recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Starptautiskā rekonstrukcijas un attīstības banka** (angļu: *International Bank for Reconstruction and Development (IBRD)*), ir viena no piecām institūcijām Pasaules Bankas grupā. Tā tika dibināta pirms 74 gadiem, 1944. gadā, ar mērķi samazināt nabadzību valstīs ar vidēju ienākuma līmeni un kredītspējīgās nabadzīgās valstīs, nodrošinot ilgstošu izaugsmi. Palīdzot ar aizdevumiem un garantijām, tā arī nodrošināja analītiskus un konsultējošus pasākumus. Tās sastāvā ir 189 dalībvalstis.

Vēsture
-------

Starptautiskā Rekonstrukcijas un Attīstības Banka ir vislielākā attīstības banka pasaulē, kas atbalsta Pasaules Bankas misiju - sniegt aizdevumus, garantijas, riska pārvaldības produktus un konsultāciju pakalpojumus zema ienākuma līmeņa un kredītspējīgām valstīm. Starptautiskā Rekonstrukcijas un Attīstības Banka tikai izveidota 1944. gadā, pēc Otrā pasaules kara, ar misiju finansēt Eiropas rekonstrukciju.

Pakalpojumi
-----------

Starptautiskā Rekonstrukcijas un Attīstības Banka piedāvā novatoriskus finanšu risinājumus, tostarp finanšu produktus (aizdevumus, garantijas un riska pārvaldības produktus), kā arī zināšanas un konsultācijas valdībām, vietējā un starptautiskā līmenī. Sniegtie ieteikumi palīdz valdībām veikt reformas, uzlabot sniegtos pakalpojumus, veicināt vairāk privātu investīciju, kā arī ieviest jauninājumus un dalīties ar risinājumiem.

Organizācija palīdz:

* Samazināt nabadzību un paplašināt labklājību;
* Palīdzēt valstīm, kuras saskaras ar konfliktu situācijām;
* Atbalstīt valstis ar zemiem un vidējiem ienākuma līmeņiem to izaugsmē;
* u.c.

Finansējums
-----------

Lai gan dalībnieki iegulda kapitālu IBRD, Banka galvenokārt iegūst līdzekļus, aizņemoties starptautiskos kapitāla tirgos, emitējot obligācijas. 2011.gadā Banka piesaistīja kapitālu 29 miljardu ASV dolāru vērtībā no 26 dažādās valūtās emitētām obligācijām. Kopš 1946. gada, IBRD ir sniedzis aizdevumus 500 miljardu ASV dolāru apmērā, lai atvieglotu nabadzību visā pasaulē.

IBRD kopš 1959. gada ir saglabājis trīskāršu - A reitingu, kurš ļauj aizņemties ar zemām izmaksām un piedāvāt jaunattīstības valstīm labvēlīgos apstākļos piekļūt kapitālam, palīdzot nodrošināt ilgtspējīgāku attīstības projektu attīstību, bieži papildinot vai katalizējot privāto finansējumu.

Katru gadu IBRD katru gadu gūst ienākumus no pašu kapitāla atdeves un no nelielās rezerves, ko tā piešķir aizdevumiem. Tas maksā par Pasaules Bankas darbības izdevumiem, iekļaujas rezervēs, lai stiprinātu bilanci, un katru gadu nodod līdzekļus IDA - nabadzīgāko valstu fondam.

Atsauces
--------

1. ↑  «History of the European Bank for Reconstruction and Development (EBRD)(EBRD)». *www.ebrd.com* (angļu). Skatīts: 2018-05-22.[novecojusi saite]
2. ↑  «Pasaules Banka». Skatīts: 22.05.2018.
3. 1 2  «International Bank for Reconstruction and Development». *World Bank* (angļu). Skatīts: 2018-05-22.
4. ↑  «THE WORLD BANK: ANNUAL REPORT 2011 YEAR IN REVIEW». 2011. Skatīts: 22.05.2018.[novecojusi saite]
**Radžīvs Suri** (*Rajeev Suri*, hindi: राजीव सूरी; dzimis 1967. gada 10. oktobrī) ir Indijā dzimis inženieris un uzņēmējs. Kopš 2021. gada viņš ir *Inmarsat* izpilddirektors. No 2014. līdz 2020. gadam Suri bija Somijas uzņēmuma *Nokia* izpilddirektors.

Radžīvs Suri piedzima 1967. gadā Ņūdeli. Viņa tēvs Jašpals (*Yashpal*) bija dzimis Pendžabā, bet 1958. gadā vecāki pārcēlās no Indijas uz Kuveitu, kur tēvs nodarbojās ar automašīnu importa biznesu. Līdz 1985. gadam arī Radžīvs dzīvoja Kuveitā.

Manipalas tehnoloģiju institūtā Suri ieguva bakalaura grādu elektronikā un sakaru inženierijā.
1989. gadā Radžīvs Suri sāka strādāt uzņēmumā *Calcom Electronics*. Vēlāk strādāja *ICL* Indijā, kā arī *Churchgate Group* Nigērijā.

1995. gadā Suri sāka darbu *Nokia*. Līdz 2007. gada martam viņš strādāja *Nokia* un *Siemens* kopuzņēmuma *Nokia Siemens Networks* dažādos biznesa attīstības, mārketinga, pārdošanas, stratēģijas amatos Indijā, Somijā, Apvienotajā Karalistē un Singapūrā.
Viņš palīdzēja palielināt *Nokia Siemens Networks* ieņēmumu daļu no trešdaļas līdz pusei, salīdzinot ar visu uzņēmumu.
Suri pārliecināja uzņēmumu izveidot jaunu pakalpojumu centru Indijā.
No 2007. gada aprīļa viņš vadīja Āzijas un Klusā okeāna operācijas. 2007. gada novembrī viņu iecēla par pakalpojumu daļas vadītāju.

2009. gada novembrī Radžīvs Suri *Nokia Siemens Networks* (*NSN*) izpilddirektora amatā nomainīja Saimonu Beresfordu-Vailiju. Suri vadības laikā *NSN* tika restrukturizēts, atlaižot aptuveni 17 000 darbinieku un turpmāk koncentrējoties uz strauji augošo mobilo platjoslas tīklu iekārtām.
2013. gadā *Nokia* kļūstot par *Nokia Siemens Networks* vienīgo īpašnieku.

2014. gadā *Nokia* pārdeva mobilo ierīču biznesu *Microsoft*, tādējādi *NSN* kļuva par galveno *Nokia* biznesa vienību.
2014. gada 29. aprīlī Radžīvs Suri tika apstiprināts par *Nokia* izpilddirektoru Risto Sīlasmā vietā, kurš šajā amatā bija uz laiku.
2020. gada 2. martā *Nokia* paziņoja, ka Suri atkāpsies no *Nokia* izpilddirektora amata, 1. septembrī viņu aizstās *Fortum* izpilddirektors Peka Lundmarks. 2020. gada 24. jūnijā tika ziņots, ka Lundmarks pārņems grožus mēnesi agrāk par plānoto datumu, 1. augustā.

2021. gada 24. februārī Radžīvs Suri kļuva par Apvienotajā Karalistē reģistrētā pavadoņu telesakaru uzņēmuma *Inmarsat* izpilddirektoru.

Atsauces
--------

1. 1 2  Rajeev Suri CEO CV Archived 2016. gada 10. martā, *Wayback Machine* vietnē. Nokia

Ārējās saites
-------------

* Radžīva Suri blogs *Nokia*
* Rajeev Suri CEO CV Nokia

  



| Uzņēmējdarbība |
| --- |
| Priekštecis: **Risto Sīlasmā**  |  ***Nokia* izpilddirektors** 2014 — 2020 | Pēctecis: **Peka Lundmarks**  |
| Priekštecis: **Ruperts Pīrss**  |  ***Inmarsat* izpilddirektors** Kopš 2021. gada | Pēctecis: |
**Jeņisejas līcis** (krievu: *Енисейский залив*) ir Jeņisejas upes grīvlīcis jeb estuārs Karas jūras dienvidu krastā Krievijas Krasnojarskas novadā. Rietumos to norobežo Gidanas pussala, austrumos — Taimiras pussala. Līcis ir ap 300 km garš. Pie līča atveres Karas jūrā atrodas Sibirjakova sala, gar kuru no līča uz ziemeļrietumiem atzarojas Ovcina šaurums. Citas lielākās līcī ietekošās upes ir Goļčiha, Jakovļeva, Mongočejaha. Lielāko daļu gada līcis aizsalis, atbrīvojas no ledus vasarā uz trīs mēnešiem. Kuģojams visā garumā. Krasti maz apdzīvoti, lielākā apdzīvotās vietas krastā ir Diksona pie līča atveres Karas jūrā. Citas pastāvīgi apdzīvotās vietas ir Voroncovas ciems, Sopočnaja Kargas polārstacija, Villembarencas bioloģiskā stacija, kā arī slēgtā Ļeskinas polārstacija.

Ārējās saites
-------------

* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)

Atsauces
--------

1. ↑  Определение "Енисейский залив" в Большой Советской Энциклопедии

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 315137499
* LCCN: sh97005560
* SUDOC: 193453878

 |

 |
**Citronskābe** (2-hidroksipropān-1,2,3-trikarbonskābe, НООС–СН2–C(COOH)(OH)–СН2–СООН) pieder pie trīsvērtīgajām hidroksikarbonskābēm. Citronskābe ir bezkrāsaina kristāliska viela ar skābu garšu. Labi šķīst ūdenī. Citronskābes sāļus sauc par **citrātiem**.

Vēsture
-------

Citronskābe atklāta negatavu citronu sulā (Karls Vilhelms Šēle 1784. gadā), no tā cēlies vielas nosaukums.

Atrašanās dabā
--------------

Citroni
Citronskābe ir viena no dabā visbiežāk sastopamajām organiskajām skābēm. Tā atrodama ne tikai citronos, bet arī daudzos citos augļos un ogās (jāņogās, brūklenēs, pīlādžogās, upenēs), biešu sulā, vīnā, skujās un citur. Sastopama arī dzīvnieku un cilvēka organismā.

Citronskābei ir liela nozīme bioķīmijā, jo citrāta jons ir ļoti svarīgs trikarbonskābju cikla starpprodukts (šo ciklu sauc arī par citronskābes ciklu; pateicoties šim procesam, organismā notiek enerģijas iegūšana no glikozes jeb šūnu elpošana).

Iegūšana
--------

Citronskābi rūpnieciski iegūst bioķīmiskā ceļā (daži pelējuma sēnīšu veidi — citromicētes — spēj pārstrādāt ogļhidrātus citronskābē). To var iegūt no negataviem citroniem, kuros atrodas lielā daudzumā (iegūšanā pamatojas uz citronskābes kalcija sāls slikto šķīdību).

Ķīmiski sintezēt citronskābi var no acetona, tā hloratvasinājumam reaģējot ar KCN un iegūto produktu pārziepojot.

Īpašības
--------

Citronskābe var eksistēt kā bezūdens formā, tā arī kristālhidrāta veidā ar 1 molekulu ūdens. Kristālhidrāts kūst jau 100 °C temperatūrā.

Citronskābi karsējot, rodas citrakonskābe un itakonskābe, uzmanīgi karsējot, var iegūt starpproduktu — akonītskābi. Akonītskābi, citrakonskābi, itakonskābi un mezakonskābi dažkārt dēvē par pirocitronskābēm (no grieķu: *πῦρ* (*pûr*) — 'uguns').

Koncentrētas sērskābes klātienē citronskābe atšķeļ ūdeni un CO (jeb skudrskābi) un rodas acetondikarbonskābe.

Izmantošana
-----------

Citronskābi lieto kā pārtikas piedevu (**E330**) limonādēm, sulām, saldumiem, sausajiem putojošajiem dzērienu koncentrātiem; to pievieno arī medikamentiem (piemēram, citramonam), izmanto kosmētikā. Citronskābi pievieno krāsvielu šķīdumiem krāsainajā audumu apdrukā.

Interesanti fakti
-----------------

Pastāv maldīgs uzskats, ka citronskābe izraisa vēzi. Pārpratums cēlies no Krebsa cikla nosaukuma, kā atklājēja Hansa Ādolfa Krebsa vārdā mēdz saukt bioķīmisko citronskābes ciklu (vācu: *Krebs* — 'vēzis'). Patiesībā citronskābei nav nekādu kancerogēnu īpašību.

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Svarīgākās hidroksikarbonskābes |
| --- |
|  |
|  | 
* Glikolskābe
* Pienskābe
* Oksisviestskābe
* Tartronskābe
* Ābolskābe
* Skābeņetiķskābe
* Vīnskābe
* Citronskābe
* Salicilskābe

 |

 |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* LCCN: sh85026216
* GND: 4148057-0
* NKC: ph150576

 |

 |
Čolpino bāka
**Čolpino bāka** (poļu: *Latarnia Morska Czołpino*) atrodas Polijā, Pomožes vojevodistes Slupskas apriņķa Čolpino, apmēram 1 km no Baltijas jūras krasta.  
 54°43′12.00″N 17°14′37.00″E﻿ / ﻿54.7200000°N 17.2436111°E﻿ / 54.7200000; 17.2436111

Vēsture
-------

Bāka šajā vietā sākta būvēt 1872. gadā un 1875. gada 15. janvārī tā tika iedegta. Gaismas elementu veidoja Frenela lēcas un eļļas lampa. Starpkaru posmā eļļas lampu aizvietoja ar elektriskajām lampām. Tika nomainīts arī signāla veids, no pastāvīgas gaismas uz mirgojošu. Otro pasaules karu bāka pārdzīvoja neskarta.

Raksturojums
------------

Bākas augstums ir 25,2 m. Bāku veido apaļš sarkanu ķieģeļu tornis ar galeriju un laternu. Tornis nav krāsots, laternas jumts melns. Gaismas elements atrodas 75 m virs jūras līmeņa. Gaismas elementu veido lēcas un 1 kW spuldze maiņas aparātā. Lēcas izgatavotas Francijā 1926. gadā un tiek uzskatītas par lielākajām lēcām Baltijas jūras bākās. Gaisma balta (3 s deg, 2 s pārtraukums, 1 s deg, 2 s pārtraukums). Gaismas signāls redzams 21 jūras jūdžu attālumā.
Saules plankumi.
**Saules plankumi** ir tumši apgabali uz Saules virsmas, kuru temperatūra ir pazemināta par 1500°K salīdzinot ar apkārtējiem fotosfēras apgabaliem. Tie no Zemes ir novērojami uz Saules diska (ar optisku iekārtu palīdzību, bet lielu plankumu gadījumā arī ar neapbruņotu aci) tumšu plankumu veidā. Saules plankumi ir apgabali fotosfērā, no kuriem iziet spēcīgi (līdz dažiem tūkstošiem gausu) magnētiskie lauki. Fotosfēras aptumšošanos plankumu apgabalos izraisa magnētiskie lauki, kas apslāpē vielas konvektīvās kustības, kā rezultātā šeit samazinās siltumenerģijas plūsmu pārnese[1]. 

Plankumu skaits uz Saules (un ar to saistītais Volfa skaitlis) ir viens no galvenajiem Saules magnētiskās aktivitātes rādītājiem.

Daudz aukstākajās zvaigznēs (K klases un aukstākās) ir konstatējami plankumi, kas daudzkārt pārsniedz Saules plankumu izmērus.

Cikliskums
----------

Saules cikls ir saistīts ar plankumu parādīšanās biežumu, to aktivitāti un pastāvēšanas ilgumu. Viens cikls aptver aptuveni 11 gadus. Saules aktivitātes minimuma periodos plankumu uz tās ir maz vai pat vispār nav. Tajā pat laikā maksimuma periodos var būt vienlaicīgi novērojami vairāki simti plakumu. Katra cikla beigās Saules magnētiskā lauka polaritāte mainās uz pretējo. Tāpēc pareizi būtu runāt par 22 gadu Saules ciklu.

Saules aktivitātes rekonstrukcija 11 000 gadu periodā.
### Cikla garums

Kaut arī vidēji Saules aktivitāte ilgst ap 11 gadiem, ir arī no 9 līdz 14 gadu gari cikli. Arī cikla vidējā vērtība mainās gadsimtu gaitā. Tā 20. gadsimtā cikla vidējā vērtība bija 10,2 gadi.

Nepastāvīga ir arī cikla forma. Šveiciešu astronoms Makss Valdmejers apgalvoja, ka pāreja no Saules aktivitātes minimuma uz maksimumu notiek par tik ātrāk, par cik vairāk ir reģistrēts Saules plankumu skaits šajā ciklā (t.s. "Valdmejera likums").

### Cikla sākums un beigas

Agrāk par cikla sākumu uzskatīja Saules aktivitātes minimuma punktu. Pateicoties mūsdienu mērījumu metodēm kļuva iespējams noteikt Saules magnētiskā lauka polaritāti, tāpēc pašlaik par cikla sākumu tiek uzskatīts plankumu polaritātes maiņas brīdis.

Ciklu numerāciju ieteica R. Volfs. Saskaņā ar šo numerāciju pirmais cikls sākās 1749. gadā. 2009. gadā sākās 24. Saules aktivitātes cikls.

Bez 11 gadu cikla ir arī Saules plankumu maksimālā skaita maiņas 100 gadu periodiskums ("gadsimta cikls"). Šī cikla pēdējie minimumi varēja būt ap 1800—1840 un 1890—1920 gadiem. Ir minējumi, ka būtu iespējami arī vēl ilgāku periodu cikli.

Atsauces
--------

1. ↑  Zenta Alksne, Aukstās zvaigznes, izdevniecība "Zinātne", Rīga, 1974. g. 11. lpp.
**Jaroslavs Dombrovskis** (poļu: *Jarosław Dąbrowski*, 1836—1871) bija poļu virsnieks. Militārais komandieris Janvāra sacelšanās un Parīzes komūnas laikā.

Dzīvesgājums
------------

Dzimis 1836. gada Žitomiras pilsētā muižnieku ģimenē. 
No 1845. līdz 1853. gadam mācījās Brestas kadetu korpusā, tad Pēterburgas Dižciltīgo pulkā.
1855. gadā viņu iedalīja 19. lauka artilērijas brigādē un nosūtīja piedalīties Kaukāza karā.
1859. gadā Dombrovskis iestājās Ģenerālštāba akadēmijā un pievienojās slepenam ģenerālštāba poļu virsnieku lokam.
1862. gada 6. februārī štabskapteinis Dombrovskis ieradās Varšavā un sāka pagrīdes darbu kā viens no Polijas Krievu virsnieku komitejas vadītājiem un Centrālās Nacionālās komitejas loceklis.

1862. gada jūnijā tika pieņemts Dombrovska izstrādātais sacelšanās plāns, bet vēl pirms sacelšanās sākuma 14. augustā Dombrovski arestēja un ieslodzīja Varšavas citadelē. Tomēr tas netraucēja viņam koordinēt 1863. gada Janvāra sacelšanā norisi.
Pēc sacelšanās sakāves viņam piesprieda 15 gadu ieslodzījumu katorgā, bet 1864. gada decembrī Dombrovskim izdevās izbēgt no Maskavas tranzītcietuma, 1865. gada maijā izglābās arī viņa sieva Pelagija Dombrovska un abi caur Zviedriju, Vāciju un Beļģiju 1865. gada rudenī ieradās Parīzē.
1868. gadā tika izdota viņa "Kritiskā eseja par 1866. gada karu Vācijā un Itālijā".

Pēc Francijas-Prūsijas kara sākuma 1870. gadā Dombrovskis devās uz Lionu, lai komandētu poļu leģionu, taču šis plāns izgāzās, tāpēc martā viņš atgriezās Parīzē un piedalījās Parīzes komūnas aizsardzības spēku veidošanā.

Viņš vadīja XI leģionu, pēc tam tika iecelts par Parīzes nocietinātās zonas komandantu un Parīzes rietumu aizsardzības sektora karaspēka komandieri ģenerāļa pakāpē. 1871. gada 23. maijā viņš kaujā guva smagu ievainojumu un 2 stundas vēlāk slimnīcā nomira.

* Dzimtā māja ŽitomirāDzimtā māja Žitomirā
* Piemineklis pie dzimtās mājas sienas ŽitomirāPiemineklis pie dzimtās mājas sienas Žitomirā
* Pēcnāves fotoPēcnāves foto

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Jarosław Dąbrowski*** |
**"Saulespuķe"** (rumāņu: *Floarea Soarelui*) ir 1954. gadā tapusi rumāņu mākslinieka Jona Cukulesku glezna.

Apraksts
--------

Glezna tapusi eļļas glezniecības tehnikā uz audekla, un tās izmēri ir 47 x 55 centimetri. Glezna glabājas Rumānijas Nacionālā Mākslas muzeja kolekcijā Bukarestē.

Analīze
-------

"Saulespuķe" ir daļa no Jona Cukulesku devuma otrās fāzes, kas ilga no 1947. līdz 1956. gadam. Šajā periodā viņa darbus ietekmēja folklora. Dabas stihiju un autobiogrāfisku atsauču izmantošana izceļ Cukulesku darbus rumāņu mākslā starp abiem Pasaules kariem un arī pēc Otrā Pasaules kara.

Šis ir viens no raksturīgākajiem gleznotāja darbiem. Priekšplānā, kreisajā pusē atrodas koši dzeltena saulespuķe, fonā ir saulespuķu lauks un mākoņaina debess. Estētikā glezna ir tuvāka naivajai mākslai kā van Goga Saulespuķēm. Gleznā izceļas bagātīgs košo krāsu lietojums — oranža, dzeltena un sarkana.

Atsauces
--------

1. ↑  ; pārbaudes datums: 8 maijs 2016.
2. 1 2  ; pārbaudes datums: 28 aprīlis 2016.
3. 1 2 3  «The Sunflower — Ministry of Culture, Romania». Europeana. Skatīts: 2017. gada 26. oktobrī.
4. 1 2  Sunflowers[novecojusi saite].
**Ilgonis Linde** (dzimis 1959. gada 31. jūlijā, Rīgā) televīzijas režisors un dokumentālo filmu autors.

No 1991. gada strādājis Latvijas Televīzijā (LTV). Bijis LTV leģendārā raidījuma "Labvakar" režisors. No 1994. gada reklāmas sabiedrības un producentu grupas "Labvakar" direktors. Kopš 1996. gada TV raidījumu "Tādi esam" (LTV) un "Nedēļa" (LNT) režisors. Veidojis raidījumu "Krējums...saldais" (LNT/LTV) un "Mājokļa jautājums" (LNT) režiju. 1998. gadā saņēmis apbalvojumu "Gada labākais TV režisors".

2008./2009. gadā strādājis Ķelnes (Vācija) dokumentālo filmu studijā *FaktumTV*, kur piedalījies 11 sēriju dokumentālās filmas veidošanā par Gruzijas—Krievijas karu. Pēc tam 2009. gadā sācis strādāt Saeimas Preses dienestā kā Saeimas hronikas operators un režisors.

Kopš 2010. gada neatkarīgas producentu grupas SAF režisors, veidojis dokumentālo filmu ciklu par latviešiem pasaulē, kas tiek demonstrēts Latvijas Televīzijā ar nosaukumu "Būt latvietim". Sadarbībā ar vēstures fondu "Labvakar" veidojis dokumentālo filmu "Šteinhauers un Blūms" (2020) — autors un režisors.

Linde ir Āgenskalna apkaimes novadpētnieks, Facebook žurnāla "Par Āgenskalnu!" izveidotājs un redaktors. Videomontāžas meistarklases vadītājs mācību centrā *DigitalGuru*.

Atsauces
--------

1. 1 2  «Ilgonis Linde». digitalguru.lv.
2. 1 2 3  «Televīzijas režisors un operators Ilgonis Linde, arī Āgenskalna novadpētnieks». lr1.lsm.lv.
3. ↑  «"Tas brīdis, kad atklāj kaut ko līdz šim nezināmu par kādu ievērojamu latvieti, ir mūža vērts." Ilgonis Linde par jauno filmu». la.lv.
**Grunduļu dzimta** (*Gobioninae*) ir viena no karpveidīgo kārtas (*Cypriniformes*) dzimtām, kas apvieno 207 saldūdens zivju sugas un kas tiek iedalītas 28 ģintīs. Lielākā ģints dzimtā ir grunduļi (*Gobio*), kas apvieno 38 zivju sugas, bet otra lielākā — sīkpūšļa grunduļi (*Microphysogobio*) ar 26 sugām. Vairākas ģintis ir monotipiskas, un tajās ir tikai viena suga. Šīs dzimtas zivis mājo Eiropā un Āzijā.

Balstoties uz ģenētiskajiem atklājumiem, 2016. gadā tika izdalīta grunduļu dzimta. Pirms tam šī zivju grupa tika sistematizēta kā karpu dzimtas apakšdzimta. Līdz ar jaunākajām iespējām ģenētikas zinātnē grunduļu dzimtas klasifikācija, līdzīgi kā citu dzīvnieku klasifikācijas, piedzīvo biežas izmaiņas — ik pa brīdim kādas ģintis tiek atdalītas, citas pievienotas vai izveidotas jaunas.

Latvijā
-------

Latvijā savvaļā mājo viena grunduļu dzimtas suga — grundulis (*Gobio gobio*). Tas sastopams daudzās upēs un ezeros, arī Rīgas līča piekrastē upju grīvu tuvumā. Iespējams, Latvijā sastopama arī otra grunduļu dzimtas suga — Amūras čebačeks (*Pseudorasbora parva*). Tas kopā ar balto amūru, melno amūru, balto platpieri un raibo platpieri ievests un iedzīvojies Lietuvā, Ukrainā, Moldovā un vairākās citās Austrumeiropas valstīs. Latvijā savvaļas populācijas izveidošanās nav zināma. Iespējama populāciju pastāvēšana dīķsaimniecību tuvumā, kur tiek audzēts baltais un melnais amūrs, kā arī baltais un raibais platpieris.

Sistemātika
-----------

**Grunduļu dzimta** (*Gobioninae*)

|  |  |
| --- | --- |
| * ģints Čebačeki (*Pseudorasbora*)
* ģints Grunduļi (*Gobio*)
* ģints Sīkpūšļa grunduļi (*Microphysogobio*)
* ģints *Abbottina*
* ģints *Acanthogobio*
* ģints *Belligobio*
* ģints *Biwia*
* ģints *Coreius*
* ģints *Coreoleuciscus*
* ģints *Gnathopogon*
* ģints *Gobiobotia*
* ģints *Gobiocypris*
* ģints *Hemibarbus*
* ģints *Ladislavia*
 | * ģints *Mesogobio*
* ģints *Paracanthobrama*
* ģints *Paraleucogobio*
* ģints *Parasqualidus*
* ģints *Platysmacheilus*
* ģints *Pseudogobio*
* ģints *Pseudopungtungia*
* ģints *Pungtungia*
* ģints *Rhinogobio*
* ģints *Romanogobio*
* ģints *Sarcocheilichthys*
* ģints *Saurogobio*
* ģints *Squalidus*
* ģints *Xenophysogobio*
 |

Atsauces
--------

1. 1 2  «Phylogenetic classification of bony fishes, 2016». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2019. gada 22. martā. Skatīts: 2019. gada 19. februārī.
2. 1 2 3 4 5  FishBase: Subfamily: Gobioninae
3. ↑  FishBase: Genus: Gobio
4. ↑  FishBase: Genus: Microphysogobio
5. 1 2  «Latvijas Daba: Karpu dzimta». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 8. jūlijā. Skatīts: 2017. gada 17. februārī.
6. ↑  Latvijas Daba: Grundulis
7. ↑  «Latvijas Daba: Amūras čebačeks». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 8. maijā. Skatīts: 2017. gada 17. februārī.
**Ilga Kļaviņa** (dzimusi **Ilga Dzenīte** 1941. gada 9. martā Rīgā) ir Latvijas šahiste, kas ir dalījusi pirmo vietu Latvijas šaha čempionātā sievietēm 1968. gadā.

Šahistes karjera
----------------

1957. gadā Ilga Kļaviņa jau 16 gadu vecumā uzvarēja Rīgas šaha čempionātā sievietēm. 1958. gadā viņa pārstāvēja Latvijas izlasi PSRS 5. komandu čempionātā šahā Viļņā pie meiteņu galdiņa (kā Dzenīte) (+1, =4, -3). 1962. gadā Latvijas Zinātņu akadēmijas šaha komandas sastāvā kļuva par 3. Latvijas PSR komandu čempionāta uzvarētāju. 1968. gadā viņa sasniedza savu lielāko panākumu, dalot 1. vietu kopā ar Sarmu Sedlenieci Latvijas šaha čempionātā sievietēm, taču zaudējot papildmaču cīņā par čempiones nosaukumu — 1,5:3,5. Vēl trīs reizes Ilga Kļaviņa izcīnīja bronzas medaļas Latvijas šaha čempionātā sievietēm: 1958. 1970. un 1971. gadā.
Arī vēlākajos gados Ilga Kļaviņa turpina aktīvi piedalīties šaha sacensībās. 2008. gadā viņa uzvarēja Vidzemes šaha čempionātā sievietēm bet 2011. gadā spēlēja Latvijas Augstākās līgas komandu sacensībās šahā.

Personīgā dzīve
---------------

Beigusi Rīgas Politehnisko institūtu (tagad Rīgas Tehnisko universitāti) kā tehnologinženieris. Bija precējusies ar Latvijas šaha meistaru Jāni Kļaviņu (1933—2008).

Rezultāti Latvijas šaha čempionātos
-----------------------------------

* 1958. gads, 3. vieta Latvijas šaha čempionātā sievietēm.
* 1960. gads, 7. vieta Latvijas šaha čempionātā sievietēm.
* 1962. gads, 6. vieta Latvijas šaha čempionātā sievietēm.
* 1968. gads, 2. vieta Latvijas šaha čempionātā sievietēm.
* 1969. gads, 5. vieta Latvijas šaha čempionātā sievietēm.
* 1970. gads, 3. vieta Latvijas šaha čempionātā sievietēm.
* 1971. gads, 3. vieta Latvijas šaha čempionātā sievietēm.

Atsauces
--------

1. ↑  OlimpBase :: 5th Soviet Team Chess Championship, Vilnius 1958, Latvian SSR
2. ↑  «Sadaļa "Turnīri — Latvijas čempionātu rezultāti"». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2012. gada 14. janvārī. Skatīts: 2012. gada 4. janvārī.
3. ↑  «ziemellatvija.lv — Portāls — Vietējās ziņas». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2012. gada 21. aprīlī. Skatīts: 2012. gada 4. janvārī.
4. ↑  Chess-Results Server Chess-results.com — Tournament-Database

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
**Anna Lukasjaka** (poļu: *Anna Łukasiak*; dzimusi 1988. gada 5. janvārī) ir  poļu brīvā stila cīkstone, Pasaules un Eiropas čempionātu medaļniece, 2019. gada Eiropas spēļu dalībniece.

Biogrāfija
----------

2019. gadā 2. Eiropas spēlēs Minskā Anna Lukasjaka piedalījās brīvā stila svara kategorijas 50 kg sacensībās, kur astotdaļfinālā uzvarēja itālieti Emanuelu Ljuci, ceturtdaļfinālā zaudēja nākamajai čempionei Azerbaidžānas pārstāvei Marijai Stadņikai, bet cīņā par bronzu arī turku cīkstonei Evinai Demirhanai.

2021. gada aprīlī Lukasjaka piedalījās Eiropas čempionātā Varšavā un izcīnīja vienu no bronzas medaļām svara kategorijā 50 kg. Turnīra gaitā ceturtdaļfinālā viņa zaudēja finālistei bulgārietei Miglenai Seliškai, bet cīņā par bronzas medaļu pārspēja moldāvieti Emiliju Kiriku.

2022. gada martā Eiropas čempionātā, kas notika Budapeštā, Lukasjaka izcīnīja bronzas medaļu svara kategorijā 50 kg. Šī turnīra ceturdaļfinālā viņa uzvarēja Emiliju Kiriku, pusfinālā zaudēja Miglenai Seliškai, bet cīņā par bronzu pieveica Azerbaidžānas cīkstoni Turkanu Nasirovu. Sešus mēnešus vēlāk, septembrī viņa izcīnīja bronzas medaļu arī pasaules čempionātā, kas notika Belgradā. Šoreiz, pēc uzvaras astotdaļfinālā, ceturtdaļfinālā viņa zaudēja Tokijas olimpisko spēļu čempionei japānietei Jui Susaki, gandarījuma turnīra cīņā par trešo vietu pieveica Nigērijas sportisti Merciju Genesis.

Atsauces
--------

1. ↑  «2019 European Games Wrestling Results». *United World Wrestling*. Skatīts: 2023. gada 30. maijs.
2. ↑  Geoff Berkeley. «Stadnik wins eighth European Wrestling Championships gold with success in Warsaw». *InsideTheGames.biz*, 2021. gada 22. aprīlis. Skatīts: 2023. gada 30. maijs.
3. ↑  «2021 European Wrestling Championships Results Book». *United World Wrestling*. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2021. gada 25. aprīlis. Skatīts: 2023. gada 30. maijs.
4. ↑  Owen Lloyd. «Two golds apiece for Moldova and Turkey at European Wrestling Championships». *InsideTheGames.biz*, 2022. gada 31. marts. Skatīts: 2023. gada 30. maijs.
5. ↑  «2022 European Wrestling Championships Results Book». *United World Wrestling*. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2022. gada 3. aprīlis. Skatīts: 2023. gada 30. maijs.
6. ↑  «2022 World Wrestling Championships Results Book». *United World Wrestling*. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2022. gada 18. septembris. Skatīts: 2023. gada 30. maijs.

Ārējās saites
-------------

* FILA profils (angliski)
**Ropažu Sporta centrs** ir sporta pakalpojumu uzņēmums ar zālēm Ropažos un Zaķumuižā. Tas sācis savu darbību 2002. gadā, atveroties jaunuzceltajai Ropažu Sporta zālei. 

Ropažu Sporta centrs piedāvā dažādus sporta pakalpojumus: galda spēles (novuss, galda teniss, dambrete, šautriņu spēles, šahs), sporta zāle (īre vai individuāls apmeklējums, skatītājiem sporta pasākumu laikā pieejamas tribīnes ar 200 sēdvietām), aerobikas/deju zāle (ar spoguļiem), atklātie tenisa korti (segums: Conipur) un pludmales volejbola laukumi (dubultlaukumi, darbojas no aprīļa līdz oktobrim), futbola laukums (zālājs, stadions 45 x 90 m, celiņa apkārtmērs – 330 m), trenažieru zāle (abonements vai vienreizējs apmeklējums). Pakalpojumi pieejami gan individuālam apmeklējumam, gan īrei. Ropažu Sporta centra paspārnē darbojas volejbola klubs „Ropaži" (bērnu un pieaugušo komandas), novada komanda florbolā, basketbolā, volejbolā un futbolā.

Ropažu sporta centra kolektīvs aktīvi piedalās arī Ropažu novada kultūras dzīves uzlabošānā un katru gadu rīko tādus pasākumus, kā:

* galda spēļu čempionāti (galda tenisā, novusā, zolītes spēlē, šautriņu spēlē – sadarbībā ar sporta klubu „Skille");
* sporta spēļu turnīri (tenisā, futbolā, volejbolā);
* Ropažu novada Sporta un atpūtas svētki (tradicionāli augusta nogalē)

Skolēnu interešu izglītība sportā Ropažu sporta zālē
----------------------------------------------------

Skolēnu interešu izglītības pulciņi pieejami bez maksas visiem Ropažu novadā deklarētajiem vai Ropažu novada mācību iestāžu audzēkņiem. Skolēniem jāizvēlas interesējošais sporta veids, jāiepazīstas ar treniņu laikiem, vecākiem jāaizpilda iesniegums un jānogādā to sporta veida grupas trenerim. Interešu izglītību sportā skolēniem (trenera atalgojumu, sporta zāles īri) sedz pašvaldība.

Atsauces
--------

1. ↑   Archived 2016. gada 4. martā, *Wayback Machine* vietnē.Informācija par Ropažu Sporta centru, kursportot.lv
2. ↑  , Ropažu novada mājaslapa, Ropažu Sporta centrs

Ārējās saites
-------------

* Ropaži.lv
* Aktīvi vecāki Ropažu novadam
* Ropažu ciema plāns
* Maksa par pakalpojumiem Ropažu Sporta centrā[novecojusi saite]
* Ropažu Sporta centra noteikumi
**Valsts akciju sabiedrība** (**VAS**) Latvijā ir komercsabiedrība, kura sniedz pakalpojumus sabiedrībai un ar komercdarbību nodarbojas patstāvīgi. Sabiedrības dibināšanas procesā civiltiesiskās darbības valsts izpildījusi juridiskās personās vārdā.

Valsts akciju sabiedrības ir valsts kapitālsabiedrības, kuras parasti atrodas kādas ministrijas padotībā, un kurās valsts ir kapitāla daļu turētāja. VAS atbilst Publiskas personas kapitāla daļu un kapitālsabiedrību pārvaldības likumam.

Valsts kapitāla daļu turētājs kapitālsabiedrībā ir ministrija vai cita valsts pārvaldes iestāde, kuru par valsts kapitāla daļu turētāju iecēlis Ministru kabinets, vai institūcija, kura saskaņā ar "Publiskas personas kapitāla daļu un kapitālsabiedrību pārvaldības" likumu vai "Par valsts un pašvaldību īpašuma objektu privatizāciju" likumu, atsavina vai privatizē valsts kapitāla daļas.

Valsts akciju sabiedrības Latvijā
---------------------------------

Finanšu ministrija:

* Valsts akciju sabiedrība "Latvijas Loto"
* Valsts akciju sabiedrība "Valsts nekustamie īpašumi"

Satiksmes ministrija:

* VAS "Latvijas dzelzceļš"
* VAS "Latvijas Pasts"
* VAS "Latvijas autoceļu uzturētājs"
* VAS "Starptautiskā lidosta "Rīga"
* VAS "Ceļu satiksmes drošības direkcija" (CSDD)
* VAS "Latvijas gaisa satiksme"
* VAS "Latvijas Valsts radio un televīzijas centrs" (LVRTC)
* VAS "Latvijas Valsts ceļi"
* VAS "Latvijas autoceļu uzturētājs" (LAU)
* VAS "Latvijas Jūras administrācija"

Tieslietu ministrija:

* VAS "Tiesu namu aģentūra"

Vides aizsardzības un reģionālās attīstības ministrija:

* VAS "Elektroniskie sakari" (VASES)

Zemkopības ministrija:

* VAS "Latvijas Valsts meži" (LVM)

Skatīt arī
----------

* Valsts pārvaldes iestādes Latvijā
* Valsts kapitālsabiedrības
* Kapitālsabiedrība
* Latvijas Republikas Komerclikums

Atsauces
--------

1. ↑  «Civillikums. CETURTĀ DAĻA. Saistību tiesības, 1407. pants.». *LIKUMI.LV* (latviešu). Skatīts: 2021-03-29.
2. 1 2  «Publiskas personas kapitāla daļu un kapitālsabiedrību pārvaldības likums». *LIKUMI.LV* (latviešu). Skatīts: 2021-03-29.
**Kalvis Eisaks** (dzimis 1983. gada 7. martā Rīgā) ir bijušais profesionālais Latvijas šosejas riteņbraucējs. Karjeras laikā pārstāvējis komandu *Rietumu Banka-Rīga*, kā arī Francijas amatieru komandas.

Eisaka lielākais sasniegums ir 2004. gada Eiropas čempionātā Igaunijā izcīnītā uzvara grupas braucienā.

Latvijas čempionātos grupas braucienā labākais sasniegums ir 2008. gadā izcīnītā otrā vieta aiz Normunda Laša. Individuālajā braucienā 2004. gadā izcīnīta sudraba medaļa aiz Oļega Meļeha.

Kalvis Eisaks uzaudzis riteņbraucēju ģimenē. Viņa tēvs Aivars tika iekļauts PSRS treka riteņbraukšanas izlases sastāvā 1976. gada Monreālas Olimpiskajām spēlēm, bet netika pieteikts startam komandu braucienā. Tēvs pēc tam strādājis riteņbraukšanas klubā Marss par mehāniķi. Kalvis bērnībā trenējies BMX, bet 12 gadu vecumā kopā ar brāļiem Gustu un Ingu sācis treniņus pie trenera Jāņa Krišlauka.

Mācījies Natālijas Draudziņas ģimnāzijā, vēlāk Murjāņu sporta ģimnāzijā, trenējies pie Jāņa Veides.

Atsauces
--------

1. 1 2  Kalvja Eisaka zelta finišs Eiropas riteņbraukšanas čempionātā Otepē
2. 1 2 3  «Uz asfalta atstātā āda». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 4. martā. Skatīts: 2015. gada 14. oktobrī.

Ārējās saites
-------------

* 

* *ProCyclingStats* profils (angliski)

* *Cycling Archives* profils (angliski)

* *Cycling Quotient* profils (angliski)

* *CycleDatabase* profils (angliski)

* Latvijas vieglatlēta(-es) profils
* *Twitter* profils
Būtībā šim jēdzienam ir divas nozīmes: 1 - tas ir plaukstai piemērots spals šaujamieročos; 2 — plaukstai piemērots noteiktu darbarīku spals. Šaujamieročos vai citos darbarīkos **pistoles spals** ir tā mehānisma daļa, ko tur roka un kas orientē roku tāda veida pozīcijā kā tiktu turēta kāda parasta pistole, piemēram, Colt 1911. No pistoles spala lielā mērā ir atkarīgs satvēriens un turēšanas ērtība.

Pistoles spals

Pistoles spals šaujamieročos
----------------------------

Šaujamieročos pistoles spalu parasti tur roka, kas darbina mēlīti. Šautenēs un *shotgun* tipa ieročos bez pistoles spaliem parasti tiek attiecināts, ka tiem ir „taisna" vai „kalnaina" (tikai *shotgun* tipa ieročiem) stila laides. Dažiem šaujamieročiem kā, piemēram, Thompson mašīnpistolēm ir priekšējais pistoles spals, kas stabilizē ieroci tā darbībā. Bieži pistoles spals veic dažādas funkcijas kā, piemēram, magazīnas apvalks, divkājis vai darbarīku glabātava. Vismaz vienā ierocī pistoles spals tiek izmantots arī kā rokturis, lai pielādētu ieroci.

Pistoles spali ir kontrolēta pazīme ASV šaujamieroču likumā. Priekšējais pistoles spals pistolēs ir ierobežots. Pistoles spali, kas ir izvirzīti uz āru zem ieroča un kas nav standarta šautenes daļa, pašlaik tiek regulēti daudzos štatos un tika regulēti tagad jau spēkā neesošajā Federālajā triecienieroču aizliegumā .

Pistoles spals darbarīkos
-------------------------

Arī daudziem darbarīkiem, sākot jau no vienročiem (zāģis) un beidzot ar pneimatiskajiem naglotājiem, ir pistoles spals. Šādos darbarīkos bieži vien parādās arī vārds „pistole": līmes pistole, drīvēšanas pistole, naglošanas pistole u.c. Vairākiem darbarīkiem tāpat kā šaujamieročiem ir arī priekšējais pistoles spals. Urbjos un slīpmašīnās šis spals parasti tiek lietots papildus kontrolei.
Sēlijas bīskapa Lamberta zīmogs. Apliecošais uzraksts: *Lambertus Dei Gra(tia) Seloniensis Ep(is)c(opus)*.
**Lamberts** (vācu: *Lambert von Solre*, latīņu: *Lambertus*), bija otrais Sēlijas (1224—1226), vēlāk pirmais Zemgales bīskaps (1226—1232).

Darbība bīskapa amatā
---------------------

Par Lamberta izcelsmi nav drošu ziņu. Zināms, ka viņš bija cēlies no Solrē Eno jeb Henegavas (franču: *Hainaut*, vācu: *Hennegau*) grāfistē, kas atrodas mūsdienu Francijas un Beļģijas teritorijā.

Pēc pirmā Sēlijas un Zemgales bīskapa Lipes Bernharda nāves bīskaps Alberts, 1224. vasarā iecēla Lambertu par jauno bīskapu. Lai arī Alberts bija pārkāpis savas tiesības iecelt tikai pirmo bīskapu, pāvests Honorijs III apstiprināja bīskapijas robežas 1224. gada 14. novembrī.

Bīskaps Alberts ar pāvesta legāta Modenas Vilhelma piekrišanu 1226. gada 21. martā no bīskapa Mežotnes sēdekļa atdalīja Sēliju, no kuras Lamberts atsacījās. Sēliju vēlāk pievienoja Rīgas bīskapijai, bet Lambertam kā kompensāciju piešķīra vēl nekristītos Zemgales rietumu novadus, nodibinot Zemgales bīskapiju. Sēlijas ienākumus pagaidām atstāja Lambertam. Kā Sēlijas — Zemgales bīskaps Lamberts faktiski savā bīskapijā nav uzturējies. 1226. gadā pēc 6. janvāra bīskaps Lamberts kopā ar pāvesta legātu Modenas Vilhelmu devās uz Igauniju, bet 1227. gada janvārī piedalījās Sāmsalas iekarošanā.

Pēc bīskapa Alberta nāves pāvesta legāts Balduīns no Alnas panāca, ka 1232. janvārī pāvests Gregorijs IX personīgi viņu Lamberta vietā iecēla par Zemgales bīskapu. Pāvests uzskatīja, ka Lamberta amatam nav bijis likumīga pamata un visi Lamberta rīkojumi tika atcelti. 
Rakstu avotos ziņas par Lambertu atrodamas no 1224. gada līdz 1231. gadam, bet 1234. gadā viņš minēts jau kā miris.

Ārējās saites
-------------

* Lamberts vietnē *Historia.lv*

| Politiskie un sabiedriskie amati un pozīcijas |
| --- |
| Priekštecis: **Bernhards no Lipes**  |  **Sēlijas bīskaps** 1224—1226 | Pēctecis: **nav**  |
| Priekštecis: **nav**  |  **Zemgales bīskaps** 1226—1232 | Pēctecis: **Balduīns no Alnas**  |
**Ilenurme** (igauņu: *Ülenurme*) ir pieturas punkts Tartu—Koidulas dzelzceļa līnijā Igaunijā, Tartu apriņķa Ilenurmes pagastā un atrodas 7,2 km attālumā no Tartu stacijas, 76,8 km attālumā no Koidulas un 197,3 km attālumā no Tallinas. Ilenurmē pietur Koidulas (vasaras sezonā (maijs-septembris) līdz Piusai) un Tartu (Tallinas) virzienā kursējošie pasažieru dīzeļvilcieni.

Vēsture
-------

1931. gadā atklātajā dzelzceļa līnijā Tartu - Petseri  pirmā pietura skaitot no Tartu dzelzceļa stacijas tika ierīkota pie Ilenurmes muižas. Divstāvu ķieģeļu mūra stacijas ēka tika uzbūvēta 1936. gadā.

Lai uzlabotu transporta infrastruktūru un pasažieru apgrozījumu, Ilenurmes pieturas punkts pārcelts 1300 metru Koidulas virzienā.

Atsauces
--------

1. ↑  AS EVR Infra raudteerajatistel võimaldatavad operatsioonid 2011/2012
2. ↑   Tartu - Petseri dzelzceļa līnijas vēsture DELFI 2014. gada 27. jūlijā

Ārējās saites
-------------

* Ilenurmes bijusī stacijas ēka[novecojusi saite] (igauniski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Uz Tartu** |  | **Uz Koidulu** |
|  Kirsi |  **Ilenurme** | Uhti  |
Šis raksts ir par Somijas uzņēmumu. Par Latvijas upi skatīt rakstu Pīsla.

***Pisla Oy*** ir Somijas metāla produktu uzņēmums. Tā galvenais birojs, projektēšanas un izstrādes centrs, kā arī ražošanas un loģistikas centrs atrodas Vītasāri. Uzņēmums ir dibināts 1976. gadā. *Pisla Oy* īpašnieks ir Zviedrijas uzņēmums *Salix Group*.

*Pisla* piedāvā celtniecības un interjera dizaina produktus, virtuves un ēdienu ārā gatavošanas piederumus, pirts un vannas istabas produktus.
Grupai ir sava ražotne Somijā, kā arī tirdzniecības biroji un loģistikas centri Zviedrijā, Igaunijā un Krievijā.

Nosaukums *Pisla* ir veidots no somu senvārda *pislaaki* (krājumu un visu veidu piederumu kaste), kas savukārt ir aizgūts no zviedru vārda *beslag*.

Vēsture
-------

1976. gadā Olavi Rautasalo un Marti Kivimeki (*Martti Kivimäki*) Tamperē iegādājās metāla izstrādājumu ražošanas līniju un nodibināja uzņēmumu ***Pisla Oy***. Līnijas otrā galā sāka ražot logu un durvju furnitūru. Galvenie izstrādājumi bija: eņģes, logu stūri, kvēpu lūkas, aizbīdņi un citi. Produkcija tika piegādāta veikalos visā Somijā. Pirmo darbības gadu uzņēmums darbojās rūpniecības objektā, kas atrodas Vītasāri, Somijas vidienē.
1977. gadā uzņēmums pārcēlās uz savu pašreizējo vietu. Produktu klāsts pieauga līdz celtniecības iekārtām un instrumentiem.

2013. gada 1. jūnijā *Pisla Oy* no uzņēmuma *Rakennustempo Oy* iegādājās grila ēdienu gatavošanas *Tundra Grill* biznesu, kas bija bāzēts Joensū.
2015. gada 30. novembrī mātes uzņēmums *Pisla Invest* nopirka ēdienu ārā gatavošanas piederumu uzņēmumu *Opa Muurikka Oy*.
2017. gada 30. novembrī mātes uzņēmums *Pisla Group* iegādājās Zviedrijas uzņēmumu *Demerx i Kinda AB*, kas izstrādā un tirgo vannas istabas izstrādājumus un vannas istabas furnitūru.

2020. gadā *Opa Muurikka Oy* aktīvi tika apvienoti ar *Pisla Oy*, un 2. jūnijā *Opa Muurikka Oy* tika dzēsts no Somijas uzņēmumu reģistra.
2020. gada 2. septembrī uzņēmumu *Pisla Oy* nopirka Zviedrijas uzņēmums *Volati AB (publ)*.
2021. gadā *Volati* biznesa grupa *Volati Trading*, kurā ietipla arī *Pisla*, tika pārdēvēta par *Salix Group*.

Skatīt arī
----------

* *Opa Muurikka*

Atsauces
--------

1. 1 2  Kotisi elää ja me elämme sen mukana. pisla.fi
2. ↑  Opa Muurikka Oy kauppalehti.fi
3. ↑  Volati continues growth with acquisition of Pisla OY news.cision.com, Sep 02, 2020

Ārējās saites
-------------

* Pisla Group
* pisla.fi
Šis raksts ir par Polijas šahistu. Par citiem cilvēkiem ar uzvārdu **Kons** skatīt nozīmju atdalīšanas lapu.

**Staņislavs Kons** (poļu: *Stanisław Kohn*; 1895 — 1940) bija ebreju izcelsmes Polijas meistars šahā.

Biogrāfija
----------

Bijis viens no Polijas spēcīgākajiem šahistiem laika posmā starp Pirmo un Otro pasaules karu. 1924. gadā Parīzē pārstāvējis Poliju pirmajā neoficiālajā Pasaules šaha olimpiādē. 1925. gadā uzvarējis Varšavas pilsētas šaha čempionātā. 1926. gadā dalījis 3. vietu pirmajā Polijas šaha čempionātā (uzvarēja Dāvids Pšepjurka). 1927. gadā dalījis 5.-7. vietu Polijas šaha čempionātā Lodzā un 1.-2. vietu Varšavas pilsētas šaha čempionātā. 1929. gadā Varšavas komandas sastāvā uzvarējis pirmajā Polijas komandu čempionātā šahā.

Pēc profesijas bijis ārsts. Nacistu okupācijas laikā Konu arestēja Gestapo. 1940. gada janvārī nošauts Palmiru ciemā Čosnovas gminā (tagad Novi Dvoras apriņķis Mazovijā).

Atsauces
--------

1. ↑  «I Szachowe Mistrzostwa Polski Warszawa 1926». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2014. gada 20. oktobrī. Skatīts: 2016. gada 18. aprīlī.
2. ↑  «II Szachowe Mistrzostwa Polski Łódź 1927». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2015. gada 6. maijā. Skatīts: 2016. gada 18. aprīlī.
3. ↑  1st Polish Team Chess Championship: Królewska Huta 1929

Ārējās saites
-------------

* Staņislavs Kons šahista profils vietnē chessgames.com
* Staņislavs Kons šahista profils vietnē 365chess.com
* Staņislavs Kons šahista profils vietnē olimpbase.org (neoficiālās Pasaules šaha olimpiādes)
**Tripši**, **bārkšspārņi** (*Thysanoptera*) ir ļoti sīki, parast tikai l - 2 mm gari, retumis nedaudz garāki, slaidi kukaiņi ar dūrēja-sūcēja tipa mutes orgāniem. Spārni gari un šauri, reizēm bez dzīslojuma, malās ar matiņiem, kas atgādina bārkstis. Pārtiek no augu sulām, reizēm izsūc sēņu hifas, nedaudzās zoofāgās sugas uzbrūk laputīm, bruņutīm, ērcēm, pat citiem tripšiem. Vairākas sugas ir kultūraugu kaitēkļi. Tumškrāsainus tripšus reizēm var lielā daudzumā novērot ziedos. Sastopami arī sūnās un zemsegā, kur parasti pārziemo kā imago.

Pētījumi Latvijā
----------------

Pirmās plašākās ziņas par Latvijas tripšu faunu publicējis O.Jons 1934. gadā, uzskaitot 63 sugas. Tikai 1979. gadā iznāca nākamais lielākais darbs par Latvijas tripšiem, proti, S.Pastares pārskats par tripšiem uz dekoratīvajiem lakstaugiem. Tajā aplūkotas 44 sugas. Kopā Latvijā konstatētas 73 sugas.

Klasifikācija
-------------

Pasaulē ir ap 5000 sugu, kas iedalās 2 apakškārtās:

Tripšu kārta (*Thysanoptera*)

* apakškārta *Terebrantia*
	+ dzimta *Adeheterothripidae*
	+ dzimta *Aeolothripidae*
	+ dzimta *Fauriellidae*
	+ dzimta *Heterothripidae*
	+ dzimta *Melanthripidae*
	+ dzimta *Merothripidae*
	+ dzimta *Thripidae*
	+ dzimta *Uzelothripidae*
* apakškārta *Tubulifera*
	+ dzimta *Phlaeothripidae*

Ārējās saites
-------------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Thysanoptera*** |

* Latvijas tripšu sugas

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* LNB: 000317745
* NDL: 00560419
* NKC: ph137357

 |

 |
**Tūbainais grīslis** (latīņu: *Carex tomentosa*) ir grīšļu dzimtas suga, kura ir sastopama Eirāzijā — no Centrālās Eiropas līdz Mongolijai. Baltijas reģionā ļoti lokāla, lai gan piemērotos biotopos bieža suga areāla ziemeļu nomalē — sastopama galvenokārt Ēlandē, Gotlandē un Igaunijas rietumos, ieskaitot salas. Latvijā kopš 2018. gada konstatēts dabiskās, mazietekmētās pļavās Rīgas un Jūrmalas apkaimē.

Apraksts
--------

Tūbainais grīslis ir daudzgadīgs, 15—40 cm garš lakstaugs, kurš pieder dažādvārpu grīšļu grupai, jo tā sievišķajiem ziediem ir 3 drīksnas un augļa pūslītim ir īss knābītis.

Augam ir ložņājošs saknenis un augs veido skraju ceru. Lapas ir pelēkzaļas, 0,2—0,3 cm platas, to gals ir nosmailots, īsākas nekā raupjais un apmatotais stublājs. Pie lapu pamata ir sarkanbrūnas makstis. Ziedkopā stublāja galā ir vīrišķo ziedu vārpiņa, zem tās ir nedaudz atstatus dažas olveidīgas vai īsi cilindriskas, stāvas sievišķo ziedu vārpiņas. Apakšējā vārpiņa ar īsu (garumā līdz 1 cm) kātiņu. Apakšējās sievišķās vārpiņas seglapa manāmi garāka nekā vārpiņa (bet īsāka nekā ziedkopa). Augšējo sievišķo vārpiņu seglapas parasti ir īsākas nekā attiecīgā vārpiņa. Augļa pūslītis ir plati otrādi olveidīgs, īsi kātveidīgi sašaurināts apakšdaļā, tūbaini apmatots, sākumā zaļš, gatavības laikā rūsgans, knābītis tikko jaušams, galā ar seklu jomu. Pūslīša segplēksne ir olveidīga, gals nosmailots, īsāka nekā pūslītis, brūna, vidū ar zaļganu joslu. Zied maija beigās, jūnija sākumā.

Atsauces
--------

1. 1 2  «pavasara grīslis - Carex caryophyllea Latourr. - Augi - Latvijas daba». *www.latvijasdaba.lv*. Skatīts: 2022-05-14.
Sišana garāmejot
**Sišana «garāmejot»** ir speciāls bandinieka gājiens šaha spēlē.

Šī gājiena apzīmēšanai izmanto arī franču vārdu *en passant* (franču: *en passant* — garāmejot) vai tā saīsinājumu *e. p.*.

Gājiena apraksts
----------------

Ja bandinieks no savas sākotnējās vietas iet uzreiz divus lauciņus uz priekšu un pie tam nokļūst horizontālē, kur tam blakus ir pretinieka bandinieks, tad šis pretinieka bandinieks ar savu atbildes gājienu var to sist, it kā tas būtu gājis tikai vienu lauciņu uz priekšu. To sauc par sišanu «garāmejot». Sišana «garāmejot» atļauta tikai gājienā, kas tieši seko pretinieka bandinieka gājienam par diviem lauciņiem. Ja tas nav izdarīts, tad tiesība ņemt bandinieku «garām ejot» ir zaudēta.

Sišanas «garāmejot» šaha spēles noteikumos iekļauta 15. gs. vienlaicīgi ar atļauju bandiniekam no sākuma pozīcijas izdarīt gājienu uzreiz par diviem lauciņiem.

Piemēri
-------

### Sišana «garāmejot» atklātnē

Pozīcija pēc melno gājiena 5. ... d7-d5.
Baltie sit «garāmejot» šādā krievu aizsardzības variantā:

**1. e2-e4 e7-e5**
**2. Zg1-f3 Zg8-f6**
**3. d2-d4 e5xd4**
**4. e4-e5 Zf6-e4**
**5. Dd1xd4 d7-d5** (skat. diagrammu)
**6. e5xd6 e.p. Ze4xd6** 
### Sišana «garāmejot» vidusspēlē

Pozīcija pēc melno gājiena 12...f7-f5.
Pozīcija pēc melno gājiena 14...g7-g5
Mats pēc sišanas «garāmejot».
1928.gadā Austrālijā tika izspēlēta interesanta partija Gundersens — Fauls. Baltie, sitot «garāmejot», pieteica pretiniekam neparastu matu 15. gājienā ar dubultšahu.

**13.h4-h5+ Kg6-h6**
**14.Zg5xe6+ g7-g5**
**15.h5xg6** ar matu.

Sišana «garāmejot» šaha kompozīcijā
-----------------------------------

 F. Amelungs  
*Düna Zeitung, №129/1897*
Mats 2 gājienos 
  
  

Šaha uzdevuma (etīdes) pirmajā gājienā bandinieka sišana «garāmejot» atļauta tikai tajā gadījumā, ja ar retrogrādās analīzes palīdzību var neapstrīdami pierādīt, ka iepriekšējā gājienā tieši šis bandinieks gājis uzreiz divus lauciņus uz priekšu; pie tam nedrīkst būt nevienas pierādījuma partijas, kas beidzas ar citu gājienu.

Amelunga uzdevumā melno pēdējais gājiens var būt tikai **0. ... g7-g5**, jo **0. ... Kg7-h6** ir neiespējami, ņemot vērā, ka lauciņš g7 ir "zem sitiena", bet tā apdraudētājs — bandinieks f6 bijis tur jau iepriekš, jo nevarēja izdarīt gājienu uz šo lauciņu iepriekšējā ("0") gājiena laikā. Tātad sitiens «garāmejot» ir likumīgs un uzdevumu risina:  

**1. h5xg6 e.p. Kh6-h5 2. Th8xh7** mats.

Atsauces
--------

1. ↑  Aleksandrs Koblencs. *Šacha skola*. Rīga : LVI, 1951. 10. lpp.
2. ↑  *Шахматы: Энциклопедический словарь*. Гл. ред. А. Е. Карпов. 1990. 60. lpp. ISBN 5-85-270-005-3. (krieviski)
3. ↑  Partija Gundersens—Fauls
4. ↑  Dombrovskis A.. *Šaha kompozīcija Padomju Latvijā*. Rīga : LVI, 1961. 40—41. lpp.