recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Meža susuri, meža susuru ģints** (*Dryomys*) ir viena no susuru dzimtas (*Gliridae*) vāverveidīgo grauzēju ģintīm, kas apvieno 3 susuru sugas. Visplašākais izplatības areāls ir meža susurim (*Dryomys nitedula*), kas sastopams gan Eiropā, gan Āzijā. Abas pārējās sugas ir endēmas salīdzinoši nelielās teritorijās: Beludžistānas meža susuris (*Dryomys niethammeri*) — Pakistānā nelielā Beludžistānas teritorijā un Turcijas meža susuris (*Dryomys laniger*) — Turcijas dienvidos. Meža susuru tuvākie radinieki, iespējams, ir dārza susuri.

Latvijā
-------

Latvijā sastopama viena meža susuru ģints suga — meža susuris (*Dryomys nitedula*). Latvija ir meža susura izplatības areāla ziemeļu robeža, tāpēc pie mums sastopams ļoti reti (visretāk sastopamais susuris). Vienīgā mūsu valsts ģeogrāfiskā vieta, par kuru droši zināms, ka šī suga tur mājo, ir Ilgu dabas liegums, kas robežojas ar Silenes dabas parku un atrodas Baltkrievijas pierobežā Skrudalienas pagastā.

Kopīgās īpašības
----------------

Meža susuri ir neliela auguma vāverveidīgie grauzēji ar pūkainu asti. Tie vizuāli atgādina gan vāveri, gan peli. Visas sugas ir apmēram vienādas. Ķermeņa garums (bez astes) 7—13 cm, astes garums 6—11 cm, svars 18—49 g. Kažoka matojums ļoti mīksts, pūkains un vidēji garš. Mugurpusē pelēks vai pelēkbrūns, pavēdere balta.

Dzīves vide un uzvedība
-----------------------

Meža susuri ir ekoloģiski plastiskas sugas. Tās sastopamas gan krūmājos, gan biezos pamežos. To dzīvotnes ir ļoti atšķirīgas. Tie var būt lapkoku un skujkoku meži, mežmalas, lauces, augļudārzi un krūmāji līdzenumos, paugurainēs un piekalnēs. Meža susuri mājo arī tuksnešainos apvidos, stepē un augstu kalnos, kur aug daži krūmi vai to nav vispār. Eiropas daļā meža susuri galvenokārt dzīvo mežos.

Ziemas periodā meža susuri koku dobumos vai pazemes alās guļ ziemas miegu. Aktīvi nakts laikā. Galvenokārt uzturas kokos un krūmos. Meža susuri ir visēdāji un barojas ar augļiem, sēklām, riekstiem, bezmugurkaulniekiem, putnu olām un maziem mugurkaulniekiem (piemēram, putnu mazuļiem).

Sistemātika
-----------

**Meža susuru ģints** (*Dryomys*)

* Beludžistānas meža susuris (*Dryomys niethammeri*)
* Meža susuris (*Dryomys nitedula*)
* Turcijas meža susuris (*Dryomys laniger*)

Atsauces
--------

1. 1 2  Mammal Species of the World: Genus Dryomys
2. 1 2  IUCN: Baluchistan Forest Dormouse
3. 1 2  IUCN: Woolly Dormouse
4. ↑  «Latvijas Daba: Susuru dzimta». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2019. gada 8. aprīlī. Skatīts: 2019. gada 8. aprīlī.
5. 1 2  «Latvijas Daba: Meža susuris». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2019. gada 8. aprīlī. Skatīts: 2019. gada 9. aprīlī.
6. 1 2 3  «Meža susuris». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2019. gada 14. aprīlī. Skatīts: 2019. gada 9. aprīlī. Archived 2019. gada 14. aprīlī, *Wayback Machine* vietnē.
7. 1 2  Forest dormice facts for kids

Ārējās saites
-------------

* Susurpētnieku vasara
* iNaturalist: Forest Dormice Genus Dryomys
* EOL: Dormice And Hazel Mice
**Naivašas ezers** (angļu: *Lake Naivasha*, svahili: *Ziwa Naivasha*) ir saldūdens ezers Kenijas centrālajā - rietumu daļā, 100 km ziemeļrietumos no Nairobi. Lielās Rifta ielejas ezers.

Vārds cēlies no masaju vārda *Nai'posha*, kas nozīmē ‘vētrainais ūdens’, jo ezeram raksturīgas pēkšņas vētras. Ap ezeru 64 km² liels purvs. Lielākais dziļums pie Krescentas salas. Ezeram raksturīgas spēcīgas līmeņa svārstības - 1890. gados tas gandrīz pilnībā izžuva. Ūdens apmaiņas periods ir 1,5 gadi. Eitrofs.

Ap ezeru novērotas vairāk kā 400 putnu sugas. Hipopotamu populācija. Ezeram tuvumā divi mazāki ezeri - Oloidenas ezers un krāterezers ar zaļu ūdeni - Sonači ezers. Ainavisks, piekrastē kalni.

Ezera krastā tradicionāli dzīvo eiropieši un viņu pēcteči. Laikaposmā no 1937. līdz 1950. gadam ezera virsma kalpoja par nolaišanās laukumu pasažieru un pasta lidmašīnām. Šeit, ezera krastā, dzīvoja arī Džoja Adamsone. Ezera krastā ir Džinnas pils. Laikaposmā starp abiem pasaules kariem ezera apkaimes eiropiešiem - pārsvarā britu aristokrātiem, bet arī citiem, tai skaitā Karenai Bliksenai - bija raksturīgs dekadentisks dzīvesveids (Laimīgā ieleja).

Viena no auglīgākajām vietām Kenijā. Galvenā nodarbošanās ezera apkaimē - ziedu audzēšana, zveja. 1981. gadā ezera krastos sāka darboties pirmā ģeotermālā stacija. Jahtklubs. Viss krasts privatizēts un ezeram var piekļūt tikai caur divu viesnīcu teritoriju vai ar īpašnieku piekrišanu.
**Hermans Aleksanders de Bī** (nīderlandiešu: *Herman Alexander de By*; dzimis 1873. gada 16. februārī, miris 1961. gada 24. februārī) bija nīderlandiešu peldētājs. Startējis 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Parīzē.

Olimpiskajās spēlēs viņš piedalījās brīvā stila 200 metru peldēšanā. Šajā disciplīnā viņš startēja tikai priekšsacīkšu kārtā, finālam nekvalificējoties.

1897. gadā viņš izcīnīja 2. vietu Beļģijas čempionātā, 100 metru brīvā stila peldēšanā.

Viņš īpaši trenējās arī 1908. gada Londonas spēlēm, iesaistot pat divus britu trenerus, taču neilgi pirms sacensībām lauzta plaukstas locītava piespieda viņu izstāties.

Atsauces
--------

1. ↑  «Herman de By». Olympedia. Skatīts: 2021. gada 31. maijs.
2. 1 2 3  «Paris 1900 Swimming: 200m backstroke men». Starptautiskā Olimpiska komiteja. Skatīts: 2021. gada 14. februāris.

Ārējās saites
-------------

* Hermans de Bī (SOK profils) (angliski)
* Hermans de Bī (Olympedia profils) (angliski)
* Hermans de Bī (Sports Reference profils) (angliski)
Nonija skala ar rādījumu 7,6 vienības. Augšējās pamatskalas rādījums ir 7 vienības (iedaļa, kas atrodas pa kreisi no apakšējās nonija skalas nulles iedaļas), bet nonija skalas rādījums ir 6 vienības desmitdaļas (iedaļa, kas precīzi sakrīt ar pamatskalas iedaļu; apvilkta ar sarkanu līniju).
**Nonijs** jeb **noniuss** (no portugāļu matemātiķa Pedro Nuniša — *Nunez* (1492—1577) — vārda latinizētās formas *Nonius*) ir mērīšanas līdzekļa papildskala, kas paredzēta pamatskalas vienības daļu precīzai nolasīšanai.

Vēsture
-------

Nonija principu izgudrojis jau Avicenna, bet mūsdienīgu skalas konstrukciju ieteicis franču matemātiķis Pjērs Vernjē 1631. gadā (par godu Vernjē noniju dažreiz dēvē par **vernjeru**). Savukārt Pedro Nunišs jau agrāk izgudrojis citas uzbūves ierīci, kurā pielietots tas pats princips.

Darbības princips
-----------------

Cilvēka acs daudz precīzāk spēj novērtēt iedaļu sakrišanu nekā iedaļas novietojumu starp citām iedaļām — uz to balstās kustīgās nonija skalas princips, kad starpvērtību starp divām pamatskalas iedaļām nosaka pēc nonija skalas kādas iedaļas sakrišanas ar pamatskalas iedaļu. Ja nonija skalai ir 10 iedaļas un šo 10 iedaļu kopgarums atbilst 9 pamatskalas iedaļām (t.i. nonija skalas iedaļas vērtība ir 9/10 no pamatskalas iedaļas), mērāmo lielumu var nolasīt ar precizitāti 1/10 no pamatskalas iedaļas vērtības.

Izmantošana
-----------

Nonija skalu izmanto precīzos mehāniskos mērinstrumentos (bīdmēros, mikrometros).

Aprēķini
--------

Izmantojot pieņemtos apzīmējumus

* a — pamatskalas iedaļas intervāls
* {\displaystyle b} — nonija iedaļas intervāls
* n — nonija iedaļu skaits
* {\displaystyle i} — nonija nolasījuma lielums
* {\displaystyle \gamma } — nonija modulis (skaitlis, kurš parāda, cik pamatskalas iedaļas ietilpst vienā nonija skalas iedaļas intervālā)
* l — nonija skalas garums,

izsaka šādas formulas pieminēto lielumu aprēķināšanai:

* {\displaystyle i={\frac {a}{n}}}
* {\displaystyle b=\gamma \cdot a-1} vai {\displaystyle b={\frac {\gamma \cdot n-1}{n}}\cdot a}
* {\displaystyle l=n\cdot b} vai {\displaystyle l=(\gamma \cdot n-1)\cdot a}
* {\displaystyle \gamma ={\frac {l+a}{n\cdot a}}}.

Atsauces
--------

1. ↑  E. Šīrons, J. Rudzītis, I. Odītis. *Vispārīgās metroloģijas pamatkurss*. Rīgas Tehniskā universitāte, 2008. 187.—188. lpp. ISBN 978-9984-32-027-4.
**Daviņu Lielais akmens** ir dižakmens, kas atrodas Valmieras novada Bērzaines pagastā uz austrumiem no Vākšēniem, Kauliņupītes labajā krastā.

Tas ir 4,00 metrus garš, 2,80 metrus plats un 1,40 metrus augsts akmens, kuram virspusē izveidoti 35 noapaļoti dobumiņi līdz 15 centimetriem diametrā un līdz 7 centimetriem dziļumā. Šādi akmeņi ir raksturīgas kulta vietas Ziemeļeiropā. Tiek uzskatīts, ka pie šādiem akmeņiem vismaz no 1. gadu tūkstoša p.m.ē. notika mirušo un auglības kulta rituāli (pēc citām versijām iedobumi ir ziedojumu ievietošanai, astronomiskiem novērojumiem, kā mūzikas instruments vai akmens pulvera iegūšanai). 

Daviņu Lielais akmens ir pirmais šāda veida akmens, kas atklāts Latvijas teritorijā. To 1925. gadā atklāja Latvijas pieminekļu valdes darbinieks Arturs Štāls, gan ievērojot tikai 15 bedrītes. 1980. gadā akmeni apsekoja Juris Urtāns, bet 2008. gadā Latvijas petroglifu centra dalībnieki.

Ārējās saites
-------------

* Daviņu Lielais akmens
**Meža sīksamtenis** (*Coenonympha hero*) ir raibeņu dzimtas (*Nymphalidae*) Latvijā dzīvojoša tauriņu suga, kas pieder pie samteņu cilts (*Satyrini*). Tā izplatības areāls rietumos sākas Eiropā, Francijas austrumos, turpinoties pāri Centrāleiropai, Austrumeiropai, ziemeļu virzienā aizsniedzot Skandināvijas dienvidus un austrumu virzienā pāri Āzijas mērenajai joslai sasniedzot Japānu.

Latvijā
-------

Latvijā meža sīksamtenis ir vēl diezgan bieži sastopama suga, bet Eiropā ļoti reta un apdraudēta, tādēļ, lai arī Latvijā sastopama samērā bieži visā teritorijā, tā ir iekļauta Latvijas Sarkanajā grāmatā. Atsevišķās vietās, piemēram, Plieņciemā un Ģipkā tā ir ļoti parasta suga mitrajās pļavās aiz piejūras kāpām.

Morfoloģija
-----------

Meža sīksamteņa zīmējums
Meža sīksamtenis ir neliels dienas tauriņš, kura spārnu plētums ir 26—34 mm. Tas ir tumšākais no Latvijā dzīvojošiem sīksamteņiem. Spārnu virspuse ir tumši brūna un lidojumā tauriņš izskatās tumšs. Meža sīksamtenim vienīgajam no visiem sīksamteņiem dekoratīvās "actiņas" ir arī aizmugurējo spārnu virspusēs (4—5 gredzenotas actiņas). Tā kā miera stāvoklī sīksamteņi spārnus tur sakļautus kopā, tad spārnu virspusi var redzēt tikai lidojumā.

* Coenonympha hero ♂*Coenonympha hero* ♂
* Coenonympha hero ♂△ *Coenonympha hero* ♂△

Arī spārnu apakšpuses pamattonis, salīdzinot ar citiem sīksamteņiem, ir vistumšākais — zeltaini brūns. Tonis ir nedaudz gaišāks kā spārnu virspusē, bet krasi ar to nekontrastē. Tauriņa raksturīgākā pazīme ir apaļās "actiņas" aizmugurējo spārnu ārmalā. Dekoratīvos plankumus veido biezas melni-baltas gredzenveida līnijas uz koši oranža pamata. Tie ir proporcionāli lieli. Actiņas no pārējā spārna laukuma nodala balta, samērā šaura josla, kas atrodas spārna centrālajā daļā. Spārnu ārmala (gan priekšējo, gan aizmugurējo) ir koši oranža ar divām šaurām pelēkām josliņām. Priekšējo spārnu galā viena dekoratīvā actiņa, kas atrodas uz blāvākas šķērsjoslas.

Ekoloģija
---------

Meža sīksamtenim gadā attīstās viena paaudze. Pieaugušie tauriņi izšķiļas jūnija sākumā un lido līdz jūlija vidum vai beigām. Meža sīksamtenis ir ļoti tramīgs un to ir grūti aplūkot tuvumā. Tas sastopams dažādos biotopos, kur aug graudzāles — mitrās pļavās, zāles purvos, izcirtumos, mežmalās un citās zāļainās vietās. Kāpuri izšķiļas augustā un uz augiem tos var novērot līdz rudenim. Meža sīksamtenis pārziemo kāpura stadijā un nākamajā pavasarī kāpurus var novērot līdz maijam, kad tie iekūņojas. Kāpuri barojas ar dažādām graudzālēm, piemēram, ar ciņusmilgām, nokarenajām pumpursmilgām, parasto kamolzāli un skarenēm.

Atsauces
--------

1. ↑  European Lepidoptera: Coenonympha hero (Linnaeus, 1761)
2. ↑  Scarce Heath
3. 1 2 3 4 5 6 7  Dabas dati: Sīksamteņu noteicējs
4. ↑  Latvijas daba: Meža sīksamtenis

Ārējās saites
-------------

* Meža sīksamtenis (fotogalerija)
* Butterflies of Norway: Coenonympha hero

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Meža sīksamtenis*** |
| Mūsu izvēle |
| --- |
|  |
| Vadītājs | Jānis Kuzins |
|
| Dibināta | 2004.g |
| Likvidēta | 2018. gada 20. jūnijā |
| Ideoloģija | Sociāldemokrātija |
|
|
|
|
|
|
|
| Skatīt arī | Latvijas politika
Partijas Latvijā |

**Latvijas Jaunatnes partija** bija kreisa politiskā partija, kuru dibināja 2004. gada decembrī virknes bijušo LSDSP un Latvijas Sociālistiskās partijas biedru, kā arī biedrības "Darba jaunatne" dalībnieki. Partijas priekšsēdētājs bija Jānis Kuzins.

2005. gada pašvaldību vēlēšanās J. Kuzins tika ievēlēts par Jūrmalas domes deputātu no "Dzimtenes" saraksta. Rīgā LJP saraksts saņēma 0,18% balsu. Jūrmalas Domē J. Kuzins vairākus mēnešus vadīja LJP un PCTVL apvienoto frakciju.

2006. gadā partijas priekšsēdētājs J. Kuzins kļuva par apvienības "Dzimtene" līdzpriekšsēdētāju.

2009. gada pašvaldību vēlēšanās LJP startēja PCTVL Rīgas un Jūrmalas sarakstos.

LJP 2010. gadā partija mainīja nosaukumu uz **"Mūsu izvēle"**. No 2012. gada septembra līdz 2014. gada jūnijam partijas nosaukums bija **"Uz priekšu, Latvija!"**.

"Mūsu izvēle" 2016. gadā apvienojās ar politisko partiju apvienību "Jaunā Saskaņa" un 2018. gada jūnijā tika likvidēta.

Atsauces
--------

1. ↑  [novecojusi saite]
2. ↑  «Uzņēmumu Reģistrs: Politisko partiju reģistrs». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2009. gada 22. martā. Skatīts: 2009. gada 9. aprīlī.
3. 1 2  «Mūsu izvēle , 40008087604 - par uzņēmumu». *Lursoft* (latviešu). 2021-04-15. Skatīts: 2021-04-15.

Ārējās saites
-------------

* nashvibor.lv
**Mūžzaļā partija** (vācu: *Immergrüne Partie*) — šaha partija starp Ādolfu Andersenu (baltie) un Žanu Difrenu (melnie), kas tika spēlēta Berlīnē 1852. gadā. Tā izceļas ar spožu mata kombināciju un neskaitāmas reizes ir publicēta presē.
Pirmais pasaules čempions šahā Vilhelms Steinics nosauca šo partiju par "mūžzaļo lielo vācu meistaru lauru vainagā".

**Ādolfs Andersens — Žans Difrens**  

**Berlīne, 1852**

**Evansa gambīts**

**1.e2-e4 e7-e5 2.Zg1-f3 Zb8-c6 3.Lf1-c4 Lf8-c5 4.b2-b4 Lc5:b4**

Tajā laikā populārais Evansa gambīts, kurā baltie upurē bandinieku, cerot izmantot pārsvaru attīstībā.

**5.c2-c3 Lb4-a5 6.d2-d4 e5:d4 7.0-0 d4-d3**

  

 Pozīcija pēc melno 18. gājiena

Melnie neņem bandinieku uz c3, lai neveicinātu baltā zirdziņa attīstību uz šo lauciņu un tāpat neļauj baltajiem pilnībā ieņemt centru pēc c3:d4.

**8.Dd1-b3 Dd8-f6 9.e4-e5 Df6-g6 10.Tf1-e1 Zg8-e7 11.Lc1-a3 b7-b5**

Melnie savukārt upurē bandinieku, lai forsēti attīstītu sava dāmas spārna figūras.

**12.Db3:b5 Ta8-b8 13.Db5-a4 La5-b6 14.Zb1-d2 Lc8-b7 15.Zd2-e4 Dg6-f5 16.Lc4:d3 Df5-h5**

Nākamajā gājienā baltie upurē figūru. Lai gan spēcīgi būtu arī 17. Zg3, Andersens uzsāk iecerēto kombināciju.

**17.Ze4-f6+ g7:f6 18.e5:f6 Th8-g8**

Nākamais Andersena gājiens izskatās kā rupja kļūda, jo ar D:f3 melnie, izmantojot saistību, paņem zirdziņu un draud ar matu vienā gājienā uz g2.

**19.Ta1-d1 Dh5:f3**

  

 Beigu pozīcija

Nākamais melno gājiens ilgu laiku tika uzskatīts par kļūdu, pēc tam kad 1898. gadā vācu meistars Pauls Lipke piedāvāja gājienu 19. …Tg4. Lipke savā analīzē detalizēti izskatīja četrus atbildes variantus (20. Lе4, 20. Tе4 20. Lс4, 20. с4) un secināja, ka labākajā gadījumā Andersens varēja cerēt tikai uz neizšķirtu.

Pēc ceturtdaļgadsimta Emanuels Laskers savā "Šaha spēles mācību grāmatā" piekrita Lipkes piedāvātājam melno glābiņa variantam un nokritizēja balto 19. gājienu. Pēc Laskera domām Andersens varēja uzvarēt ar 19. Lе4. Laskers piedāvāja trīs iespējamos uzvaras variantus: 19...d5 20. L:d5 D:d5 21. Tаd1; 19...Tg4 20. Dс2; 19...Dh3 20. g3 T:g3. 21. hg D:g3+ 22. Kh1 L:f2 23. Tе2.

Tomēr vēlāk Lipkes analīzi atspēkoja O.Hope un H.Hekners. Divos no Lipkes variantiem baltie īstenībā uzvarēja. Kļūdaina izrādījās arī Laskera analīze. Pēc "uzvarošajiem" gājieniem 19...Dh3 20. g3 T:g3. 21. hg D:g3+ 22. Kh1 L:f2 23. Tе2 melniem nepavisam nebija jāzaudē, jo ar prettriecienu 23...Zd4! tie paši varēja uzvarēt.

**20.Te1:e7+ Zc6:e7**

Melnie nokļūst zem izšķirošā uzbrukuma. Šajā pozīcijā labāk bija 20. …Kd8, kas gan palīdzētu tikai glābties no tūlītēja mata, bet nevis no zaudējuma, ko savulaik pierādīja Rihards Rēti.

**21.Da4:d7+ Ke8:d7 22.Ld3-f5++ Kd7-e8 23.Lf5-d7+ Ke8-f8 24.La3:e7х**

Ārējās saites
-------------

* «Mūžzaļā partija» vietnē chessgames.com
**Purva madara** (*Galium palustre)* ir augu suga rubiju dzimtas madaru ģintī. Savvaļā tā ir ļoti plaši izplatīta Eiropā, tostarp, visā Latvijas teritorijā, Rietumsibīrijā un Ziemeļamerikas austrumu daļā.

Sugas ietvaros tiek nodalītas vairākas pasugas vai tās tiek izdalītas kā atsevišķas sugas, tostarp *Galium palustre ssp. elongatum*, ko daži klasificē kā atsevišķu sugu — pagarinātā madara (*Galium elongatum*).

Purva madara aug pļavās, mežos, purvos un ūdenstilpņu krastos.

Morfoloģija
-----------

Purva madara ir daudzgadīgs 10—30 cm garš lakstaugs ar pacilu, tievu, raupju un zarojošu stublāju.

Lapas ir izvietotas neīstā mieturī pa 4, tās ir lancetiskas, 0,5—2 cm garas un līdz 0,15 cm platas. Lapu mala ir gluda un gals — strups.

Ziedi ir balti un daudz. Ziedkopas ir skrajas, tās atrodas stublāja un zaru galā. Ziedu vainags ir sašķelts četrās daļās, ziedkāts ir gluds un kails. Auglis ir riekstiņš divu riekstiņu skaldauglī. Ziedēšanas sezona ir no jūnija līdz septembrim.

Atsauces
--------

1. 1 2  «purva madara - Galium palustre L. - Augi - Latvijas daba». *www.latvijasdaba.lv*. Skatīts: 2022-02-09.
2. ↑  «pagarinātā madara - Galium elongatum C.Presl - Augi - Latvijas daba». *www.latvijasdaba.lv*. Skatīts: 2023-03-16.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Purva madara***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* *Encyclopædia of Life* raksts (angliski)
**Ervīns Lukševičs** (dzimis 1955. gada 19. novembrī Rīgā) ir latviešu paleontologs un ģeologs. Latvijas Universitātes profesors, *dr. geol.*

Dzīvesgājums
------------

Dzimis 1955. gadā Rīgā. Studēja Latvijas Valsts universitātes Bioloģijas fakultātē, ko absolvēja 1979. gadā. 1996. gadā viņš aizstāvēja ģeoloģijas zinātņu doktora grādu Latvijas Universitātes Ģeogrāfijas un Zemes zinātņu fakultātē (pētījuma tēma devona bruņuzivju daudzveidība Baltijā un ziemeļrietumu Krievijā). Kopš 2001. gada asociētais profesors, kopš 2007. gada — profesors LU Ģeogrāfijas un Zemes zinātņu fakultātē. Kopš 2008. gada Latvijas Zinātņu akadēmijas korespondējošais loceklis.

Darbi
-----

E. Lukševičs pēta galvenokārt devona mugurkaulniekus, kā arī veic pētījumus devona nogulumu stratigrāfijā un paleoģeogrāfijā. Viņš ir atklājis vairākas zinātnei jaunas seno zivju un četrkājaino sugas. Kopējais publikāciju skaits pārsniedz 200. E. Lukševičs organizē un piedalās fosiliju meklējumos Latvijā, piedalījies vairākās starptautiskajās zinātniskajās ekspedīcijās Krievijā, par ko publicējis rakstus starptautiskos izdevumos.

Atsauces
--------

1. ↑  Ervins LUKSEVICS Archived 2018. gada 16. martā, *Wayback Machine* vietnē. Latvijas Zinātņu akadēmija
2. ↑  2014 : Asterolepis ornata – Ervīns Lukševičs Archived 2019. gada 25. oktobrī, *Wayback Machine* vietnē. Dabas koncertzāle
3. ↑  Dr. Ervīns Lukševičs Archived 2019. gada 25. oktobrī, *Wayback Machine* vietnē. IV Pasaules latviešu zinātnieku kongress
4. ↑  Publikācija "Nature": Agrākais labi saglabājies četrkājainais, iespējams, nekad nav atstājis ūdeni LU Ģeogrāfijas un Zemes zinātņu fakultāte

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 200108256
* ISNI: 0000 0001 4054 7455
* SUDOC: 132504847

 |

 |
**Dirks Galuba** (vācu: *Dirk Galuba*; dzimis 1940. gada 28. augustā) ir vācu aktieris un balss aktieris.

Biogrāfija
----------

Dirks Galuba uzauga Brēmenē un tur absolvēja vidusskolu. Pēc tam viņš sāka studēt medicīnu Vestfālenes Vilhelma universitātē Minsterē, ko drīz pārtrauca un uzsāka aktiermākslas studijas. Pēc tam viņš četrus semestrus studēja vācu literatūru un teātra studijas, pirms apmeklēja Vestfālenes drāmas skolu Bohumā.

Galuba ir precējies trīs reizes, pēdējoreiz kopš 2019. gada aprīļa ar itālieti. Viņam nav bērnu un viņš dzīvo netālu no Minhenes.

Karjera
-------

Pirmo reizi uzstājās uz skatuves Bohumas teātrī. Tam sekoja pastāvīgas teātra lomas Heidelbergas pilsētas teātrī un uz Hanzas pilsētas Lībekas skatuvēm līdz 1974. gadam. Viņa kinolomas šajā laikā bija *Ferdinands* filmā "Kabals un mīlestība", *Orsino* filmā "Ko gribēsiet" un *templietis* filmā "Natans Gudrais". 1981./1982. gadā viņš kopā ar Mariju Šellu piedalījās Ferdinanda Bruknera lugā *Elizabete fon Anglija*.

Kopš 1969. gada Galuba ir pieprasīts filmu un televīzijas aktieris. Turklāt viņam ir bijušas daudzas lomas televīzijas seriālos, piemēram, "Mit Leib und Seele", "Die Schwarzwaldklinik", "In allerfreund", "Ein Fall für Zwei", "Der Alte", "SOKO 5113", "Der Bulle von Tölz" un Stīvena Spīlberga producētajā vēsturiskajā miniseriālā "Band of Brothers".

Galuba kopš 2005. gada septembra atveido viesnīcas vadītāju Verneru Zālfeldu seriālā "Mīlas viesulis", piedalījies 3703 epizodēs (uz 2023. gada februāri).

Balss aktieris
--------------

Galuba kā balss aktieris piedalījies filmās "I Spy", "Road Trip" un "The Agency - Im Fadenkreuz der C.I.A.". Kādu laiku ierunājis arī animācijas filmu varoņu *Drederika Tatuma* un *Resnā Tonija* balsi animācijas filmā "Simpsoni" .

Ārējās saites
-------------

* 

* *IMDb* profils (angliski)

* *AllMovie* profils (angliski)
* Dirk Galuba *Deutschen Synchronkartei* profils
* Dirks Galuba biogrāfija
* Dirks Galuba biogrāfija fanu kluba *Derrick* mājaslapā

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 250696235
* LCCN: no2012074941
* ISNI: 0000 0001 3309 9690
* GND: 1027161197

 |

 |
**Jakovs Popovs** (krievu: *Яков Дмитриевич Попов*), baznīcas vārds **Irinarhs** (*Иринарх*, 1897—1944), bija pirmais Rīgas pareizticīgo bīskaps (1836—1841) Pleskavas eparhijas pakļautībā.

Dzīvesgājums
------------

Dzimis 1790. gada 23. oktobrī Dolgoje ciemā Kurskas guberņā garīdznieka ģimenē. Mācījās Kurskas Garīgajā seminārā, tad Pēterburgas Garīgajā akadēmijā (1814—1817), pēc studiju beigām 1817. gadā viņu iniciēja mūka kārtā, dodot Irinarha vārdu. No 1819. līdz 1835. gadam viņš kalpoja Krievijas Impērijas sūtniecībās Milānā, Florencē, Romā un Atēnās. 1831. gadā Irinarhu iecēla arhimandrīta amatā, 1836. gadā iesvētīja par Staricas bīskapu un Tveras eparhijas vikāru.

1836. gada 13. jūnijā Krievijas Impērijas ķeizars Nikolajs I ierosināja Sinodei apspriest jautājumu, vai atvērt Baltijā patstāvīgu eparhiju vai izveidot Pleskavas eparhijas vikariātu. Pārsvaru guva viedoklis, ka pareizticīgo mazā skaita dēļ novadā pagaidām pietiktu ar vikariāta atvēršanu. Ņemot vērā Irinarha darba pieredzi ārzemēs, 1836. gadā viņu iecēla tikko izveidotajā Rīgas bīskapa katedrā. Viņa galvenais uzdevums bija pievērt vecticībniekus valsts atbalstītajai pareizticīgajai baznīcai. 1836. gada novembra sākumā Irinarhs ieradās Rīgā un 6. novembrī svinīgi nokalpoja savu pirmo liturģiju un lūgšanu Pētera un Pāvila baznīcā.
1837. gadā Maskavas priekšpilsētā iesvētīja Ercenģeļa Mihaila baznīcu.

1841. gadā pie bīskapa Irinarha vērsās vairāki tūkstoši latviešu zemnieku ar lūgumu atļaut viņiem pieņemt pareizticību. Visus šos lūgumus virsgans nosūtīja Sv. Sinodes oberprokuroram N. Protasovam, bet pēdējais, pievienojis savu labvēlīgo atsauksmi, tos nodeva Iekšlietu ministrijai.
Vidzemes ģenerālgubernators Kārlis Magnuss fon der Pālens uz zemnieku mēģinājumiem pāriet pareizticībā raudzījās kā uz dumpi, par vienu no tā vaininiekiem uzskatīdams bīskapu Irinarhu un pareizticīgo garīdzniecību. Irinarhs saņēma stingru rājienu un viņam aizliedza pieņemt lūgumus no zemniekiem. 1841. gada 5. oktobrī Sinode izdeva dekrētu Rīgas vikāram Irinarham nekavējoties doties uz Pleskavu un palikt tur eparhijas priekšniecības rīcībā līdz turpmākiem norādījumiem.

1841. gada 12. oktobrī bīskapu Irinarhu spaidu kārtā aizveda no Rīgas un Pleskavu, bet vēlāk pārcēla uz Pečoru klosteri. Lai gan pret viņu celtās apsūdzības atcēla, 1842. gadā Irinarhu iecēla par Ostrožskas bīskapu un Voroņežas eparhijas vikāru. Vēlāk pēc baznīcas vadības norādījuma viņš kalpoja vēl vairākās citās eparhijās. 1845. gadā Irinarhu iecēla arhibīskapa amatā.

Miris 1877. gada 25. septembrī, apglabāts Rjazaņas Trijādības (Troicas) klosterī.

Literatūra
----------

* Pommers A. Pareizticība Latvijā. Vēstures apcerējumi. Rīga, 2015, 26.—30. lpp.
* Гаврилин А. В. Очерки истории Рижской епархии. 19 век. Рига: Филокалия, 1999. С. 37-99.
* Сахаров С. П. Рижские православные архипастыри за сто лет (1836—1936). Популярно — исторический очерк. Краслава: Изд. Сахарова С.П. 1937. С. 11-17.

Atsauces
--------

1. ↑  «russkije.lv». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2021. gada 13. novembrī. Skatīts: 2021. gada 13. novembrī.
**Jakovs Zeļdovičs** (baltkrievu: *Якаў Барысавіч Зяльдовіч*, krievu: *Я́ков Бори́сович Зельдо́вич*; dzimis 1914. gada 8. martā, miris 1987. gada 2. decembrī) bija Baltkrievijas ebreju izcelsmes padomju fiziķis. No 1958. gada - PSRS ZA akadēmiķis. Piedalījās padomju atombumbas izstrādē. Darbi adsorbcijas, katalīzes, triecienviļņu teorijās. Devis ieguldījumu kodolfizikas, elementārdaļiņu fizikas, astrofizikas, kosmoloģijas un relativitātes teorijas attīstībā.

Dzimis Minskā advokāta ģimenē, bet, kad Jakovam bija četri mēneši, ģimene pārcēlās uz Ļeņingradu. Studējis Ļeņingradas Valsts Universitātē un Ļeņingradas Politehniskajā institūtā. Pēc tam strādāja Maskavas Ķīmiskās fizikas problēmu institūtā.

Trīskārtējs Sociālistiskā Darba Varonis. Četrkārtējs Staļina prēmijas un vienas Ļeņina prēmijas laureāts. Trīskārtējs Ļeņina ordeņa ieguvējs.

Ārējās saites
-------------

* 

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Jakovs Zeļdovičs***.


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 54197725
* LCCN: n81042481
* ISNI: 0000 0004 1693 6639
* GND: 131603795
* SUDOC: 071280073
* BNF: cb12216690w (data)
* MGP: 223789
* NKC: jx20041001002
* CiNii: DA00490169

 |

 |
**"Ovi"** (somu: "durvis") bija *Nokia* interneta pakalpojumu zīmols. *Ovi* pakalpojumus varēja izmantot no mobilajām ierīcēm, datora (ar *Nokia Ovi Suite* palīdzību) vai no tīmekļa. Galvenās pakalpojumu jomas: spēles, kartes, mediji, ziņojumapmaiņa un mūzika. *Ovi* tika iekļauti arī trešās puses pakalpojumi.

*Ovi* tika prezentēts 2007. gada 29. augustā. Publiski bēta versija bija pieejama kopš 2008. gada 28. augusta. 
Viens no pirmajiem *Ovi* elementiem bija jūlijā iegādātā mediju koplietošanas vietne *Twango*.
*Nokia* saviem pakalpojumiem iegādājas intelektuālos īpašumus, patentus un programmatūras komponentus. Tika iegādāti uzņēmumi, piemēram, *Intellisync*, *NAVTEQ*, *Plazes*, *Gate5* un citi.

2009. gada 20. maijā prezentēts *Ovi Maps Player API*, kas ļāva mājas lapās iekļaut *Ovi* kartes, izmantojot *JavaScript*.

2011. gada maijā *Nokia* paziņoja, ka pārtrauks izmantot *OVI* zīmolu par labu *Nokia* zīmolam, lai novērstu zīmolu jucekli.
*Nokia* turpina izmantot apakšdomēnu *store.ovi.com*, kas vēl 2013. gada martā bija aktīvs.

Pakalpojumi
-----------

* *Nokia Ovi Suite* — ļauj lietot fotogrāfijas un citus datus starp personālo datoru un mobilo ierīci.
* *Ovi Sync* — ļauj sinhronizēt kontaktus un kalendāru starp *Symbian* telefoniem un *Nokia Ovi* datu centru.
* *Ovi Contacts* — ļauj skatīt un rediģēt kontaktus.
* *Ovi Calendar* — ļauj skatīt un rediģēt kalendāru.
* *Ovi Store* — lietotāji var lejuplādēt spēles, lietojumprogrammas, video, attēlus un zvanu melodijas. Pakalpojums sācis darbību 2009. gada maijā.
* *Ovi Maps* (tagad *HERE*) — ļauj skatīt kartes no visas pasaules, plānot ceļojumus, meklēt adreses.
* *Ovi Mail* — ļauj piekļūt e-pastam no mobilajām ierīcēm.
* *Instant messaging* — ziņojumu zibapmaiņa
* *Ovi Share* — mediju koplietošanas vietne. Sākotnēji saukta par *Twango*.
* *Ovi Files* — ļauj lietotājiem attālināti piekļūt failiem.
* *Ovi Music Store* — ļauj iegādāties mūziku
* *Ovi Player* (sākotnēji *Nokia Music PC Client*) — mūzikas pārvaldības rīks.
* *N-Gage* — spēļu platforma.

Ārējās saites
-------------

* *Ovi Store* Archived 2009. gada 1. decembrī, *Wayback Machine* vietnē.
***Plazes AG*** bija Šveicē reģistrēts uzņēmums, kas uzturēja ģeosociālo tīklu *Plazes*. Dibināts 2005. gadā. Galvenais birojs atradās Cīrihē, izstrādes nodaļa bija Berlīnē.
Kopš 2008. gada *Nokia* sastāvā.

*Plazes* sistēma ļāva lietotājam norādīt plānoto atrašanās vietu un laiku, šo informācijai esot pieejamai citām šī lietotāja norādītām personām. Pakalpojums pieejams tīmekļa pārlūkprogrammā, mobilajās ierīcēs vai ar īsziņu palīdzību. *Plazes* bija radara funkcija, kas ļāva atrast citus *Plazes* lietotājus noteiktā vietā.

Vēsture
-------

Uzņēmums *Plazes AG* dibināts 2005. gadā Cīrihē Šveicē.

2008. gada 23. jūnijā Somijas mobilo telefonu ražotājs *Nokia* paziņoja, ka iegādāsies *Plazes*. Darījums tika pabeigts 15. jūlijā. *Plazes* pakalpojums tika iekļauts *Nokia Services* biznesa nodaļā un vēlāk integrēts *Ovi* pakalpojumā (tagad *HERE*). 2012. gada 4. maijā *Plazes* tika slēgts.

Atsauces
--------

1. 1 2  Company Overview of Plazes AG
2. ↑  Plazes says goodbye
**Gļebs Zahodjakins** (krievu: *Глеб Николаевич Заходякин*; dzimis 1912. gada 7. jūlijā, miris 1982. gada 6. martā) bija padomju šaha problēmists.

Pēc profesijas Zahodjakins bija sakarnieks.

Šaha kompozīcija
----------------

No 1929. gada publicējis vairāk nekā 120 šaha kompozīcijas (galvenokārt etīdes), no tām 25 kompozīcijas konkursos ieguva godalgas, tai skaitā 8 pirmās. Piedalījies vairākos PSRS čempionātos. Viņam bija savdabīgs etīžu sastādīšanas stils: atrada oriģinālas idejas un kombinācijas vienkāršās pozīcijās. Dabiskums, vienkāršība un kombināciju līdzība ar praktisko partiju padarīja Zahodjakina daiļradi saprotamu un tuvu gan plašam šahistu lokam, gan spēcīgiem šahistiem. Blakus etīdēm viņš sastādīja arī šaha uzdevumus. Viņa etīžu un uzdevumu iemīļotā forma bija miniatūra.

### Etīdes piemērs

**№ 1. G. Zahodjakins**  
 *64*, 1930**Uzvara**
**Etīdes risinājums:**

**1. Ta6!** (Neder 1. Ta8? Zf6 2. Txh8 Zd5+ 3. Kd6 Zxf4= un 1. Tg2+? Kh6 2. Kf7 Zf6 3. Tg6+ Kh5 4. Txf6 Kg4! 5. f5 (5. Th6 Ld4 6. Td6 Le3=) 5... Kg5=)
**1. ... Kg8** (ja 1... Zf8 2. f5 Zh7 (2... Kg8 3. Ta8 Lg7 4. f6 Lh6 5. f7+ +-) 3. Tg6#)
**2. Ta8+!** ( 2. Tg6+ $2 Lg7 3. f5 Zf8 4. Tg3 Zh7 5. Tg1 Zf6)
**2. ... Kg7 3. Txh8!** (3. f5? Zf6 4. Txh8 Zd5+ 5. Kd6 (5. Ke6 Zf4+=) 5... Ze3=)
**3... Kxh8 4. Kf7!** 1-0

Atsauces
--------

1. ↑  *Шахматы: Энциклопедический словарь / Гл. ред. А.Е. Карпов*. Москва : Советская энциклопедия. 1990. 127. lpp. ISBN 5-85 270-005-3. (krieviski)

Papildu literatūra
------------------

* Советский шахматный этюд. Составители: А. П. Казанцев и др. 1955, 268.—276. lpp. (krieviski)

Ārējās saites
-------------

* Gļeba Zahodjakina kompozīcijas vietnē PDB

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 283617826
* ISNI: 0000 0003 9011 1275

 |

 |
**Siladzirnavu ezers** (arī **Jaungulbenes dzirnezers, Jaungulbenes dzirnavezers, Liedes ezers**) atrodas Gulbenes novada Jaungulbenes pagastā. Tas ir vecs dzirnavezers, kas izveidots uz Liedes upes.

Ezera platība 48,4 ha, vidējais dziļums 1,2 m, lielākais dziļums 3,2 m. Caurteces ezers, ietek un iztek Liede. Netālu atrodas apdzīvota vieta Jaungulbene (1 km attālumā). Ezers ļoti aizaudzis. Ezerā aug visdažādākie ūdensaugi - platlapu vilkvālītes, meldri, cemeres, bultenes, niedres, kosas, kalmes, ūdensrozes, lēpes, mazlēpes, sīkās lēpes, ežgalvītes, peldošās glīvenes, sūrenes, daudzlapes, spožās glīvenes, struplapu glīvenes, hāras, pūslenes, trejdaivu ūdensziedi. Ezerā dzīvojošās zivis: līdaka, asaris, rauda, līnis un karūsa.

Ārējās saites
-------------

* www.ezeri.lv
* www.gulbenesbiblioteka.lv

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Liedes pietekas |
| --- |
|  |
| Kreisā krasta pietekas | 
* Lapenieku grāvis
* Mandauga
* Nidrīte
* Ušurupe

 |
|  |
| Labā krasta pietekas | 
* Dokupīte
* Grīvupīte
* Krieviņgrāvis
* Liedīte
* Olene
* Padoma strauts

 |
|  |
| Caurteces ezeri | 
* Siladzirnavu ezers

 |

 |
**Žusara Šavisa** (portugāļu: *Jussara Chaves*; dzimusi 1959. gada 9. decembrī) ir Brazīlijas starptautiskā meistare šahā (1982).

Biogrāfija
----------

Brazīlijas šaha meistares Žoaras Šavisas vecākā māsa. No 1970. gadu vidum līdz 1990. gadu beigām bijusi viena no vadošajām Brazīlijas šahistēm. Četras reizes uzvarējusi Brazīlijas sieviešu šaha čempionātos (1976, 1981, 1982, 1989) un piecas reizes šajos turnīros bijusi otrā (1978, 1980, 1987, 1995, 1998). Pārstāvējusi Brazīlijas komandu Pasaules šaha olimpiādēs, kurās piedalījusies 8 reizes (1980-1994), un individuālajā vērtējumā izcīnījusi zelta (1984) medaļu. Par panākumiem turnīros FIDE 1982. gadā Šavisai piešķīra starptautiskās meistares (WIM) nosaukumu. Ir arī FIDE starptautiskā arbitre.

Atsauces
--------

1. ↑  BrasilBase
2. ↑  OlimpBase :: Women's Chess Olympiads :: Jussara Chaves

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
Amlodipīna struktūrformula
**Amlodipīns** (latīņu: *Amlodipīns*; zināms kā *Norvaks*®) ir III. paaudzes dihidropiridīnu kalcija kanālu blokators.[1]

Indikācijas
-----------

Galvenās indikācijas ir arteriālā hipertensija (paaugstināts asinsspiediens), koronāro artēriju spazma, sprieguma stenokardija.[1]

Kontrindikācijas
----------------

Kontrindikācijas ir hipersensitivitāte pret šo vielu (kā arī pret citiem dihidropiridīniem), arteriālā hipotensija (pazemināts asinsspiediens) - mazāka par 90 mmHg, šoks, akūts miokarda infarkts (arī līdz 1 mēnesim pēc izārstēšanās).[2]

### Ierobežota lietošana

Ierobežota lietošana pie nestabilas stenokardijas, izteiktas aortālās stenozes, sirds nepietiekamības, aknu funkciju traucējumiem, bērniem līdz 18 gadiem.[2]

Atsauces
--------

1. 1 2  Гаевый М. Д. Петров В. И. Гаевая Л. М. Фармакология: Учебник для вузов / Под ред. проф. Петрова В. И. - М.: ИЦК «МарТ», Ростов н/Д: Издательский центр «МарТ», 2008. - 560 с. ISBN 978-5-241-00894-7
2. 1 2  *Амлодипин (Amlodipine): инструкция, применение и формула*. Справочник РЛС
Zvanu tornis Botevgradā.
**Botevgrada** (bulgāru: *Ботевград*) ir pilsēta Bulgārijas rietumos. Tā atrodas Sofijas apgabalā, netālu no Pravecas. Botevgrada atrodas 47 km attālumā no Sofijas.

Sākotnējo ciemu sauca Samundžijevo (*Самунджиево*), līdz tas 1865. gadā ieguva pilsētas tiesības, pilsētu sauca Orhanije (*Орхание*). 1934. gada 1. decembrī pilsētu nosauca par Botevgradu par godu bulgāru dzejniekam Hristo Botevam (*Христо Ботев*).

Botevgradas zvanu tornis ir nozīmīgs tūrisma objekts un pilsētas simbols, pirmās ziņas par to datējamas ar 1864. gadu.

Līdz 1999. gadam Botevgradā pastāvēja autobusu ražotne ar *Chavdar* zīmolu (bulgāru: *Чавдар*). 1924. gadā tā sākās kā metālapstrādes darbnīca, kas vēlāk attīstījās par veiksmīgu autobusu ražotni. Ražotnē ražoja korpusus, bet šasijas ieveda no ārvalstīm. Līdz 1999. gadam rūpnīca bija lielākā pilsētas darba devēja.

Pilsētā atrodas liela *Sensata Technologies group* rūpnīca, uzņēmums specializējas elektronisku un elektromehānisku sistēmu dizainā un ražošanā, lietošanai automobiļu un citās nozarēs. Šeit atrodas arī *GE Pharmaceuticals* zāļu ražotne, kā arī 2006. gadā *Siemens* atvērtā augstsprieguma transformatoru rūpnīca.

2014. gadā tika pabeigta Botevgradas arēnas būvniecība, tā ilga divus gadus. Tās ietilpība ir 4 500 cilvēku, sporta pasākumiem 3 200.

Sadraudzības pilsētas
---------------------

Botevgradai ir sadraudzības attiecības ar:

* Valsts karogs: Krievija Saranska, Krievija
* Valsts karogs: Norvēģija Holbeka, Norvēģija

Atsauces
--------

1. ↑  .
2. 1 2  «Botevgrad: Clock Towers and Fresh Bulgarian Mountain Air». *novinite.com* (angļu). 2009. gada 13. martā. Skatīts: 2019. gada 22. martā.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Botevgrada***.
* Oficiālā tīmekļa vietne

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 131348029
* LCCN: n80086338
* GND: 4717573-4
* NKC: ge518937

 |

 |
**Antonija Ivanova** (bulgāru: *Антония Иванова*; 1931. gada 24. septembris Sofija — 2004. gada 25. maijs Sofija) bija Bulgārijas starptautiskā lielmeistare šahā (1983), daudzkārtējā Bulgārijas sieviešu šaha čempione.

Biogrāfija
----------

No 1950. gadu sākuma līdz 1960. gadu beigām bijusi viena no vadošajām Bulgārijas šahistēm. Sešas reizes uzvarējusi Bulgārijas sieviešu šaha čempionātos (1951, 1952, 1954, 1957, 1958, 1967).
Piedalījusies 1955. gada pretendentu turnīrā šahā sievietēm Maskavā, kurā ierindojusies 8. vietā (uzvarēja Olga Rubcova), un 1964. gada pretendentu turnīrā šahā sievietēm Suhumi, kurā ierindojusies 16. vietā (uzvarēja Alla Kušnira).
Antonija Ivanova divas reizes pārstāvējusi Bulgāriju sieviešu šaha olimpiādēs (1957, 1963).
Par panākumiem turnīros FIDE 1954. gadā viņai piešķīra starptautiskās meistares (WIM), bet 1983. gadā - starptautiskās lielmeistares (WGM) goda nosaukumu.

Personīgā dzīve
---------------

Bijusi precējusies ar Bulgārijas šaha lielmeistaru Milko Bobocovu (1931—2000).

Atsauces
--------

1. ↑  «World Chess Championship (women) : 1955 Candidates Tournament». Mark-weeks.com. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016-06-12. Skatīts: 2011-12-20.
2. ↑  1964 Candidates Tournament
3. ↑  OlimpBase :: Women's Chess Olympiads :: Antonia Ivanova

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
***Bothriolepis panderi*** ir devona bruņuzivju suga, kas dzīvoja galvenā devona lauka teritorijā frāna laikmetā, un kuru fosilijas atrastas Pļaviņu svītas Sņetogoras slāņos Sjasas upes krastos pie Moncevas ciema, Krievijā. Sugu aprakstīja krievu paleontologs Jozefs Lahuzens 1880. gadā. Sugas nosaukums dots par godu vācbaltiešu paleontologam Kristianam Panderam.

Apraksts
--------

Vidēja izmēra botriolepis, kura muguras bruņas garums ne mazāks par 125 mm. Galvas vairoga proporciju attiecība platums/garums ir 147. Vairoga priekšējā mala ir izliekta un daudz īsāka par aizmugurējo malu. Orbitālā atvere ir salīdzinoši neliela, īsa un plata (attiecība platums/garums ir 180). Priekšējais nepāra kauls (*Prm*) ir salīdzinoši plats (attiecība platums/garums ir 100). Tā aizmugurējā (orbitālā) mala nedaudz izliekta un ir būtiski īsāka par priekšējo malu. Rostrālais kauls (*rostrale*) divreiz platāks par garumu, un tam ir dziļš un īss nāsu izgriezums. Pineālais kauls (*Pi*) ir salīdzinoši plats ar ieliektām priekšējo un sānu malām, bet aizmugurējā mala ir gandrīz taisna. Plātnes centrā atrodas pineālā atvere. Pakauša kauls (*Nu*) ir salīdzinoši plats (attiecība garums/platums ir 61). Pakaļējie malas kauli (*Pmg*) ir garāki, nekā plati, to ārmala ir daudz garāka par mediālo malu.

Ķermeņa bruņas ir salīdzinoši platas, ar nedaudz piepaceltu muguras sienu. AMD ir mēreni plats (attiecība platums/garums ir 71). Tā priekšējā mala ir mēreni plata, 1,5 reizes īsāka par plātnes maksimālo platumu. Mediālais muguras ķīlis ir vāji attīstīts. AVL ir vidēji plats ar īsu subcefālo nodalījumu. Subcefālā nodalījuma priekšējais laterālais stūris atrodas pa vidu starp mediālo un laterālo malu. Krūšu spuras proksimālais segments ir salīdzinoši garš un tievs. Tā garums 5 reizes lielāks par platumu. Segmenta ārējā un iekšējā mala klāta ar dzelksnīšiem. Iekšējā malā dzelksnīši īsi, bet tie ir blīvi izvietoti un to ir daudz. Cd1 kauls ir vidēji liels (attiecība garums/platums ir ap 2,6). Ornamentējumu veido pauguriņi un īsi valnīši gan uz galvas vairoga, gan arī uz ķermeņa bruņām.

Atsauces
--------

1. ↑  Ervīns Lukševičs, Austrumeiropas platformas ziemeļrietumu daļas bruņuzivis (Placodermi, Bothriolepididae), LU Ģeogrāfijas un Zemes zinātņu fakultāte, Rīga, 1996. 29.lpp.
**Kardžali** (bulgāru: *Кърджали*) ir pilsēta Bulgārijas dienvidos, Kardžali apgabala centrs Rodopu kalnos pie Ardas upes. Uz rietumiem no pilsētas - Kardžali ūdenskrātuve, uz austrumiem - Studenkladenecas ūdenskrātuve. Apmēram 2/3 no Kirdžali pašvaldības iedzīvotājiem ir turki.

Vēsture
-------

Pilsēta attīstījusies kā apmetne tirdzniecības ceļā. Kirdžali iekļāvās Bulgārijas sastāvā Pirmā Balkānu kara rezultātā. Kopš 20. gadsimta sākuma Kirdžali bija ievērojams tabakas rūpniecības centrs. 1955. gadā ar PSRS atbalstu pie pilsētas tika uzbūvēts svina un cinka ražošanas uzņēmums (*ОЦК Кърджали*), kas bija pirmais lielais krāsainās metalurģijas uzņēmums valstī. 2012. gadā uzņēmums pārtrauca darbu.

Cilvēki
-------

Kardžali ir klarnetista Ivo Papazova (*Иво Папазов*, 1952) un turku politiķa Talātpašā (*Talat Paşa*, 1874 – 1921) dzimtā pilsēta.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Kardžali***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)

Atsauces
--------

1. ↑  .

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 130185084
* LCCN: n80094130
* GND: 4220037-4
* SUDOC: 111608341

 |

 |
**Apvienošanās un pārņemšana** (angļu: *mergers and acquisitions*, M&A) ir darījumi, kuru rezultātā tirgū rodas lielāki uzņēmumi. Apvienošanās un pārņemšana ļauj uzņēmumiem attīstīties, mainīt sava biznesa raksturu vai konkurences nišu.

No juridiskā skatpunkta apvienošanās ir divu juridisko personu apvienošanās vienā, savukārt pārņemšana notiek, kad viena organizācija iegūst īpašumtiesības uz citas organizācijas pamatkapitālu, daļām vai aktīviem.

Darījums, kas juridiski noformēts kā pārņemšana, var novest pie vienas puses biznesa pārejas otras puses akcionāru netiešā īpašumā, savukārt darījums, kas juridiski noformēts kā apvienošanās, var dot katras puses akcionāriem īpašumtiesības uz apvienotā uzņēmuma akcijām un kontroli pār to.

Darījumu var nosaukt par vienlīdzīgu, ja abi ģenerāldirektori piekrīt, ka apvienošanās atbilst abu uzņēmumu interesēm. Ja viena uzņēmuma vadība iestājas pret darījumu (t.i. darījums atbilst tikai vienas puses interesēm), tad to var uzskatīt par pārņemšanu.

Neskatoties uz to, ka apvienošanās un pārņemšanas darījumus parasti noslēdz ar efektivitātes paaugstināšanas mērķi, uzņēmumu apvienošanās un pārņemšanas faktiskie rezultāti bieži vien ir neapmierinoši, ja tos salīdzina ar prognozētajiem vai sagaidāmajiem rezultātiem. Daudzi empīriski pētījumi liecina, ka liela daļa šādu darījumu nedod vēlamos rezultātus.

Svarīgi faktori, kas nosaka apvienošanās un pārņemšanas darījumu rezultātus finanšu jomā, ir prēmija par iegādi, apdrošināšana, pārrunu process un kompleksā pārbaude.

Daudzi pētījumi liecina, ka apvienošanās bieži vien cieš neveiksmi cilvēka faktora dēļ. Tas var būt, piemēram, uzticības trūkums starp divu organizāciju darbiniekiem vai starp darbiniekiem un viņu vadītājiem.

Atsauces
--------

1. ↑  «Mergers May Be Profitable, but Are They Good for the Economy?». *hbr.org*. Skatīts: 2022. gada 1. februāris.
2. ↑  «Mergers and Acquisitions: What's the Difference?». *investopedia.com*. Skatīts: 2022. gada 1. februāris.
3. ↑  «Difference Between Mergers and Acquisitions». *journalofaccountancy.com*. Skatīts: 2022. gada 1. februāris.
4. ↑  «What is a Merger of Equals?». *wise-geek.com*. Skatīts: 2022. gada 1. februāris.
5. ↑  «Mergers and Acquisitions failure rates and perspectives on why they fail». *researchgate.net*. Skatīts: 2022. gada 1. februāris.
6. ↑  «De-risking the purchase or sale of a business». *deshretcapital.com*. Skatīts: 2022. gada 1. februāris.
7. ↑  «The Human Factor in Mergers and Acquisitions». *researchgate.net*. Skatīts: 2022. gada 1. februāris.
**Antipodu salas** (angļu: *Antipodes Islands*) ir Jaunzēlandei piederošs neapdzīvotu vulkānisku salu arhipelāgs Klusā okeāna dienvidos Subantarktikā, administratīvi daļa no Jaunzēlandes Ārējām salām. Izvietojies ap 850 km uz dienvidaustrumiem no Dienvidsalas dienvidu gala. Arhipelāgs sastāv no 20 km² lielās Antipodu salas, 2 km lielās Bolonsa salas un vairākām sīkām saliņām un klintīm. Salas klinšainas, augstākais punkts ir Gelovejas kalns 402 m vjl. Salās subantarktisks klimats, ligzdo ap 200 000 divu sugu pingvīnu pāru. Kopš 1998. gada kopā ar pārējām Jaunzēlandes Subantarktikas salām pasludinātas par UNESCO Pasaules mantojuma vietu. Antipodu salas atzītas arī par putniem nozīmīgu vietu.

Salas 1800. gada 26. martā arklāja britu kuģa *Reliance* kapteinis Henrijs Voterhauss *(Henry Waterhouse)* un sākotnēji nosauca par **Penantipodu salām** *(Penantipodes)*, jo pēc viņa aprēķiniem salas atradās aptuvenā antipodu pozīcijā Londonai, kaut arī īstenībā antopodu pozīcijā arhipelāgam ir ciems Francijā netālu no Šerbūras.

Atsauces
--------

1. ↑  «Department of Conservation. Antipodes Islands». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2013. gada 6. decembrī. Skatīts: 2014. gada 29. janvārī.
2. ↑  New Zealand Sub-Antarctic Islands
3. ↑  «Birdlife.org s133 Antipodes Islands (secondary area)». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 5. martā. Skatīts: 2014. gada 29. janvārī.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 315527268
* SUDOC: 172396328
* BNF: cb15168034h (data)
* NKC: ge445887

 |

 |
**Pellkila** (igauņu: *Põllküla*) ir dzelzceļa pieturas punkts Igaunijā, Harju apriņķa Keilas pagastā, dzelzceļa iecirknī Keila—Paldiski un tas atrodas 6,9 km attālumā no Paldiskiem, 13,9 km attālumā no Keilas un 40,7 km attālumā no Baltijas stacijas Tallinā. Pellkilā pietur piepilsētas elektrovilcienu maršruta Tallina—Paldiski—Tallina elektrovilcieni.

Pieturas punkts Pellkilā izbūvēts 1925. gadā. Pēc dzelzceļa posma Kloga-Paldiski elektrifikācijas 1961. gadā, pieturas punktā izbūvēta augstā pasažieru platforma un piepilsētas elektrovilcienu satiksmei tas no jauna atklāts 1962. gadā.

2010. gadā projekta „Reisiplatvormide viimine eurokõrgusele" ietvaros ar Eiropas Savienības Struktūrfondu līdzfinansējumu Pellkilas pieturas punktā tika izbūvēta jauna pasažieru malas platforma (augstums — 550 mm, garums — 30 m. Pasažieru iekāpšana un izkāpšana pieturas punktā tiek veikta no vilciena sastāva pirmā vagona.

Atsauces
--------

1. ↑  AS EVR Infra raudteerajatistel võimaldatavad operatsioonid 2011/2012
2. ↑   Archived 2012. gada 5. oktobrī, *Wayback Machine* vietnē. (igauniski)(angliski)(krieviski)
3. ↑   (igauniski)
4. ↑   Archived 2009. gada 29. decembrī, *Wayback Machine* vietnē. (igauniski)

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Uz Keilu** |  | **Uz Paldiskiem** |
|  Kloga-Aedlinna |  **Pellkila** | Laokila  |
Šis raksts ir par IP protokola kontroles informāciju. Par citām jēdziena **Ports** nozīmēm skatīt nozīmju atdalīšanas lapu.
**Ports** — TCP/IP modelī ir transporta slāņa protokola TCP vai UDP kontroles informācija. Porta numurs tiek norādīts TCP un UDP protokolu galvenēs (*header*). Tas ir 16 bitu skaitlis, tātad iespējamie portu numuri ir 0 — 65535.

Ne visi IP transporta slāņa protokoli lieto portu numurus, piemēram, ICMP nav portu.

Porta numurs ļauj darbināt uz vienas IP iekārtas vienas adreses dažādus pakalpojumus. Piemēram pasta serveris var piedāvāt POP3 un SMTP pakalpojumus. Abi šie pakalpojumi izmanto TCP transporta slāņa protokolu. To, kuram pakalpojumam paredzēti transporta slānī saņemtie dati, nosaka porta numurs. Transporta slānī (TCP un UDP) IP adreses un porta numura pāri sauc par ***socket***. Viens pakalpojums var izmantot vairākus portus, piemēram FTP.

TCP/IP bāzētiem pakalpojumiem ir noteikti portu numuri. Piemēram, HTTP lieto TCP 80. portu, DNS — UDP vai TCP 53. Portu. Pakalpojumus iespējams darbināt arī uz nestandarta portu numuriem. Šajā gadījumā lietojumam jānorāda porta numurs, piemēram, URL [novecojusi saite] norāda pārlūkam, ka jāpieslēdzas HTTP serverim, kurš darbojas uz 8000. porta.

Tā kā informācija par portu tiek norādīta protokola galvenēs nevis datos, porta jēdzienam ir liela nozīme tīkla drošības risinājumos. Ugunssienas veic pakešu un savienojumu apstrādi, ņemot vērā gan IP adresi, gan porta numuru.