recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Attēls:Teodors Ermansons.jpgTeodors Ermansons.
**Teodors Ermansons** (1896—1942) bija latviešu veterinārārsts un sabiedriskais darbinieks, Jēkabpils pilsētas galva (1935–1939).

Dzīvesgājums
------------

Dzimis 1896. gada 20. februārī Rūjienā. Mācījās Rūjienas draudzes skolā, tad Jelgavas reālskolā, kuru absolvēja 1916. gadā. Latvijas brīvības cīņu laikā 1919. gada 26. februārī pieteicās Valmieras kājnieku pulkā, bija Atsevišķā 1. eskadrona veterinārais feldšeris, 1920. gadā veterinārārsts leitnants, 1922. gadā Latgales artilērijas pulka jaunākais veterinārārsts, līdztekus 1922. gadā beidza studijas Latvijas Universitātē un 1923. gadā atvaļinājās no militārā dienesta.

No 1923. gada strādāja par Jēkabpils apriņķa veterinārārstu, bija Jēkabpils 4. aizsargu pulka veterinārārsts, no 1931. gada Jēkabpils pilsētas domnieks, no 1935. gada 1. oktobra līdz 1939. gada 1. oktobrim Jēkabpils pilsētas galva, tad līdz 31, oktobrim Jēkabpils pilsētas vecākais.

Pēc Latvijas okupācijas viņu atlaida no amata un 1941. gada jūnija deportācijas laikā aizveda uz PSRS un ieslodzīja Vjatlagā, kur viņš gāja bojā 1942. gada 15. janvārī.

Apbalvojumi
-----------

* Latvijas atbrīvošanas kara piemiņas zīme (1923)
* Igaunijas atbrīvošanas kara piemiņas zīme (1925)
* Latvijas brīvības cīņu 10. gadu jubilejas medaļa (1928)
* Triju Zvaigžņu ordenis, 5. šķira (1933)
* Aizsargu organizācijas Nopelnu Krusts (1934)

Atsauces
--------

1. ↑  biographien.lv
***ZAT BeST*** (*ЗАТ «БеСТ»*; darbojas ar zīmolu ***life:)***) ir Baltkrievijas mobilo sakaru uzņēmums. Tas ir dibināts 2004. gadā. Uzņēmuma galvenais birojs atrodas Minskā.

*BeST* ir slēgta akciju sabiedrība. Tās 100 % kapitāldaļu pieder Turcijas pārvaldītājsabiedrībai *Turkcell Holding*, kas ietilpst *Turkcell* grupā.

*life:)* ir trešais mobilo sakaru operators Baltkrievijā (pēc *MTS* un *A1*).
2020. gada pirmajā ceturksnī *life:)* mobilo sakaru pakalpojumus izmantoja 1,5 miljons abonentu.

Vēsture
-------

2004. gada 5. novembrī tika reģistrēta slēgta akciju sabiedrība ***ZAT Belaruskaja setka telekamunikacyj*** (*ЗАТ «Беларуская сетка тэлекамунікацый»*). Tā dibinātāji bija valsts uzņēmumi: automatizācijas pētniecības uzņēmums *NDI srodkau autamatyzacyi* (*НДІ сродкаў аўтаматызацыі*; 75 % kapitāldaļu) un uzņēmums *Beltelekam* (*Белтэлекам*; 25 %). 2005. gada 24. martā tas saņēma licenci *GSM* standarta sakaru pakalpojumu sniegšanai, tīkls klientiem kļuva pieejams 2005. gada 21. decembrī.

2008. gada 29. jūlijā Turcijas telesakaru uzņēmuma *Turkcell* pārvaldītājsabiedrība *Turkcell Holding* parakstīja līgumu par 80 % *Belaruskaja setka telekamunikacyj* akciju iegādi par 600 miljoniem ASV dolāru.
2008. gada decembrī uzņēmums sāka sniegt pakalpojumus ar zīmolu ***life:)***, ko izmantoja *Turkcell* meitas uzņēmums Ukrainā *Astelit*.
2009. gada novembrī *life:)* pirmais valstī uzsāka *3G* sakaru pakalpojumu sniegšanu.

2011. gada martā *life:)* pirmais Baltkrievijā sāka *LTE* tehnoloģijas testēšanu (*4G*).
2012. gada 23. maijā *life:)* sāka valstī unikālu lojalitātes programmu *my life:)*, kas ļāva saņemt *GSM* bonusus un nozīmīgas atlaides dažādiem pasākumiem un pirkumiem.

2022. gada 9. decembrī *Turkcell* pabeidza *ZAT BeST* 20 % kapitāldaļu iegādi no Baltkrievijas Valsts īpašuma komitejas, tādējādi kļūstot par 100 % īpašnieku.

Skatīt arī
----------

* *Lifecell* (Ukraina)
* *Turkcell*

Atsauces
--------

1. ↑  Turkcell Iletisim Hizmetleri: First Quarter 2020 Results businesswire.com, April 28, 2020
2. ↑  Turkcell ups life:) stake to 100% commsupdate.com, 15 Dec 2022

Ārējās saites
-------------

* *life:)* vietne
**Harkivas apgabala Krievijas okupācija** (ukraiņu: *Російська окупація Харківської області*) ir Krievijas bruņoto spēku mēģinājums okupēt Harkivas apgabalu Krievijas iebrukuma laikā Ukrainā, kas sākās 2022. gada 24. februārī. Krievijas armija okupēja Izjumu, Kupjansku, Balakļiju un citas apgabala austrumu daļas pilsētas.

Norise
------

25. februārī Krievijas bruņotie spēki okupēja Čuhujivu, bet 7. martā to atbrīvoja Ukrainas bruņotie spēki.
Martā Krievijas karaspēks sagrāba Velikijburlukas hromadu.
Kad 1. aprīlī Krievijas bruņotie spēki ieņēma Izjumu, divi Krievijas karavīri tika nogalināti un vēl 28 karavīri hospitalizēti pēc tam, kad ukraiņu civiliedzīvotāji Krievijas 3. motorstrēlnieku divīzijas karavīriem Izjumā izdalīja saindētas kūkas.

### Aneksijas plāns

21. aprīlī okupācijas varas iestādes par Harkivas militāri civilās administrācijas vadītāju Kupjanskas pilsētā iecēla Vitāliju Gančevu. 6. jūlijā Gančevs apgalvoja, ka Krievija plāno Harkivas apgabalā izveidot 4 okupācijas apriņķus.
8. jūlijā okupācijas varas vadītājs paziņoja, ka Harkivas apgabals ir "neatņemama" Krievijas teritorijas daļa un plāno Harkivas apgabalu anektēt Krievijas Federācijā.

11. jūlijā Krievijas ieceltais militāri civilās administrācijas vadītājs Jevgēņijs Junakovs tika nogalināts atentātā, Ukrainas drošības dienestam vai ukraiņu partizāniem uzspridzinot Junakova automašīnu.

Deokupācija
-----------

Izjumā nogalināto ekshumācija
2022. gada septembra sākumā Ukrainas armija sāka lielu pretuzbrukumu Harkivas apgabalā, atbrīvojot vairākas apdzīvotās vietas apgabalā un izbeidzot daudzo militāro okupantu un kolaborantu pārvalžu darbību.
10. septembrī Ukrainas armija atbrīvoja Izjumu un Velikijburluku no Krievijas okupantiem.

Skatīt arī
----------

* Mikolajivas apgabala okupācija
* Hersonas apgabala okupācija
* Zaporižjas apgabala okupācija
* Doneckas tautas republika
* Luhanskas tautas republika
* Krimas okupācija
* Krievijas iebrukums Ukrainā

Atsauces
--------

1. ↑  Rachel Scully. «Two Russian soldiers killed, 28 in hospital after being poisoned by Ukrainian civilians: officials». *The Hill* (en-US), 2022-04-03. Skatīts: 2022-07-20.
2. ↑  Pip Cook. «Putin's army mocked after Ukrainian pie poisoning of Russian soldiers». *Express.co.uk* (angļu), 2022-04-04. Skatīts: 2022-07-20.
3. ↑  «Russia wants to annex Kharkiv Oblast, unveils flag for region with imperial symbols – ISW». *news.yahoo.com* (en-US). Skatīts: 2022-07-20.
4. ↑  Reuters. «Leader of Russian-occupied Ukrainian town killed by car bomb -TASS». *Reuters* (angļu), 2022-07-11. Skatīts: 2022-07-20.
5. ↑  «Ukraine-Russia war: residents of Russian-controlled Kharkiv told to evacuate as Ukrainian counter-offensive advances – as it happened». *the Guardian* (angļu). 2022-09-10. Skatīts: 2022-09-11.
6. ↑  «Наступ на Харківщині: ЗСУ знищили базу окупантів у селищі Великий Бурлук». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2022. gada 11. septembrī. Skatīts: 2022. gada 11. septembrī.
***Börse Berlin*** ir birža, kas atrodas Vācijas galvaspilsētā Berlīnē. Tā ir viena no vecākajām Eiropas biržām, tikusi nodibināta 1685. gadā. Lai labāk atrisinātu saistības ar internacionalizāciju un pieaugušo konsolidācijas spiedienu, *Börse Berlin* ir veiksmīgi veikusi nišas stratēģiju kopš deviņdesmito gadu vidus, īpašu uzmanību pievēršot tirdzniecībai. Piedāvājot pēc iespējas plašāku klāstu ārvalstu akcijām. Ar „Advent" palīdzību MiFID (Finanšu instrumentu tirgus direktīvu), līdzsvarojot sevī pilnīgi jaunu tirgus segmentu. Veiksmīgi savienot privātos investorus, piedāvājot gatavus piedāvājumus, un risinājumus profesionāliem tirgus dalībniekiem, bija *Börse Berlin* biržas veiksmes atslēga.

Aptuveni 50% no tirgotās Xontro instrumentiem, ir akcijas, ar uzsvaru uz ārvalstu uzņēmumiem. Gandrīz visi NASDAQ vērtspapīri tiek tirgoti Berlīnē, bet uzņēmumi no Ķīnas vai Dienvidāfrikas ir arī pieejama. Kopumā šī birža veic tirdzniecību vairāk nekā 15 000 akciju no 82 valstīm. Kapitalizācija ir 5.32 miljardi EUR. Pastāv vairāki indeksi- FTSE (The Financial Times Stock) 100 un FTSE 250, tas indeksē 100 un 250 no London Stock Exchange.
Gustava Ernesaksa kapa piemineklis.
**Gustavs Ernesakss** (igauņu: *Gustav Ernesaks*, 1908. gada 12. decembris — 1993. gada 24. janvāris) bija igauņu komponists un diriģents.

Biogrāfija
----------

Dzimis Harju apriņķī. 1931. gadā absolvējis Tallinas konservatorijas muzikālās pedagoģijas klasi un 1934. gadā kompozīcijas klasi. No 1937. gada bija Tallinas konservatorijas pedagogs.

Otrā pasaules kara laikā evakuējies kopā ar Padomju karaspēku. Evakuācijā no 1942. līdz 1944. gadam Ernesakss vadīja Igaunijas Valsts ansambļus. Atgriezies dzimtenē 1944. gadā nodibinājis Igaunijas PSR Valsts Akadēmisko vīru kori (no 1989. gada Nacionālais), kas bija pirmais šāda veida koris Igaunijā. Šo kori Ernesakss vadīja no 1944. līdz 1975. gadam. 1945. gadā viņu izvēl par Tallinas konservatorijas profesoru un 1947. gadā viņš kļūst par Igauņu dziesmu svētku virsdiriģentu.

Kā komponists sarakstījis vairākas operas ("Vētru krasts", "Roku rokā"), skaņdarbus koriem ("Dziedi, brīvā tauta!", "Kā dzīvo zvejnieki"), mūziku teātrim un kino. Igaunijas PSR himnas mūzikas autors. Par saviem skaņdarbiem un darbību koru kustībā padomju laikā saņēmis vairākus apbalvojumus — Sociālistiskā Darba Varonis (1974), PSRS Tautas skatuves mākslinieks (1956), PSRS Valsts prēmiju (1947; 1951), Ļeņina prēmija (1970) u.c.

Viens no Ernesaksa populārākajiem darbiem ir dziesma "Mana tēvu zeme ir man mīļa", kas tapusi muzikāli apdarinot 19. gadsimta atmodas patriotiskās dzejnieces Lidijas Koidulas dzejoli. Šī dziesma tika uzskatīta par neoficiālu nacionālo himnu padomju okupācijas laikā.

Komunistiskās partijas biedrs, Igaunijas PSR Augstākās Padomes 4. — 7. sasaukumu deputāts.

Atsauces un piezīmes
--------------------

1. 1 2 3  *Latvijas padomju enciklopēdija*. 3. sējums. Rīga : Galvenā enciklopēdiju redakcija. 211. lpp.
2. 1 2  Герои страны — *Эрнесакс Густав Густавович* (krieviski)
3. ↑  Mūsdienās šī kora nosaukums ir Igaunijas Nacionālais vīru koris RAM
4. ↑  Malle Jirma — *Literatūra Igaunijā* Arhivēts 2010. gada 27. augustā, *Wayback Machine* vietnē. (Jaunā Gaita nr. 65, 1967)

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Gustavs Ernesakss***.
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 79172510
* LNB: 000052004
* LCCN: n80146530
* ISNI: 0000 0001 0844 9222
* GND: 11882029X
* SELIBR: 185595
* SUDOC: 080007112
* BNF: cb14010986z (data)
* NKC: mzk2009539597

 |

 |
**Anna Košmala** (ukraiņu: *Ганна Сергіївна Кошмал*; dzimusi 1994. gada 22. oktobrī Kijivā, Ukrainā) ir ukraiņu kinoaktrise. Pazīstama ar Žeņas Kovaļevas lomai televīzijas seriāla "Radu būšana" (*Сваты*) piektajā, sestajā un septītajā sezonā, par ko viņa divas reizes tika nominēta Ukrainas televīzijas balvai *Teletriumf*. Spēlējusi arī galveno lomu populāros ukraiņu seriālos "Saška" (*Сашка*), "Labs puisis" (*Хороший парень*), "Ciems uz miljonu" (*Село на миллион*).

Biogrāfija
----------

Dzimusi kara virsnieka un skolotājas ģimenē. Kopš bērnības nodarbojās ar horeogrāfiju un vokālu, apmeklēja mūzikas skolu. 2010. gadā iestājās Kijivas estrādes un cirka reālskolā, pēc tam iestājās Teātra mākslas akadēmijā.

2011. gadā ieguva Žeņas Kovaļovas lomu seriālā "Radu būšana", par ko divas reizes tika nominēta *Teletriumf* balvai. Pēc darba seriālā "Radu būšana" dabūja galveno lomu seriālā "Saška". Vēlāk filmējusies seriālos *Не зарекайся*, "Kad nāks rītausma" (*Когда наступит рассвет*), "Tautas kalps".

Ģimene
------

Precējusies 2017. gadā. 2018. gadā pārim piedzima dēls Mihailo.

Atsauces
--------

1. ↑  «Телетріумф. Лауреати і номінанти 2012 року». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2020. gada 13. augustā. Skatīts: 2022. gada 30. janvārī.
2. ↑  «Ребенку Анны Кошмал исполнился годик». *kp.ua*.

Ārējās saites
-------------

* *IMDb* profils (angliski)
***PHH Group Oy*** ir Somijā reģistrēta tiešsaistes mazumtirdzniecības uzņēmumu pārvaldītājsabiedrība. Tā vairākuma akcionārs ir investīciju uzņēmums *Mid Europa*.

*PHH Group* meitas uzņēmumi:

* *UAB Pigu* (Lietuva), pārvalda interneta veikalu *pigu.lt*:
	+ SIA *Pigu Latvia*, interneta veikals *220.lv* (Latvija);
	+ *DLB Trading OÜ*, interneta veikals *kaup24.ee* (Igaunija);
* *Hobby Hall Group* (Igaunija):
	+ *hansapost.ee* interneta veikals (Igaunija)
	+ *Hobby Hall Suomi Oy*, interneta veikals *hobbyhall.fi* (Somija)

Vēsture
-------

2021. gada 31. martā tika paziņots, ka *MCI* grupas fondi par 37 miljoniem eiro pārdos Lietuvas mazumtirdzniecības uzņēmumu *Pigu* Luksemburgā reģistrētajam fondam *MEP Shelfco VIII*, ko kontrolē Centrāleiropas ieguldījumu fondu pārvaldnieks *Mid Europa V Management Limited*. Turklāt *Mid Europa* bija vienojusies ar *MCI.Euroventures* un *Pigu* un Igaunijas *Hobby Hall Group OÜ* īpašniekiem par *Pigu* un *Hobby Hall Group* apvienošanu. Pēc konkurences institūciju atļaujas saņemšanas darījums tika pabeigts 2021. gada 17. jūnijā, un *Mid Europa* kluva par grupas vairākuma akcionāru. Uzņēmumu *UAB Pigu* un *Hobby Hall Group OÜ* pārvaldīšanai 2022. gada 20. janvārī Somijā tika reģistrēts uzņēmums ***PHH Group Oy***.

Atsauces
--------

1. ↑  MCI sprzedaje firmę e-commerce za ponad 170 mln zł Krzysztof Pasławski, crn.pl, 2021-03-31
2. ↑  Mid Europa Invests in the Leading Baltics E-Commerce Platform Mid Europa, 31 March 2021

Ārējās saites
-------------

* PHH Group
Koordinātas: 6°59′15″N 125°16′15″E﻿ / ﻿6.98750°N 125.27083°E﻿ / 6.98750; 125.27083

**Apo** (filipīniešu: *Bundok Apo*, angļu: *Mount Apo*) ir potenciāli aktīvs snaudošs stratovulkāns Mindanao salā Filipīnās, valsts augstākā virsotne. Atrodas salas dienvidaustrumos 20 km no Davao līča piekrastes, administratīvi atrodas Kotabato un Dienviddavao provinču un Davao pilsētas robežu krustpunktā. Kalnam trīs virsotnes, augstākajā no tām krāteris 500 m diametrā ar nelielu ezeriņu. Nogāzēs karstie avoti. Ģeoloģiskā vēsture vāji izpētīta, tiek lēsts, ka pēdējais izvirdums noticis holocēnā. Apkārtējām tautām vulkāns ir svēts, tā nosaukums tiek tulkots kā ‘cienījamais sirmgalvis’. Vulkāna apkārtnē kopš 1966. gada izveidots Apo kalna dabas parks 640 km² platībā, kurā mīt 272 putnu sugas, no kurām 111 endēmas, tajā skaitā viens no pasaulē lielākajiem ērgļiem — apdraudētais Filipīnu ērglis (*Pithecophaga jefferyi*).

Atsauces
--------

1. ↑  Global Volcanism Program. Smithsonian Institution. Apo
2. ↑  Mount Apo Natural Park

Ārējās saites
-------------
***Air France-KLM*** ir Francijā reģistrēta pārvaldītājsabiedrība. Dibināta 2004. gadā, apvienojoties Francijas lidsabiedrībai *Air France* un Nīderlandes KLM. Galvenais birojs atrodas *Tremblay-en-France* pašvaldībā, netālu no Parīzes.

*Air France-KLM* akcijas tiek kotētas *Euronext* biržā (kods *AF*). Lielākie akcionāri (2015. gada beigās): Francijas valsts (17,6 %), *Donald Smith & Co Inc.* (5,99 %), *Vanguard Selected Value Inv* (2,55 %).

Vēsture
-------

2003. gada 30. septembrī Francijas lidsabiedrība *Air France* Nīderlandes lidsabiedrība *KLM* paziņoja par apvienošanos. Apvienošanās stājās spēkā 2004. gada 5. maijā. Jaunajā mātes uzņēmumā ***Air France-KLM*** 81 % kapitāldaļu ieguva *Air France* akcionāri (44 % Francijas valsts un 37 % privātie investori), pārējo ieguva *KLM* akcionāri. 2004. gada decembrī valsts pārdeva 18,4 % akciju, valsts daļa *Air France-KLM* noslīdēja zem 20 %.

2005. gada oktobrī *Air France Cargo* un *KLM Cargo* apvienoja savas biznesa aktivitātes ar vadību no Nīderlandes.
2009. gadā *Air France—KLM* par 323 miljoniem USD iegādājās 25 % akciju privatizētajā Itālijas lidsabiedrībā *Alitalia*.

2012. gada janvārī *Air France-KLM* paziņoja par trīs gadu transformācijas plānu, lai atgūtu rentabilitāti. Plānota izmaksu samazināšana, operāciju restrukturizācija, darbinieku atlaišana.
2013. gada decembrī *Air France—KLM* pārdeva meitas uzņēmumu Īrijas lidsabiedrību *CityJet* Vācijas investoriem pieterošajam *Intro Aviation*.

2023. gada 3. oktobrī tika paziņots, ka *Air France-KLM* kopā ar cietiem investoriem iesaistījies bankrota procesā esošās Skandināvijas lidsabiedrības *Scandinavian Airlines* (*SAS*) finansējuma piesaistes procesā.

Atsauces
--------

1. ↑  Shareholding structure
2. ↑  Air France-KLM ADR AFLYY investors.morningstar.com
3. ↑  Skandināvijas «SAS» restrukturizācijas rezultātā kļūs par Dānijas aviosabiedrību lsm.lv 2023. gada 8. oktobrī

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Air France-KLM***.
* *Air France-KLM* vietne
**Parastā ciņusmilga** (latīņu: *Deschampsia caespitosa*) ir mainīga izskata graudzāļu dzimtas suga ar cirkumpolāru izplatības areālu. Suga ir ļoti bieži sastopama visā Latvijas teritorijā — viena no visbiežāk sastopamajām graudzāļu sugām. Atsevišķi eksemplāri un dažāda lieluma grupas vai monodominantas audzes aug gandrīz visos Latvijas biotopos, atskaitot tipiskus sūnu purvus.

Apraksts
--------

Parastā ciņusmilga ir daudzgadīgs, 60—150 cm garš lakstaugs, kurš veido blīvu ceru. Auga stiebrs ir stāvs, gluds un kails. Lapas ir plakanas, 0,2—0,5 cm platas, ar septiņām visā lapas garumā izcilnām dzīslām (sevišķi labi tas redzams lapu pārliecot), lapas mala un izcilnās dzīslas ļoti raupjas. Lapas mēlīte ir smaila, 0,4—0,7 cm gara un lapas maksts ir kaila. Ziedi ir izvietoti plašā, 10—25 cm garā un skrajā skarā, skaras apakšdaļā parasti ir 5 zari. Zari ir raupji. Skarai bieži ir violeta nokrāsa. Vārpiņā ir divi 0,3—0,6 cm gari ziedi. Vārpiņas plēksnes ir īsākas nekā vārpiņa, spīdīgas. Ārējās zieda plēksnes gals ir zobains, tās akots ir īss, apmēram vārpiņas garumā. Auglis ir 0,2—0,3 cm garš grauds. Parastā ciņusmilga zied jūnijā, jūlijā.

Atsauces
--------

1. 1 2  «parastā ciņusmilga - Deschampsia caespitosa (L.) P.Beauv. - Augi - Latvijas daba». *www.latvijasdaba.lv*. Skatīts: 2022-11-25.
Apgriezta U-veida statīvs
**Velostatīvs** jeb **velosipēdu statīvs** ir ierīce, kas paredzēta velosipēdu novietošanai un nepieciešamības gadījumā arī nofiksēšanai. Tas var būt gan brīvi stāvošs, gan droši piestiprināts pie zemes vai kāda cita nekustīga priekšmeta, piemēram, ēkas. Iekštelpās velostatīvs parasti tiek izmantots kā privāto velosipēdu stāvvieta.

Velostatīvs pats par sevi nepasargā no velosipēda nozagšanas. Ne mazāk svarīga ir slēdzenes izvēle, kas ir katra velosipēdista paša ziņā. Statīvs nodrošina iespēju pieslēgt velosipēdu tā, lai zaglim būtu grūtāk to piesavināties.

Statīvi velosipēdu pieslēgšanai
-------------------------------

### Zemā tipa velostatīvi

Zemā tipa velostatīvi paredzēti velosipēda novietošanai vietās, kur nav nozagšanas riska (slēgtos darbavietu pagalmos u.tml.). Šādos statīvos fiksējas viens no velosipēda riteņiem, parasti priekšējais. Taču konstrukcija neļauj velosipēdu pieslēgt pie rāmja. Atstājot velosipēdu zemā tipa velostatīvā, tā īpašnieki riskē, atgriežoties tā vietā atrast tikai priekšējo riteni.

### Augstā tipa velostatīvi

Augstā tipa statīvi paredzēti velosipēda glabāšanai publiskās vietās un ļauj pieslēgt velosipēdu pie rāmja. Populārākie ir dažādas konfigurācijas apgriezta U-veida statīvi. Kā augstā tipa statīvi tiek izmantotas arī dažāda dizaina stabveida konstrukcijas.

Velostatīvi Rīgā
----------------

Rīgā daudzviet ir Latvijas velotūrisma asociācijas uzstādītie klasiskie U veida statīvi (Rātslaukumā, pie t/c Olympia, Jaunā Rīgas teātra pagalmā, Europark autostāvvietās un citur), 2008. gadā Rīgas dārzi un parki uzstādīja augstā tipa statīvus centra parkos. Stabveida konstrukciju velostatīvi ir uzstādīti pie Valsts mākslas muzeja un galerijas "Centrs". Ir arī stilizēti velostatīvi. Rīgā ir tikai viens velosipēdu stāvlaukums. To ierīkoja RTU Ķīpsalā pretī peldbaseinam, izmantoti apgriezta U-veida statīvi.

Lai veicinātu velostatīvu uzstādīšanu vietās, kur velosipēdistiem tos visvairāk vajag, kopš 2006. gada tiek piešķirta uzlīme "Draudzīgs velosipēdistam".

Atsauces
--------

1. ↑  Velorīga.lv - velo vortāls tiem, kas brauc ar velosipēdu ikdienā - Velo aplamības
2. ↑  "Draudzīgs velosipēdistam"

Ārējās saites
-------------

* Victoria Transport Policy institute rekomendācijas
* Planning Advice Note Cycle Parking In New Developments[novecojusi saite]
* Veloriga.lv velosipēdu drošības sadaļa
* Veloriga.lv Drošas konstrukcijas velostatīvi Rīgā
**Arnolds Nikolajs Čuibe** (1908—1941) bija latviešu arhitekts, Latvijas Republikas Izglītības ministrijas būvniecības biroja arhitekts.

Dzīvesgājums
------------

Dzimis 1908. gada 18. februārī Valmierā skolotāja Arnolda Čuibes un viņa sievas Annas, dz. Vikmanis, ģimenē. 1924. gada pavasarī beidza mācības Valmieras vidusskolā un 1933. gadam studēja Latvijas Universitātes arhitektūras fakultātē. No 1935.-1940. gadam bija Izglītības ministrijas skolu departamenta būvniecības biroja vadītājs. Projektēja skolu ēkas Pālē, Valmierā un Talsos. Strādāja kā skolotājs Rīgas Valsts tehnikumā un Latvijas Kultūras veicināšanas biedrības ģimnāzijā. Aizsargu organizācijas loceklis.
No 1928. gada rudens bija latviešu studentu korporācijas Fraternitas Lataviensis biedrs.

Nošauts 1941. gada 27. jūnijā Rīgas Centrālcietumā. Apglabāts Rīgas Meža kapos.

Projektētās ēkas
----------------

* Pļaviņu ģimnāzija (1935)Pļaviņu ģimnāzija (1935)
* Valmieras Viestura vidusskola (1938)Valmieras Viestura vidusskola (1938)
* Valmieras komercskola (1939), tagad Valmieras 5. vidusskolaValmieras komercskola (1939), tagad Valmieras 5. vidusskola
* Pāles pamatskola (1936)Pāles pamatskola (1936)

Atsauces
--------

1. 1 2 3 4  Ādolfs Šilde. *Fraternitas Lataviensis 1926-1976*. Toronto, 1977. 49. lpp.
2. ↑  Lūdzam sniegt ziņas par 1941. gadā Rīgas Centrālcietumā noslepkavotajiem[novecojusi saite] 2014. gada 19. septembrī
Livonijas mestra zīmogs ar uzrakstu "(Sigillum) (Com)MENDATORIS DOM(us) (the)VTO(nic)I IN LIVONIA" — "Vācu ordeņa komandiera Livonijā zīmogs".
**Gerhards fon Jorke** jeb **Jorks** (vācu: *Gerhard von Jorke*, *York*), jeb **Konrāds Joks** (latīņu: *Conradus a Joke*) bija Livonijas ordeņa mestrs no 1309. līdz 1322. gadam.

Hronikas liecības
-----------------

>  Rusova hronika par mestru Gerhardu:  
> 
> 
> 
> 
> 
> > 
> > "Konrāds Joks, 22. Vācu ordeņa mestris, ieņēma mestŗa amatu 1307.gadā. Viņš savāca no iekšzemes un ārzemju kaŗavīriem lielu kaŗaspēku, pie kam arī no Prūsijas ieradās kaŗavīri virsnieka Keselholca vadībā. Ar šo kaŗaspēku mestris devās uz Krieviju, aplenca Pliskavu, ieņēma viņu, izlaupīja un guva lielu laupījumu. Krievi bija spiesti ieturēt mieru. Šis mestris uzcēla Mežotnes pili Zemgalē un vēl daudz citas pilis.  
> > 
> > 
> > 
> > Šī mestŗa valdīšanas laikā, 1315.gadā, Livonijā un apkārtējās zemēs bija nepieredzēti dārga labība un citi uzturas līdzekļi, tā ka simtiem ļaužu nomira badā un tika iesviesti bedrēs un aprakti. Daži vecāki nonāvēja savus bērnus un apēda, daži atkal viņus maizes trūkuma dēļ ieslodzīja karstās pirtīs, lai viņi tur nosmaktu. Šinī laikā kādā Igaunijas sādžā dēls nokāvis tēvu un gribējis apēst, bet ticis pieķerts un līdz nāvei nomocīts. Ja gadījies pakārt kādu zagli, tad naktī nabaga ļaudis noņēmuši viņu no karatavām un apēduši. Šis bads un dārdzība ilga 3 gadus un cēlās no tā, ka rudzi un mieži nosala katru gadu uz laukiem. Šī mestŗa laikā izcēlās arī kaŗš starp ordeni un Sāmsalas biskapu. Šinī kaŗā mestris atņēma biskapam Hapsalu, Lodi un Leali kopā ar visu Vīku. Beidzot šo strīdu izbeidza Rīgas 5. virsbiskaps Izarns, kuŗš pēc tam atstāja savu biskapiju un aizceļoja uz savu dzimteni, Itāliju".
> > 
> > 
> > 
> 
> 
>

Skatīt arī
----------

* Livonijas ordeņa mestri

| Politiskie un sabiedriskie amati un pozīcijas |
| --- |
| Priekštecis: **Gotfrīds fon Roge**  |  **Livonijas Ordeņa mestrs** 1309. gads - 1322. gads | Pēctecis: **Konrāds Ketelhods**  |
**Kārlis Radeks** (poļu: *Karol Radek*, vācu: *Karl Radek*, krievu: *Карл Бернгардович Радек*; dzimis 1885. gada 13. oktobrī kā **Karols Zobelzons** (vācu: *Karol Sobelsohn*), miris 1939. gada 19. maijā) bija Ukrainā dzimis ebreju izcelsmes poļu/vācu/padomju komunistiskās kustības darbinieks, žurnālists.

Dzimis Ļvivā. Bērnību un jaunību pavadīja Tarnovā, kur beidza ģimnāziju. Studēja vēsturi Krakovas Universitātē.

1902. gadā iestājās Polijas Sociālistiskajā partijā, no 1904. gada — Polijas Karalistes un Lietuvas Sociāldemokrātijas biedrs. 1905. gada revolūcijas laikā darbojās Varšavā. No 1907. gada — Leipcigā, kur iestājās Vācijas Sociāldemokrātiskajā partijā.

Pēc Pirmā pasaules kara sākuma devās uz Šveici, kur satuvinājās ar Ļeņinu. 1917. gadā kopā ar Ļeņinu bija vilcienā, kas pēc Februāra revolūcijas caur Vāciju devās uz Krieviju. Netika ielaists Krievijā, kā KSDSP darbojās Stokholmā.

Ieradies Krievijā pēc Oktobra revolūcijas, kļuva par VCIK ārzemju daļas darbinieku. Piedalījās Brestļitovskas miera līguma sarunās. No 1919. līdz 1924. gadam — boļševiku partijas CK loceklis. No 1920. līdz 1924. gadam — Kominternes Izpildkomitejas loceklis. No 1923. gada — viens no Ļeva Trocka atbalstītājiem. 1927. gadā uz četriem gadiem izsūtīts uz Krasnojarsku. 1936. gadā arestēts. 1937. gadā — notiesāts uz desmit gadiem ieslodzījumā. Pēc oficiālās versijas — cietumā citu ieslodzīto nogalināts. 1988. gadā reabilitēts.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Kārlis Radeks***.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 89393034
* LNB: 000038440
* LCCN: n50054125
* ISNI: 0000 0001 2282 7939
* GND: 118597639
* SELIBR: 277711
* SUDOC: 030100224
* BNF: cb121583937 (data)
* HDS: 028456
* NLA: 35438936
* NDL: 00453577
* NKC: jn99240000936
* SBN identifikators MILV050444 nav derīgs.
* BNE: XX1207660
* CiNii: DA00536973

 |

 |
**Māras dzirnavu dīķis** ir mākslīga ūdenskrātuve Rīgā uz Mārupītes starp Torņakalnu un Āgenskalnu. Dīķa krasti lēzeni, dibens dūņains. Noteci regulē slūžas. Mīt līnis, līdaka, asaris, karpa, rauda, karūsa, vēži.

Pie dīķa izveidots 11 ha lielais Māras dārzs, lejpus dīķa pie Mārupītes Arkādijas parks.

Vēsture
-------

Svētās Marijas dzirnavu ezers (vācu: *Marienmühlenteich*) vairākkārt pieminēts kā bruņotu sadursmju un kauju vieta. Jau 1226. gadā šeit bija uzceltas Rīgas bīskapa dzirnavas. Marijas dzirnavas atradās vietā, kur Mārupīte iztek no Māras dīķa, tās darbojušās vēl 20. gadsimta sākumā. 1902. gadā dzirnavās uzstādīja jaunu tvaika dzinēju graudu malšanai.

Dzirnavu ēku nojauca 1920. gados, rekonstruējot līdzās esošo Altonavas ielas, Friča Brīvzemnieka ielas un jaunprojektētās Māras alejas krustojumu. 1920. gadu vidū dzirnavu ezers tika nolaists ar nolūku tā dūņas izmantot augsnes mēslošanai; vēlāk tas no jauna uzstādināts un izmantots kā zivju audzētava. Mārupes ielas pusē ierīkoja pilsētas peldētavu, tur bijusi koka ēka peldētāju ģērbtuvēm un pilsēta algojusi peldētavas uzraugu. Tur atradās arī laivu izīrēšanas vieta, bet ziemās – slidotava. Peldētava slēgta 1959. gadā.

* Skats uz Māras dzirnavām (20. gs. sākumā)Skats uz Māras dzirnavām (20. gs. sākumā)
* Māras dīķisMāras dīķis

Atsauces
--------

1. ↑  ezeri.lv
**P/E koeficients** (angļu: *Price Earnings Ratio*) ir akciju tirgos, finanšu analīzē un investīciju banku nozarēs plaši izmantots rādītājs. Tiek aprēķināts kā attiecība starp uzņēmuma akcijas cenu un peļņu pēc nodokļiem uz vienu akciju. P/E koeficients investoriem ļauj labāk izprast uzņēmuma vērtību. Tas parāda cenu, kādu investori ir gatavi maksāt par uzņēmuma ienākumu vienību (vai arī nākotnes peļņu). Publiskiem uzņēmumiem P/E koeficients tiek obligāti uzrādīts biržā, kur uzņēmums tiek kotēts.

Aprēķins
--------

Pastāv divas pieejas P/E koeficienta aprēķināšanai:

* balstoties uz vēsturiskiem datiem par uzņēmuma ienākumiem (angļu: *Trailing P/E Ratio*);
* ņemot vērā nākotnes (prognozējamos) ienākumus (angļu: *Forward P/E Ratio*).

Vēsturiskais P/E koeficients biržās bieži tiek apzīmēts ar "P/E (TTM)", kur "TTM" ir Wall Street apzīmējums, kas nozīmē vēsturisku informāciju par 12 mēnešiem (angļu: *Trailing twelve months*). 
Uzņēmuma vērtības noteikšanai parasti izvēlas izmantot nākotnes P/E koeficientu. Akciju tirgus ir orientēts uz nākotni, līdz ar to vairāk tiek pievērsts uzmanības tam, ko paredzēts sagaidīt nākotnē, nevis tam, kas notika pagātnē.

### P/E koeficienta formula

P/E koeficients = Esošā akcijas cena / Neto peļņa uz vienu akciju

### Nākotnes P/E koeficienta formula

Nākotnes P/E koeficients = Esošā akcijas cena / Prognozējamā neto peļņa uz vienu akciju

Piemērs
-------

Ja šodien uzņēmuma akcijas cena biržā ir 40 EUR, akciju skaits ir 250 000, neto peļņa ir 500 000 EUR un nākotnē tiek prognozēta neto peļņa 600 000 EUR apmērā, tad:

* Vēsturiskais P/E koeficients ir vienāds ar 40/ 500 000/ 250 000 = 20x;
* Nākotnes P/E koeficients ir vienāds ar 40/ 600 000/250 000 = 16.7x.

Koeficienta interpretācija
--------------------------

Ja uzņēmumam P/E koeficients ir 20x, interpretācija ir tāda, ka ieguldītāji ir gatavi maksāt 20 naudas vienības par 1 peļņas vienību.

Augstāks P/E liecina par to, ka investori nākotnē sagaida lielāku peļņas pieaugumu, salīdzinot ar uzņēmumiem, kuriem ir zemāks P/E. Ļoti augsts P/E var norādīt uz to, ka uzņēmums ir novērtēts par augstu (akciju cena ir augsta salīdzinājumā ar peļņu un, iespējams, ir pārvērtēta).

Zemāks P/E var norādīt, ka uzņēmums pašlaik var būt nepietiekami novērtēts (pašreizējā akciju cena ir zema salīdzinājumā ar peļņu) vai arī uzņēmums uzrāda ļoti labus rezultātus salīdzinājumā ar iepriekšējiem periodiem.

Ja uzņēmumam nav peļņas vai tas strādā ar zaudējumiem, P/E koeficients netiek aprēķināts.

Atsauces
--------

1. ↑  «Swedbankas Terminu vārdnīca». Skatīts: 2019. gada 28. februārī.
2. ↑  «Investopedia».
3. ↑  «Corporate Finance Institute».
**Lesjas Ukrainkas Volīnijas Nacionālā universitāte** (ukraiņu: *Волинський національний університет імені Лесі Українки*) ir augstākās izglītības iestāde Luckā, Ukrainā.

Universitāte ir nosaukta ukraiņu rakstnieces Lesjas Ukrainkas vārdā.

Vēsture
-------

1940. gadā tika dibināts Luckas Valsts skolotāju institūts. Pirmajā kursā iestājās 135 studenti. 1993. gada 6. jūlijā tika izveidota **Lesjas Ukrainkas Volīnijas Valsts universitāte**.

2007. gada 26. septembrī universitātei tika piešķirts nacionālās universitātes statuss. 

2012. gada 24. augustā ar Ukrainas prezidenta Viktora Janukoviča rīkojumu universitāte tika pārdēvēta par **Lesjas Ukrainkas Austrumeiropas Nacionālo universitāti**.

2020. gada jūnijā tika nolemts atjaunot iestādes iepriekšējo nosaukumu.

Atsauces
--------

1. ↑  «ВНУ перейменували: тепер він ‒ Східноєвропейський». *Волинські новини*. Skatīts: 2023-04-20.
2. ↑  «Офіційно: СНУ став Волинським національним університетом імені Лесі Українки». *Волинські новини*. Skatīts: 2023-04-20.
**Parastā bekmanija** (latīņu: *Beckmannia eruciformis*) ir augu suga graudzāļu dzimtā, kura savvaļā ir sastopama Eiropas dienvidaustrumu un austrumu daļā, kā arī Rietumāzijā. Suga ir arī ievazāta Latvijā, kur tā ir sastopama ļoti reti.

Augu grupas aug gar dzelzceļiem un mitrās krastmalās, taču augtenē ilgstoši nesaglabājas. Latvijas kaimiņvalstīs bekmaniju mitrās augtenēs dažviet audzē lopbarībai.

Apraksts
--------

Parastā bekmanija ir daudzgadīgs, 40—100 cm garš lakstaugs, kurš veido irdenu velēnu. Auga stiebrs ir stāvs vai lokveidīgi stāvs, kails, pie pamata vairāk vai mazāk paresnināts, sīpolveida. Lapas ir plakanas, raupjas, 0,2—1 cm platas, izvietotas visā stublāja garumā. Maksts ir kaila un mēlīte ir smaila. Bieži augšējā lapas maksts daļēji skauj saliktās vārpas pamatu. Saliktā vārpa ir 10—25 cm gara, to veido daudzas sēdošas (apakšdaļā var būt īskātainas) un plakanas vārpas, kas parasti visai blīvi piespiestas pie ziedkopas ass; tikai apakšējās otrās pakāpes vārpas no ass dažreiz mazliet atstāv. Vārpiņa ir ar 2 ziediem, tā ir ieapaļa, uzpūsta. Vārpiņas plēksnes ir strupas. Ārējās zieda plēksnes vidējā dzīsla galā pāriet ļoti īsā smailītē vai smailītes nav. Akota nav. Grauds ir aptuveni 0,2 cm garš. Zied jūnija beigās un jūlijā.

Atsauces
--------

1. 1 2  «parastā bekmanija - Beckmannia eruciformis (L.) Host - Augi - Latvijas daba». *www.latvijasdaba.lv*. Skatīts: 2022-10-26.
Čehijas krievu protests pret iebrukumu Ukrainā
**Krievu diaspora** ir krievi un viņu pēcnācēji, kas dzīvo ārpus Krievijas.

21. gadsimta otrajā desmitgadē ārpus Krievijas dzīvo aptuveni 20-30 miljoni etnisko krievu un viņu pēcnācēju, lielākā daļa no tiem dzīvo bijušās pēcpadomju valstīs. Neraugoties uz sociālajām, ekonomiskajām un politiskajām pārmaiņām kopš PSRS laikiem, 2023. gadā Latvijā un Igaunijā bija vislielākais krievu diasporas īpatsvars (aptuveni 22 %) starp visām pasaules valstīm.

Absolūtos skaitļos lielākā aizjūras krievu kopiena ārpus bijušās Padomju Savienības ir Amerikas Savienotajās Valstīs, kur dzīvo aptuveni 3,1 miljons cilvēku. Nākamās lielākās krievu diasporas ārpus bijušās PSRS ir Vācijā (1,2 miljoni) un Izraēlā (1 miljons).

Krievu diasporas definīcija
---------------------------

Atkarībā no konteksta terminam "krievu diaspora" ir gan šaurs, gan specifisks, gan plašs skaidrojums. Dažās valstīs ar krieviem saprot tikai pilsonību, un tad krievu diaspora var nozīmēt arī Krievijas pilsoņus. Vai arī par krieviem tiek dēvēts ikviens, kas runā vai prot krievu valodu, neatkarīgi no etniskās izcelsmes, lai gan pastāv pareizāka definīcija — krievvalodīgie.

Skatīt arī
----------

* Baltā emigrācija
* Latvijas krievi

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Krievu diaspora***.
**Marikina** (filipīniešu: *Lungsod ng Marikina*, angļu: *Marikina City*) ir neatkarīga pilsēta Filipīnās. Atrodas Lusonas salas rietumdaļā Manilas aglomerācijā, administratīvi ietilpst Galvaspilsētas reģionā. Izvietojusies reģiona austrumos Marikinas upes krastos pie robežas ar Risalas provinci; rietumos robežojas ar Kesonsitiju, dienvidos — ar Pasigu. Nozīmīga Manilas dzīvojamā piepilsēta, viena no valsts bagātākajām pašvaldībām. Attīstīta apavu ražošana; šeit tiek saražots ap 70 % valstī izgatavoto apavu un pilsēta tiek dēvēta par «Apavu galvaspilsētu».

Vēsture
-------

Apdzīvoto vietu auglīgajā upes ielejā 1630. gadā dibinājis jezuītu ordenis kā **Hesusa dela Peņa** (*Jesus dela Peña*). 1787. gadā pārdēvēta par godu tā laika Filipīnu ģenerālgubernatoram Feliksam Berengeram de Markinam (*Felix Berenguer de Marquina*) par Marikinu (*Mariquina*). 1898.—1899. gadā Filipīnu revolūcijas laikā Marikina bija Manilas provinces administratīvais centrs. 1901. gadā iekļauta jaundibinātajā Risalas provincē un noraukumu sāka rakstīt tagadējā formā. 1939. gadā daļa pilsētas teritorijas atdalīta jaunbūvējamai galvaspilsētai Kesonsitijai. 1975. gadā Marikinas municipalitāte tika iekļauta Galvaspilsētas reģionā, bet 1996. gadā tai piešķirts pilsētas statuss.

Atsauces
--------

1. ↑  «2020 Census of Population and Housing (2020 CPH) Population Counts Declared Official by the President». *Q107442757*. Q17067223. 7 jūlijs 2021.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Marikina***.

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Filipīnu lielpilsētas Valsts karogs: Filipīnas |
| --- |
|  |
| 
* Anhelesa
* Bagio
* Bakoloda
* Butuana
* Dagupana
* Davao
* Heneralsantosa
* Iligana
* Iloilo
* Kagajana de Oro
* Kalookana
* Kesonsitija
* Kotabato
* Lapulapu
* Laspiņasa
* Lusena
* Makati
* Malabona
* Mandalujonga
* Mandaue
* Manila
* Marikina
* Muntinlupa
* Naga
* Navotasa
* Olongapo
* Ormoka
* Paraņake
* Pasaja
* Pasiga
* Puertoprinsesa
* Sanhuana
* Santjago
* Sebu
* Tagiga
* Taklobana
* Valensuela
* Zamboanga

 |

 |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 143043960

 |

 |
**Navotasa** (filipīniešu: *Lungsod ng Navotas*, angļu: *Navotas City*) ir neatkarīga pilsēta Filipīnās. Atrodas Lusonas salas rietumdaļā Manilas aglomerācijā, administratīvi ietilpst Galvaspilsētas reģionā. Izvietojusies reģiona ziemeļrietumos Manilas līča krastā pie robežas ar Bulakanas provinci; ziemeļos robežojas ar Bulakanas provinces Obando municipalitāti, austrumos — ar Malabonu un Kalookanu, bet dienvidos — ar Manilu. Nozīmīga zvejas osta — tiek uzskatīts, ka Navotasa ir Āzijas trešā lielākā zvejas osta un lielākā Dienvidaustrumāzijā.

Vēsture
-------

Kā patstāvīga apdzīvota vieta (draudze) izveidota 1859. gadā, no Malabonas nodalot trīs barjosas. 1901. gadā Navotasas municipalitāte tika iekļauta jaunizveidotajā Risalas provincē. 1903. gadā pievienota Malabonai, bet jau 1906. gadā atjaunota kā patstāvīga municipalitāte. 1975. gadā Malabona iekļauta Galvaspilsētas reģionā, bet 2007. gadā tai piešķirts pilsētas statuss.

Atsauces
--------

Ārējās saites
-------------



|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Filipīnu lielpilsētas Valsts karogs: Filipīnas |
| --- |
|  |
| 
* Anhelesa
* Bagio
* Bakoloda
* Butuana
* Dagupana
* Davao
* Heneralsantosa
* Iligana
* Iloilo
* Kagajana de Oro
* Kalookana
* Kesonsitija
* Kotabato
* Lapulapu
* Laspiņasa
* Lusena
* Makati
* Malabona
* Mandalujonga
* Mandaue
* Manila
* Marikina
* Muntinlupa
* Naga
* Navotasa
* Olongapo
* Ormoka
* Paraņake
* Pasaja
* Pasiga
* Puertoprinsesa
* Sanhuana
* Santjago
* Sebu
* Tagiga
* Taklobana
* Valensuela
* Zamboanga

 |

 |
**Paterosa** (filipīniešu: *Bayan ng Pateros*, angļu: *Municipality of Pateros*) ir municipalitāte Filipīnās. Atrodas Lusonas salas rietumdaļā Manilas aglomerācijā, administratīvi ietilpst Galvaspilsētas reģionā starp Pasigu ziemeļos un Tagigu dienvidos. Vienīgā Filipīnu municipalitāte, kas nav iekļauta kādā no provincēm un faktiski ir pirmās pakāpes administratīvā iedalījuma vienība. Slavena ar pīļkopības tradīcijām — tās nosaukums cēlies no tagalu valodas *pato* — ‘pīle’ un spāniskotā varianta *pateros* — ‘pīļkopji’.

Vēsture
-------

Kā patstāvīga municipalitāte izveidota 1799. gadā, nodalot no Pasigas. 1901. gadā municipalitāte tika iekļauta jaunizveidotajā Risalas provincē. 1903. gadā tika apvienotas Paterosas, Tagigas un Muntinlupas municipalitātes ar centru Paterosā, bet jau 1909. gadā tās atjaunotas iepriekšējā statusā. 1975. gadā Paterosa iekļauta Galvaspilsētas reģionā.

Par godu Paterosai nosaukta Paterosas mazpilsēta Vašingtonas štatā ASV.

Atsauces
--------

1. ↑  The Spokesman-Review. Finding peace at Pateros

Ārējās saites
-------------
Egejas civilizācijas dievība (Iraklijas arheoloģijas muzejā, Krēta)
**Matriarhāts** (sengrieķu: *μήτηρ, μάτηρ* *māter* — ‘māte’ un *ἀρχή*, *arché* — ‘vara’) ir laikmets, kad pirmatnējās kopienas iekārtā radniecību ģintī nosaka pēc mātes līnijas un sievietei ir vadošā loma saimnieciskajā un sabiedriskajā dzīvē.

Raksturojums
------------

Termins pirmo reizi lietots 1896. gadā. Apgalvots, ka vairāki 19. gadsimta antropologi izgudroja matriarhātu kā hipotētisku sociālās organizācijas formu. Tie esot savās teorijās balstījušies uz aizvēstures liecībām par sievietes lomu sabiedrībā. It kā cilvēces attīstības sākotnējās stadijās bērnu tēvs nebija zināms, droši zināma bijusi tikai māte. Tāpēc izcelsmi un radurakstus varējuši noteikt tikai pēc mātes un tikusi atzīta radniecība tikai pa sieviešu līniju. Tikai attīstoties lopkopībai, sievietes loma pamazām mazinājusies un dominēt sākuši vīrieši (patriarhāts). Mūsdienās zinātnieki uzskata, ka matriarhāts kā iekārta vai laikmets nav pastāvējis. Bijušas kopienas, kur sievietes loma ir salīdzinoši liela, piemēram irokēzu ciltīs. Matriarhātu nevarot attiecināt uz radniecību pa mātes līniju, jo parasti novērojama vīriešu dominance sociālajā hierarhijā. Mūsdienās reizēm feministi, Jauno laikmetu publicisti un tīmekļa žurnālisti savos pamatojumos piesauc matriarhātu.

Atsauces
--------

1. ↑  Gimbutas, Marija: The Civilization of the Goddess, Harper&Row, San Francisco 1991.
2. ↑  Latviešu valodas skaidrojošā vārdnīca[novecojusi saite]
3. ↑  Termina vēsture Arhivēts 2013. gada 18. oktobrī, *Wayback Machine* vietnē. (angliski)
4. ↑  EU Vēsture 19. g. s. antropologi rada matriarhātu (latviski)
5. ↑  Bachofen J. J. Myth, religion, and mother right // Selected writings of J. J. Bachofen — London, 1967
6. ↑  Lopkopība aizsākot patriarhātu (angliski)
7. ↑  Mīts par matriarhātu Arhivēts 2013. gada 26. jūnijā, *Wayback Machine* vietnē. (angliski)
8. ↑  *Marija Gimbutas* Arhivēts 2014. gada 27. martā, *Wayback Machine* vietnē. (angliski)
9. ↑  Irokēzu sievietes Arhivēts 2013. gada 26. jūlijā, *Wayback Machine* vietnē. (angliski)
10. ↑  *Hagia* Arhivēts 2014. gada 13. februārī, *Wayback Machine* vietnē. (angliski) (vāciski)
11. ↑   *Goettner-Abendroth* (vāciski) (angliski)
12. ↑  The Myth of the Myth of Matriarchy: *Defense of the theory of historical matriarchy*
13. ↑  Radical Goddess Thealogy Tīmekļa žurnāls *Goddess and the ancient Matriarchy*

Ārējās saites
-------------

* *Hagia* pētnieces (angliski)
* Otrais pasaules matriarhātu pētnieku kongress (angliski)
* *Kvinneguddom og kvinnevelde i Norden* Par matriarhātu Skandināvu mitoloģijā (norvēģiski)
**Makgila Arktikas pētniecības stacija** (angļu: *McGill Arctic Research Station*, MARS) ir Kanādas sezonāla polārstacija Arktikā. Izvietojusies Aksela Heiberga salā Kanādas Arktiskajā arhipelāgā. Stacija pieder Makgila Universitātei; ierīkota 1959. gadā un ir viena no vecākajām universitāšu lauka pētniecības stacijām Kanādas Arktikā.

Vēsture
-------

Stacija pirmoreiz ierīkota 1959. gadā Kolorleika ezera krastā ap 7 km no Ekspedīcijas fjorda gala. Sākotnēji ierīkota, lai veiktu pētījumus klimatoloģijā, glacioloģijā, ģeomorfoloģijā un bioloģijā, bet vēlāk pētniecības programma paplašināta. 2005. gadā Makgila stacija tika izvēlēta par vienu no Kanādas Analogu pētniecības tīkla (*Canadian Analogue Research Network*, CARN) Marsa pētniecības programmas lokācijām. Ar Kanādas Kosmosa aģentūras (CSA) atbalstu tajā pašā 2005. gadā tika uzbūvēts vēl viens stacijas komplekss pie paša Ekspedīcijas fjorda krasta **MARS-CARN** (79°23′19″N 91°01′23″W﻿ / ﻿79.38861°N 91.02306°W﻿ / 79.38861; -91.02306).

Struktūra
---------

Stacijas abas nometnes iekļauj 10 apsildāmas vissezonas dzīvojamās mājiņas, pa vienai virtuvei, kā arī vairākas neapsildāmas būves. Stacija aprīkota ar saules, vēja un dīzeļģeneratoriem, satelītsakariem, internetu, vietējo transportu.

Zinātniskā darbība
------------------

Kopš stacijas dibināšanas tiek veikti nepārtraukti pētījumi glacioloģijā par trīs tuvējo ledāju kustības dinamiku. Tāpat tiek īstenotas pētniecības programmas ģeoloģijā, ģeomorfoloģijā, botānikā, klimatoloģijā, mūžīgā sasaluma izpētē u.c. MARS-CARN nometnē tiek veikti pētījumi par planetārajām analoģijām, astrobioloģiju, mikrobu ekoloģiju, klimata izmaiņām.

Makgila Universitāte uztur arī Makgila Subarktikas pētniecības staciju Šefervilā.

Atsauces
--------

1. ↑  Institut nordique du Québec. McGill Arctic Research Station (MARS)
2. ↑  THE CANADIAN ANALOGUE RESEARCH NETWORK (CARN): OPPORTUNITIES FOR MARS ANALOGUE STUDIES IN THE CANADIAN ARCTIC
3. ↑  «McGill Arctic Research Station». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2020. gada 4. decembrī. Skatīts: 2022. gada 18. jūnijā.
4. ↑  McGill. Natural Resource Sciences. Facilities

Ārējās saites
-------------

* McGill High Arctic Research Station (MARS) Status Report - Dale Andersen: 12 April 2008[novecojusi saite]
**Pantāga**, **pantāgs** jeb **pentogs** ir tradicionāls latviešu Ūsiņa dienas ēdiens. Tas simboliski ataino sauli, tādēļ to bieži gatavo arī Lieldienās.

Pirmo nakti pēc ziemas laižot zirgus pieguļā, līdzi tika ņemtas gan vārītas, gan jēlas olas, ko izmantoja, lai virs ugunskura ceptu pantāgu. Pirms pantāga ēšanas, tas vispirms tika ziedots Ūsiņam. Ziedot varēja divējādi: lejot olu mieta vai cirvja kāta caurumā, pēc tam caurumam uzveļot virsū lielu akmeni; vai pirmo pantāga kumosu ieliekot nelielā bedrītē, kuru pēc tam aizbēra ciet ar zemi. Kad Ūsiņam bija ziedots, tad pirmais iesāka ēst vecākais vīrs vai saimnieks, tad piebiedrojās pārējie vīri un puiši.

Gatavošana
----------

Pantāgu cepa uz atklātas uguns āra pavardā vai ugunskurā. Parasti lietoja apaļu čuguna pannu garā kātā. Virs uguns sakarsē pannu, tad pannā iesit olas un sakuļ dzeltenumu kopā ar baltumu un garšvielām. Pantāgam lietojamās garšvielas ir atkarīgas no cepēju iztēles un izdomas. Bet klāt pielikto garšvielu simboliskā nozīme ir tāda, ka klāt jāliek tas, kas pērnajā gadā ir pietrūcis un kas šogad būtu vajadzīgs.

Atsauces
--------

1. ↑  «Pentāgs» (latviski). tezaurs.lv. Skatīts: 2015. gada 15. maijā.[novecojusi saite]
2. ↑  «Pentogs» (latviski). tezaurs.lv. Skatīts: 2015. gada 15. maijā.[novecojusi saite]
3. 1 2  «Vērgalē ceps Lieldienu pantāgu». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2013. gada 21. februārī. Skatīts: 2011. gada 18. februārī.
4. ↑  «Latviešu folklora: Jurģi (Ūsiņi)». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2012. gada 18. oktobrī. Skatīts: 2012. gada 18. oktobrī.
5. ↑  «Jurģi - Ūsiņi». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2012. gada 7. martā. Skatīts: 2011. gada 18. februārī.
**Iloilo** (filipīniešu un angļu: *Iloilo*) ir neatkarīga pilsēta Filipīnu centrālajā daļā, Panajas salas dienvidaustrumu krastā pie Iloilo šauruma iepretī Gimarasas salai. Kopā ar apkārtējām municipalitātēm un Gimarasu veido aglomerāciju ar vairāk kā miljonu iedzīvotāju un ir trešā lielākā pilsēta Visaju salās pēc Sebu un Bakolodas. Neietilpst Iloilo provincē, bet ir tās, kā arī Rietumu Visaju reģiona administratīvais centrs. Vairums pilsētas iedzīvotāju runā ilongu valodā. Nozīmīgs reģiona ekonomikas, transporta, kultūras un izglītības centrs.

Vēsture
-------

Spāņu Otonas (*Oton*) apmetne tagadējās pilsētas vietā dibināta 1566. gadā, bet oficiāla kolonija tika dibināta 1572. gadā — to izveidoja 80 ieceļotāji no Spānijas un 169 meksikāņu karavīri. Otona kļuva par reģiona kuģubūves centru — šeit tika būvēti tā sauktie «Manilas galeoni» satiksmei starp Filipīnām un Meksiku. 19. gadsimta vidū Iloilo bija salas cukura rūpniecības centrs. 1889. gadā Iloilo iegūst pilsētas statusu. Filipīnu revolūcijas laikā Iloilo palika lojāla Spānijas varai un bija pēdējā Spāņu Austrumindijas galvaspilsēta, bet vēlāk — Visaju Federatīvo Valstu galvaspilsēta līdz tās likvidēšanai gadu vēlāk.

1990. gadā amerikāņu administrācijas laikā pilsēta statusā tika degradēta par miestu (*township*), bet pilsētas statuss tai tika atgriezts 1937. gadā. Otrā pasaules kara laikā pilsēta un tās osta tika stipri nopostīta un par reģionālo ekonomikas centru kļuva Sebu. Neatkarīgās pilsētas statuss Iloilo piešķirts 1979. gadā.

Atsauces
--------

1. ↑  «2020 Census of Population and Housing (2020 CPH) Population Counts Declared Official by the President». *Q107442757*. Q17067223. 7 jūlijs 2021.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Iloilo***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Filipīnu lielpilsētas Valsts karogs: Filipīnas |
| --- |
|  |
| 
* Anhelesa
* Bagio
* Bakoloda
* Butuana
* Dagupana
* Davao
* Heneralsantosa
* Iligana
* Iloilo
* Kagajana de Oro
* Kalookana
* Kesonsitija
* Kotabato
* Lapulapu
* Laspiņasa
* Lusena
* Makati
* Malabona
* Mandalujonga
* Mandaue
* Manila
* Marikina
* Muntinlupa
* Naga
* Navotasa
* Olongapo
* Ormoka
* Paraņake
* Pasaja
* Pasiga
* Puertoprinsesa
* Sanhuana
* Santjago
* Sebu
* Tagiga
* Taklobana
* Valensuela
* Zamboanga

 |

 |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 148893605
* LCCN: n50063327
* GND: 4253395-8

 |

 |
40 tonnas smagais Radstonas monolīts
**Menhīrs** (bretoņu: *maen* — ‘akmens’, *hîr* — ‘garš’) ir neolīta vai bronzas laikmeta megalīts. Vienkāršākā no šada tipa būvēm — veidota kā neapstrādāts vai rupji apstrādāts vertikāli zemē iestatīts akmens stabs. Sastopami gan kā atsevišķi monolīti, gan arī grupās.

Izplatīti daudzviet pasaulē (Eiropā, Āzijā, Āfrikā), bet visbiežāk sastopami Britu salās un Bretaņā, kur to ir atrasts ap 50 tūkstošiem. Terminu "menhīrs" 19. gadsimtā ieviesa franču arheologi, atvasinot no bretoņu valodas. Lokāli menhīri tiek dēvēti dažādi, piem. *Bauta* Vācijā un Skandināvijā.

Atsauces
--------

1. ↑  Tezaurs.lv Menhīrs
2. ↑  Oliphant, Margaret "The Atlas Of The Ancient World" 1992 p. 81

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Menhīrs***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* LCCN: sh85083552
* GND: 4140069-0
* BNF: cb11978401p (data)
* NKC: ph575223
* BNE: XX540562

 |

 |