recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Kārlis Fihtenbergs** (1886-1919) bija Latvijas Bruņoto spēku virsnieks.

Bērnība un jaunība
------------------

Kārlis Fihtenbergs dzimis 1886. gadā Jaunpils pagastā mežsarga ģimenē, iegūst izglītību Jaunpils pagasta skolu, pēc tam Jelgavas reālskolu. 1905. gadā Fihtenbergs beidz Vecsātu zemkopības skolu un uzsāk darbu kā muižas pārvaldnieks Orlas guberņā, vēlāk arī Čerņihivas guberņā.

Pirmajā pasaules karā
---------------------

1915. gadā, sākoties Pirmajam pasaules karam Fihtenbergu iesauc Krievijas Impērijas armijā, 1917. gadā beidz Žitomiras praporščiku skolu, piedalās kaujās Galīcijas frontē. Pēc Krievijas armijas sabrukuma Fihtenbergs 1918. gada 3. februārī demobilizējas, taču jau drīz pēc pievienojas hetmaņa Skoropadska militārajiem formējumiem cīņā pret lieliniekiem.

Latvijas brīvības cīņās
-----------------------

Latvijā Fihtenbergs atgriežas 1918. gada 20. decembrī un 1919. gada 5. maijā tiek iesaukts Latvijas bruņoto spēku rindās Dienvidlatvijas brigādē. Vēlāk tiek iecelts par Rīgas militārās policijas II iecirkņa priekšnieku, piedalās arī kaujās pie Slokas un Rīgas ieņemšanā 1919. gada 22. maijā.

Leitnanta Kārļa Fihtenberga mirstīgās atliekas uz Daugavas ledus 1919. gada 11. novembrī.
1919. gada 15. oktobrī Bermontiādes laikā Fihtenbergs komandē 8. Daugavpils kājnieku pulka 1. rotas II vadu triecienā pār Dzelzceļa tiltu ar mērķi novērst uzmanību no desanta Bolderājā. Sākotnēji izdodas ieņemt ienaidnieka pozīcijas otrā tilta galā, Fihtenbergs varonīgi cīnās, taču tiek ievainots un līdz ar citiem 8. Daugavpils pulka vīriem saņemts gūstā. Tiek uzskatīts, ka Fihtenbergs pēc sagūstīšanas tiek spīdzināts ar mērķi noskaidrot uzbrukuma plānu. Pēc vienas no versijām 10. novembrī Fihtenbergam izdodas no gūsta izbēgt, tālākie notikumi ir miglā tīti, taču pēc Pārdaugavas atbrīvošanas viņa ledū iesaldētās mirstīgās atliekas ar spīdzināšanas pazīmēm (izgriezta mēle, salauzts žoklis, izdurtas acis, rokas satītas ar telegrāfa kabeli) tiek atrastas Daugavā pie Dzelzs tilta. Zemes klēpī mocekļa nāvē mirušo Fihtenbergu gulda Rīgas Brāļu kapos.

Pēc nāves apbalvots ar III šķiras Lāčplēša Kara ordeni, Fihtenberga atraitnei Olgai tiek piešķirtas lauku saimniecība Bauskas apriņķī, to nosauc Priežkalni - "Fichtenberg" latviskajā tulkojumā.

Līdz Otrajam pasaules karam Rīgas kara muzejā glabājās leitnanta Fihtenberga pēcnāves maska, kā arī telegrāfa kabelis, ar kuru bija satītas viņa rokas.

Atsauces
--------

1. 1 2 3 4 5  Latvijas kritušo un mirušo atbrīvotāju kara varoņu piemiņai : 1. daļa": Nikolajs Pētersons, Rīga 90. lpp. (1938)
**Kosumelas lapsa** (*Urocyon sp*) ir pelēko lapsu ģints (Urocyon) plēsējs, kas pieder pie suņu dzimtas (*Canidae*) pamatcilts (*Basal Caninae*).

Kosumelas salas piekraste
Arheoloģiskie izrakumi liecina, ka Kosumelas lapsa (Urocyon sp.) jau no seniem laikiem ir apdzīvojusi Meksikas Kosumelas salu. Ir zināms, ka lapsa ir dzīvojusi uz salas vismaz tajā laikā, kad salu sāka apdzīvot maiji. Lapsai nav veikti nopietni zinātniski pētījumi. Kosumelas lapsas izdzīvošana ir ļoti kritiska, to ir tik maz vai varbūt tās ir jau izmirušas, ka nav veicami vērojami dabā, kā arī nevienā muzejā nav pieejams pilnīgs lapsas galvaskauss. Pētījumi ir veikti tikai lapsas fosilajiem kauliem, kas atrasti, pētot maiju civilizācijas liecības salā. Zinātnieki uzskata, ka Kosumelas lapsa ir nokļuvusi izolcijā no pārējām lapsām pirms 5000 - 13 000 gadiem, bet iespējams arī agrāk.

Izskats
-------

Pētot 37 fosilos kaulus, kas pieder vismaz 12 dažādiem dzīvniekiem, var secināt, ka Kosumelas lapsa ir maza auguma pelēkās lapsas ģints dzīvnieks, kas salīdzinoši ar sugu pelēkā lapsa (*Urocyon cinereoargenteus*) ir 60 - 80% no tās auguma, bet ir nedaudz lielāka par salu lapsu (*Urocyon littoralis*).

Atsauces
--------

1. 1 2  Cozumel Island fox (Urocyon sp.) dwarfism and possible divergence history based on subfossil bones - Gompper - 2006 - Journal of Zoology - Wiley Online Library[novecojusi saite]

Ārējās saites
-------------

* Kosumelas lapsas foto
**Japiji** (angļu: *Yuppie*) ir jauni, labi apmaksāti profesionāļi, kuri piekopj luksusa dzīvesveidu. Japijisms nav definējams tikai pēc algas apjoma vai piederības kādai noteiktai sociālai šķirai. Tas ir narcistisku, augsti atalgotu, jaunu profesionāļu kulturālais fenomens, kas radies 20. gadsimtā. Parasti japiji ir vidusšķiras izcelsmes cilvēki, kuriem ir augstākā izglītība, dzīvo lielās pilsētās vai piepilsētās. Lielākoties vīriešu dzimtes japiji strādā ar informācijas tehnoloģijām, finansēm un likumdošanu saistītajās sfērās. Viņi bauda izsmalcinātu pilsētniecisku dzīvesveidu, uzturas liberāli domājošas elites sabiedrībā. Parasti japiji ir vecumā no 20 līdz 30 gadiem. Japiji bieži sadarbojas ar citiem tāda paša dzīvesveida piekopējiem, tādējādi vēl papildinot savas finanses. Japijiem nav bērnu, galvenās intereses ir luksusa preces un pakalpojumi - dārgas automašīnas, grezni nekustamie īpašumi utt.

Vēsture
-------

Tiek uzskatīts, ka šo vārdu pirmo reizi sāka lietot Džozefs Epšteins (*Joseph Epstein*) 1985. gadā, lai arī šis apgalvojums tiek apstrīdēts. Pirmo reizi vārdu "japijs" drukātā veidā izplatīja Dans Rotenbergs (*Dan Rottenberg*) no laikraksta *Chicago*, kā rezultātā šis vārds ieguva ievērojamu popularitāti. Astoņdesmitajos gados parādījās akronīma alternatīva – **jampiji** (*yumpie*), taču šis vārds nekļuva populārs.

Atsauces
--------

1. ↑  Skaidrojošā vārdnīca vocabulary.com
**Lorija sala** (angļu: *Laurie Island*, spāņu: *Isla Laurie*) ir sala Antarktikā, otra lielākā Dienvidorkneju salu arhipelāga sala. Izvietojusies arhipelāga austrumdaļā, Vašingtona šaurums rietumos to atdala no Pauela salas. Krasta līnija ļoti robota, vairākas garas un šauras pussalas tālu iestiepjas jūrā, veidojot plašus līčus. Piekrastē daudz sīku saliņu un klinšu. Lielāko salas daļu klāj ledāji, centrālajā daļā paceļas ar ledāju klātā Melvila augstiene. Vairākas vietas Lorija salā un mazajās saliņās tās piekrastē atzītas par putniem nozīmīgām vietām.

Salu 1821. gada decembrī salas rietumu galu atklāja britu roņu mednieks Džordžs Pauels un nodēvēja to par godu britu kartogrāfam Ričardam Holmsam Lorijam *(Richard Holmes Laurie)*, kurš sagatavoja un izdeva Pauela kartes. 1823. gada janvārī salu pilnībā apkuģoja un aptuveni nokartēja Džeimsa Vedela ekspedīcija, kas to sākotnēji nodēvēja par **Vedela salu**, bet vēlāk nosaukumu mainīja pret **Melvila salu** par godu britu valstsvīram Robertam Dandasam *(Robert Dundas)*, otrajam grāfam Melvilam.

1903. gada martā salā ieradās Viljama Brūsa ekspedīcija ar kuģi *Scotia*. Brūsa komanda uzbūvēja akmens ēku Omondhausu *(Omond House)*, ko izmantoja gan kā patversmi, gan kā meteostaciju. Ekspedīcija plānveidīgi izpētīja un nokartēja salu, kā arī atgrieza tai Pouela doto nosaukummu. 1903. gada decembrī Brūss devās uz Buenosairesu un 1904. gada janvārī ar Lielbritānijas valdības akceptu nodeva Lorija salā izbūvēto meteostaciju Argentīnas īpašumā. Stacijā, kas vēlāk tika pārdēvēta par Orkadasu, kopš tā laika tiek veikti nepārtraukti meteoroloģiskie un ģeomagnētiskie novērojumi un tā ir vecākā cilvēku apdzīvotā vieta Antarktikā.

No 1946. gada janvāra līdz 1947. gada martam Gedesa ragā salas ziemeļos darbojās Lielbritānijas polārstacija Keipgedesa.

Atsauces
--------

1. ↑  «UNEP Islands». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2013. gada 1. maijā. Skatīts: 2013. gada 2. novembrī.
2. ↑  «Important Bird Areas in Antarctica». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2012. gada 12. augustā. Skatīts: 2013. gada 3. novembrī.
3. ↑  SCAR Composite Gazetteer
4. ↑  Section 5: Voyage of the Scotia. Autumn in Scotia Bay
5. ↑  «Cape Geddes Station C — History». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2014. gada 4. janvārī. Skatīts: 2013. gada 3. novembrī.
**Logaras ieleja** (slovēņu: *Logarska dolina*) ir ieleja Kamnikas-Saviņas Alpos, Solčavas pašvaldībā, Slovēnijā. Tās ainavu parks ir 24,75 kvadrātkilometru platībā. Ielejas slovēņu nosaukums ir samērā jauns un cēlies no *Logar Farm*, kas savukārt radies no *log* (burtiski - "purvaina pļava"). 1987. gadā ielejai tika piešķirts aizsargājamo ainavu parka statuss.

Ģeogrāfija un klimats
---------------------

Logaras ieleja ir tipiska U veida trogieleja. Tā sadalīta trijās daļās. Apakšējās daļas nosaukums ir Loga (*Log*), vidējā daļa saucas Plesta (*Plest* vai *Plestje),* (galvenokārt tā ir mežaina teritorija) un augšējā daļa Kota (*Kot*) vai Ogradeca (*Ogradec*), (tā ir mežaina teritorija ar nogāzēm). Ielejā izkaisītajās viensētās kopumā dzīvo 35 cilvēki. No visām pusēm ieleju ietver kalnu virsotnes.

Pa ieleju ved pastaigu taka garām vairākiem apskates objektiem: Melnās strauta (*Črna*) iztekai, mežizstrādes kanāliem, ar piepjveida izaugumiem klātiem ošiem, ogļdeģa namiņam un citiem apskates objektiem.

Lai arī Logaras ieleja nav īpaši šaura (apmēram 500 m visšaurākajā vietā), ziemeļu anticiklona ietekmes dēļ ļoti izplatītas ir inversijas. Temperatūras sadalījumu nogāzēs ļoti ietekmē atšķirības starp saulainajiem un ēnainajiem apgabaliem, kas ziemā novērojami dažādos sniega un ledus apstākļos.

Galerija
--------

* Logaras ieleja rudenīLogaras ieleja rudenī
* Skats uz ieleju no augšasSkats uz ieleju no augšas
* 360° video skats

Atsauces
--------

1. 1 2 3 4  Mišič, Franc. 1938. "O ledinskih in hišnih imenih okoli Solčave." *Časopis za zgodovino in narodopisje* 33(3/4): 191–201, p. 197.
2. ↑  Mauro Hrvatin. «Logarska dolina» [Logar Valley]. In Mateja Šmid Hribar, Gregor Golež, Dan Podjed, Drago Kladnik, Bojan Erhartič, Primož Pavlin, Jerele Ines. *Enciklopedija naravne in kulturne dediščine na Slovenskem – DEDI [Encyclopedia of Natural and Cultural Heritage in Slovenia]* (Slovenian). Arhivēts no oriģināla, laiks: 2020. gada 24. oktobrī. Skatīts: 2013. gada 19. februāris.
3. ↑  «Predstavitev Krajinskega parka Logarska dolina». Skatīts: 2013. gada 5. maijs.
4. ↑  «Data on ProtectedPlanet.net». World Database on Protected Areas (WDPA). Arhivēts no oriģināla, laiks: 2013. gada 18. augustā. Skatīts: 2013. gada 5. maijs.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Logaras ieleja***.
* Upper Savinja Valley: tourism in the Logar Valley and surroundings
Lohnesa piekraste

Lohness
**Lohness** (arī **Nesas ezers**; angļu: *Loch Ness*, skotu gēlu: *Loch Nis*) ir ezers Apvienotajā Karalistē, Skotijā. Atrodas dienvidrietumos no Invernesas. Pēc platības otrs lielākais ezers Lielbritānijā aiz Lomonda ezera, taču lielākais pēc tilpuma.

Atrodas ģeoloģiskā lūzuma (Lielais Glens) zonā. Ezera ūdens ir duļķains, jo tā gultne satur daudz kūdras. Otrs dziļākais ezers Skotijā, ezerā ir vairāk ūdens, nekā visos Anglijas un Velsas ezeros kopā. Ezerā viena sala — Čeriailenda. Tā ir mākslīga sala, kas radīta aizvēsturiskos laikos kā kranogs (nocietinājums). 92,6% ezera baseina ir dabiska, maz pārveidota teritorija.

Starptautiski pazīstams ar ezerā it kā bieži redzēto, leģendāro Lohnesa briesmoni (Nesija). Ļoti populārs tūrisma objekts, ainavisks. Ezerā kursē kuģi, attīstīta tūrisma industrija, kas fokusējas uz Nesiju. Drumnadročītas ciematā Lohnesa briesmoņa izstāžu centrs.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Lohness***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)
* Lohnesas projekts (angliski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 159069672
* LCCN: sh85090955
* GND: 4074298-2

 |

 |
**Kārols Šterks** (ungāru: *Sterk Károly*; 1881. gada 19. septembris Čākvāra — 1946. gada 10. decembris Budapešta) bija Ungārijas šahists.

Biogrāfija
----------

Pirms Pirmā pasaules kara bijis viens no vadošajiem Ungārijas šahistiem. 1911. gadā Budapeštā dalījis 3.-5. vietu 3. Ungārijas šaha čempionātā. 1913. gadā Debrecenā Ungārijas šaha čempionātā dalījis 2.-3. vietu ar Rihardu Reti. 1917. gada Budapeštas šaha turnīrā dalījis 2.-3. vietu (uzvarējis Ģula Brejers). 1907. un 1917. gadā zaudējis divus mačus Gēza Maroci ar vienādu rezultātu 2½:3½ (+1 –2 =3).

Pēc Pirmā pasaules kara pārsvarā piedalījies Budapeštas šaha turnīros, kuros uzvarējis vai dalījis pirmo vietu 1925. 1926. 1930. gadā. 1926. gadā bijis 9. vietā Bardejovas šaha turnīrā (uzvarējuši Hermanis Matisons un Savelijs Tartakovers). Nozīmīgu panākumu sasniedzis 1931. gada Ungārijas šaha čempionātā, kad izcīnījis 2. vietu aiz Lajoša Šteinera. Pēdējo reizi Ungārijas šaha čempionātā piedalījies 1935. gadā un dalījis 11.-16. vietu (uzvarējis Lāslo Sabo).

Pārstāvējis Ungārijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:

* Pasaules šaha olimpiādē piedalījies 1931. gadā;
* neoficiālajās Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 2 reizes (1924, 1926). Komandu vērtējumā izcīnījis zelta (1926) un sudraba (1924) medaļas.

Atsauces
--------

1. ↑  OlimpBase :: Men's Chess Olympiads :: Károly Sterk
2. ↑  OlimpBase :: unofficial Chess Olympiads :: Károly Sterk

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
**Starptautisks domēna vārds** jeb **IDN** ir domēna vārds, kurā izmantota vismaz viena ne latīņu alfabēta, piemēram, arābu, ķīniešu, kirilicas, ivrita, rakstzīme vai arī latīņu alfabēta burts ar diakritisku zīmi vai ligatūru, kā piemēram, latviešu vai franču valodās.

Dators šāda veida rakstzīmes kodē vairākbaitu *unicode* virknē. Lai gan DNS atbalsta *unicode*, e-pasta un tīmekļa pārlūku izmantotie tīkla protokoli nosaka domēna vārdā izmantojamo rakstzīmju ierobežojumus. Lai nodrošinātu saderību ar lielāko daļu lietojumprogrammu, starptautiskos domēna vārdus DNS reģistrā pārvērta ierastajā ASCII formā. Domēna vārdu "internacionalizācija" ir tehnisks risinājums, kas, izmantojot *punycode* algoritmu, pārveido, unicode virkni par ASCII virkni un otrādi. DNS reģistrā faktiski tiek reģistrēts domēna vārds, kas izskatās kā šķietami nesakarīga simbolu virkne. Pārveidoto vārdu dēvē par ACE (ASCII Compatible Encoding) domēna vārdu un to var atpazīt pēc prefiksa "xn–".

IDN veidi
---------

Ir divu veidu IDN:

* **otrā līmeņa IDN** (dēvēti arī par hibrīda IDN), kuru nosaukumā tiek izmantoti specifiski ne-ASCII simboli, taču augstākā līmeņa domēns ir tradicionāls, piemēram, 例如 .com vai dæmi.eu.
* **augstākā līmeņa IDN** (vai pilnie IDN), kur abos līmeņos gan vārdā, gan pašā domēnā tiek izmantoti specifiski simboli, piemēram, пример.рф.

### Otrā līmeņa IDN

Jau kopš 2000. gada ir pieejami otrā līmeņa IDN. Pirmie valstu kodu domēni (ccTLD), kuri ieviesa otrā līmeņa IDN reģistrāciju, bija no Āzijas un Klusā okeāna reģiona. Savukārt Eiropa sāka piedāvāt šādu iespēju tikai 2004. un 2005. gadā.

Pašlaik lielākais otrā līmeņa IDN skaits reģistrēts *.com* domēnā (1,1 miljoni reģistrāciju), kam seko Vjetnamas domēns *.vn*, kurā starptautiskos domēnus reģistrē bezmaksas.

### Augstākā līmeņa IDN

Izmantojot jauno gTLD programmu, 2009. gadā ICANN ieviesa arī augstākā līmeņa starptautiskos domēna vārdus. Kopš tā laika domēna vārdi visos līmeņos var ietvert ne latīņu alfabēta rakstzīmju kopas, piemēram, http://例子.测试/首šš vai http://пример.испытание. Tas īpaši noder tiem lietotājiem, kuri nepārzina angļu valodu un neorientējās latīņu alfabētā. Līdz ar to šāds risinājums padara interneta lietošanu daudz vienkāršāku un intuitīvāku.

Jau 2010. gada martā tika ieviesti pirmie ccTLD augstākā līmeņa IDN: Krievija (.рф), Ēģipte (صر.), Saūda Arābija (السعودية.) un Apvienotie Arābu Emirāti (امارات.).

2012. gadā programmai pieteicās vēl 116 jaunie vispārējie augstākā līmeņa (gTLD) IDN, no kuriem 73 bija ķīniešu valodā. Lielākais IDN pieteicējs bija uzņēmums "Zodiac", kurš izrādīja interesi par 15 ķīniešu domēniem, .com reģistrs "Verisign", kurš pieteica 12 *.com* un *.net* tulkojumus vai atvasinājumus svešvalodās. Arābu un japāņu valodas ierindojās otrajā vietā pēc pieteikumu skaita.

Lai gan lielākais skaits augstākā līmeņa IDN reģistrāciju pieder Krievijas Federācijas .рф domēnam, taču visstraujāk augošākie ir .中国 (Ķīna).

Atsauces
--------

1. ↑  «Kas ir IDN jeb starptautiskie domēna vārdi?». Skatīts: 19.05.2020.
2. ↑  «Kas tie tādi - starptautiskie domēna vārdi (IDN)?». Skatīts: 19.05.2020.
SĢG veltīta VDR pastmarka
**Starptautiskais ģeofiziskais gads** bija laika posms no 1957. gada 1. jūlija līdz 1958. gada 31. decembrim, kura laikā 67 valstis visā pasaulē veica ģeofiziskus novērojumus un pētījumus pēc vienotas programmas un metodikas. Pirms tā bija divi Starptautiskie polārie gadi, bet 1959. gadā Starptautiskais ģeofiziskais gads tika turpināts kā Starptautiskā ģeofiziskā sadarbība.

Svarīgākie notikumi
-------------------

Starptautiskā ģeofiziskā gada laikā tika palaisti pirmie Zemes mākslīgie pavadoņi — PSRS 1957. gada 4. oktobrī palaida pasaulē pirmo mākslīgo pavadoni *Sputnik-1*, bet ASV 1958. gada 31. janvārī — pavadoni *Explorer-1*. 1958. gada 29. jūlijā tika dibināta Nacionālā aeronautikas un kosmosa administrācija (NASA).

Tika izdarīti tādi svarīgi zinātniski atklājumi kā Van Allena radiācijas joslas ap Zemi un zemūdens kalnu grēdas okeānu vidienēs, kas pierādīja plātņu tektonikas teorijas pareizību.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* LCCN: sh85067407
* NDL: 00566447

 |

 |
**Radoma** (*Radom*) ir sena pilsēta Polijas centrālajā daļā, Mazovijas vojevodistē. Daugavpils sadraudzības pilsēta.
Pilsētā atrodas ieroču rūpnīca *Fabryka Broni Łucznik*, kurā izgatavo šaujamieročus.

Vēsture
-------

Pirmoreiz pieminēta 1155. gadā pāvesta Paskuales II bullā. 1360. gadā pilsētai tika piešķirtas Magdeburgas tiesības. 1383. gadā Seims Radomā apstiprināja Jadvigu par Polijas karali, bet 1401. gadā šeit tika parakstīta pirmā vienošanās par ūniju starp Poliju un Lietuvu. 1505. gadā Radomā Seims apstiprināja t.s. *Nihil Novi* principu valsts pārvaldē. 1660. gadā, Plūdu laikā pilsētu izpostīja zviedri.

1795. gadā, Trešās Polijas dalīšanas rezultātā, Radoma tika iekļauta Austrijas sastāvā, pēc Napoleona kariem tā nonāca Krievijas impērijas sastāvā, kļūstot par guberņas centru, līdz 1918. gadā iekļāvās atjaunotajā Polijas valstī.

Cilvēki
-------

Radomā dzimuši:

* Lešeks Kolakovskis (*Leszek Kołakowski*, 1927) - filozofs
* Jaceks Malčevskis (*Jacek Malczewski*, 1854 - 1929) - gleznotājs

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 155999159
* LCCN: n85049850
* GND: 4278180-2
* BNF: cb12037496q (data)
* NKC: ge129209

 |

 |


1. ↑  ; P2701: JSON; pārbaudes datums: 5 oktobris 2022.
**Sahalīna** (krievu: *Сахали́н*, japāņu: 樺太島 — *Karafuto-tō*) ir sala Āzijas austrumu piekrastē, lielākā Krievijas Federācijas sala tās dienvidaustrumos. Krastus apskalo Ohotskas jūra austrumos un Japāņu jūra dienvidaustrumos. Tatāru šaurums to atdala no kontinenta, bet Laperūza šaurums — no Hokaido salas.

Vēsture
-------

1855. gadā noslēgtajā Šimodas līgumā Sahalīnas sala bija Japānas un Krievijas impērijas kopējas pārvaldes teritorija jeb kondomīnija. 
Tomēr 1875. gada Pēterburgas līgumā Krievijas impērija atteicās no Kuriļu salām, pretī iegūstot Sahalīnu pilnīgi savā īpašumā. 
Pēc zaudētā Krievijas-Japānas kara 1905. gada Krievijas impērija Portsmutas līgumā atteicās no Sahalīnas dienvidu daļas, kur tika nodibināta japāņu Karafuto prefektūra. Otrā pasaules kara beigās PSRS 1945. gadā iesaistījās Sabiedroto valstu karā pret Japānu ar nosacījumu, ka tā iegūs visu Sahalīnu un Kuriļu salas.

Pēc kara beigām Japāna Sanfrancisko līgumā (1951) atteicās no Sahalīnas un Kuriļu salu ziemeļu daļas, ko tā bija ieguvusi 1905. gada 5. septembrī parakstītā Portsmutas līguma rezultātā. Tomēr PSRS valdība atteicās atdot Japānai Kuriļu salu dienvidu daļu.

Klimats
-------

Sahalīnas klimats ir vēss, mērenais musonu klimats (janvāra vidējā temperatūra no -6 °C dienvidos līdz -24 °C ziemeļos, augustā atbilstoši no +19 līdz +10 °C. Ziema ir ilga un sniegaina, vasara ir īsa un vēsa. Gada vidējā temperatūra salas ziemeļos ir -1,5 °C, dienvidos +2,2 °C. Saules radiācijas daudzums ir no 410 kJ gadā ziemeļos līdz 450 kJ gadā dienvidos. Maksimālā gaisa temperatūra vasarā šeit sasniedz +32 °C, minimālā ziemā -30,5 °C. Gada nokrišņu daudzums ir 800 mm.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Sahalīna***.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 316431019
* LCCN: sh85116662
* GND: 4051141-8
* NDL: 00631343
* NKC: ge118134

 |

 |
**Vaivara** (igauņu: *Vaivara*) ir stacija Igaunijā, Austrumviru apriņķa Vaivaras pagastā, dzelzceļa iecirknī Tapa—Narva un tā atrodas 25,1 km attālumā no Narvas, 107,2 km attālumā no Tapas un 184,9 km attālumā no Tallinas. Vaivaras stacija apkalpo starppilsētu pasažieru vilcienu satiksmi, kā arī veic dzelzceļa kravu operācijas. Vaivarā pietur Tapas (Tallinas) un Narvas virzienā kursējošie starppilsētu pasažieru dīzeļvilcieni (2012. gadā 1 vilciena sastāva pāris dienā).

No Vaivaras stacijas atzarojas pievedceļi uz Sillamē ostu (uz ziemeļiem), uz slānekļa ieguves šahtām (Vīvikonna u.c.) un Narvas hidroelektrostaciju (uz dienvidiem).

Stacijas ēka
------------

Pirmā Vaivaras stacijas ēka tika būvēta pēc tipveida projekta un bija vairāku 1870. gadā celto stacijas ēku līdziniece (Šarlotenhofa, Baltijas osta u.c.). Otrā pasaules karā ēka gājusi bojā.

Pirmā Vaivaras stacija
Pašreizējā Vaivaras stacijas ēka celta 1950. gadu sākumā. Ēkas arhitektūra ieturēta tolaik valdošajā Staļina klasicisma/baroka stilā un ir daudzu šajā laika periodā celto stacijas ēku līdziniece. Šāds stacijas tips sastopams ne vien Igaunijā — Sonda, Viljandi, Kohtla, bet arī Latvijā — Limbaži, Zemitāni, Koknese.

Kopš 2000. gadu sākuma Vaivaras stacijas ēka netiek izmantota.

Skatīt arī
----------

* Igaunijas pasažieru dzelzceļa pārvadājumi (austrumu virziens)

Ārējās saites
-------------

* Vaivaras stacija (attēlu galerija)

Atsauces
--------

1. ↑  *AS EVR Infra* pārskats par 2011./2012. gadu (igauniski)
2. ↑   *Edelaraudtee* mājas lapa (igauniski)(krieviski)(angliski)

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Uz Tapu** |  | **Uz Narvu** |
|  Oru |  **Vaivara** | Auvere  |
**Žolts Baumgartners** (ungāru: *Zsolt Baumgartner*; dzimis 1981. gada 1. janvārī, Debrecenā, Ungārijā) ir ungāru sacīkšu pilots. Viņš ir bijušais Formula 1 un Indy Racing League pilots.

Pašlaik Baumgartners piedalās Superleague Formula un pārstāv Totenhemas "Hotspur".

Baumgartners 2004. gada ASV *Grand Prix*, sacīkstē, kur viņš izcīnīja savus vienīgos punktus.
Karjeru viņš uzsāka savās mājās, Ungārijā, aizvietojot piektdienas treniņos avarējušo Ralfu Fērmanu. Viņš brauca īru pilota vietā arī nākamajā sacīkstē, taču tad Ralfs atveseļojās un Baumgartneram nācās atbrīvot vietu. Nākamajā sezonā viņš parakstīja līgumu ar Minardi un nobrauca tur vienu sezonu. 2007. gadā tika paziņots, ka ungārs būs Minardi Team USA, Pola Stodarta nesen nopirktās Champ Car komandas testu un rezerves pilots. Pašlaik komandas nosaukums ir HVM Racing un tā piedalījās vienā apvienotā IRL čempionāta sacīkstē. Kopš 2008. gada Baumgartners piedalās Superleague Formula un pārstāv Totenhemas "Hotspur".
**Derlija arābu zirgs**
**Derlija arābu zirgs** (1700. - 1730.) bija viens no trijiem ērzeļiem - ciltstēviem, no kuriem izveidoja Anglijas tīrasiņu šķirni. Otri divi bija Godolfīna arābu zirgs un Baierlija turku zirgs.

Derlija arābu zirgs uzauga pie Fedan beduīniem Sīrijā. Šeiham Mirza II piederēja bērs viengadīgs kumeļš, kas piesaistīja Halebas pilsētas britu vēstnieka Tomasa Derlija uzmanību. Lai varētu iegādāties viengadīgo kumeļu, Derlijs nosūtīja šeiham 300 zelta sovrinus. Šeihs pārdomāja un lauza vienošanos, atsakot Derlijam "savu labāko kumeļu". Tad Derlijs sarunāja angļu jūrniekus, kas tam palīdzēja zirgu izzagt un izvest uz Angliju. Tomēr lielākā daļa vēsturisko avotu liecina, ka zirgs ir izvests legāli. Derlija arābu zirgs ieradās Anglijā 1704. gadā.

Tomass Derlijs kumeļu bija pircis savam tēvam Ričardam Derlijam. 1703. gadā Derlijs nosūtīja uz Aldbihollu Jorkšīrā savam brālim Džonam vēstuli, pastāstot faktu, ka viņš ir nopircis jaunu kumeļu, kas nākot no ļoti slavenas, tīras un ļoti ātras arābu zirgu cilts līnijas, un tā vārds ir Mannika (Vārds saistās ar vienu no arābu zirgu līnijām, ko sauc "Muniqui", kas nozīmē "ātrie skrējēji"). Kumeļš esot bērs ar baltu zīmi sejas garumā. Vēl Derlijs raksta, ka kumeļu viņš nosūtot ar saviem uzticamiem draugiem un ka viņš cerot, ka jaunais zirgs patikšot, jo šeit (Sīrijā) tas tiekot vērtēts ļoti augstu.

Derlija arābs kļuva par Aldbihollas staļļu vaislas ērzeli no 1706. gada līdz 1719. gadam. Ērzelis mira 1730. gadā. Ir zināms, ka ērzelis ir aplecis salīdzinoši maz ķēves, kas nav piederējušas Derlija namam. Neskatoties uz to, ka ērzelim ir bijuši salīdzinoši maz kumeļu, tas ir devis slavenus tīrasiņu zirgu čempionus un vairākas sacīkšu leģendas, kā Eklipse, Flaiing Čailder un citi. Visi Derlija ērzeļa pēcnācēji izcēlās ar skaistumu un spēku. Nesenie ģenētiskie pētījumi, analizējot Y hromosomu, ir atklājuši interesantu faktu, ka 95% tīrasiņu zirgu pa tēva līniju ir Derlija pēcnācēji. Lai gan analizējot kopējo pēctecību, skaitot gan ērzeļus, gan ķēves, Derlija arābu zirga pēcnācēji ir 6,5%.

Atsauces
--------

1. 1 2 3  Darley Arabian
2. 1 2 3  Darley Arabian
3. ↑  95% of thoroughbreds linked to one superstud - life - 06 September 2005 - New Scientist

Ārējās saites
-------------

* 
* 
* 
* 
* 
* 
*
**Atvērta ekonomika** ir valsts ekonomika, kura piedalās starptautiskās ekonomiskās attiecībās. Atvērta ekonomika ir ekonomika, kas ļauj brīvi tirgoties ar citām valstīm no dažādām valstīm. Lielākā daļa valstu pasaulē ir atvērta tautsaimniecība, un daudzas tautas ļoti lielā mērā paļaujas uz starptautisko tirdzniecību, lai sasniegtu ekonomikas un sociālos mērķus. Valstis savā starpā tirgojas ar visdažādākajām precēm un pakalpojumiem. Atvērta ekonomika ir izdevīga, jo cilvēki var nodoties preču un pakalpojumu tirdzniecībai un darījumiem arī starptautiskajā arēnā kopumā. Tas palielina tirdzniecības un uzņēmējdarbības jomas, kas izraisa rentablos ienākumus.

Atvērtas ekonomikas veidi
-------------------------

Pastāv 2 atvērtās ekonomikas veidi:

* Liela atvērtā ekonomika — ekonomika, kurā procentu likme veidojas iekšējo ekonomisko procesu rezultātā, kas ir spējīga būtiski ietekmēt starptautiskā tirgus stāvokli un pasaules procenta likumi;
* Maza atvērtā ekonomika — ekonomika, kurā procentu likmi ietekmē pasaules finanšu tirgus nosacījumi — ekonomika, kuras nelielie izmēri neļauj tai būtiski mainīt pasaules tirgus norises.

Pastāv vairāki rādītāji, kas nosaka cik lielā mērā valsts ir atvērta ekonomika, piemēram:

* Eksporta kvota;
* Importa kvota;
* Ārējās tirdzniecības kvota;
* Ārējas tirdzniecības apgrozījums uz vienu iedzīvotāju.

Priekšrocības un trūkumi
------------------------

Galvenā priekšrocība ir tā, ka patērētāji var izvēlēties daudzas dažādas preces, atvērta ekonomika palielina iespēju tiešajiem ārvalstu ieguldījumiem un šajā ekonomikā ir lielāka iespēja pielāgoties izmaiņām, kas notiek pasaules ekonomikā.

Pie negatīvajiem faktoriem uzskata, ka valstis bieži vien kļūst pārāk atkarīgas no citām valstīm, kā arī no atvērtās ekonomikas var ciest vietējie ražotāji, kas nespēj konkurēt ar ārzemju uzņēmumiem, jāņem vērā, ka bieži investoriem neinteresē vietējās valsts intereses, ļoti bieži orientētas uz peļņu. Līdz ar to ilgtermiņā ir grūti prognozēt viņu rīcību, jo tie var atkal meklēt jaunus tirgus, pametot esošos. Ekonomikas krīzes apstākļos valstis ir daudz ievainojamākas pie atvērtas ekonomikas.

Atsauces
--------

1. ↑  Stenleiks Dž.F. Ekonomikas pamati, 1997, 172. lpp
2. ↑  «Arhivēta kopija». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 5. martā. Skatīts: 2015. gada 16. martā.
Ar Tīmekli 2.0 (*Web 2.0*) saistīto atzīmju mākonis
**Atzīmju mākonis** (angļu: *Tag cloud*) ir vizuāls tīmekļa vietnē lietoto atzīmju attēlojums. Visbiežāk tas ietver sarakstu ar lietotajām atzīmēm, kas sakārtotas alfabētiskā secībā, taču biežāk lietotās atzīmes tiek izceltas, parasti izmantojot lielāku fontu. Tas ļauj ērti atrast vajadzīgo atzīmi gan pēc alfabēta, gan popularitātes. Uzklikšķinot uz kādas no atzīmēm, lietotājs parasti nonāk lapā ar rakstiem, attēliem vai cita veida saturu, kam piesaistīta šī atzīme.

Pirmā populārākā tīmekļa vietne pasaulē, kur tika izmantots atzīmju mākonis, bija fotogrāfiju apmaiņas vietne *Flickr*.[*nepieciešama atsauce*] Latvijā atzīmju mākonis pirmoreiz parādījās fotogrāfiju apmaiņas vietnē Poga.lv.[*nepieciešama atsauce*] Atzīmju mākoņus izmanto arī populārais sociālais tīkls Draugiem.lv.

Atsauces
--------

1. ↑  Akadēmiskā terminu datubāze — tag cloud

Skatīt arī
----------

* Folksonomija
Viena no vairākām bumbām, ko lietoja 2006. gada Pasaules kausā
**Vairāku bumbu sistēma** futbolā ļauj turpināt spēli ar citu bumbu, nezaudējot laiku, ja bumba tiek izsista autā.

Tradicionāli futbola spēlē izmanto vienu bumbu un, kad tā atstāj laukumu, spēle tiek apturēta, līdz bumba tiek atgūta. Pēc futbola noteikumiem bumbu tiesnesis var nomainīt, ja tā uzsprāgst vai tiek bojāta, taču parasti to nomaina arī, ja tā tiek izsista no stadiona. Dažās līgās tika ieviesta jauna sistēma, kas paredzēja vairākas bumbas izmantošanai spēles gaitā. Vairāku bumbu sistēmā bumbu padevējiem tiek izdalītas vairākas bumbas, visbiežāk septiņas. Kad bumba šķērso laukuma līniju, tuvākais bumbas padevējs padod rezerves bumbu, ļaujot spēli turpināt nekavējoties. Šo sistēmu šobrīd izmanto UEFA Eiropas klubu turnīros, starptautiskās sacensībās un Pasaules kausa spēlēs, taču Anglijas Līgas čempionātā mājinieku komandas var izvēlēties, vai lietot šo sistēmu.

Daļa futbola komentētāju un treneru atbalsta šo sistēmu, jo tā palīdz uzturēt ātru spēles tempu, citi apgalvo, ka noteikumi ir par labu mājinieku komandai. 2005. gadā tā brīža Nottingham Forest F.C. galvenais treneris Gerijs Megsons tika pieminēts tiesneša protokolā par aicinājumu pēc viņa komandas gūtajiem vārtiem kavēt bumbu piegādi. Jans Holovejs apgalvo, ka, spēlējot citā stadionā, bumbu padevēji bieži aizkavē bumbu padošanu viņa spēlētājiem, bet savās mājās bumbu padevēji bumbas nespēj padot pietiekami ātri.

Atsauces
--------

1. ↑  *The Rules of Association Football, 1863: The First FA Rule Book*, Bodleian Library, 2006
2. 1 2 3  Čika Jonga sleja, *BBC Sport*, 2006. gada 17. janvāris.
3. ↑  Burnley 2-2 Derby, *BBC Sport*, 2005. gada 27. augustā
4. 1 2  Angry Ollie wants his ball back Archived 2007. gada 27. septembrī, *Wayback Machine* vietnē. *TeamTalk.com*
5. ↑  Pols Beikers. Havant admit multi-ball was a 'bit of a cock up' *Dorset Echo*, 2005. gada 16. janvāris
6. ↑  Football: Megson's ball haul Archived 2015. gada 24. septembrī, *Wayback Machine* vietnē. *Sunday Mirror*, 2005. gada 9. oktobris
**Aina Nagobads-Ābola** (dzimusi 1920. gada 9. jūnijā, mirusi 2021. gada 29. septembrī) bija viena no pirmajām un ilggadīgākajām atjaunotās Latvijas diplomātēm. Ārkārtējā un pilnvarotā vēstniece Francijā, Spānijā un Portugālē.

Dzīvesgājums
------------

Ernests un Emma Nagobadi ar bērniem Visvaldi, Ilgvaru un Ainu (1929).
Dzimusi 1920. gadā Rīgas pilsētas 2. ģimnāzijas direktora Ernesta Nagobada un viņa sievas Emmas (dz. Bruniņas) ģimenē. Pēc Rīgas pilsētas 2. ģimnāzijas beigšanas (1939) sāka medicīnas studijas Latvijas Universitātē (no 1940. gada LVU, no 1941. gada Universitāte Rīgā).

1944. gada rudenī viņu kopā ar universitātes slimnīcas personālu evakuēja uz Vāciju. Beidza Tībingenes Universitātes (Vācija) Medicīnas fakultāti (1949). Precējusies 1949. gadā ar Guntaru Ābolu (1921—2015), bērni — Jānis (1951 I), Ingrīda (1951 XII). Kopā ar ģimeni dzīvoja Marokā (1951—1954), no 1954. gada Parīzē, strādāja vīra naftas industrijas uzņēmumā.

Latvijas diplomātiskā un konsulārā dienesta vadītājs Anatols Dinbergs 1990. gada martā iecēla Ainu Nagobads-Ābolu par Latvijas Republikas goda konsuli Francijā.

No 1991. gada decembra līdz 1997. gada maijam viņa bija ārkārtējā un pilnvarotā Latvijas vēstniece Francijā, vienlaikus nerezidējošā vēstniece Spānijā no 1993. gada aprīļa līdz 1997. gadam un nerezidējošā vēstniece Portugālē līdz 1998. gadam.

Vēlāk viņa bija starptautiskās diplomātiskās akadēmijas Parīzē valdes locekle (1992—1997), Latvijas pastāvīgā pārstāve pie UNESCO (1992—2000).
2000. gada janvārī viņai piešķirts pārstāvniecības UNESCO padomnieces goda statuss.
1998. gadā viņa ievēlēta par Latviešu apvienības Francijā goda prezidenti, ir Augstākās izglītības starptautiskās sieviešu organizācijas valdes locekle (no 1993. gada), Francijas un Latvijas apvienības goda biedre.
2011. Latvijas Zinātņu akadēmijas goda biedre.

Apbalvojumi
-----------

* Triju Zvaigžņu ordenis, III šķ.
* Francijas Goda Leģiona ordenis, III šķ.
* Portugāles Lielais Nopelnu krusts, I šķ.

Bibliogrāfija
-------------

* „Parīze, Madride, Lisabona un atpakaļ Rīgā" — Rīga, 2000 [kopā ar G. Ābolu].

Ārējās saites
-------------

* Ainu Nagobads-Ābolu ievēl par Latvijas Zinātņu akadēmijas Goda locekli Archived 2020. gada 29. oktobrī, *Wayback Machine* vietnē.
* Dzīves pilna glāze
* Zelta vērtais franču šarms Latvijas diplomātijā

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 56451951
* LCCN: nr00036176
* ISNI: 0000 0000 4698 320X

 |

 |
**Džovanni Leonardo di Bona** (itāļu: *Giò Leonardo Di Bona*; 1542. gads, Kalabrija — 1597. gads) bija Itālijas šahists.

Biogrāfija
----------

Piedzimis Kutro pilsētā Itālijas provincē Kalabrijā. Studējis Romā tiesību zinātni, kad iepazinies ar šaha spēli. 1560. gadā zaudējis maču tā laika labākajam Spānijas šahistam Ruī Lopesam de Seguram. No 1566. gada līdz 1572. gadam daudz ceļojis un vienlaikus spēlējis šahu Dženovā, Marseļā un Barselonā. Kļuvis par vienu no sava laika labākajiem šahistiem. 1575. gadā apmeklējis Madridi, kur Spānijas karaļa Felipes II galmā apspēlējis Ruī Lopesu de Seguru un citus labākos Spānijas un Portugāles šahistus. Ticis noindēts pēc atgriešanās dzimtajā Itālijā. Pēc nostāstiem to izdarījis kāds konkurents, kurš apskaudis "šaha karaļa" slavu. 1634. gadā Leonardo dzīves stāstu uzrakstījis cits Itālijas šahists — Alesandro Salvio.

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
Pavadoņtelefoniem izmanto īpašus telefonu numuru kodus. Piemēram, Inmarsat telefonu numuriem piešķirti kodi no +870 līdz +874.
Globālajai mobilo pavadoņu sistēmai, kurā ietilpst ICO, Iridium un Globalstar, piešķirts kods +881. Thuraya izmanto kodus no starptautiskajiem tīkliem, kuri sākas ar +882. Savukārt ACeS izmanto lokālos valstu kodus, lai nebūtu jāmaksā par starptautiskajiem savienojumiem.

* Inmarsat:

+870: *SNAC (Single Network Access Code)* - ja nav zināms reģions;
+871: Atlantijas okeāna reģions, rietumdaļa - *Atlantic Ocean Region – East (AOR-E)*;
+872: Klusā okeāna reģions - *Pacific Ocean Region (POR)*;
+873: Indijas okeāna reģions - *Indian Ocean Region (IOR)*;
+874: Atlantijas okeāna reģions, austrumdaļa - *Atlantic Ocean Region – West (AOR-W)*.
* ICO: +881 0, +881 1.
* Ellipso: +881 2, +881 3 (nedarbojas, nav neviena pavadoņa).
* rezervēts: +881 4, +881 5.
* Iridium: +881 6, +881 7.
* Globalstar: +881 8, +881 9.
* Emsat: +882 13 (nedarbojas, nav neviena pavadoņa).
* Thuraya: +882 16.
**Vairogu veronika** (*Veronica scutellata*) ir ceļteku dzimtas veroniku ģints augu suga. Savvaļā tā ir sastopama Eiropā, tostarp nereti visā Latvijas teritorijā, Rietumāzijā un dažviet Ziemeļāfrikā. Parasti atsevišķi vairogu veronikas eksemplāri aug mitrās vai pārmitrās, skrajās vietās pļavu ieplakās, atmatās, uz aizaugošiem ceļiem, izžūstošās peļķēs un grāvjos, arī purvos.

Morfoloģija
-----------

Vairogu veronika ir daudzgadīgs, 15-50 cm garš lakstaugs. Auga stublājs ir ļogans, kails vai skarbmatains, gulošs vai pacils, mezglos sakņojas, un vismaz pie pamata četršķautņains.

Lapas ir lineāri lancetiskas vai lineāras, aptuveni 2—5 cm garas un 0,3—0,7 cm platas. Tās ir uz stublāja sēdošas un pretēji izvietotas. Lapas plātnes mala ir gandrīz gluda vai attāli sekli zobaina, lapas gals ir smails.

Zieds
Ziedi ir izvietoti ļoti skrajos ķekaros lapu žāklēs. Ziedkāts ir ļoti garš. Zieda kauss ir četrdaļīgs, daudz īsāks nekā vainags. Vainags ir balts līdz gaišzils vai gaišsārts ar tumšākām dzīslām. Auglis ir olveidīga pogaļa ar jomu galā un garu irbuļa palieku. Zied no jūnija līdz augustam.

Atsauces
--------

1. ↑  "An update of the Angiosperm Phylogeny Group classification for the orders and families of flowering plants: APG II". *Botanical Journal of the Linnean Society* 141 (4): 399–436. 2003-04. doi:10.1046/j.1095-8339.2003.t01-1-00158.x. ISSN 0024-4074.
2. ↑  «vairogu veronika - Veronica scutellata L. - Augi - Latvijas daba». *www.latvijasdaba.lv*. Skatīts: 2022-02-21.
**Eriks Andersens** (dāņu: *Erik Andersen*; 1904. gada 10. aprīlis Gentofte — 1938. gada 27. februāris Kopenhāgena) bija Dānijas šahists.

Biogrāfija
----------

No 1920. gadu sākuma līdz savai pāragrajai nāvei bijis viens no Dānijas spēcīgākājiem šahistiem. Divpadsmit reizes uzvarējis Dānijas šaha čempionātos (1923, 1925, 1926, 1927, 1929, 1930, 1931, 1932, 1933, 1934, 1935, 1936), kas joprojām ir nepārspēts šo turnīru sasniegums. 1930. gadā Stokholmā uzvarējis Ziemeļu valstu individuālajā šaha čempionātā. Tajā pašā gadā starptautiskajā šaha turnīrā Svinemindē dalījis 4.-5. vietu (uzvarēja Frīdrihs Zēmišs). 1934. gadā aizstāvējis savu Ziemeļu valstu šaha meistara titulu mačā pret Gideonu Štālbergu, nospēlējot neizšķirti 3:3. 1937. gadā zaudējis maču par Ziemeļu valstu šaha meistaru titulu pret citu Zviedrijas šahistu Ēriku Lundīnu ar 2½:3½.

Pārstāvējis Dānijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:

* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 6 reizes (1927-1935). Komandu vērtējumā izcīnījis sudraba (1927) medaļu;
* neoficiālajā Pasaules šaha olimpiādē piedalījies 1936. gadā.

Atsauces
--------

1. ↑  «Campeonato de Dinamarca». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 3. martā. Skatīts: 2016. gada 6. jūnijā.
2. ↑  Pohjoismaiden mestaruus
3. ↑  OlimpBase :: Men's Chess Olympiads :: Erik Andersen
4. ↑  OlimpBase :: unofficial Chess Olympiads :: Erik Andersen

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 226694601
* ISNI: 0000 0003 6241 4404

 |

 |
**6 cepuru metode** ir termins, kuru ieviesis Edvards de Bono. Grāmatas autors Edvards de Bono ir radošās domāšanas pamatlicējs, kas starptautisku atpazīstamību ieguvis ar grāmatu *Sešas domāšanas cepures*  *Sešas domāšanas cepures* ir Edvarda de Bono radīta domāšanas efektivitātes uzlabošanas metode. Galvenās grūtības, ar ko cilvēks saskaras domāšanas procesā, ir apjukums, jo vienlaicīgi tiek iesaistītas emocijas, informācija, loģika, cerības, radošais gars. Šo sadursmes procesu var pielīdzināt žonglēšanai ar pārāk daudzām bumbiņām. Edvards de Bono piedāvā vienkāršu risinājumu – cilvēks vienlaicīgi nevar darīt vairākas lietas, tāpēc ir jānošķir emocijas no loģikas, radošums no informācijas un pozitīvā domāšana no kritikas. Sešu domāšanas cepuru metodi visveiksmīgāk var izmantot grupā, jo tad tiek iesaistīta katra grupas dalībnieka zināšanas, pieredze un spējas, kas virzītas uz konkrētas problēmas atrisinājumu.

6 cepuru metodes darbības princips
----------------------------------

Edvards de Bono radīja *sešu domāšanas cepuru* metodi, lai uzlabotu domāšanas efektivitāti. Uzliekot galvā vienu no cepurēm tiek aktivizēta noteikta tipa domāšana. Autors izmanto cepuri kā domāšanas metaforu, jo kultūrā ir iesakņojusies asociācija starp domāšanu – galvu – cepuri. Cepure ilustrē lomu, kuru esam uzņēmušies konkrētā brīdī. Cepuri var viegli uzlikt, noņemt un tā ir visiem pamanāma. Tāpat ir ar domāšanas veidu, kuru izmanto cilvēks. Uzvelkot cepuri, uzsvaru liek uz krāsu vai stilu; izvēloties domāšanas veidu, uzsvars tiek likts uz procesu un mērķi.

6 cepuru krāsas un to nozīme
----------------------------

**Baltā cepure**- saistīta ar objektīviem faktiem,
**Sarkanā cepure** -saistīta ar emocionālo skatījumu,
**Melnā cepure** -saistīta ar kritisku idejas izvērtēšanu,
**Dzeltenā cepure** -saistīta ar optimismu un pozitīvu domāšanu,
**Zaļā cepure** -saistīta ar radošumu un jaunām idejām,
**Zilā cepure** -saistīta ar kontroli un procesa novērošanu

Atsauces un piezīmes
--------------------

1. ↑  De Bono, E.(2009). Sešas domāšanas cepures, Zvaigzne ABC, Rīga
2. ↑  *De Bono, E.(1985). Six Thinking Hats: An Essential Approach to Business Management. Little, Brown, & Company.*
3. ↑  hats.asp[novecojusi saite]
4. ↑  De Bono, E.(1994).Parallel thinking: from Socratic thinking to de Bono thinking, Viking

Literatūra
----------

* De Bono, E.(2009). Sešas domāšanas cepures, Zvaigzne ABC, Rīga
* De Bono, E.(1985). Six Thinking Hats: An Essential Approach to Business Management. Little, Brown, & Company.
* De Bono, E.(1994).Parallel thinking: from Socratic thinking to de Bono thinking, Viking

Ārējās saites
-------------

* Archived 2016. gada 18. augustā, *Wayback Machine* vietnē.
**Savojas princis Eižens** (vācu: *Eugen von Savoyen*; dzimis 1663. gada 18. oktobrī, miris 1736. gada 21. aprīlī) bija viens no visu laiku izcilākajiem Hābsburgu monarhijas karavadoņiem. Kalpojis trijiem Austrijas valdniekiem Leopoldam I, Jozefam I un Kārlim VI.

Dzīvesgājums
------------

Dzimis Parīzē, itāļu augstmaņu ģimenē. Uzauga Francijas karaļa Luija XIV galmā. Tā kā Eiženam bija vāja veselība, iesākumā viņam bija paredzēta garīdznieka karjera, tomēr 19 gadu vecumā viņš iestājās militārā dienestā. Nebūdams pieprasīts Francijas armijā, viņš devās uz Vīni, kur iestājās Hābsburgu armijā tieši pirms Lielā turku kara 1683. gada 11.—12. septembra Kaujas par Vīni, kurā piedalījās. Vēlāk piedalījās 1687. gada Mohāčas kaujā, 1688. gadā tika ievainots Belgradas aplenkumā.

Kopā ar brālēnu Viktoru Amadeju II piedalījās Deviņgadu karā cīņās pret Franciju, iesākumā pie Reinas, vēlāk Pjemontā. 1697. gadā princis Eižens atkal iesaistījās kaujās pret turkiem un 1697. gada 11. septembrī smagi sakāva tos Zentas kaujā. Tā bija viena no smagākajām sakāvēm Osmaņu impērijas vēsturē — gāja bojā 25 000—30 000 turku, bet austriešiem bija tikai 429 kritušie. Šī spīdošā uzvara padarīja princi Eiženu par Eiropas slavenību.

1701. gadā princis Eižens iesaistījās Spānijas mantojuma karā, kur vairākkārtēji (dažās kaujās kopā ar angļiem Malboro hercoga vadībā) sakāva franču karaspēku — Karpi kaujā 1701. gada jūlijā, Kjari kaujā 1701. gada septembrī, Otrajā Hehštetas kaujā 1704. gads augustā, Turīnas kaujā 1706. gada septembrī, Audenardes kaujā 1708. gada jūlijā, Malplakē kaujā 1709. gada septembrī, tomēr zaudēja Denēnas kaujā 1712. gada jūlijā.

Pēc Krievijas cara Pētera I neveiksmēm 1710.—1711. gada Krievu—turku karā, atsākās austriešu karadarbība pret turkiem. Princis Eižens sakāva turkus Petrovaradinas kaujā 1716. gada augustā, bet 1717. gada augustā ieņēma Belgradu.

No 1716. līdz 1724. gadam Eižens bija Dienvidnīderlandes (apmēram mūsdienu Beļģija) ģenerālgubernators, tomēr valdīja no Vīnes ar iecelta pārstāvja palīdzību. No 1733. gada, vecuma dēļ fiziski un mentāli vājāks, princis Eižens diezgan neveiksmīgi piedalījās Polijas mantojuma karā. Miris 1736. gadā. Princis Eižens kā rezidenci izmantoja par saviem līdzekļiem uzcelto grezno Belvederes pili Vīnē.

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Savojas princis Eižens*** |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 64800019
* LCCN: n81108980
* ISNI: 0000 0001 2281 0256
* GND: 118605941
* SELIBR: 205895
* SUDOC: 027297969
* BNF: cb119370512 (data)
* BPN: 38001845
* BIBSYS: 13006035
* NDL: 00620643
* NKC: jn20000700499
* SBN identifikators TO0V064676 nav derīgs.
* BNE: XX1232529

 |

 |
SEPP karogs.
**Savstarpējās ekonomiskās palīdzības padome** (krievu: *Совет экономической взаимопомощи*) jeb saīsināti **SEPP** no 1949. līdz 1991. gadam bija starptautiska ekonomiskās sadarbības organizācija, kurā apvienojās Austrumu bloka un dažas ārpus tā esošās komunistiskās valstis. SEPP izveide bija kā atbilde Eiropas ekonomiskās sadarbības organizācijas izveidei Rietumeiropā.

SEPP tika izveidota 1949. gada janvārī ar lēmumu, ko pieņēma Bulgārijas, Čehoslovākijas, Polijas, PSRS, Rumānijas un Ungārijas pārstāvju apspriedē. 1949. gadā organizācijai pievienojās Albānija, bet jau 1961. gadā tā pameta SEPP. Vēlāk SEPP pievienojās arī Vācijas Demokrātiskā Republika (1950—1990), Mongolija (no 1962), Kuba (no 1972), Vjetnama (no 1978). SEPP asociētā locekle bija Dienvidslāvijas Sociālistiskā Federatīvā Republika (no 1964). SEPP bija arī vairākas novērotājvalstis. Pastāvēja arī īpaši līgumi, uz kuru pamata organizācijas darbā piedalījās arī nesociālistiskās valstis, piemēram, Somija, Nikaragva, Meksika un citas valstis. SEPP sēdeklis atradās Maskavā.

SEPP mērķi bija veicināt dalībvalstu ekonomisko attīstību, dalībvalstu industrializācijas līmeņa paaugstināšanu, celt dzīves līmeni, darba ražīgumu un tā tālāk. Būtisks trūkums SEPP darbībā bija tas, ka tās pieņemtie lēmumi nebija juridiski saistoši visām dalībvalstīm un tiem bija deklaratīvs rakstus. Plānveida ekonomikas apstākļos organizācijas darbība nebija efektīva un nereti radīja zaudējumus tās dalībvalstīm. SEPP beidza pastāvēt 1991. gada 28. jūnijā pēc pēdējās SEPP sesijas Budapeštā.

Atsauces
--------

1. ↑  "Germany (East)", Library of Congress Country Study, Appendix B: The Council for Mutual Economic Assistance (angliski)
2. ↑  Robert Bideleux and Ian Jeffries, A History of Eastern Europe: Crisis and Change, Routledge, 1998, 582. lpp. ISBN 0-415-1611-8 Nepareizs ISBN. (angliski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 51145066485666591390
* LCCN: n79106441
* ISNI: 0000 0001 2122 7536
* GND: 16299707-3
* SUDOC: 026586479
* BNF: cb118805659 (data)
* NLA: 35877536
* NKC: kn20010711373
* BNE: XX144227

 |

 |
**Džovanna Amati** (itāļu: *Giovanna Amati*; dzimusi 1959. gada 20. jūlijā Romā, Itālijā) ir bijusī Formula 1 pilote, priekšpēdējā sieviete, kura piedalījusies kādā no sacensību oficiālajiem braucieniem. Ikviens no trim mēģinājumiem kvalificēties sacensībām ar Brabham komandu bija neveiksmīgs, netika pārvarēta pirmskvalifikācijas kārta.

Uzaugusi bagātā ģimenē, 1978. gadā tika nolaupīta, bet atbrīvota pret izpirkuma maksu — 800 milijonu liru.

Karjera
-------

Sacīkšu braucējas karjeru sāka Formula Abarth sacīkšu sērijā. No 1985. līdz 1986. gadam piedalījās Formula 3 sacensībās, bet no 1987. līdz 1991. gadam piedalījās Formula 3000 sacensībās. 1992. gadā kļuva par piekto sievieti, kura piedalījusies kādā no Formula 1 sacīkstēm.

Formula 1 rezultāti
-------------------

| Gads
  | Komanda
  | Šasija
  | Dzinējs
  | 1
  | 2
  | 3
  | 4
  | 5
  | 6
  | 7
  | 8
  | 9
  | 10
  | 11
  | 12
  | 13
  | 14
  | 15
  | 16
  | Vieta
  | Punkti |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1992 | Motor Racing Developments Ltd. | Brabham BT60B
  | Judd 3.5 L V10 | RSANPK | MEXNPK | BRANPK | ESP | SRM | MON | CAN | FRA | GBR | GER | HUN | BEL | ITA | POR | JPN | AUS | **—** | **0** |
|
**Peijenne** (arī **Peijennes ezers**; somu: *Päijänne*) ir pēc platības otrs lielākais ezers Somijā. Garākais ezers Somijā. No ezera dienvidu virzienā iztek Kimijoki upe, kas ietek Somu līcī. Daudz salu ar kopējo platību ap 225 km²

No Peijennes ezera uz Helsinkiem izbūvēts pazemes ūdensvads (Peijennes ūdens tunelis), kas apgādā galvaspilsētu ar tīro ezera ūdeni. Ezera ūdens apmaiņas periods ir 2,9 gadi. Aizsalst no decembra līdz maijam. Ezera centrālā daļa Tehinselke (*Tehinselkä*) aizsalst tikai ap Ziemassvētkiem. Iecienīta atpūtas vieta. Ap ezeru atrodas daudz (>6500) vasarnīcu.

Mūsdienās ezera ūdens ir ļoti tīrs, taču vēl 1970. gadu vidū ezeru spēcīgi piesārņoja notekūdeņi no pilsētām un rūpnīcām.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Peijenne***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)

Skatīt arī
----------

* Eiropas lielākie ezeri

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 248716152
* LCCN: sh85096612
* GND: 4491162-2

 |

 |