recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Feniletilspirts** (benzoletanols, benzilkarbinols, 2-feniletanols, ß-feniletilspirts, ß-hidroksietilbenzols, rožu eļļa, apelsīnu eļļa, C8H10O jeb C6H5CH2CH2OH) ir gaistošs, viskozs šķidrums un ir viena no galvenajām rožu eļļas sastāvdaļām.

Atrašanās dabā
--------------

Atrodams daudzās dabiskās nozīmīgās esteru eļļās, piemēram, rožu, neļķu, hiacinšu, apelsīnu ziedu, Burbona ģerāniju u.c.

Iegūšana
--------

Feniletilspirtu iegūst, reducējot etilfenilacetātu ar spirtu un nātriju, vai hidrogenējot fenilacetaldehīdu niķeļa katalizatora klātbūtnē. Var iegūt arī benzola reakcijā ar etilēna oksīdu AlCl3 klātbūtnē; stirola oksīda hidrogenēšana; pēc Grinjāra reakcijas. Pašreizējās feniletilspirta ražošanas komerciālajās metodēs ietilpst Grinjāra sintēze, Frīdela-Krafta process un katalītiskā hidrogenēšana no stirola oksīda. 

### Iegūšanas procesa stadijas

Ķīmiskajā rūpniecībā iegūstamā tehniskā ß-feniletilspirta attīrīšana notiek šādā secībā: 

1. hloru saturošo piedevu pārziepjošana, neitralizēšana un skalošana;
2. rektificēšana vakuumā;
3. piemaisījumu atdestilēšana ar kodīgu tvaiku;
4. atkārtota rektificēšana vakuumā.

Izmantošana
-----------

Izmanto kā konservantu oftalmiskos šķīdumos un kā farmaceitisku līdzekli (pretmikrobu), parfimērijā (ziepju aromātiskās piedevas) un pārtikas rūpniecībā (aromātisko pārtikas esenču izgatavošanai). Izmanto arī kā izejvielu ß-feniletilacetāta un dažu citu smaržvielu sintēzei. Kukaiņu apkarošanā feniletilspirtu uzskata par līdzekli pret odiem. Zemās cenas, ķīmiskās stabilitātes un smaržas kvalitātes dēļ feniletilspirts ir ideāli piemērots ziepju aromāts. Aptuveni 85% feniletilspirta izmanto smaržām. Feniletilspirta izmantošana parasti neizraisa veselības problēmas.

Fizikālās īpašības
------------------

Feniletilspirtam, iespējams, ir visprestižākais ķīmiskais aromāts no visām aromātiskajām organiskajām vielām parfimērijas pasaulē. To nosaka tā izsmalcinātā dabisko rožu ziedlapiņu smarža. Feniletilspirts ir šķidrums. Stipri sakratot, 100 ml ūdens šķīst 2 ml vielas. 50% spirtā labi šķīst (1:1) un ierobežoti šķīst ūdenī (1:60). Kušanas temperatūra -27 °C, viršanas temperatūra 220—222 °C.
Molekulmasa: 122,17. C 78,66%, H 8,25%, O 13,10%.

|  | Augstākā labuma | I šķira |
| --- | --- | --- |
| Smarža | Rožu |
| Organoleptiskais vērtējums, punktos | 4,5 | 4,0 |
| Laušanas rādītājs *n(20/d)* | 1,5310—1,5330 | 1,5310—1,5330 |
| Blīvums pie 200C, g/cm3 (*d(20/4)*) | 1,021—1,025 | 1,021—1,025 |
| Spirta masas daļa, %, ne mazāk kā | 99,97 | 99,0 |
| Glabāšanas garantijas laiks, mēneši | 12 | 12 |

Ķīmiskās īpašības
-----------------

* Feniletanols piedalās parastajās spirtu vai aromātisko savienojumu reakcijās.
* Feniletanolu izmanto dažādu ķīmisko vielu sintēzē.

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Svarīgākie spirti |
| --- |
|  |
|  | 
* Metanols
* Etanols
* Propanols
* Izopropanols
* Butanols
* Amilspirts
* 1-Heksanols
* 1-Heptanols
* Alilspirts
* Propargilspirts
* Etilēnglikols
* 1,2-Propāndiols
* 1,3-Propāndiols
* 1,6-Heksāndiols
* Glicerīns
* Pentaeritrīts
* Feniletilspirts

 |

 |
**Osama bin Ladens** bija zilonis, kas nogalināja 27 cilvēkus un iznīcināja vairākus īpašumus Asamas štatā Indijā. Zilonis nosaukts terorista Osamas bin Ladena vārdā. Dzīvnieks savas darbības veica starp 2004. un 2006. gadu. 2006. gadā ziloni pēc vairākiem neveiksmīgiem nomedīšanas centieniem nošāva, lai gan tiek apšaubīts, vai tika nomedīts īstais dzīvnieks. Zilonis uzbrukumu laikā bija sasniedzis 40 līdz 50 gadu vecumu un 2,7 m līdz 3 m garumu. Ir teikts, ka zilonis nebaidījās no petardēm un uguns. Četrpadsmit no ziloņa 27 upuriem tika nogalināti ziloņa dzīves pēdējo sešu mēnešu laikā. Štatā, kurā dzīvoja zilonis, savvaļā ir aptuveni 5300 Āzijas ziloņu, kuru dzīves vidi samazina urbanizācija. Ziemeļaustrumu Indijā nereti ziloņi barības meklējumos dodas uz cilvēku apdzīvotajiem apgabaliem, kas izraisa konfliktus cilvēku un ziloņu starpā. No 2001. līdz 2006. gadam Asamā ziloņi nogalināja vairāk nekā 250 cilvēkus, bet cilvēki — 268 ziloņus.

Nāve
----

2006. gada decembrī Indijas amatpersonas izdeva "šaut, lai nogalinātu" direktīvu ar termiņu līdz mēneša beigām. 18. decembrī tika paziņots, ka zilonis atrodas tējas plantācijā pie Behali pilsētas. Vietējie iedzīvotāji izmantoja bungas un uguni, lai ieslodzītu ziloni plantācijas stūrī. Ziloni nogalināja vietējais mednieks, kuram zilonis, saprotot, ka viņu centīsies nošaut, centās uzbrukt. Mednieks vēlāk intervijās teica: "Tas skrēja man virsū, bet es turpināju šaut. Pēc pāris jardiem tas jau būtu mani notriecis." Osamu bin Ladenu atpazina pēc ziloņa ilkņu trūkuma.

Tomēr amatpersonas pauda bažas, ka tas nebija īstais zilonis, jo nāve notika ievērojamā attālumā, 80 km, no vietas, kur tas bija iepriekš redzēts. Mežsaimniekus apsūdzēja nevainīga ziloņa nonāvēšanā, bet dzīvnieku aizstāvju grupas uztraucās, ka citi tā paša bara ziloņi varētu uzbrukt.

### Citi "Osamas" ziloņi

2008. gadā vēl viens zilonis, kuru iesauca par Osamu bin Ladenu, nogalināja vairāk kā 11 cilvēkus un radīja desmitiem traumu. Šo ziloni nošāva Džhārkhandā.

Atsauces
--------

1. 1 2 3 4  «India's killer elephant shot dead». BBC News. 2006-12-17. Skatīts: 2013-04-23.
2. ↑  «Authorities in India hunting killer elephant named after Osama bin Laden». WAFF. Skatīts: 2015. gada 3. janvāris.
3. ↑  "Serial killer elephant shot dead in India"
4. 1 2 3 4  Paul Bignell. «'Osama' the serial killer elephant is shot dead – or is he?». *The Independent*, 2006-12-18. Skatīts: 2015-01-02.
5. ↑  «Killer elephant named after Osama bin Laden slain». *USA Today* (Gauhati, India). 2006. gada 18. decembris. Skatīts: 2015. gada 2. janvāris.
6. 1 2  Scott Conroy. «Elephant Named After Bin Laden Shot Dead». Associated Press/CBS News, 2006. gada 17. decembris. Skatīts: 2015. gada 2. janvāris.
7. ↑  «"Osama Bin Laden" shot dead in India». *today.reuters.comft* (Guwahati, India : Reuters). 2006. gada 17. decembris. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2015. gada 3. janvārī. Skatīts: 2015. gada 3. janvāris.
8. ↑  «Indian police track down and kill 'Osama bin Laden' - the elephant». *The Calgary Herald* (CanWest MediaWorks Publications Inc.). 2008. gada 1. jūnijs. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2015. gada 2. martā. Skatīts: 2016. gada 12. septembrī.
***Grenoble École de Management*** (GEM) ir Eiropas biznesa augstskola ar vairākām universitātes pilsētiņām, kas atrodas Francijā: Grenoblē un Parīzē. *GEM* dibināta 1984. gadā.

*The Financial Times* 2015. gadā skolu Eiropas biznesa skolu vidū ierindoja divdesmitajā vietā. 

Skolas programmas ir trīskārši akreditētas — atbilstoši starptautiskajiem AMBA, EQUIS un AACSB standartiem. Skolas absolventu vidū ir ievērojami uzņēmēji un politiķi.

Atsauces
--------

1. ↑  Loïk Roche prend la tête de Grenoble École de Management.
2. ↑  (angliski) European Business School Rankings 2015 Archived 2016. gada 4. maijā, *Wayback Machine* vietnē.
3. ↑  (angliski) Triple accredited business schools (AACSB, AMBA, EQUIS)

Ārējās saites
-------------

* Oficiālā vietne

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 138294009
* LCCN: n98039122
* ISNI: 0000 0001 2167 7879
* GND: 16049430-8
* SUDOC: 07769631X
* BNF: cb12472473c (data)

 |

 |
**Olainīte**, arī **Olaine** un **Olaines strauts**, ir Misas labā krasta pieteka Olaines pagastā.

Sākas novadgrāvjos pie Rīgas dienvidu apvedceļa A5 un Jelgavas šosejas A8 krustojuma, tek uz dienvidrietumiem paralēli šosejai un Jelgavas dzelzceļam. Krastos Jaunolaine, tās teritorijā upē no kreisās puses ietek Apšukalnu kanāls un atrodas Olaines kapi. Lielākajā daļā tecējuma gultne regulēta. Pirms ietekas Misā krasti purvaini, pie ietekas — vasarnīcu ciemats Ezītis.

2015. gadā Olainītes ūdens jau augšpus Jaunolaines tika atzīts par neatbilstošu labai kvalitātei, kas norāda uz piesārņojuma avotiem tās augštecē vai tās pirmssākuma novadgrāvjos. Paredzams, ka pēc dažiem gadsimtiem upīti caur filtrējošiem slāņiem sasniegs piesārņojums no bijušajām toksisko atkritumu glabātavām. Vidējais piesārņojošo vielu daudzums pārsniedz labas kvalitātes pieļaujamās normas apmēram divkārtīgi. Ievērojama ietekme ir vietējās kanalizācijas radītajai noslodzei un lauksaimniecības noplūdēm.

2015. gadā tika uzsākti darbi novadgrāvja Medemciems—Olainīte izbūvei.

Atsauces
--------

1. ↑  «Informācija par objektu: Olainīte». *LĢIA vietvārdu datubāze*. Latvijas Ģeotelpiskās informācijas aģentūra. Skatīts: 2021. gada 25. martā.
2. 1 2  Olaines Pagasta teritorijas plānojuma stratēģiskais ietekmes uz vidi novērtējums, 2008, 10. 25. lpp.
3. ↑  Ģeoresursi. OBJEKTS: Kūdras ieguves lauku paplašināšana atradnes „Cenas tīrelis purvs" Archived 2021. gada 24. septembrī, *Wayback Machine* vietnē. 33. 41. lpp.
4. ↑  Olaine.lv: Uzsākti darbi, lai izbūvētu novadgrāvi Medemciems – Olainīte 15.04.2015

|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Misas pietekas |
| --- |
|  |
| Kreisā krasta pietekas | 
* Medaine
* Milupīte
* Skujupīte
* Tēces strauts
* Vāverupīte

 |
|  |
| Labā krasta pietekas | 
* Apiņupīte
* Cena
* Daugavas—Misas kanāls
* Mīlupīte
* Olainīte
* Pupla
* Stiebrāju grāvis
* Taļķe
* Upmalnieku grāvis
* Vārnupe
* Zvirgzde

 |

 |
**Fabians Detlings** (vācu: *Fabian Döttling*; dzimis 1980. gada 4. augustā Heilbronnā) ir Vācijas starptautiskais lielmeistars šahā (2003).

Biogrāfija
----------

1995. gadā uzvarējis Vācijas jauniešu šaha čempionātā U15 vecuma grupā. 1996. gadā Rimavska Sobotā bijis pirmais Eiropas jauniešu šaha čempionātā U16 vecuma grupā. 1998. gadā ieņēmis piekto vietu Pasaules jauniešu šaha čempionātā U18 vecuma grupā.

2000. 2002. un 2003. gadā pārstāvējis Vācijas izlasi Mitropas šaha komandu kausā, kurā 2002. gadā izcīnījis individuālo zelta medaļu un sudraba medaļu komandu ieskaitē, bet 2003. gadā kļuvis par sacensību uzvarētāju komandu ieskaitē. 2003. gadā uzvarējis starptautiskajā šaha turnīrā Vācijas pilsētā Bādviszē, bet 2005. gadā dalījis pirmo vietu starptautiskajā šaha festivālā *Untergrombach Open*. 2006. gadā uzvarējis starptautiskajā šaha turnīrā Bādenbādenē, kā arī interneta šaha ātrspēles turnīrā *Dos Hermanas*, kura ietvaros Dētlings pieveicis Gatu Kamski, Magnusu Kārlsenu un Bu Sjandži.

Vācijas šaha klubu turnīros pārstāv Bādenbādenes šaha klubu. Pieckārtējs Vācijas šaha bundeslīgas uzvarētājs (2006-2009, 2011) un trīskārtējs Vācijas šaha kausa uzvarētājs (2007, 2008, 2015)..

Par panākumiem turnīros FIDE 2000. gadā Detlingam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2003. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

Atsauces
--------

1. ↑  «Deutsche Jugendmeisterschaften seit 1947». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 12. aprīlī. Skatīts: 2018. gada 6. janvārī.
2. ↑  Oropesa del Mar 1998: 12° World Championship u18 (boys)
3. ↑  OlimpBase :: Men's Chess Mitropa Cup :: Fabian Döttling
4. ↑  «GM Fabian Doettling Wins Dos Hermanas!». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 6. martā. Skatīts: 2018. gada 6. janvārī.
5. ↑  Deutsche Mannschaftsmeisterschaften
6. ↑  Deutsche Pokal-Mannschaftsmeisterschaften

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
**Naro-1** (sākotnējais nosaukums **Korea Space Launch Vehicle** jeb **KSLV-1**) ir Dienvidkorejas pirmā un vienīgā kosmiskā nesējraķete. Tā ir divpakāpju raķete, kuras pirmā pakāpe izgatavota Krievijā.

Divi pirmie lidojumi 2009. un 2010. gadā beigušies neveiksmīgi. Tikai trešajā startā 2013. gadā izdevās orbītā ievadīt pavadoni.

Raķetes uzbūve
--------------

*Naro-1* divpakāpju raķete, kas derīgo kravu līdz 100 kg var ievadīt orbītā ar 38° slīpumu 100 līdz 300 km augstumā. Pirmā pakāpe ir analoģiska krievu raķetes Angara universālajam raķešu modulim (URM). Dzinējs ir RD-151 ar vilci 1700 kN, kas ir *Angara* raķetēs izmantotā dzinēja RD-191 atvieglināta versija.

Otro pakāpi izgatavo KARI, tā darbojas ar cieto degvielu. Nesējraķetes kopējā masa ir 140 t.

Priekšvēsture
-------------

1992. gadā Dienvidkoreja izstrādāja un palaida vairākas raķetes un pavadoņu sistēmas ārpus savas valsts, piemēram, KSR-1 un KSR-2 cietās degvielas zondējošās raķetes. 2000. gadā ar Krievijas palīdzību Dienvidkoreja sāka būvēt Naro kosmosa centru Naro salā 485 km uz dienvidiem no Seulas. 2002. gada 28. novembrī veiksmīgi tika palaista šķidrās degvielas zondējošā raķete KSR-3. 2002. gadā Dienvidkoreja paziņoja, ka izstrādās nelielu pavadoņu nesējraķeti *KSLV* (*Korea Space Launch Vehicle*) līdz 2005. gadam, kas balstīsies uz KSR-3 iestrādnēm. Tā būtu pašmāju ražota, ar 122 500 kN vilci, darbotos ar šķidro skābekli un petroleju. Tai būtu trīs pakāpes. Sakarā ar finansiāliem un tehniskiem sarežģījumiem tika nolemts raķetes izstrādē piesaistīt Krieviju.

2004. gada 26. oktobrī Hruņičeva Valsts kosmiskā centra direktors A. Medvedevs ieradās Dienvidkorejā un parakstīja līgumu par dalību *KSLV-1* izstrādē. Hruņičeva uzņēmums izgatavotu pirmo pakāpi, bet Koreja — otro.

Lidojumu vēsture
----------------

### Pirmais lidojums

*Naro-1* pirmais izmēģinājuma lidojums notika 2009. gada 25. augustā. Plūsmvirža daļējas atvēršanās dēļ pavadonis *STSAT-2* neatdalījās un netika ievadīts orbītā.

### Otrais lidojums

Otrais *Naro-1* starts notika 2010. gada 10. jūnijā 08:01 UTC. Lidojuma 137. sekundē pazuda sakari no raķetes. Tiek uzskatīts, ka tā eksplodēja.
Dienvidkoreja un Krievija izveidoja avārijas komisiju, kurai bija jānosaka kļūmes iemesls. 2010. gada augustā tā tikās, bet nespēja dot vienotu slēdzienu.

### Trešais lidojums

Trešais starts 2013. gada 30. janvārī bija veiksmīgs, un eksperimentāls pavadonis STSAT-2C tika ievadīts orbītā.

Atsauces
--------

1. ↑   Archived 2009. gada 30. augustā, *Wayback Machine* vietnē. 2008-01-24
2. ↑  «(LEAD) (rocket launch) Ground controllers lose contact with space rocket after takeoff» (angliski). Yonhap News. 2010-06-10. Skatīts: 2010-06-10.
3. ↑  Third Naro to be launched in 2011 (angliski)
**Grete Treiere** (igauņu: *Grete Treier*; dzimusi 1977. gada 12. decembrī) ir bijusī Igaunijas šosejas riteņbraucēja.

Treiere ir seškārtēja Igaunijas čempione grupas braucienā (2006, 2007, 2008, 2010, 2011 un 2012) un pieckārtēja čempione individuālajā braucienā (2007, 2008, 2010, 2011 un 2012).

2008. gada Olimpisko spēļu riteņbraukšanas grupas braucienā viņa finišēja 30. vietā, bet 2012. gadā bija 17. vietā šajā pašā disciplīnā.

Startējusi arī kalnu riteņbraukšanas sacensībās. 2004. gadā uzvarējusi SEB MTB maratona sieviešu konkurencē. Gretes treneris bija viņas vīrs Edgars Treiers.

Atsauces
--------

1. ↑  [«Grete Treier sai olümpial 30. koha (igauniski)». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2011. gada 22. jūlijā. Skatīts: 2016. gada 5. aprīlī. Grete Treier sai olümpial 30. koha (igauniski)]

Ārējās saites
-------------

* *Olympedia* profils (angliski)
* *ProCyclingStats* profils (angliski)
* *Cycling Archives* profils (angliski)
* *Cycling Quotient* profils (angliski)
**Jana Jackova** (čehu: *Jana Jacková*; dzimusi 1982. gada 6. augustā Frīdekmīstekā) ir Čehijas starptautiskā lielmeistare šahā (2001).

Biogrāfija
----------

Trīs reizes izcīnījusi zelta medaļas Čehijas jauniešu šaha čempionātos: 1993. gadā U12 vecuma grupā, 1995. gadā U14 vecuma grupā un 1997. gadā U16 vecuma grupā. Piecas reizes pārstāvējusi Čehiju Pasaules junioru šaha čempionātos meitenēm (1998-2002), kur labāko rezultātu sasniegusi 1999. gadā Erevānā, kad izcīnījusi sudraba medaļu. Tāpat izcīnījusi divas sudraba medaļas Eiropas jauniešu šaha čempionātos: 1992. gadā U10 vecuma grupā un 1993. gadā U12 vecuma grupā. Daudzkārtējā Čehijas sieviešu šaha čempionāta dalībniece, kuros izcīnījusi trīs medaļas: zelta (1998), sudraba (1997) un bronzas (1999)

Četras reizes piedalījusies Eiropas individuālajā šaha čempionātā sievietēm (2002, 2005, 2007-2008), kuros labāko rezultātu sasniegusi 2002. gadā Varnā, kad ieņēmusi 12. vietu un kvalificējusies Pasaules šaha čempionātam sievietēm.

Piedalījusies 2004. gada Pasaules šaha čempionātā sievietēm pēc izslēgšanas sistēmas, kurā 1. kārtā uzvarējusi Almīru Skripčenko, 2. kārtā uzvarējusi Korinu Peptanu, bet 3. kārtā zaudējusi Maijai Čiburdanidzei.

Pārstāvējusi Čehiju lielākajos komandu šaha turnīros:

* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījusies 6 reizes (1998-2008);
* Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījusies 5 reizes (1997, 2001-2005, 2009). Individuālajā vērtējumā izcīnījusi zelta (1997) medaļu;
* Pasaules komandu šaha čempionātā piedalījusies 2007. gadā.

Par panākumiem turnīros FIDE 1998. gadā viņai piešķīrusi starptautiskās meistares (WIM), bet 2001. gadā - starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu. 2004. gadā saņēmusi arī vīriešu starptautiskā meistara (IM) nosaukumu.

Kopš 2010. gada reti piedalās šaha turnīros.

Atsauces
--------

1. ↑  OlimpBase :: World Girls' Junior Chess Championship :: Jacková, Jana[novecojusi saite]
2. ↑  «Historické výsledky MČR žen». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2018. gada 24. februārī. Skatīts: 2018. gada 15. novembrī.
3. ↑  OlimpBase :: European Women's Individual Chess Championship :: Jacková, Jana[novecojusi saite]
4. ↑  2004 FIDE Knockout Matches (Women)
5. ↑  OlimpBase :: Women's Chess Olympiads :: Jana Jacková
6. ↑  OlimpBase :: European Women's Team Chess Championship :: Jana Jacková
7. ↑  OlimpBase :: World Women's Team Chess Championship :: Jana Jacková

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
* Korespondecšahista profils ICCF mājaslapā (angliski)
VFR feniņš
1571. gada Rīgas brīvpilsētas feniņš ar ģerboni (sudrabs 94, svars 0,26 g, diametrs 12,0 mm)
**Feniņš** (vācu: *Pfennig*) bija viduslaiku monēta, no 1873. gada Vācijas impērijas, vēlāk VFR un VDR mazākās naudas vienības nosaukums.
Apvienotajā Karalistē feniņiem atbilst pensi (vienskaitlī penijs).

Vēsture
-------

Kārļa Lielā valdīšanas laikā ieviesa vienotu, uz sudrabu balstītu monetāro sistēmu. Viena Kārļa mārciņa (franču: *livre carolinienne*) saturēja mārciņu sudraba 20 solīdu (vēlāko šiliņu) jeb 240 denāriju vērtībā. Mārciņa un solīds bija vienīgi skaitīšanas un svara vienības, kā monētas tika kalti vienīgi sudraba denāriji (latīņu: *denarius*).

Tautā sudraba denārijus sāka dēvēt par feniņiem (*phenninc*). Anglijā peniji (*paenig*) pirmoreiz pieminēti ap 765. gadu.
Ap 1200. gadu dažādās vācu valstiņās kala dažādas vērtības feniņus ar dažādu sudraba saturu. 16. gadsimta beigās feniņa vērtība bija tik zema, ka tā kalšanai izmantoja varu.
1873. gadā Vācijas impērijas teritorijā ieviesa vienotu monetāro sistēmu, kurā 100 feniņi līdzinājās vienai markai.

Etimoloģija
-----------

Feniņa vārda izcelsme ir neskaidra. Uzskata, ka tas varētu būt latīņu valodas vārda *pondus* ("svars", no tā arī puds, *Pfund, pound*) pārveidojums ģermāņu valodās *phenninc, paenig* ("svariņš").

Latvijā kaltie feniņi
---------------------

1515. gadā izveidoja Livonijas Hanzas savienības pilsētu monetāro sistēmu un Rīgā sāka kalt feniņus, vērdiņus, markas un dālderus.
Starp naudas vienībām bija šādas attiecības: 1 dālderis = 4,5 markas = 18 vērdiņi, savukārt 1 vērdiņš = 9 šiliņi = 27 feniņi

Atsauces
--------

1. ↑  Friedrich Kluge: *Etymologisches Wörterbuch der deutschen Sprache.* Bearbeitet von Elmar Seebold, 25. Aufl. de Gruyter, Berlin/Boston 2011, s. v.
2. ↑  The coinage of Baltic countries

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* GND: 4174023-3
* HDS: 013673

 |

 |
Vēsturiskā Alānija ap 11.gs. ar mūsdienu Ziemeļosetijas un Dienvidosetijas robežām

**Osetīni** (osetīnu: *ирæттæ*) ir ap 700 000 cilvēku liela irāņu tauta, kas galvenokārt dzīvo Kaukāza kalnos, Krievijas Federācijas autonomajā Ziemeļosetijas-Alānijas republikā un no Gruzijas neatkarību pasludinājušajā Dienvidosetijā. Osetīni runā indoeiropiešu osetīnu valodā. Lielākā daļa osetīnu ir pareizticīgie, lai arī paralēli plaši tiek piekopti senču rituāli un pagāniskās paražas.

Vēsture
-------

Tiek uzskatīts, ka osetīni ir cēlušies no alāniem, kuru priekšteči bija sarmati. Alāni esot izveidojuši valsti starp Donas un Volgas upēm, taču tā sabruka pēc 350. gada, kad tai uzbruka huņņi. 8. gadsimtā izveidojās jauna Alānijas karaliste, kas sabruka mongoļu uzbrukuma rezultātā. Alāni atkāpās no Donas upes rajona uz grūtāk iekarojamajiem Kaukāza kalniem, kur izveidojās ironi, digoroni, kudari un ceturtā grupa jasi, kas 13. gadsimtā pārcēlās uz Ungāriju.

Nosaukums
---------

Osetīnu nosaukums cēlies no šīs tautas nosaukuma gruzīnu valodā "osi" ar gruzīnu oikonīmu "-eti", tā apzīmējot alānu un osetīnu apdzīvoto teritoriju. Šo nosaukumu "osetīni" (Oseti iedzīvotāji) pieņēma arī krievi un vēlāk arī citas tautas. Pašiem osetīniem vēsturiski nebija vienota savas tautas nosaukuma; tiem ir divas lielas etnogrāfiskas grupas: ironi un digoroni. Ironiem ir apakšgrupas: tuāli un kudari.

Atsauces
--------

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Osetīni***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)
* *Encyclopædia Universalis* raksts (franciski)

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* LCCN: sh85095942
* BNF: cb12282327s (data)
* NKC: ph472863

 |

 |
Nezināma vērtība "utc\_offset\_dst"Nezināma vērtība "timezone\_dst"

**Sinsinati** (angļu: *Cincinnati*) ir pilsēta Ohaio štata dienvidrietumos, ASV. Atrodas pie Ohaio upes. Pilsētu 1788. gadā izveidojuši atbraucēji no Vācijas.

Pilsēta atrodas uz trīs štatu robežas — Kentuki, Ohaio un Indiānas.

Kultūra
-------

Sinsinati ievērības cienīgi objekti ir muzejs, kas atrodas vecajā dzelzceļa stacijā, divas uzņēmuma "Procter&Gamble" galvenās biroja ēkas, mūsdienīgu cietuma ēka, kas atrodas pilsētas centrā un nav iežogota, nav ārējas apsardzes un nav restes priekšā logiem, kā arī *Sky Walk*, kas ir slēgtā tipa gājēju zona, kas atrodas ēku otrajos stāvos savienojot vairākas ēkas. Vēl pilsētā ir vairāki grezni tilti pāri Ohai upei, kas savieno Sinsinati ar kaimiņpilsētu Kovingtonu, kas atrodas Kentuki štatā.

Iedzīvotāji
-----------

### Ievērojamas personības

Sinsinati ir dzimuši vai dzīvojuši:

* Stīvens Spīlbergs (Steven Spielberg, 1946), amerikāņu kinorežisors, scenārists un kinoproducents.

Izglītība
---------

Sinsinati Universitāte dibināta 1819. gadā, un ir viena no vecākajām augstākajām mācību iestādēm uz austrumiem no Apalačiem. Universitāte apmāca apmēram 40 tūkstošus studentu vairāk nekā 200 specialitātēs. Vēl pilsētā atrodas Ksavjēra Universitāte (*Xavier University*) un Sinsinati štata koledža.

Sports
------

Vietējā beisbola komanda Sinsinati "Reds", spēlē augstākajā Beisbola līgā un nacionālajā līgā. Komandas vajadzībām ir uzcelts milzīgs beisbola stadions. Amerikāņu futbola komanda Sinsinati "Bengals" arī spēlē Nacionālajā Futbola līgā. Pilsētā ir arī hokeja arēna, kurā norisinās hokeja komandas Sinsinati "Cyclones" spēles.

Katru gadu Sinsinati norisinās viens no *Masters 1000* sērijas tenisa turnīriem vīriešiem un sievietēm *Sinsinati Masters*.

Atsauces
--------

1. ↑  ; Q23766566; redaktors: Q637413; pārbaudes datums: 1 janvāris 2022.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 149552640
* LNB: 000313201
* LCCN: n79053745
* GND: 4085269-6
* SUDOC: 029624584
* BNF: cb12121079j (data)
* NKC: ge117480

 |

 |
Iļjas Repina 1892. gada glezna "Propagandista arests"
**Narodņicisms** (krievu: *народничество*, no *народ* — 'tauta') kā sociāla parādība un **narodņiki** (krievu: *народники*) kā tās pārstāvji bija sociāli aktīva kustība Krievijas impērijā, kas visspilgtāk izpaudās 19. gadsimta sešdesmitajos un septiņdesmitajos gados. Narodņiki lielākoties bija sabiedrības vidusšķiras pārstāvji, kas meklēja atbalstu "tautas masās". Viņi uzskatīja zemniekus par progresīvu sabiedrības slāni, bet zemnieku kopienu — par sociālisma iedīgli.

Bieži nonākot opozīcijā valdošajai monarhijai, narodņiki savus mērķus centās īstenot dažādos veidos, tai skaitā izvēršot t.s. "iešanu tautā" (*хождение в народ*) t.i. cenšoties izglītot zemnieku masas un propagandēt to vidū savus uzskatus. Narodņikus vajāja un viņi nespēja īstenot savas idejas, tomēr spēcīgi ietekmēja nākamo Krievijas sabiedrisko kustību, sevišķi eseru, uzskatus.

1879. gadā narodņiku kustības dalībnieki izveidoja teroristisku organizāciju "Narodnaja voļa", kuras locekļi 1881. gadā nogalināja Krievijas impērijas ķeizaru Aleksandru II.

Ārējās saites
-------------

* Narodņicisms vesture.eu

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* NDL: 00568045

 |

 |
**Janko Matūška** (slovāku: *Janko Matúška*, dzimis 1821. gada 10. janvārī, miris 1877. gada 11. janvārī) bija slovāku dzejnieks, aktīvists un tiesas sekretārs. Vislabāk zināms kā Slovākijas valsts himnas *Nad Tatrou sa blýska* autors.

Dzīvesgājums
------------

Dzimis amatnieka ģimenē Dolni Kubīnā. Tur viņš sāka apmeklēt skolu, tad mācījās Gemeras ciema ģimnāzijā, bet vēlāk studēja teoloģiju prestižajā Presburgas luterāņu licejā, kur apmeklēja čehoslovāku valodas kursus, kā arī iepazinās ar Ļudovītu Štūru. 1843. gadā, pēc Štūra atlaišanas no skolotāja amata, Janko sarakstīja dzejoli *Nad Tatrou sa blýska*, lai atbalstītu viņu. Protestējot pret Štūra atlaišanu, pameta Presburgas liceju un devās kārtot eksāmenus uz Tisovecas luterāņu ģimnāziju.

Lielāko dzīves daļu pavadīja Oravā. Pēc 1848. gada revolūcijas pārtrauca literāro darbību. Pēc 1850. gada strādāja valdības birojos. No 1870. līdz 1875. gadam bija Dolni Kubīnas apgabala tiesas sekretārs.

Miris 1877. gada 11. janvārī, apbedīts dzimtajā pilsētā.

Daiļrade
--------

Sāka rakstīt, studējot licejā. Rakstīja dzeju, īpaši balādes un pasakas. Rakstīja arī prozas darbus un lugas, kā arī tulkojis poļu dzejnieka Ādama Mickēviča poēmu "Veļi" (*Dziady*).

### Dzeja

* 1844 - *Nad Tatrou sa blýska*
* *Púchovská skala*
* *Svätý zákon*
* *Hrdoš*
* *Sokolíček plavý*
* *Preletel sokolík nad tichým Dunajom*
* *Slepý starec*
* *Po dolinách*
* *Vzdychy spod Lysice*
* *Kozia skala*

### Proza

* *Zhoda liptovská* (novele)

### Atlases un kolekcijas

* 1921 - *Janka Matúšku Zobrané spisy básnické*
* 1971 - *Piesne a báje*, selection from poetry, prose and drama

### Lugas

* 1846 - *Siroty*

Atsauces
--------

1. 1 2  Rudo Brtáň. *Postavy slovenskej literatúry*, 1971.
2. ↑  Zdenka Sojková. *Knížka o životě Ľudovíta Štúra*, 2005.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Janko Matūška***.
* Janko Matúška at Osobnosti.sk (slovāku valodā)

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 30462091
* LCCN: no2017136457
* ISNI: 0000 0000 5541 1545
* GND: 124097006
* NKC: jn20010316023
* BNE: XX5264341

 |

 |
**Klerensa sala** (spāņu: *Isla Clarence*) ir mazapdzīvota Čīlei piederoša sala Ugunszemes arhipelāgā Dienvidamerikas pašos dienvidos. Administratīvi ietilpst Magaljanesas reģiona Magaljanesas provinces Puntaarenasas komūnā.

Ģeogrāfija
----------

Sala izvietojusies Ugunszemes arhipelāga rietumos. Magelāna šaurums ziemeļaustrumos to atdala no kontinenta Bransvikas pussalas, Akvalisnana šaurums austrumos — no Kapteiņa Arasenas salas, Barbaras šaurums rietumos — no Santainesas salas. Sala kalnaina, augstākais punkts 404 m vjl. Krasti stipri izroboti, daudz līču un pussalu. Piekrastē daudz mazāku saliņu, lielākā no kurām ir Kajetano sala ziemeļrietumu piekrastē. Salā valda vēss piejūras klimats, biežs lietus un stiprs rietumu vējš. Sala ietilpst Kaveskaru nacionālā parka teritorijā.

Vēsture
-------

Salas kalnainības un resursu trūkuma dēļ tā bijusi neapdzīvota, un tikai epizodiski to apmeklējuši kaveskari un jamani. Pirmie no eiropiešiem salas krastus apsekoja britu ekspedīcija Filipa Pārkera Kinga vadībā ar kuģiem *Hope* un *Beagle*, kas atklāja jūrasšaurumus, kas atdala salu no pārējām Ugunszemes salām.

Atsauces
--------

Ārējās saites
-------------
**Rinodipteri** (*Rhinodipterus*) ir izmirušu dipterīdveidīgo zivju ģints no divējādelpojošo zivju virskārtas. Ģinti 1956. gadā aprakstīja vācbaltiešu paleontologs Valters Gross, balstoties uz Latvijā pie Kokneses atrasto sugu *Dipterus secans*. Šīs zivis dzīvoja Eiropā un Austrālijā vidusdevona beigās un augšdevona frānas laikmetā. Domājams, ka rinodipteri apdzīvoja jūru seklūdens un rifu rajonus. Ģints tipveida suga ir *Rhinodipterus secans*. Ģintī ir zināmas vismaz 4 sugas.

Morfoloģija
-----------

Rinodipteri bija vidēja lieluma zivis ar izstieptu purnu. Etmoīda vairogs ir vienlaidus. Priekšējās nāsis veidoja lielas atveres. Parasfenoīds ir izstiepts un ar garu aizmugurējo daļu. Jutīgo kanālu poras bija lielas un salīdzinoši mazskaitlīgas. Pterigoīdās zobu plātnes ir ar piecām šauru zobu rindām. Apakšžokļa zobu plātnes ir ar deviņām saplūdušu zobu rindām.

Sistemātika
-----------

* ģints: ***Rhinodipterus***

* suga: *Rhinodipterus kimberleyensis* Clement, 2012
* suga: *Rhinodipterus secans* (Gross, 1956)
* suga: *Rhinodipterus stolbovi* Krupina, 1995
* suga: *Rhinodipterus ulrichi* Ørvig, 1961

Atsauces
--------

1. ↑  Д. В. Обручев, Основы палеонтологии (Бесчелюстные, рыбы), издательство "Наука", Москва, 1964. г. 308-309. lpp.
**Kliftons Kērtiss Viljamss jaunākais** (*Clifton Curtis "C.C." Williams Jr.*; dzimis 1932. gada 26. septembrī, miris 1967. gada 5. oktobrī) bija
ASV Jūras kājnieku korpusa lidotājs. Bijis *NASA* astronautu grupā, bet nav veicis nevienu kosmisko lidojumu. Gāja bojā 1967. gadā treniņlidojuma laikā.

Kliftons Viljamss piedzima 1932. gada 26. septembrī Mobilā, Alabamā. 1949. gadā viņš pabeidza Mērfija vidusskolu Mobilā.

1954. gadā Viljamss Obērnas universitātē ieguva bakalaura grādu mehānikas inženierijājā. Studiju laikā viņš apguva Jūras kara flotes rezerves virsnieku treniņu korpusa kursus. 1954. gadā sāka dienestu Jūras kājnieku korpusā. Pēc lidotāja apmācības Pensakolā viņš 1956. gada augustā ieguva jūras lidotāja kvalifikāciju un sāka dienestu Jūras spēku flotes operatīvo taktisko reaktīvo lidmašīnu eskadriļā.
1961. gada jūnijā Viljamss absolvēja Savienoto Valstu Jūras izmēģinātājpilotu skolu Pateksentriveras Jūras kara flotes gaisa stacijā. Pēc tam viņš veica dažādu lidaparātu izmēģināšanu Pateksentriverā.

1963. gada oktobrī Kliftons Viljamss tika uzņemts *NASA* 3. astronautu grupā. Trenējās *Gemini* projektam. Viņš bija *Gemini 3* kapsulas komunikators lidojumu centrā. Viljamss bija *Gemini 10* dublieru apkalpes pilots.
1966. gadā viņš tika apstiprināts par *Apollo 9* dublieru apkalpes Mēness moduļa pilotu.

1967. gada 5. oktobrī Kliftons Viljamss gāja bojā treniņu lidojuma laikā Floridā. Viņa vadītajai reaktīvajai lidmašīnai *T-38* radās mehānisks bojājums, un tā sāka nekontrolēti rotēt. Viljamss katapultējās, bet lidaparāta ātrums bija par lielu un pārāk mazs augstums, lai droši nolaistos. Viņš apglabāts Ārlingtonas nacionālajā kapsētā.

Ārējās saites
-------------

* Johnson Space Center biography (angliski)
* Клифтон Кёртис Уилльямс, мл. (krieviski)
**Igors Mednis** (1931—2001) bija latviešu būvinženieris un dārznieks, 7,2 ha lielā Lāčupītes dendrārija izveidotājs Tukuma novadā starp Apšuciemu un Klapkalnciemu.

Dzīvesgājums
------------

Dzimis 1931. gada 19. jūnijā Rīgā. Pirmos stādījumus Igors Mednis sāka veidot 1959. gadā priežu silā starp Lāčupi un Rīgas jūras līča krastu, pakāpeniski savu krūmu un koku kolekciju papildinot ar stādiem, kurus viņš atveda ne tikai no dažādām Baltijas vietām, bet arī no Padomju Savienības Tālajiem Austrumiem, vēlāk arī sēklu apmaiņas ceļā no Eiropas valstīm.
Pa Padomju Savienību viņš braucis darba darīšanās un brīvajos brīžos gājis klejot un meklējis kaut ko savam dārzam. Stādi bijuši maziņi, lai varētu ielikt mugursomā vai čemodānā.
Tā kā Medņa dendrārija teritorija atrodas kāpu joslā, kur bija aizliegta saimnieciskā darbība, viņš ar valsts mežu fondu nolēdzis līgumu. Bijuši gadījumi, kad rododendri un skujkoki tika izrakti vai citādi postīti.

Miris 2001. gada 26. maijā.

Atsauces
--------

1. ↑  «geni.com». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2020. gada 11. aprīlī. Skatīts: 2020. gada 11. aprīlī.
2. ↑  «Latvijas Investīciju un attīstības aģentūras informācijas lapa». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2018. gada 6. novembrī. Skatīts: 2020. gada 11. aprīlī.
3. ↑  Lāčupes dendroloģiskie stādījumi Archived 2020. gada 11. aprīlī, *Wayback Machine* vietnē. daba.gov.lv
4. ↑  Dārzs mežonīgā mežā un smiltīs diena.lv 1997. gada 13. jūnijā
**Retro partija** (angļu: *proof game (PG)*, franču: *Partie justificative*) ir retrogrādās analīzes šaha uzdevums. Risinātāja uzdevums ir, sākot no šaha partijas sākumstāvokļa, atrast gājienus, kas tieši **norādītajā** gājienu skaitā, novestu pie uzdevumā dotās pozīcijas (tādējādi pierādot, ka dotā pozīcija norādītajā gājienu skaitā ir sasniedzama). Retro partiju sauc par **īsāko retro partiju** (angļu: *shortest proof game (SPG)*), ja dotai pozīcijai nav īsāka risinājuma. Šajā gadījumā risinātāja uzdevums ir vienkārši izveidot iespējami īsāko partiju, kas beidzas ar doto pozīciju.

Retro partijas pieraksta notācija
---------------------------------

Pierakstot retro partijas doto garumu (gājienu skaitu) ir pieņemts lietot šādu saīsinājumu: vispirms raksta latīņu burtus "RP" (vai starptautisko angļu: *PG*), tad uzdevuma atrisināšanai paredzēto gājienu skaitu.

Pieraksta piemēri:

* **RP 4,0** — nozīmē "retro partija 4 gājienos", tas ir, risinājumu noslēdz ceturtais melno gājiens;
* **RP 4,5** — nozīmē "retro partija 4,5 gājienos", tas ir, risinājumu noslēdz piektais balto gājiens.

Piemēri
-------

**№ 1.** **Tibors Orbans**  
 *Die Schwalbe* , 1976**RP 4,0** Risinājums: **1. e4 e6 2. Lb5 Ke7!** (pēc 2. ... c6 3. Lxc6 dxc6 dotā pozīcija iegūta, bet vienu gājienu par ātru.) **3. Lxd7 c6 4. Le8 Kxe8**
**№ 2.** **Gēza Šveigs**  
 *Tukon* , 1938**RP 4,0** Risinājums: **1. Zc3 d6 2. Zd5 Zd7 3. Zxe7 Zf6 4. Zxg8 Zxg8** Paradokss. Uz lauciņu g8 pārvietojies zirdziņš no b8.
**№ 3.** **Endrū Bjūkenans**  
 *Retro Mailing List*, 2005**RP 7,5** Risinājums: **1. e3 d6 2. Lb5+ Dd7 3. Ze2 Dxb5 4. 0-0 Dxe2 5. f3 Dxd1 6. Kf2 Dxc1 7. Th1 De1+ 8. Kxe1** Balto rokādes paradokss.

Literatūra
----------

* Gerd Wilts and Andrei Frolkin, *Shortest Proof Games* (1991)

Skatīt arī
----------

* Retrogrādā analīze

Piezīmes
--------

1. ↑  Šāds termins tika lietots Latvijas šaha problēmistu biedrības žurnālā "d2-d4"

Atsauces
--------

1. ↑  CODEX for CHESS COMPOSITION Archived 2015. gada 18. februārī, *Wayback Machine* vietnē. (angliski)

Ārējās saites
-------------

* «Proof games» (angļu). Chess.com. Skatīts: 2016-09-10.
* «Proof Games - Part 1» (angļu). ozproblems.com. Skatīts: 2021-02-10.
* «Proof Games - Part 2» (angļu). ozproblems.com. Skatīts: 2021-02-10.
* «Shortest Proof Game (SPG)» (angļu). janko.at. Skatīts: 2016-09-10.
* Natch - retro partijas īsākā risinājuma meklēšanas programma.
**Scifozoji** (*Scyphozoa*) ir dzēlējzarndobumaiņu tipa (*Cnidaria*) klase, kas pieder pie medūzu apakštipa (*Medusozoa*). Šajā klasē apvieno pārsvarā lielas medūzas ar stipri zarainu kanālu sistēmu, labi attīstītiem maņu orgāniem un ļoti vāji izteiktu polipu paaudzi. Dzimumprodukti tām veidojas entodermā.
Scifozoji bez izņēmuma ir jūru iemītnieki, daži no tiem ļoti lieli. Tā, piemēram, diezgan bieži sastopama medūza ziemeļu jūrās ir arktiskā cianeja (*Cyanea arctica*), kurai lietussargs var būt vairāk nekā 2 m diametrā un taustekļi līdz 30 m gari.

Klases vispārīgs apskats
------------------------

Pēc ārējā izskata scifomedūzas ir dažādas. Zvans tām var būt plakans, kā aurēlijai, - tādas medūzas sauc par diskomedūzām, vai arī augsts. Taustekļi var būt īsi, kā aurēlijai, vai ļoti gari, kā Cyanea.
Interesanta ir īpatnējā scifomedūzu grupa, tā saucamās sakņmutes. Šīm medūzām mutes atvere aizaug, bet tās vietā uz stipri attīstītajiem mutes taustekļiem izveidojas ļoti daudz sīku atveru; šīs atveres kanālu tīkls saista ar gastrovaskulāro sistēmu. Caur šīm atverēm medūzas barojas, pie tam iespējams, ka barības avots ir ūdenī izšķīdušās organiskās vielas. Kā sakņmutu pārstāvi var minēt Rhizostoma pulmo; tā ir samērā liela medūza, kas vasarā sastopama Melnajā jūrā.
Ļoti īpatnējas ir sēdošās Lucernariida kārtas medūzas. Pēc ārējā izskata tām maz līdzības ar īstajām medūzām. To lietussarga virspuse izstiepta diezgan garā kājā, ar kuru tā piestiprinās pie substrāta, galvenokārt pie aļģēm. Parasti no substrāta šīs medūzas nokarājas puscaurspīdīgu, mīkstu zvanu veidā. Šāda zvana ieliekuma dibenā uz kāta atrodas mutes atvere, bet apmalē - astoņi kniepadatveidīgu taustekļu kūļi. Starp taustekļiem, zvanu apmales padziļinātajās vietas, dažam formām atrodas ropaloīdi, kas ir vienkāršojušies un pārveidojušies peldošo formu ropāliji. Tajos nav maņu orgānu, izņemot nelielu pigmenta plankumu pie pamatnes, bet tiem ir daudz dziedzeršūnu. Ropalpīdi ir īpatnēji medūzas kustību orgāni, ar kuriem tās pārvietojas pa substrātu. Sēdošo medūzu piemēri ir ziemeļu jūrās diezgan bieži sastopamie nelielie (līdz 2—3 cm) brūnas krāsas Haliclystus ģints pārstāvji un maigi sārtie, lielākie (līdz 10—12 cm augstie) Lucernario ģints pārstāvji. Pēdējās ģints sugas ir arī Melnajā jūrā.
Ķīnā dažas scifomeduzas, piemēram, Rhopllema esculenta, ir rūpniecisks objekts, ko lieto pārtikā. Dažas medūzas ir indīgas: tās ar savām dzeļšūnām var radīt stiprus apdegumus.

Sistemātika
-----------

**Klase** Scifozoji (*Scyphozoa*)

* kārta *Coronatae*
* kārta *Rhizostomatida*
* kārta *Rhizostomeae*
* kārta *Semaeostomeae*
* kārta *Stauromedusae*
**Orvina kalni** (norvēģu: *Orvinfjella*) ir ap 125 km garš un ap 40 km plats austrumu—rietumu virzienā orientēts kalnu masīvs Karalienes Modas Zemes centrālajā daļā, ap 200 km no okeāna piekrastes Princeses Astridas un Princeses Martas krastos. Rietumos no Volthata kalniem atrodas Mīliga-Hofmaņa kalni, austrumos — Volthata kalni.

Masīvs sastāv no vairākām ar šļūdoņiem atdalītām kalnu grēdām un monolītiem (no austrumiem uz rietumiem):

* Ščerbakova grēda,
* Dallmanna kalns,
* Konrāda kalni,
* Gagarina kalni,
* Kurces kalni,
* Drigalska kalni,
* Filhnera kalni.

Augstākā virsotne ir 3055 m augstais Sandegtinds Konrāda kalnos. Orvina kalni, tāpat, kā citas piekrastei paralēlās grēdas, veido šķērsli Polārā plato ledus masām. Ledus vairoga augstums kalnu dienvidu pakājē pārsniedz 2100 m, ziemeļos — ap 1300 m.

Kalnu masīvs atklāts un nofotografēts trešās Vācijas antarktiskās ekspedīcijas gaitā (1938-1939). Masīvu nokartēja pēc sestās Norvēģijas antarktiskās ekspedīcijas (1956-1960) uzmērījumiem un aerofotogrāfijām un nosauca par godu Norvēģijas Polārā institūta bijušajam vadītājam Andešam Orvinam (*Anders Kristian Orvin*).

Atsauces
--------

1. ↑  peakbagger.com
2. ↑  ASV Ģeoloģijas dienesta Ģeogrāfisko nosaukumu informācijas sistēma *(USGS GNIS)*: Orvina kalni
Koordinātas: 58°9′14″N 26°12′34″E﻿ / ﻿58.15389°N 26.20944°E﻿ / 58.15389; 26.20944

Ringes pilsdrupas un muižas ēkas (no Broces kolekcijas, 18. gs.).
Ringes pilsdrupas un muižas ēkas no austrumu puses (Vilhelma Tuša zīmējums, 19. gs.).
Ringes pils un pilsdrupu plāns (Vilhelma Tuša zīmējums).
**Ringes vasaļa pils** (vācu: *Vasallenburg Ringen*) jeb **Rengu vasaļa pils** (igauņu: *Rõngu vasallilinnus*) bija vasaļa pils Tērbatas bīskapijas teritorijā. Pils atradās Rengu upes ziemeļu krastā 12 m augsta pakalna dienvidu galā. Kastellas tipa pilij bijis viens tornis, kas sargāja galveno iebrauktuvi. Līdz mūsdienām saglabājies tikai viens ķieģeļu mūra sienas fragments. 
Līdz mūsdienām saglabājušās pilsdrupas pie Losimē (*Lossimäe*) ciema uz ziemeļiem no Rengu mazpilsētas Tartu apriņķī Igaunijā.

Vēsture
-------

Ringes pils būvēta 14. gadsimta sākumā Tērbatas bīskapijas aizsardzībai pret Livonijas ordeņa un lietuviešu uzbrukumiem. Pils atradās svarīgu ceļu krustojumā, kur no Tērbatas - Rīgas ceļa atzarojās ceļi uz Vīlandi un Otepē. Pirmo reizi pils minēta 1413. gadā, kopš 15. gadsimta beigām tā piederēja Tevdenu dzimtai (*Tödwen*)

Livonijas kara laikā 1558. gada augustā pili ieņēma Krievijas caristes karaspēks vojevodas Pjotra Šuiska vadībā. 
1559. gada oktobrī pili atguva ordeņa karaspēks mestra Gotharda Ketlera vadībā, bet jau novembrī to nodedzināja un atstāja maskaviešiem.

Kad 1582. gadā Krievija un Polija-Lietuva noslēdza Jamzapoļskas miera līgumu, Ringes pils dēvēta par Rinholu (latīņu: *Rynhol*), krieviski gan par *Ринген*, gan arī par *Ринхоль*. Pēc kara beigām Ringes pils bija Polijas-Lietuvas kopvalsts Tērbatas vaivadijas sastāvā. 

1766. gadā Ringes muiža nonāca Manteifeļu dzimtas īpašumā, 1874. gadā Riharda Lēvisa of Menāra, bet 1875. gadā Konrāda fon Anrepa īpašumā.

Attēli
------

* 
* 
* 
* 
* 
*

Literatūra
----------

* Heinrich von Hagemeister, F. von Buxovden: Materialien zu einer Geschichte der Landgüter Livlands Teil 2, Riga: E. Frantzen 1836./1837. lpp. 99-101

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Igaunijas viduslaiku pilis un klosteri |
| --- |
|  |
| Dāņu Igaunija, 
vēlāk Livonijas ordeņa valsts daļa | 
* Borkholma
* Ece
* Harka
* Narva
* Nīslota
* Padize
* Rēvele
* Sv. Brigita
* Tolsburga
* Vezenberga
* Vihula

 |
|  |
| Livonijas ordeņa valsts | 
* Helmeta
* Karkuse
* Laisa
* Oberpālene
* Pērnava
* Poide
* Talkhofa
* Tarvasta
* Veisenšteina
* Vīlande
* Zoneburga

 |
|  |
| Sāmsalas-Vīkas bīskapija | 
* Ārensburga
* Hāpsala
* Lode
* Leāle
* Vigala

 |
|  |
| Tērbatas bīskapija | 
* Falkena
* Ilcene
* Kavilda
* Kirumpeja
* Konguta
* Neihauzene
* Oldentorna
* Randene
* Ringe
* Tērbata
* Varbeka
* Zommerpāle

 |

 |
Reinis Cukurs
**Reinis Cukurs** (1866—1946) bija latviešu skolotājs un sabiedrisks darbinieks. Sarakstījis mācību grāmatas, tūrisma ceļvežus, Mazsalacas pagasta hroniku.

Dzīvesgājums
------------

Dzimis 1866. gada 4. februārī Veļķu pagasta Vecbrektos.
Mācījās Vecpiebalgas draudzes skolā (1883—1887), Valkas skolotāju seminārā (1883—1887). Strādāja par skolotāju Mazsalacas draudzes skolā (1887—1891), Liepupē (1891—1894), atkal Mazsalacā (1894—1905).

Piedalījās 1905. gada revolūcijā, represiju laikā caur Somiju devās trimdā uz Šveici, kur Cīrihē studēja psiholoģiju, pedagoģiju un dabas zinātnes (1907—1911), strādāja par skolotāju Alpu kalnu licejā Cuocā (1916—1919).

Pēc atgriešanās dzimtenē nodibināja un vadīja Jelgavas skolotāju institūtu (1920—1923), bija Jelgavas tautas konservatorijas inspektors (1923—1927). Pēc pensionēšanās 1927. gadā atgriezās Mazsalacā. Mūža nogalē rakstīja Mazsalacas pagasta hroniku.

Miris 1946. gada 20. jūnijā Mazsalacā, apbedīts Mazsalacas kapsētā.

Darbi
-----

* Rokas grāmata tagadējā latiešu valodas pareizrakstībā (Valmiera, 1901),
* Mazsalacas pagasta hronika, kuras rokraksts okupācijas laikā glabājās pie Mazsalacas vidusskolas vēstures skolotāja Normunda Lustes, vēlāk, kopā ar skolas muzeja materiāliem, pie vēstures skolotāja Jāņa Reinvalda.

Apbalvojumi
-----------

* Triju Zvaigžņu ordenis (1926)

Atsauces
--------

1. ↑  Jelgavas pilsētas bibliotēka
**Reindīra ezers** (arī **Briežezers**; angļu: *Reindeer Lake* — ‘ziemeļbriežu ezers’) ir liels ezers Kanādā uz divu provinču — Manitobas un Saskačevanas robežas, abu provinču ziemeļos. Devītais lielākais ezers Kanādā, divdesmit otrais lielākais pasaulē.

Ezera krasta līnija ir ļoti spēcīgi izrobota, ezerā ir daudz mazu saliņu. No ezera uz Čērčilas upi iztek Reindīras upe. Ap ezeru atrodas ļoti daudz citu lielāku un mazāku ezeru un ir grūti nošķirt, kur sākas viens un beidzas cits. Ūdens apmaiņas periods ir 0,6 gadi.

Ezers ir populārs sporta zvejas un rekreācijas objekts, tas ir ainavisks, ar dzidru un ļoti tīru ūdeni. Gan agrāko laiku indiāņu nostāsti, gan arī neseni nostāsti vēsta par briesmoni, kas dzīvojot ezerā un ēdot ziemeļbriežus, kas ielūst cauri ledum.

Viena daļa no ezera — Dīpbejs (*Deep bay* — ‘dziļais līcis’) ir radusies pirms 140 miljoniem gadu meteorīta trieciena rezultātā. Ezera apkaimē ir dažādos laika periodos tapuši petroglifi, no kuriem vecākie ir ap 2000 gadus seni.

Atsauces
--------

1. ↑  The Atlas of Canada
2. ↑  «A Bit of Reindeer Lake's History». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2006. gada 22. oktobrī. Skatīts: 2006. gada 23. oktobrī.

Skatīt arī
----------

* Pasaules lielāko ezeru saraksts
**Ringolds Kalnenieks** (dzimis 1944. gada 4. jūlijā) ir bijušais latviešu šosejas riteņbraucējs, sportista karjeras laikā pārstāvējis PSRS.

Biogrāfija
----------

Kalnenieks mācījies Priekules vidusskolā, pēc tam absolvējis Latvijas Valsts fiziskā kultūras institūtu. Riteņbraukšanā trenējies pie Raimonda Andersona (sporta biedrībā "Vārpa"), Ērika Viķeļa (Rīgas ASK), Leonīda Šļešņeva un Viktora Kapitonova (PSRS izlasē). Sākotnēji Kalnenieks pārstāvēja sporta biedrību "Vārpa" un ASK (pēc iesaukšanas armijā). Ātri iekļāvies Latvijas PSR izlases komandā, pirmo lielāko uzvaru izcīnījis 19 gadu vecumā Kišiņevā, kļūstot par PSRS junioru čempionu grupas braucienā. PSRS izlasē bijis no 1966. līdz 1974. gadam, arī kā komandas kapteinis.

Četras reizes piedalījies Miera velobrauciena PSRS izlases sastāvā, 1971. gadā uzvarējis komandu ieskaitē, bijis 7. vietā individuāli. 1970. gadā iegūta 3. vieta komandām, vēl divas reizes komandām iegūta piektā vieta. 1972. gadā uzvarējis PSRS čempionātā daudzdienu riteņbraukšanā. Vairākkārt ieguvis godalgotas vietas Meksikas, Austrijas, Dienvidslāvijas velobraucienu atsevišķos posmos, klasiskajos braucienos Čehoslovākijā, Vācijā un Polijā. Vairākas reizes uzvarējis PSRS Bruņoto spēku čempionātā, uzvarējis Baltijas daudzdienu velobraucienā. Desmit reizes uzvarējis Latvijas PSR čempionātā, guvis panākumus arī treka riteņbraukšanā. Braucēja karjera ilga 16 gadus, kuru laikā piedalījies ap 60 daudzdienu velobraucienos.

1971. gadā saņēmis PSRS Nopelniem bagātā sporta meistara nosaukumu. Pēc sportista karjeras beigām strādājis par treneri sporta biedrībā "Vārpa", vēlāk par sagādnieku mēbeļu kombinātā "Zunda". Dzīvojis lauku mājās pie Baldones. Bijis iesaistīts Igo Japiņa SEB MTB maratonu rīkošanā.

Precējies — sieva Aina, meitas Agnese un Elita.

Atsauces
--------

1. 1 2  Ringolds Kalnenieks

Ārējās saites
-------------

* *Cycling Archives* profils (angliski)
* Kalni viņam nieks
**Ringolda salas** ir arhipelāgs Fidži, kura salas izvietojušās uz ziemeļaustrumiem no Vanua Levu salas. Tās lielākoties ir neapdzīvotas, bet uz Kelelevu salas atrodas neliels ciems. 2008. gadā no septiņām arhipelāga salām *BirdLife International* Fidži programmas ietvaros tika izskaustas Polinēzijas žurkas.

218 hektāru lielu platību aizņem Ringolda salu putniem nozīmīgā vieta. Šajā teritorijā uzturas globāli un reģionāli nozīmīgas jūras bruņurupuču, kuprvaļu un jūras putnu populācijas, tajā var būt arī aukstā ūdens koraļļu grupas.

Salas
-----

### Januka

*Pamatraksts: Januka*

**Januka** ir neliela, kalnaina sala. Tās pastāvīgo iedzīvotāju skaits ir apmēram 60-80 cilvēki, kas dzīvo nelielā ciematā pie maza pludmales līcīša. 

### Kakau Matakuku

### Kelelevu

*Pamatraksts: Kelelevu*

**Kelelevu** ir koraļļu sala un viena no divām apdzīvotajām salām Ringolda salu arhipelāgā. Neskaitot trīs blakus esošas koraļļu saliņas, tā ir 80 kilometrus no tuvākās salas. Kelelevu platība ir 150 hektāri, tās augstākais punkts atrodas 18 metrus virs jūras līmeņa. 

Uz Kelelevu atrodas Nalutu ciems, kur zveja ir vienīgā nozīmīgā saimnieciskā darbība. 

### Kobia

*Pamatraksts: Kobia*

**Kobia** ir neliela koraļļu sala. Tās platība ir 69 hektāri.

### Lailai

### Makeva

*Pamatraksts: Makeva*

**Makevas sala** ir šaura un akmeņaina. Tās kopējā zemes platība ir 26 hektāri.   

### Mota Levu

### Nanuku Levu

### Nukubalati un Nukubasaga

**Nukubalati un Nukubasaga** ir divas, ar klintīm savienotas, salas, kuras veido viens koraļļu rifs. 

### Raranitikua

*Pamatraksts: Raranitikua*

**Raranitkua** atrodas Buddas rifā. Tās platība ir 2,49 hektāri.

### Taininbeka

*Pamatraksts: Taininbeka*

Neapdzīvotā **Taininbekas sala** kopumā aizņem 144 hektārus lielu teritoriju un ir viena no lielākajām salām arhipelāgā. 

### Tauraria

*Pamatraksts: Tauraria*

**Tauraria** ir atols. Šīs neapdzīvotās saliņas platība ir 11 hektāri. 

### Vetauua

### Vukovuko

Atsauces
--------

1. ↑  «The Magnificent Seven».
2. ↑  «BirdLife Data Zone: Ringgold Islands». *datazone.birdlife.org*.
3. ↑  Arthur L. Dahl. *Review of the protected areas system in Oceania; The IUCN conservation library*. IUCN, 1986. 125 & 126. lpp. ISBN 978-2-88032-509-1.