935), Rīgas biržas bankas prezidents (1930-1939), bija arī Rīgas Sv. Pētera baznīcas padomes prezidents, Rīgas Herdera institūta draugu un veicinātāju biedrības valdes priekšsēdētājs. 

Miris Rīgā 1940. gada 15. februārī.

Atsauces
--------

1. ↑  Inta Dišlere. Rūmenes vēsture no XV līdz XX gadsimtam. Z. Gaile, 2009. - 120 lpp
2. ↑  
*Baltiešu biogrāfiskais leksikons digitāli*.
**Bierzpiļs pūrs** vai **Lelais peiss** (arī **Bērzpils purvs**, **Lielā Peisa purvs**, **Bieržu pūrs**) ir augstais, zemais un jauktais purvs Balvu novadā. Izvietojies Lubāna līdzenuma austrumu malā starp Aivieksti rietumos, Piestiņu ziemeļos, autoceļu P36 un Dziļauni austrumos un Iču dienvidos. Augstais purvs aizņem 1530 ha, zemais — 2101 ha. Kopējie kūdras krājumi ap 92,8 mlj m3, no tiem rūpnieciski izmantojami 62,6 mlj m3. Veidojies, aizaugot Lubāna ezeram un pārpurvojoties tam pieguļošajai teritorijai.

Purva ziemeļu daļā ap 550 ha nosusināts ar vaļējiem grāvjiem, dienvidaustrumu daļā izbūvēts Dziļaunes polderis. Purva nekultivētajā daļā 1999. gadā izveidots dabas liegums 3319 ha platībā kā reto putnu sugu ligzdošanas vieta, kas 2009. gadā iekļauta Lubāna mitrāja dabas liegumā. *Natura 2000* teritorija.

Atsauces
--------

1. ↑  LĢIA Vietvārdu datubāze
2. ↑  «Bērzpils purvs». *Latvijas daba*. 1. sējums. Rīga : Preses nams. 1994. 145. lpp.
3. ↑  «Dabas aizsardzības pārvalde. Lubāna mitrājs». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2020. gada 31. oktobrī. Skatīts: 2018. gada 11. decembrī. Archived 2020. gada 31. oktobrī, *Wayback Machine* vietnē.
Datu pārvaldības un datu bāzes analīzē **datu domēns** tiek attiecināts uz jebkurām unikālām vērtībām, kuras var saturēt datu elements. Noteikt domēna robežu var vienkārši ar datu tipu, kas satur uzskaitītas saraksta tipa vērtības.

Piemēram, datu bāzes tabula, kas satur informāciju par cilvēkiem, kur katrs kortežs (ieraksts) satur vienu cilvēku, var saturēt kolonu "dzimums". Šī dzimuma kolona var tikt deklarēta kā string datu tips un tai var atļaut saturēt vienu no divām zināmām koda vērtībām: "V" vīrietim, "S" sievietei un NULL ierakstiem, kur dzimums nav zināms vai nav izmantojams. Datu domēns dzimuma kolonai ir: "V", "S".

Normalizētā datu modelī, atsauces domēnu parasti norāda atsauču tabulā. Sekojot iepriekšminētajam piemēram, dzimuma atsauču tabula saturētu tieši divus ierakstus - vienu katrai iespējamajai vērtībai - izņemot NULL. Izmantojot ārējās atslēgas, atsauču tabulas ir formāli saistītas ar citām tabulām datu bāzē.

Ne tik vienkāršus domēna robežu likumus, ja to pieprasa datubāze var īstenot, izmantojot izvēles ierobežojumu vai sarežģītākos gadījumos datu bāzes trigeri. Piemēram, ja kolona pieprasa pozitīvas numuru vērtības, var izmantot izvēles ierobežojumu, kas nosaka, ka vērtībām ir jābūt lielākām par nulli.

Šī definīcija ietver tādus domēna jēdzienus kā apgabalu, pār kuru izpilda kontroli, kā arī matemātisko priekšstatu par neatkarīgo mainīgo vērtību kopu ar definētu funkciju.

Atsauces
--------

1. ↑  David Loshin. «Enterprise knowledge management: the data quality approach». *books.google.co.uk*, 2001. ISBN 978-0124558403. Skatīts: 2011. gada 19. augusts.

Skatīt arī
----------

* Domēns (matemātika)
* Datu modelēšana
* Datubāzes atslēga
* ISO/IEC 11179 metadatu standarts
* Datu bāzes normalizēšana
* Relāciju datu bāze
**"Sarkanais Sports"** bija Rīgā izdots fiziskās kultūras un sporta laikraksts. Iznāca trīs reizes nedēļā laika posmā no 1940. gada 12. augusta līdz 1941. gada 26. jūnijam. Pavisam iznāca 132 (1940. gadā — 58, 1941. gadā —74) laikraksta numuri, katrs 4 lappuses biezs. Laikraksta izdevējs bija okupācijas varas izveidotie orgāni: LPSR TKP Fiziskās kultūras un sporta komiteja un LPSR Arodbiedrību centrālā padome. Atbildīgais redaktors — žurnālists Rafaels Blūms.

Laikraksts publicēja materiālus par fizisko kultūru un sportu. Atsevišķās nodaļās tika ievietoti raksti par šahu, rikšošanas un jāšanas sportu. Bieži vien rakstiem bija tam laikam raksturīgais Staļinu un Padomju Savienību slavinošais raksturs.

Laikraksts ir digitalizēts un pieejami LNB digitālās bibliotēkas periodikas nodaļā.

Atsauces
--------

1. 1 2  *Latvijas padomju enciklopēdija*. 8. sējums. Rīga : Galvenā enciklopēdiju redakcija. 592. lpp.
2. ↑  «Laikraksts "Sarkanais Sports", 1940—1941». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2020. gada 3. februārī. Skatīts: 2017. gada 21. novembrī.
**Sarikola grēda** (tadžiku: *Рашти Куҳи Сарикол*; ķīniešu: 色勒库尔山脉, *Sèlēikù'ěr Shānmài*; persiešu:  رشته کوه سريكال, *Rashte Kūh-e Sarīkāl*) ir kalnu grēda Pamira austrumos. Gandrīz visā garumā veido Tadžikistānas un Ķīnas robežu, neliela daļa grēdas dienvidrietumos veido Ķīnas un Afganistānas robežu. Stiepjas 350—380 km garumā no Markanas upes, kas to atdala no Aizalaja grēdas, līdz vai nu Beika pārejai vai Vāhdžīra pārejai, kur tā saduras ar Hindukuša austrumu galu. Veido ūdensšķirtni starp Tarimas baseinu austrumos, beznoteces Karakela baseinu ziemeļrietumos un Amudarjas baseinu rietumos.

Grēda veidota no kristāliskajiem slānekļiem un granitoīdiem. Vidējais augstums 4500—5800 m, augstākā virsotne Ljavirdirtags (6351 m) grēdas dienvidu galā. Korē virs 5000 m daudzviet ledāji. Nogāzēs augstkalnu tuksneši. Nosaukums, domājams, cēlies no viduslaiku pamiriešu kņazistes Sarikolas ar galvaspilsētu mūsdienu Taškorganā.

Atsauces
--------

1. ↑  *Ģeogrāfijas vārdnīca Pasaules zemes un tautas*. Rīga : Galvenā enciklopēdiju redakcija. 1978. 623. lpp.
2. ↑  Encyclopædia Britannica. Sarykol Range

Ārējās saites
-------------

* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
Eižens fon Bēms-Baverks
**Eižens fon Bēms-Baverks** (*Eugen Böhm Ritter von Bawerk*) (dzimis 1851. gada 12. februārī Brno, Austroungārijā, tagad Čehijā, miris 1914. gada 27. augustā Vīnē) - austriešu ekonomists, viens no austriešu jeb Vīnes ekonomiskās skolas pamatlicējiem.

Studējis Vīnē tieslietas, kur iepazinies ar Kārļa Mengera darbiem.

Pēc studiju beigšanas strādāja Austrijas finanšu ministrijā, ka arī pasniedza universitātēs Insbrukā un Vīnē. Bijis Austroungārijas finanšu ministrs. Veica nodokļu reformu, ieviesdams arī ienākuma nodokli.

Viens no pirmajiem ekonomistiem, kurš nopietni analizējis un kritizējis Kārļa Marksa ekonomiskos uzskatus.

Galvenais darbs: *Kapital und Kapitalzins* ("Kapitāls un procenti", 1884, 1889, trīs sējumos).

Līdz eiro ieviešanai Austrijā 2002.gadā, Bēma-Baverka portrets bija uz 100 Austrijas šiliņu banknotes.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Eižens fon Bēms-Baverks***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* *Brockhaus Enzyklopädie* raksts (vāciski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)
* *Encyclopædia Universalis* raksts (franciski)
* Enciklopēdijas *Krugosvet* raksts (krieviski)
* - Bēma-Baverka biogrāfija (angliski)
* - Bēma-Baverka darbs "Kapitāls un procenti" (angliski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 2478543
* LCCN: n50010078
* ISNI: 0000 0001 0796 4740
* GND: 118660691
* SELIBR: 180033
* SUDOC: 02720653X
* BNF: cb11929876w (data)
* BIBSYS: 90521131
* MGP: 207747
* NLA: 35448108
* NDL: 00433717
* NKC: ola2002153483
* BNE: XX860462
* CiNii: DA00993862

 |

 |
**Famenas stāvs** (**D3fm**) ir viena no divām vispārējās stratigrāfiskās shēmas augšdevona vienībām. Nogulumi ir veidojušies famenas laikmetā 374,5 ± 2,6 — 359,2 ± 2,6 miljonu gadu intervālā starp augšdevona frānas un karbona perioda turnejas laikmetiem.

Dalījums
--------

Famenas stāvu 1855. gadā Ardēnu kalnos izdalījis beļģu ģeologs Andrē Dumonts (*André Hubert Dumont*). Nosaukums ņemts no Famenas apgabala Beļģijas dienvidu daļā, kurā pirmo reizi tika aprakstīts stāva ģeoloģiskais griezums. Šo griezumu veido smilšakmeņi, slānekļi un kaļķakmeņi ar pleckāju u.c. organismu atliekām. Reinas apgabalā (Vācijā) ir vairāk dziļūdens slānekļi un kaļķakmeņi ar galvkāju faunu. Famenas stāvs tiek dalīts divos (reizēm trijos) apakšstāvos un vairākās (līdz 5) biozonās. Rietumeiropas goniatītu (galvkāju) fācijas ietver 3 zonas (no apakšas uz augšu): 1) *Sroradoceras pompeckii* un *Cheiloceras curvispina*; 2) *Platyclymenia annulata*, *Prolobites delphinus* un *Pseudoclymenia sandbergeri*; 3) *Gonioclymenia speciosa* un *Gonioclymenia hoevelensis*.

Famenas stāvs Latvijā
---------------------

Latvijā famenas stāva nogulumi ir izplatīti dienvidrietumu daļā (Latvijas-Lietuvas sineklīzes teritorijā). Biezums līdz 150-160 metriem. 

Latvijā famenas stāvs tiek dalīts divos apakšstāvos:

1. Apakšfamenas apakšstāvu raksturo *Cyrtospirifer* grupā esošā *Cyrtospirifer archiaci* pleckāju zona. Apakšstāvs iekļauj sevī elejas, jonišķu un kursas svītas.
2. Augšfamenas apakšstāvu raksturo *Ptychomaletoechia* ģints un *Cyrtospirifer kurban* pleckāju zona. Apakšstāvs iekļauj sevī akmenes, mūru, tērvetes, sniķeres, žagares un ketleru svītas.

Ārējās saites
-------------

* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
Piemineklis Z. Stopijam pie Tuberkulozes un plaušu slimību centra.
**Tuberkulozes un plaušu slimību centrs** ir viens no Rīgas Austrumu klīniskās universitātes slimnīcas (RAKUS) daļām, ko veido stacionārs Ropažu novada Stopiņu pagasta Upeslejās un Rīgas ambulatorā nodaļa Lielvārdes ielā 68 Rīgā. Tas specializējies pneimonoloģijas, bronholoģijas un torakālās ķirurģijas jomā. Stacionārā darbojas Pasaules Veselības organizācijas (PVO) sadarbības centrs multirezistentas tuberkulozes izpētē un apmācībā.

Vēsture
-------

Pēc Rīgas pilsētas 1. tuberkulozes slimnīcas vadītāja Kārļa Segliņa ierosmes 1963. gadā Latvijas PSR veselības aizsardzības ministrs Vilhelms Kaņeps apstiprināja plānu jaunas tuberkulozes slimnīcas celtniecībai "Silzemnieku" māju apkārtnē Mazās Juglas krastā pie kādreizējās Daktermuižas. 1966. gadā topošās slimnīcas pamatkorpusa pamatos ieguldīja dokumentu kapsulu ar īsu slimnīcas celtniecības rakstu. Pēc celtniecības darbu beigām 1971. gadā ēkā atklāja **Republikas apvienoto prettuberkulozes dispanseru**, ko reizēm dēvēja arī par tuberkulozes slimnīcu "Jugla".

Pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas 1991. gadā to pārdēvēja par **Republikas tuberkulozes dispanseru**, 1994. gadā par **Republikas tuberkulozes un plaušu slimību centru**, 1996. gadā par **Valsts tuberkulozes un plaušu slimību centru**, 1997. gadā par **Tuberkulozes un plaušu slimību valsts centru**. 2001. gadā tajā izveidoja PVO sadarbības centru multirezistentās tuberkulozes ārstēšanas pētniecībā un izglītībā.

2004. gadā tika izveidota **Tuberkulozes un plaušu slimību valsts aģentūra**, kuru 2009. gadā pievienoja Latvijas Infektoloģijas centram, bet 2012. gadā tas tika iekļauts Rīgas Austrumu klīniskās universitātes sastāvā kā šīs slimnīcas stacionārs.

Pēc jaunā RAKUS ārstniecības korpusa izbūves stacionārus "Tuberkulozes un plaušu slimību centrs" un "Latvijas Infektoloģijas centrs" pārcels uz jaunuzbūvēto ārstniecības korpusu Hipokrāta ielas teritorijā.

Atsauces
--------

1. ↑  «Stacionārs Tuberkulozes un plaušu slimību centrs». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 8. aprīlī. Skatīts: 2017. gada 4. jūnijā.
2. ↑  Latvijas Republikas Labklājības ministrijas Valsts tuberkulozes un plaušu slimību centrs Latvijas Valsts arhīvs
3. ↑  «Stacionāra „Tuberkulozes un plaušu slimību centrs" vēsture». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2019. gada 1. jūnijā. Skatīts: 2017. gada 4. jūnijā.
4. ↑  «Stacionāra „Latvijas Infektoloģijas centrs" vēsture». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2019. gada 1. jūnijā. Skatīts: 2017. gada 4. jūnijā.
5. ↑  Veselības ministre Līga Meņģelsone apmeklē Rīgas Austrumu klīnisko universitātes slimnīcu aslimnica.lv 2023. gada 27. maijā
Šis raksts ir par mītisku būtni. Par citām jēdziena **Burvis** nozīmēm skatīt nozīmju atdalīšanas lapu.
Burvis Merlins no karaļa Artura leģendām. (*Arthur Pyle*, 1903).
**Burvis** ir vīriešu kārtas persona, kas nodarbojas ar maģiju. Latviešu un lietuviešu mitoloģijā tiek dēvēts par burtnieku. Sieviešu kārtas burves tiek dēvētas par raganām.

Etimoloģija
-----------

Pēc Konstantīna Karuļa uzskata vārds *burvis* ir atvasinājums no vārda *burt* (līdzīgi kā lietuviešu: *burti* vai krievu: *борть* — 'aulis, dore, bišu koks'). Tā cilmi saista ar senu indoeiropiešu pirmvalodas vārda sakni *\*bher-*, kas varēja nozīmēt tādas darbības kā "griezt, berzt, šķelt, sist", no kā cēlies arī vārds "bārt".

Vārda sākotnējā nozīme bijusi "iegriezt kokā zīmes" ("burtus"), ko plaši lietoja arī biškopji savu īpašumu iezīmēšanai. Ar kociņiem, kuros bija iegrieztas maģiskas zīmes, zīlēja.

Skatīt arī
----------

* Burtnieks
* Raganošana

Atsauces
--------

1. ↑  Konstantīns Karulis. Latviešu etimoloģijas vārdnīca. 1. sējums. Rīga: Avots 1992. — 155 lpp. ISBN 5-401-000411 Nepareizs ISBN-7

Literatūra
----------

* Pēteris Šmits. Latviešu Mītoloģija. Rīga 1926.
* Norbertas Vėlius. *Mitinės lietuvių sakmių būtybės*. Vilnius 1977.
* Andris Rubenis. *Dzīve un kultūra Eiropā renesanses un reformācijas laikmetā*. Rīga 2004.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Burvis***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* LCCN: sh96000309
* NKC: ph123089

 |

 |
**Faneropleirīdas** (*Phaneropleuridae*) ir izmirušu dipterīdveidīgo zivju dzimta no divējādelpojošo zivju virskārtas. Dzimtu 1861. gadā aprakstīja angļu dabas pētnieks Tomass Hakslijs. Zivis bija izplatītas augšdevona laikā Eiropā un Ziemeļamerikā. Tipveida ģints ir *Phaneropleuron* Huxley, 1859.

Morfoloģija
-----------

Galvaskauss ar pagarinātu etmoīdo daļu. Endokrānijs pārkaulojas vāji vai mēreni, bet etmoīds nepārkaulojas. Galvas segkauli un zvīņas ir bez kosmīna. Zvīņas ir vidēji lielas, plānas un neornamentētas. Sensorie kanāli iet kaulu iekšpusē. Zivīm ir dziļas bedrīšu līnijas. Pineālās atveres nav. Var būt *praemaxillare* un *maxillare* aizmetņi. *Postspleniale* un *angulare* parasti saplūst. Operkulāro sēriju veido divi kauli. Apakšžoklim ir viens gulāru pāris. Uz pterigoīdiem un preartikulārajiem kauliem zobu plātnes ir ar radiālās rindās izvietotiem zobiem.

Muguras spuras ir ar garām pamatnēm, un saplūst kopā. Otrā muguras spura ir gandrīz saplūdusi ar dificerkālo astes spuru. Anālā spura ir maza un izvietota tuvu pie astes spuras. Ass skelets ir viegli pārkaulots. Muguras spuru radiālijas izvietotas divās rindās. Neirālie un hemalie izaugumi saplūst ar lokiem.

Sistemātika
-----------

* dzimta: ***Phaneropleuridae***

* ģints: *Andreyevichthys* Krupina, 1987
* ģints: *Oervigia* Lehman, 1959
* ģints: *Pentlandia* Watson et Day, 1916
* ģints: *Phaneropleuron* Huxley, 1859

Atsauces
--------

1. ↑  Татаринов Л.П. Новицкая Л.И. Бесчелюстные и древние рыбы. Справочник для палеонтологов, биологов и геологов, МОСКВА, ГЕОС, 2004. 397. lpp.
Mantū (*Mantoux*) ādas raudzes veikšana ar tuberkulīnu
**Tuberkulīns** (latīņu: *tuberculinum*) ir no tuberkulozes mikobaktērijām (*Mycobacterium tuberculosis*) iegūts attīrītu olbaltumvielu maisījums, ko lieto tuberkulozes intradermālā testa jeb tuberkulīna raudzes (Mantū raudzes) veikšanai. Tas ir pozitīvs tiem cilvēkiem, kam ir bijusi inficēšanās ar tuberkulozes mikobaktērijām un izstrādājies pastiprināts jutīgums (hipersensitivitāte) pret tām.

Pirmos zinātniskos rakstus par tuberkulīna iegūšanu un izmantošanu tuberkulozes terapijai publicēja Roberts Kohs (1890)[1] un Kristaps Helmanis (1892),[2] kuri sākotnēji cerēja iegūt ārstniecisku medikamentu no novājinātiem tuberkulozes baciļu celmiem. Mūsdienās ādas diagnostiskajiem testiem lieto vienīgi attīrītus baktēriju proteīnu derivātus (*Purified Protein Derivate*) jeb PPD-tuberkulīnu.

Atsauces
--------

1. ↑  Koch, Robert. Weitere Mittheilungen über ein Heilmittel gegen Tuberkulose. Deutsche Medizinische Wochenschrift 16 (1890), S. 1029-1032 (vāciski)
2. ↑  Гельман Х.И. О свойствах туберкулина, полученного из туберкулезных бацилл, выращенных на картофеле. Архив биол. наук. 1892. -Т.24. - В.1-3. - С.139-140. (krieviski)
**Miķelis Gobiņš** (1866—1931) bija latviešu jurists, Senāta loceklis, Apvienotās sapulces priekšsēdētājs (1929–1931).

Dzīvesgājums
------------

Dzimis 1866. gada 29. oktobrī Kārzdabas pagastā latviešu pareizticīgā priestera Andreja Gobiņa ģimenē. Mācījās ģimnāzijā Rīgā, tad Kuldīgas ģimnāzijā.

No 1888. gada studēja Maskavas Universitātes Juridiskajā fakultātē, kuru 1892. gadā absolvēja ar II šķiras diplomu. Piedalījās Maskavas Latviešu studentu vakaros. Atgriezies Latvijā, bija zvērināta Jelgavas advokāta A. Stērstes palīgs, no 1897. gada zvērināts advokāts Jelgavā. 1901. gada martā viņu iecēla par Jelgavas–Bauskas Zemesgrāmatu nodaļas sekretāru. Pēc Pirmā pasaules kara sākuma 1915. gadā devās bēgļu gaitās uz Krieviju.

1918. gadā Gobiņš atgriezās Latvijā un 19. decembrī tika iecelts par Latvijas Senāta senatoru, Latvijas SPR laikā darbojās Tieslietu komisariāta Likvidācijas nodaļā. 1919. gada 2. oktobrī viņu ievēlēja par Latvijas Senāta Kriminālās kasācijas departamenta priekšsēdētāju, no 1922. gada oktobra viņš bija Augstākās disciplinārās tiesas priekšsēdētājs. Izdevuma "Tieslietu Ministrijas Vēstnesis" pirmais redaktors.
Līdztekus viņš no 1924. gada bija a/s "Rīgas Uniona banka" padomes priekšsēdētājs.
1929. gada 11. janvārī Gobiņu kā gados vecāko ievēlēja par Latvijas Senāta apvienotās sapulces priekšsēdētāju.

Miris 1931. gada 27. janvārī Rīgā, abglabāts Meža kapu Garnizona draudzes kapu nodalījumā.

Ģimene
------

Pirmā sieva Helēne Elizabete Šarlote Gobiņa (1865-?), meita Tatjana (1902–?), otrā sieva Marianna Elīza Baltiņa (1871-?).

Apbalvojumi
-----------

* Triju Zvaigžņu ordenis, II šķira (1926)

Latvijas Senāta senatori, senāta prokurori un sekretāri 1926. gadā. Sēž no kreisās senatori A. Sīmanis, A. Gubens, M. Gobiņš, K. Valters, K. Ozoliņš, A. Lēbers, B. Nagujevskis.
Stāv no kreisās F. Kamradziuss, A. Pētersons, A. Haritonovskis, J. Kalacis, E. Bite, Volkovs, V. Kaders, A. Zonne.

Atsauces
--------

1. ↑  timenote.info

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 51158066640008432196
* LNB: 000272361

 |

 |

| Politiskie un sabiedriskie amati un pozīcijas |
| --- |
| Priekštecis: **Kristaps Valters**  |  **Latvijas Senāta Apvienotās sapulces priekšsēdētājs** 1929. gada 11. janvāris — 1931. gada 27. janvāris | Pēctecis: **Kārlis Ozoliņš**  |
**Buru** (indonēziešu: *Pulau Buru*) ir sala Indonēzijā, Moluku salu arhipelāgā. Administratīvi ietilpst Moluku provincē, dalās divos apriņķos. Lielākā apdzīvotā vieta ir Namlea salas ziemeļaustrumos.

Ģeogrāfija
----------

Sala izvietojusies Indonēzijas austrumdaļā. Ziemeļos to apskalo Seramas jūra, dienvidos — Bandas jūra; austrumos Manipas šaurums to šķir no Seramas salas. Sala vulkāniskas izcelsmes, reljefs kalnains, augstākā virsotne ir Kapalatmadas vulkāns (2426 m vjl) salas rietumos. Salā valda tropiskais klimats. Ainavā dominē tropiskie lietusmeži.

Vēsture
-------

Vēsturiski Buru atradusies Ternates sultanāta ietekmē. 17. gadsimtā salu ieņēma Nīderlande un ierīkoja plašas krustnagliņu plantācijas. Kajeli līča krastā nodibināja apmetni (mūsdienu Namleas pilsēta), uz kurieni piespiedu kārtā pārvietoja salas iedzīvotājus darbam plantācijās. Pēc Indonēzijas Republikas nodibināšanās sala iekļāvās tās sastāvā. 1960.—1970. gados sala tika izmantota kā režīma pretinieku izsūtījuma vieta.

Atsauces
--------

1. ↑  *Ģeogrāfijas vārdnīca Pasaules zemes un tautas*. Rīga : Galvenā enciklopēdiju redakcija. 1978. 134. lpp.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Buru***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 243855572
* GND: 4517324-2

 |

 |
**Datu integritāte** ir noteikumu kopums, kas nodrošina datu pareizības, nepretrunīguma un pilnības saglabāšanu. Datu integritāti ir svarīgi saglabāt pēc datu atjaunināšanas vai dzēšanas. 

Datu integritāti nodrošina turpmāk minēto principu ievērošana:

1. transakciju pareizība;
2. lietotāja autentificēšana;
3. privilēģiju (tiesību) minimizācija;
4. pagājušo notikumu audits (kontrole);
5. funkcionālo pienākumu sadalīšana;
6. kontroles objektivitāte;
7. tiesību nodošanas pārvaldība;
8. darba spēju nepārtrauktības nodrošināšana;
9. aizsardzības mehānismu vienkāršums.

Datu integritātes modelis
-------------------------

Ir drošības politikas formālā attēlošana noteiktai sistēmai vai sistēmu klasei, kas nosaka informācijas apstrādes, izplatīšanas un aizsardzības metodes.
Formālos noteikumus lielākai modeļu daļai nosaka sekojošas prasības:

1. Pieejamība;
2. Veselums;
3. Konfidencialitāte;
4. Uzskaite.

Izņemot prasību kopu, vēl viens būtisks modeļu atribūts, kas ietekmē tas realizāciju, ir modelī paredzētas kontroles metodes. Šīs metodes tiek izmantotas, lai kontrolētu pieeju sistēmai. To lielāka daļa (pēc kritērija — pieeja sistēmai) tiek iedalīta divās kategorijās:

* Pieejas brīvā kontrole (*Discretionary Access Control*). Sistēmas pārzinis var patstāvīgi mainīt pieejas tiesības sistēmai. Šī kontroles metode ir raksturīga modeļiem, kuri domāti komerciālo vai zinātnisko mērķu sasniegšanai.
* Pieejas neatkarīgā kontrole (*Mandatory Access Control*). Kontrole tiek realizēta, vadoties pēc 1)informācijas īpašībām un to 2)iegūtgribētāju īpašībām. Šī kontrole ir raksturīga modeļiem, kas domāti militārajām un valsts aizsardzības sistēmām.

Datu integritātes pakalpe
-------------------------

Datu integritātes pakalpe ir drošības pakalpe, kas, nodrošinot iespēju atklāt pārmaiņas datos, aizsargā pret neatļautu tīšu datu maiņu vai bojāšanu, kā arī pret netīšu datu maiņu, zaudēšanu. Datu integritātes pakalpe var tikai atklāt izmaiņas datos un ziņot par to attiecīgiem sistēmas dienestiem.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* LCCN: sh2008003747
* GND: 4214306-8

 |

 |
a. Sēlijas (pa kreisi) un b. Zemgales (pa labi) bīskapu un c. Zemgales domkapitula (vidū) zīmogi.
**Zemgales bīskapi** bija viduslaiku valdnieki Zemgales bīskapijā mūsdienu Zemgales un Sēlijas teritorijā.

1218. gadā Daugavas kreisajā krastā pēc ietekmīgā Daugavgrīvas abata Bernharda no Lipes iniciatīvas iekarotajā sēļu zemē tika izveidota Sēlijas bīskapija. Pēc Upmales zemes pakļaušanas viņš pārcēla savu rezidenci no Sēlpils uz Mežotni, kaut arī pats uzturējās Babītes pilī. Jau pēc bīskapa Bernharda nāves bīskaps Alberts panāca to, ka sēļu zemes pārgāja viņa valdījumā un Sēlijas bīskapija ieguva Zemgales bīskapijas vārdu. Pēc neveiksmīgajiem krusta kariem pret zemgaļiem un žemaišiem Romas pāvests piekrita Zemgales bīskapiju likvidēt un pievienot Livonijas ordeņa zemēm. Pēdējais Zemgales bīskaps Heinrihs kļuva par Kurzemes bīskapu.

Sēlijas bīskapi
---------------

* 1218.—1224. Bernhards no Lipes
* 1224.—1231. Lamberts

Zemgales bīskapi
----------------

* 1232.—1236. Alnas Balduīns
* 1246.—1247. Arnolds
* 1247.—1251. Heinrihs fon Licelburgs
**Vidar klases mīnu licēji** ir divi Norvēģijā ražoti kuģi — Vidar un Vale — kuri tika izgatavoti 1977. gadā Norvēģijas Jūras spēku vajadzībām.

Kuģi šobrīd atrodas Lietuvas Jūras spēku un Latvijas Jūras spēku dienestā.

Tehniskie rādītāji un cita informācija
--------------------------------------

Ražotājs: Mjellem and Karlsen
Lietotāji:   

* Norvēģijas Jūras spēki (līdz 2003. gadam (Vale) un 2006. gadam (Vidar))
* Latvijas Jūras spēki (no 2003. gada)
* Lietuvas Jūras spēki (no 2006. gada)

Ražošanas gadi: 1977–1978
Izgatavoti: 2
Aktīvā dienestā: 2
Ūdensizspaids: 1750 tonnas
Garums: 64,8 m
Iegrime: 4,6 m
Dzinējs: 2 x Wichmann dīzeļdzinēji ar 4200 ZS
Ātrums: 14,8 mezgli
Bruņojums:

* 2 x 40 mm Bofors lielgabali
* 2 x 12.7 mm ložmetēji

Atsauces
--------

1. ↑  "Virsaitis" jau astoto gadu Latvijas ūdeņu sardzē :: irLiepāja

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Vidar klases mīnu licējs***.
**Zemgalija** bija 1892. gadā dibināta sociāldemokrātiski orientēto Rīgas Politehniskā institūta studentu biedrība. Ciešās sadarbības ar Jauno Strāvu dēļ, ieguva marksistiski revolucionāras organizācijas reputāciju.

Vēsture
-------

Zemgalija dibināta pie Rīgas politehniskā institūta kā dabaszinātņu pulciņš, vēlāk pieņemts nosaukums Zemgalija. 1897. gadā biedrība formāli tiek slēgta, tomēr turpina darbību nelegāli. Biedrība "Zemgalija" no jauna legalizējās 1908. gadā ar nosaukumu "Stars". 1915. gadā turpina darbību uz Maskavu evakuētajā RPI. 1917. gadā darbību izbeidz. Gadu vēlāk, sapulcē Maskavā, tiek nolemts pārcelties atpakaļ uz Rīgu.

No 1919. gada darbojas Latvijas Universitātē. 1920. gada 21. jūlijā biedrība atkal atjaunota kā Latvijas augstskolas studentu sabiedrība "Zemgalija", kas 1924. gada 9. aprīlī tika pārdēvēta par LU studentu biedrību "Zemgalija". Tās mērķi bija: *Apvienot Latvijas Augstskolas studentus marksistus viņu sabiedrisko pasaules uzskatu paplašināšanai pašizglītības ceļā*. Pēc 1934. gada 15. maija apvērsuma biedrība tika slēgta. Pastāvot lielam skaitam pilsoniski noskaņotu biedru, tika apsvērta iespēja to pārveidot par studentu korporāciju. Tomēr 1935. gada februārī, pēc statūtu maiņas, Zemgalija darbību atjauno biedrības statusā. Biedrībā neoficiāli darbojās komunistisko studentu grupa, pastāvēja pagrīdes *Sarkanās palīdzības* šūna. 1939. gadā īslaicīgi izdod pagrīdes žurnālu *Darba Students*.

Pēc Latvijas okupācijas 1940. gadā, Zemgalijai izdodas panākt jaunās varas atbalstu un tās biedri piedalās Latvijas studentu korporāciju likvidācijas procesos un to īpašumu pārņemšanā. Tomēr 1940. gada septembrī tiek uzsākts pašas Zemgalijas likvidācijas process, kas pilnībā noslēdzas 1941. gada 3. februārī.

### Biedri

Daļa biedrības dibinātāju bija no studentu korporācijas Selonija izstājušies studenti. Biedrībā iestājās galvenokārt kreisi noskaņoti latviešu tautības studenti. Viņu vidū bija daudz 1905. gada revolūcijas dalībnieku. Tomēr biedrībā vienmēr pastāvēja biedru grupa ar liberālākiem uzskatiem.
Pēc 1920. gada uzņēma abu dzimumu studentus. 20.—30. gados biedrībā darbojās vairākas sabiedrībā pazīstamas personas tostarp literāti: Valdis Grēviņš, Valdis Lukss, Arvīds Grigulis, Austra Skujiņa, Jānis Grots, satiksmes ministrs Teodors Hermanovskis un profesors, vēlākais padomju laika okupācijas valdības vadītājs Augusts Kirhenšteins.
Autoritārā režīma apstākļos biedrībā darbojās vairāki pagrīdes komunisti.

Atsauces
--------

1. ↑  LVVA, 3724. f. 1.apr. 9172. l. 20.lpp.
2. 1 2 3  V.Ščerbinskis, *Uzticīgi Draugam*, Rīga, 2010.
Viclavs, Valdemārs II un Lundas arhibīskaps Lindanises kaujas laikā (Lorencena glezna)
**Viclavs** (dāņu: *Vitslav den 1. af Rügen*, vācu: *Wizlaw I*, ap 1180—1250) bija Rīgenes kņazs (1221—1250), kas piedalījās dāņu ķēniņa Valdemāra II iebrukumā Igaunijā Livonijas krusta karu laikā (1219).

Dzīvesgājums
------------

Dzimis ap 1180. gadu Rīgenes kņaza Jaromara un viņa sievas Hildegardes ģimenē. Pa mātes līniju Viclava vectēvs bija dāņu ķēniņš Knuds V. Ap 1215. gadu viņš apprecējās ar Lundas arhibīskapa Absalona radinieci Margarētu.

1219. gada jūnijā Viclavs kopā ar dāņu ķēniņu Valdemāru II un četriem bīskapiem Lundas arhibīskapa Andreasa vadībā devās karagājienā uz Revalas zemi. Tagadējā Tallinas Domkalnā (*Toompea*) krusta karotāji vecās igauņu pils vietā sāka celt jaunu pili, kas vēlāk tika dēvēta par "dāņu pili". Pēc rēveliešu vecāko apdāvināšanas un kristīšanas izcēlās militārs konflikts, kurā igauņi pārskatīšanās dēļ nogalināja Igaunijas bīskapu Teoderihu un piespieda dāņu karaspēku atkāpties no pilskalna. Tomēr Viclava karavīri spēja panākt lūzumu kaujas gaitā un krustneši guva uzvaru. Kaujā krita vairāk nekā 1000 igauņu karavīru.

1221. gadā Viclavs kļuva par Rīgenes kņazu un 1227. gadā piedalījās kaujā pie Bornhēvedas (*Bornhöved*) Valdemāra II pusē. Arī pēc zaudētās kaujas Viclavs turpināja valdīt Rīgenes salā. 1231. gadā viņš dibināja cisterciešu klosteri Neienkampā (tagad Francburga) un 1234. gadā piešķīra pilsētas tiesības Štrālzundei.

Miris 1250. gada 7. jūnijā, par Rīgenes kņazu kļuva viņa dēls Jaromars II.

Atsauces
--------

Skatīt arī
----------

* Livonijas krusta kari
**Augšezers** (franču: *Lac Supérieur*, angļu: *Lake Superior*) ir lielākais no pieciem Lielajiem ezeriem, pēc virsmas platības lielākais saldūdens ezers pasaulē. Augšezerā pēc tilpuma ietilptu visi pārējie Lielie ezeri. Pēc ūdens tilpuma to pārspēj Baikāls un Tangaņikas ezers. Odžibvu indiāņi ezeru sauc par **Gičigami** *(Gichigami)* — ‘lielais ūdens’. Ezera mūsdienu nosaukumi devuši franču ceļotāji 17. gadsimtā, ceļojot uz augšu pa Otavas upi un Hūrona ezeru, atskaitēs to nosaucot par *le lac supérieur* — ‘ezers augšpus [Hūrona]’.

Ezerā ietek vairāk kā 200 upes. Augstumu starpība ar Hūronu ir 7,6 m. Abus ezerus savienojošajā Sentmēri upē ir izbūvētas slūžas. Lielā tilpuma dēļ ūdens apmaiņas periods ezerā ir 191 gads. Ailrojālas sala ir piektā lielākā ezeru sala pasaulē (541 km²). Sentigneisa sala (274 km²) ir divpadsmitā lielākā ezeru sala pasaulē.

Ap ezeru atrodas samērā daudz rūdu raktuves un ezers kalpo par lētu transporta ceļu rūdu pārvadāšanai. Relatīvi maz apdzīvotais un maz pārveidotais ezera krasts ir pievilcīgs un ainavisks un ezera krastos atrodas daudz ar tūrismu saistītu uzņēmumu.

Ezera dziļāko punktu 406 m dziļumā cilvēks pirmoreiz sasniedza 1985. gadā.

Skatīt arī
----------

* Pasaules lielāko ezeru saraksts
* Pasaules lielākie ezeri pēc tilpuma

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Augšezers***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* *Brockhaus Enzyklopädie* raksts (vāciski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)
* Lielo ezeru atlass
* ASV Vides aizsardzības aģentūras faktu lapa
* "Parks Canada" mājaslapa par Augsezeru

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 244089340
* LCCN: sh85130609
* GND: 4075549-6
* NKC: ge690368

 |

 |
Brejera variants spāņu atklātnē

**Ģula Brejers** (ungāru: *Breyer Gyula*; 1893. gada 30. aprīlis, Budapešta — 1921. gada 9. novembris, Bratislava) bija Ungārijas šahists.

Biogrāfija
----------

Šahu iemācījies spēlēt studiju gados. 1911. gadā piedalījies savā pirmajā starptautiskajā šaha turnīrā Ķelnē, kur ieguvis 6. vietu. 1912. gadā uzvarējis Ungārijas šaha čempionātā. Četras reizes uzvarējis Ungārijas šaha meistaru turnīros Budapeštā (1915—1917). Citi labākie rezultāti: Bādene (1914) — 4. vieta, Manheima (1914) — dalīta 4.-6. vieta, Košice (1918) — 3.-4. vieta, Berlīne (1920) — 1. vieta, Vīne (1921) — 3. vieta. Īpaši jāatzīmē uzvara Berlīnē (+6, −2, =1), kur Brejers apsteidza tādus izcilus sava laika šahistus kā Jefims Bogoļubovs, Savelijs Tartakovers, Rihards Rēti, Gēza Maroci un Zīgberts Tarrašs.

1921. gadā uzstādījis pasaules rekordu simultānspēles seansā, neskatoties uz galdiņu, kad spēlējis vienlaicīgi ar 25 pretiniekiem (+15, −3, =7). Bijis arī ungāru sporta laikraksta *Szellemi Sport* redaktors.

Šaha vēsturē tiek uzskatīts par vienu no modernās hipermodernisma skolas pamatlicējiem, kuri savās partijās atteicās no centra kontroles, lai iegūtu iniciatīvu flangos. Devis nozīmīgu ieguldījumu šaha atklātņu teorijā. Mūsdienās pazīstamākais ir viņa vārdā nosauktais spāņu atklātnes variants (1. e4 e5 2. Zf3 Zc6 3. Lb5 a6 4. La4 Zf6 5. 0-0 Le7 6. Te1 b5 7. Lb3 0-0 8. c3 d6 9. h3 Zb8 10. d4 Zbd7), kuru bieži lietojis Pasaules eksčempions šahā Boriss Spaskis un citi vadošie šahisti.

Pāragri miris no sirdslēkmes. Ticis apglabāts Bratislavā, bet 1987. gadā pārapbedīts Budapeštas kapsētā.

Atsauces
--------

1. ↑  Berlin (1920)

Literatūra
----------

* Jimmy Adams. *Gyula Breyer: The Chess Revolutionary* (angļu). New in Chess, 2017. ISBN 9789056917210.

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
* Ģ. Brejera šaha kompozīcijas mājaslapā PDB

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 282839143
* ISNI: 0000 0003 8944 585X

 |

 |
Heinrihs Heine — viens no slavenākajiem brīvprātīgi kristītajiem ebrejiem
**Ebreju asimilācija** (ivritā: התבוללות, *hitbolelut*) ir sociokultūras process, kura laikā ebreji pārstāj identificēt sevi kā ebreju etniskās, kultūras vai reliģiskās kopienas daļu. Asimilācija notiek, identificējoties ar asimilējošās vides kultūru, reliģiju, nacionālajiem vai politiskajiem ideāliem, vai jauktās laulībās.

Izraēlā dažās grupās *hitbolelut* ir aizskarošs apzīmējums, kas galvenokārt attiecas uz tajā ļoti retajiem ebreju starpkonfesionālajiem pāriem (īpaši ar arābiem, kas pārsvarā ir musulmaņi), kas tiek apzīmēti kā anticionisti.

Ebreju vēsturē pastāvēja vairāki masveida asimilācijas periodi: hellēnizācija, kristianizācija un kultūras asimilācija.

Mūsdienu pasaulē ebreju asimilāciju galvenokārt izraisa jauniešu intereses zudums par kultūras un reliģiskajām tradīcijām un jauktās laulības.

Atsauces
--------

1. ↑  Todd Endelman. *Leaving the Jewish Fold: Conversion and Radical Assimilation in Modern Jewish History*. Princeton University Press, 2015-02-22. ISBN 978-1-4008-6638-0.
2. ↑  Редакция. «ассимиляция». *Электронная еврейская энциклопедия ОРТ* (krievu). Skatīts: 2023-05-23.

Ārējās saites
-------------
**Juka Antero Nevalainens** (somu: *Jukka Antero "Julius" Nevalainen*; dzimis 1978. gada 21. aprīlī Somijā) ir somu bundzinieks simfoniskā metāla grupā *Nightwish* un progressive metāla grupā *Sethian*.

Biogrāfija
----------

Savus jaunības gadus viņš pavadīja Kitē. Viņa bundzinieka karjera sākās 11 gados, kad viņa mūzikas skolotājs pateica, ka ir izveidota jauna programma mūzikā un Juka iederētos kā bundzinieks. Viņš trenējās mājās. Viņa pirmā grupa bija „The Highway", bet savai pirmajai īstajai grupai viņš pievienojās 15-16 gadu vecumā. Grupai bija mēģinājuma vieta, bet treniņi notika reti, tāpēc viņš pameta grupu un pievienojās Empu Vuorinenam un viņiem bija mēģinājuma vieta.

17 gados Empu jau bija sazinājies ar dziesmu rakstītāju un klavieru spēlētāju Tomasu Holopainenu. Tomass vēlējās, lai uzsākt akustiskā mūzikas projektu, kas vēlāk kļuva par *Nightwish* un viņiem vajadzēja bundzinieku un Empu ieteica Juku.

Pēc dažiem gadiem grupā, Juka dabūja sev profesionālu bungu komplektu. Viņš izmantoja šo aprīkojumu albumā „Wishmaster" un „Once"pasaules tūres beigās. Pašlaik viņš izmanto *Tama* bungas, *Paiste* šķīvjus un *Pro-Mark* vālītes. Viņš ir atpazīstams faniem kā *Nightwish* dalībnieks, kurš velkā galvas apsēju, pat koncertu laikā un ar savu vālīšu griešanu. Viņa papildu projekts ir grupa *Sethian*, bet grupa ir neturpina darbību, jo visi grupas dalībnieki ir aizņemti ar citām grupām.

Personīgā dzīve
---------------

Nevalainens dzīvo kopā ar savu sievu Satu, meitu Lunu (piedzima 2003. gadā) un dēlu (piedzima 2005. gadā). Viņa otra meita piedzima 2010. gada 22. Jūnijā. Juka Nevalainens ir veģetārietis.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Juka Nevalainens***.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 88575899
* ISNI: 0000 0003 7190 2290
* NKC: xx0095333

 |

 |
**Sarisu** (azerbaidžāņu: *Sarısu*, kas nozīmē "dzeltenais ūdens") ir Azerbaidžānas lielākais ezers, kas atrodas Kūras-Araksas zemienē, Imišli un Sabirabadas rajonā.

Pārskats
--------

Sarisu ezers stiepjas gar Kūras upi no Imišli rajona uz dienvidaustrumiem līdz Sabirabadas rajonam 22 kilometru garumā. Tas ir viens no četriem ezeriem, kas atrodas šajā apkārtnē. Ezera ūdens ir saldūdens. Ezerā ir pieplūdums no Aggola ezera caur kanālu, to papildina arī gruntsūdeņi un lietus, bet aizplūde ir uz Kūras upi. Noplūdi uz Kūru regulē slūžu stacija Muradbejli ciemā. 

Ezeru no dzīvojamajiem rajoniem ziemeļos atdala šoseja, kas novērš iespējamo piesārņojumu. Ezera dienvidu daļa agrāk ir bijusi piesārņota no naftas ieguves tā krastos.

Sarisu krasta līniju galvenokārt veido mitrāji un purvi. Kopējā platība ir 65,7 kvadrātkilometri. Aptuvenais ūdens tilpums ezerā ir 60 miljoni m3. Vidējais dziļums ir 1–3 metri, pie krasta līnijas 0,1–0,9 metri. Ūdens apjoma pieaugums galvenokārt novērojams pavasara un rudens sezonā. Ziemas sezonā vidējais ledus segšanas periods ir 11 dienas. Ezers ir bagāts ar karpām un raudām. Labvēlīgi apstākļi pie ezera ziemā piesaista 300-350 tūkstošus migrējošo putnu. Sarisu ir augsta mineralizācija.

Sarisu ezers ir pēc platības un tilpuma lielākais Azerbaidžānā, bet lielākā ūdenstilpe ir Mingečeviras ūdenskrātuve valsts ziemeļos.

Plūdi
-----

Dažkārt Kūras upe pārplūst. Tā dēļ 1976. gadā ezers palielinājās 3-5 reizes. 2010. gada maijā apkārtni piemeklēja lieli plūdi. Spēcīgas lietavas izraisīja Kūras upes līmeņa paaugstināšanos par 12 cm un Sarisu ezera līmeņa paaugstināšanos par 20 cm. 2010. gada 24. maijā Muradbejli ciems, kuru ieskauj ezers dienvidos un Kūras upe ziemeļos, sabrūkot dambim, pilnībā applūda. Muradbejli un trīs citi ciemati Sabirabadas rajonā, kā arī četri ciemati Saatli rajonā tika evakuēti.

Atsauces
--------

1. ↑  18 May 2010 "Sarısu gölündə suyun səviyyəsi dünəndən bu günə kimi 20 santimetr qalxıb" Archived 2019. gada 5. novembrī, *Wayback Machine* vietnē. Retrieved on 5 October 2010
2. ↑  24 May 2010; *ANS* Sarısu gölü ətrafındakı 8 kənd boşaldılır Archived 2011. gada 7. jūlijā, *Wayback Machine* vietnē. Retrieved on 7 October 2010
3. ↑  24 May 2010; *Trend News* Azərbaycanın İmişli, Sabirabad və Saatlı rayonları ərazisindəki Sarısu gölü ətrafındakı kəndlərin əhalisi köçürülüb - FHN Archived 2010. gada 29. jūlijā, *Wayback Machine* vietnē. Retrieved on 7 October 2010
4. ↑  NASA-Earth Observatory: Flooding in Azerbaijan

Ārējās saites
-------------

* Sarisu ezers Wikimapia
Jukidori ieleja
**Jukidori ieleja** (japāņu: 雪鳥沢, *Yukidori Zawa*[1] — ‘sniega [vētras]putnu ieleja’), norvēģu avotos **Snēfūldālene** (norvēģu: *Snøfugldalen*),[2] ir 2,5 km gara un 1,8 km plata ieleja Langhovdes oāzē Antarktīdā. Sākas no ledāja mēles ap 200 m vjl un stiepjas austrumu—rietumu virzienā līdz Licova-Holma līcim. Ielejā atrodas ledāja kušanas ūdeņu tērcīte un divi ezeri — Higaši Jukidori ezers un Jukidori ezers. Ieleju pēc aerofotomateriāliem un uzmērījumiem nokartēja Japānas antarktiskās ekspedīcijas dalībnieki (1957–1962) un nosauca pēc tur ligzdojošajiem sniega vētrasputniem par «sniega putnu ieleju».

Ielejā ir tipiska Antarktīdas akmeņainā tuksneša — atlūzu lauka (angļu: *fellfield*) ekosistēma. Ģeoloģiskie un bioloģiskie pētījumi ielejā tiek veikti kopš 1957. gada, bet 1984. gadā tika uzsākta ilgtermiņa vides uzraudzības programma. Intensīvāka izpēte tika uzsākta, kad 1987. gadā teritorijai piešķīra speciālas zinātniskas intereses vietas Nr. 22 statusu. Tika izdalīti pastāvīgi kvadrāti sūnu un ķērpju veģetācijas monitoringam, lai novērotu ilgtermiņa vides izmaiņas. Ielejā mīt vairāki tūkstoši sniega vētrasputnu pāru un to ekskrementi ir nozīmīga barības viela veģetācijai.[3] Kopš 1991. gada ielejai ir speciāli aizsargājama areāla statuss.

Ielejā sastopamas gandrīz visi Langhovdes oāzē novērotie floras un faunas pārstāvji: 6 sugu sūnas, 5 sugu ķērpji un 4 sugu ērces, kā arī 16 sugu aļģes. Aizsargājamās teritorijas platība ir 3,6 km². 1986. gadā līča krasta tika uzcelta bioloģisko novērojumu stacija, pie kuras atrodas meteostacija un helikopteru nosēšanās laukums.

Atsauces
--------

1. ↑  Report of the Anatarctic Place-names Committee of Japan-newly determined place-names and previously adopted place-names with Hepburn Romanization system
2. ↑  SCAR Composite Gazetteer of Antarctica: Jukidori ieleja
3. ↑  Management Plan for Site of Special Scientific Interest No. 22 Yukidori Valley, Langhovde, Lützow-Holm Bay

Koordinātas: 69°14′30″S 39°44′0″E﻿ / ﻿69.24167°S 39.73333°E﻿ / -69.24167; 39.73333