recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Raiņa parks** ir ainavu parks Liepājā, kas atrodas starp Brīvības ielu un Zemnieku ielu. Tā platība ir 15,5 ha.

Vēsture
-------

Līdz 19. gadsimta 30. gadiem šajā vietā atradās purvaina pļava ar alkšņu mežiņu, tāpēc vietu sauca par Alkšņiem, Alkšnu birzi vai Alkšņu mežu. Līdz ar Liepājas—Grobiņas šosejas izbūvi 1841. gadā sākas teritorijas iekopšana, kā rezultātā tika nosusināta zeme, izveidota grāvju sistēma un iekārtoti celiņi. 1842. gadā otrpus jaunizveidotajai Liepājas—Grobiņas šosejai izbūvēja paviljonu, kas darbojās visu gadu, ar dārzu un telpām koncertiem. Ap 1848. gadu uz šejieni no vecākā pilsētas parka — Šmedema dārza — pārcēla Jāņu svinības ar tautiskām izdarībām un plašu uguņošanu. Šeit notika pūtēju orķestru koncerti, teatralizētie bērnu svētki, kā arī vingrotāju un svarcēlāju sacensības. Kad 1875. gadā tika uzbūvēta kūrmāja Jūrmalas parkā, parks zaudēja savu popularitāti. 19. gadsimta beigās parks tika saukts par **Jaunliepājas parku** un Raiņa parka nosaukumu tas ieguva tikai 1925. gadā. 20. gadsimta 30. gados parka stādījumus papildināja ar krūmu un koku grupām virsdārznieka A. Leimaņa vadībā.

Otrā pasaules kara laikā Raiņa parks saistīts ar pirmo nacistiskās Vācijas īstenoto ebreju slaktiņu Latvijas teritorijā. Nacistu karaspēks ieņēma Liepāju 1941. gada 29. jūnijā. Jau nākamo dienu laikā tika arestēti daudzi ebreji, no kuriem ap 300 kopā ar "padomju aktīvistiem" nošauti ap 3. vai 4. jūliju. Viņu līķi tika izmesti grāvjos un pārklāti ar smiltīm, tomēr karstā laika dēļ nogalināto līķi sāka sadalīties, un nacisti nolēma viņus pārapbedīt. Visi upuri tika apglabāti Līvas kapsētā ebreju daļā, izņemot piecus latviešus, kas apglabāti Centrālajā kapsētā. Slepkavības vietā Raiņa parkā padomju laikā uzstādīts piemineklis ar uzrakstu latviešu un krievu valodā.

1942. gada septembra vētrā parkā tika bojāti ap 120 koki, turklāt 90 ap 200 gadus veci koki izgāzti ar visām saknēm vai pārlauzti.

Parks
-----

Parkā aug bērzi, liepas, kastaņas, priedes, visvairāk ir melnalkšņu (vienam no tiem apkārtmērs ir 3,7 m, bet augstums — 22 m). Ziemeļos no Tirgus ielas ir izveidots lielais pastaigu loks, ko savieno celiņi visos virzienos. Parkā atrodas ainaviski izlocīts kanāls, bet parka dienvidu daļā dīķis ar saliņu. Gar Brīvības ielu parka vidusdaļā ir divi mākslīgi veidoti uzkalniņi, trešais — zālienā dienvidos no Tirgus ielas. Parkā izveidots arī bērnu rotaļu laukums un iežogots futbola laukums. No maģistrālajām ielām parku norobežo zirgkastaņu un melnalkšņu alejas

Atsauces
--------

1. 1 2 3 4  «Zudusī Latvija - Liepāja. Raiņa parks». *www.zudusilatvija.lv*. Skatīts: 2022-02-13.
2. 1 2 3  Līga Sāne-Alksne. *Ceļvedis Liepājas arhitektūrā*. Liepāja : Liepājas pilsētas arhitektūras un pilsētbūvniecības pārvalde, 1991. 56–59. lpp.
3. 1 2  «Liepāja, Raiņa parks : Holokausta memoriālās vietas Latvijā». *memorialplaces.lu.lv*. Skatīts: 2022-02-13.
4. ↑  «Raiņa parks | Liepajas ebreju mantojums» (latviešu). Skatīts: 2022-02-13.
5. ↑  «Parki, skvēri un laukumi». *Parki, skvēri un laukumi* (latviešu). Skatīts: 2022-02-13.
Spalvu gubumākoņi
**Spalvu gubumākoņi** *Cirrocumulus* (Cc) ir plāni mākoņi, kuri sastāv no maziem viļņiem, pārslām vai kaudzītēm.

Atrodas 5—6 km augstumā, ir 200—400 m biezi, redzamība mākoņu iekšpusē ir 150—500 m. Šiem mākoņiem nav raksturīgas ēnas. Veidojas viļņveida augšupejošu gaisa plūsmu rezultātā un sastāv no ledus kristāliņiem. Cc mākoņos var būt novērojams halo. Nokrišņi no šiem mākoņiem neizkrīt.

Eksistē četri spalvu gubumākoņu veidi. Slāņveidīgie (stratiformis) sastāv ne tikai no kaudzītēm, bet no vesela mākoņu slāņa. Lentikurārie (lenticularis) — saistīti kopā viens ar otru, tiem ir noapaļota forma. Katrs torņveidīgais (castellanus) mākonis izskatās kā vertikāls tornis ar stingru pamatu. Pārslveidīgie (floccus) mākoņi izskatās līdzīgi gubumākoņiem, bet tie ir ar pārslveida, neskaidru pamatu.

Vēl pastāv spalvu viļņotie gubumākoņi (undalatus), kuri izskatās līdzīgi viļņiem, līdzīgi zivju zvīņām. Caurumainie (lacunosus) pārklāti ar līdzīgiem caurumiem, tāpēc šie mākoņi izskatās kā siets vai reste.

Ārējās saites
-------------

* Mākoņu atlants
* Mākoņu klasifikācija (ar attēliem)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Mākoņu veidi |
| --- |
|  |
| Ļoti augstie | 
* Perlamutra mākoņi (PSCs)
* Sudrabainie mākoņi

 |
|  |
| Augstie | 
* Spalvmākoņi (Ci)
* Spalvu gubumākoņi (Cc)
* Spalvu slāņmākoņi (Cs)

 |
|  |
| Vidējie | 
* Augstie gubumākoņi (Ac)
* Augstie slāņmākoņi (As)

 |
|  |
| Zemie | 
* Migla
* Slāņmākoņi (St)
* Gubumākoņi (Cu)
* Plakanie gubumākoņi (Cu hum)
* Slāņu gubumākoņi (Sc)
* Lietus slāņmākoņi (Ns)

 |
|  |
| Vertikālās attīstības | 
* Gubumākoņi (Cu)
* Gubu lietusmākoņi (Cb)
* Izvirduma vai ugunsgrēka mākoņi

 |

 |
Šis raksts ir par pilsētu. Par kosmonautu skatīt rakstu Džozefs Akaba.

**Akaba** (arābu: العَقبة) ir pilsēta Jordānijas dienvidos Sarkanās jūras Akabas līča krastā, Akabas muhāfazas administratīvais centrs. Vienīgā valsts jūras osta un nozīmīgs kūrorts.

Vēsture
-------

Tiek uzskatīts, ka pilsēta ir ap 6000 gadus veca, dēvēta par Elatu un to apdzīvojuši edomīti un vēlāk nabatieši. Vēlāk kā Aelana vai Aila (mūsdienu pilsētas nosaukums ir saīsinājums no عقبة آيلة (*ʿaqabat Aylah*) – ‘Ailas kalnu pāreja’) ietilpusi Romas impērijā. Romas laikā 301. gadā Akabā tika uzbūvēta pirmā speciāli kā dievnams celtā kristiešu baznīca pasaulē; iznīcināta zemestrīcē 363. gadā. Vēlākos gados pilsēta piederējusi Bizantijai, krustnešiem, arābu halifātam, Osmaņu impērijai. Nozīmīga pietura hadža ceļā uz Meku. Pēc Pirmā pasaules kara piederēja Hidžazai, kas 1925. gadā to atdeva Transjordānijas protektorātam.

Atsauces
--------

1. ↑  Guinness World Records. First purpose-built church

Ārējās saites
-------------
**Dipijtrēna kontraktūra** jeb **Dipijtrēna slimība (DS)** ir plaukstas slimība, kura nosaukta franču izcelsmes ķirurga Dipijtrēna (*Dupuytren*) vārdā. Uzskata, ka šī ir ģenētiski pārmantojama (ziemeļeiropiešiem) patoloģija. Izpēte liecina, ka ar šo slimību slimojuši vikingi un viņu sirojumu rezultātā slimība tika izplatīta Ziemeļeiropā un vēlāk visā pasaulē. Ar Dipijtrēna kontraktūru neslimo aziāti. 

Dipijtrēna slimības pacienta plauksta

Klīniskā aina
-------------

DS ir plaukstas saistaudu (palmārās aponeirozes) slimība, kuras rezultātā veidojas cieti saistaudu mezgli, kuri savelk pirkstus dūrē. Visbiežāk tiek skarti mazais pirkstiņš, zeltnesis un vidējais pirksts. Ilgstoša kontraktūra izraisa neglābjamus locītavu bojājumus.

Etioloģija
----------

DS ir pārmantota patoloģija. Biežāk nekā citiem populācijā šo slimību sastop cukura diabēta slimniekiem, aknu slimniekiem un ar epilepsiju sirgstošajiem.

Ārstēšana
---------

Kamēr nav izveidojusies kontraktūra (plaukstu var plakaniski nolikt uz galda), ārstēšanu var sākt ar regulāriem stiepes vingrinājumiem, kā arī lokālām E vitamīnu saturošu eļļu masāžām. Tomēr visbiežāk vienīgā ārstēšana ir ar operācijas palīdzību, kuru izdara plaukstas ķirurgi, mikroķirurgi (plastiskie ķirurgi) kā arī ortopēdi. Operācijas laikā caur zigzagveida griezienu slimā plaukstas aponeiroze tiek izdalīta, izmantojot optisko palielinājumu (ķirurģisko lupu vai mikroskopu). Visbiežākās komplikācijas ir pirkstu nerva bojājums, kā arī ilgstoši dzīstošas brūces un atgriezenisks notirpums operētajā pirkstā. Ja kontraktūra plaukstā ir bijusi ilgstoši, tad cerēt uz pilnīgi normālu plaukstas funkciju pēc operācijas nav pamata.

Ārējās saites
-------------

* Latvijas Plastiskās un Mikroķirurģijas centrs[novecojusi saite]
**Spalvu viļņotie slāņmākoņi** (latīņu: *Cirrostratus fibratus*) (Cs fib) ir balts, plāns mākoņu slānis ar viļņveida izskatu. Galvenā mākoņu īpatnība ir tā, ka tie izskatās kā paralēli, šķietami vienādi viļņi. Parasti tie aizsedz visas debesis. Pamata augstums mērenajos platumos ir 6—8 km, biezums no 100 metriem līdz dažiem kilometriem. Dažreiz novērojams halo ap Sauli vai Mēnesi. Cauri mākoņiem spīd Saule, Mēness un dažreiz arī spožas zvaigznes. Dažreiz mākoņi ir tik plāni, caurspīdīgi un vienveidīgi, ka tos var pamanīt tikai pēc halo. Nokrišņi no Cs fib nesasniedz Zemes virsu, tie gaisā iztvaiko, bet ļoti zemās temperatūrās no tiem krīt neliels sniegs vai ledus "adatiņas". Cs fib mākoņu parādīšanās debesīs mērenajos platumos dažreiz vēsta par iespējamajām laikapstākļu izmaiņām, t.i. ka līs lietus.


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Mākoņu veidi |
| --- |
|  |
| Ļoti augstie | 
* Perlamutra mākoņi (PSCs)
* Sudrabainie mākoņi

 |
|  |
| Augstie | 
* Spalvmākoņi (Ci)
* Spalvu gubumākoņi (Cc)
* Spalvu slāņmākoņi (Cs)

 |
|  |
| Vidējie | 
* Augstie gubumākoņi (Ac)
* Augstie slāņmākoņi (As)

 |
|  |
| Zemie | 
* Migla
* Slāņmākoņi (St)
* Gubumākoņi (Cu)
* Plakanie gubumākoņi (Cu hum)
* Slāņu gubumākoņi (Sc)
* Lietus slāņmākoņi (Ns)

 |
|  |
| Vertikālās attīstības | 
* Gubumākoņi (Cu)
* Gubu lietusmākoņi (Cb)
* Izvirduma vai ugunsgrēka mākoņi

 |

 |
**Ajelena Martinesa** (spāņu: *Ayelen Martinez*; dzimusi 1993. gada 12. maijā) ir Argentīnas starptautiskā meistare šahā (2013).

Biogrāfija
----------

2009. gadā uzvarējusi Panamerikas junioru šaha čempionāta U16 vecuma grupā. Divas reizes uzvarējusi Argentīnas sieviešu šaha čempionātos (2012, 2016). 2015. gadā Rīgā piedalījusies starptautiskajā šaha turnīrā *RTU Open*, kurā izcīnījusi 4 punktus no 9 iespējamajiem.

2017. gadā Teherānā Pasaules šaha čempionātā sievietēm pēc izslēgšanas sistēmas 1. kārtā zaudējusi Džao Sjue.

Pārstāvējusi Argentīnas komandu Pasaules šaha olimpiādēs, kurās piedalījusies 3 reizes (2012—2016).

Par panākumiem turnīros FIDE 2013. gadā Martinesai piešķīra starptautiskās meistares (WIM) nosaukumu.

Atsauces
--------

1. ↑  PANAMERICANO DE LA JUVENTUD 2009 Sub 16 Femenino
2. ↑  Campeonato Argentino Femenino 2011
3. ↑  Campeonato Argentino Femenino 2016
4. ↑  Riga Technical University Open 2015 — Tournament A
5. ↑  «FIDE Women's World Chess Championship 2017». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2017. gada 21. februārī. Skatīts: 2017. gada 17. februārī.
6. ↑  OlimpBase :: Women's Chess Olympiads :: Ayelen Martínez

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
Rembo 17 gadu vecumā
**Žans Nikolā Arturs Rembo** (franču: *Jean Nicolas Arthur Rimbaud*, dzimis 1854. gada 20. oktobrī Šarlevijā, miris 1891. gada 10. novembrī Marseļā) bija franču dzejnieks.

Dzīvesgājums
------------

Rembo tēvs bija kājinieku kapteinis Francijas armijā, māte dzimusi zemnieku ģimenē. Tēvs pametis ģimeni, kad Rembo bijis sešus gadus vecs. Rembo bijis viens brālis un divas māsas, māte bērnus audzinājusi stingrā reliģiozā gaisotnē. Rakstīt dzeju Rembo sācis, vēl mācoties skolā, skolotāja Žorža Izambāra ietekmē.

Sākoties Francijas—Vācijas karam (1870—71), Rembo iestājās Nacionālajā gvardē. Pēc kara viņš devās uz Parīzi. 17 gadu vecumā viņš iepazinās ar Polu Verlēnu, kas viņu bija ielūdzis uz Parīzi pēc tam, kad Rembo viņam bija nosūtījis savu darbu paraugus. Parīzē Rembo piedalījās arī Parīzes Komūnā (1871). 1872. gadā Rembo kopā ar Verlēnu (ar kuru viņam bija homoseksuālas attiecības) apmeklēja Londonu, pēc tam ilgi uzturējās Beļģijā. Rembo daudz eksperimentēja ar psihotropām vielām un absintu.
1873. gadā, kad viņi uzturējās Briselē, Rembo bija stingri nolēmis atgriezties Parīzē, Verlēns, piedzēries un saniknots, strīda laikā mēģināja Rembo nošaut (pēc šī notikuma Verlēns divus gadus pavadīja ieslodzījumā). Rembo atgriezās Šarlevijā.

1874. gadā Rembo kopā ar dzejnieku Žermēnu Nuvo devās uz Londonu. 1875. gadā, pārtraucis rakstīšanu, Rembo ceļoja pa Eiropu — galvenokārt kājām. 1876. gada vasarā viņš brīvprātīgi iestājās Nīderlandes armijā, lai par brīvu nokļūtu Javas salā Indonēzijā, taču pēc neilga laika dezertēja un ar kuģi atgriezās Francijā.
1880. gadā Rembo apmetās Adenā (mūsdienu Jemenā), bet 1884. gadā kļuva par tirgoni Hararā (mūsdienu Etiopijā).

Slimības dēļ viņš 1891. gada maijā atgriezās Francijā, 27. maijā viņam tika amputēta kāja. Rembo nomira 37 gadu vecumā 1891. gada 10. jūnijā Marseļā.

Ārējās saites
-------------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Arturs Rembo*** |

* Artūrs Rembo: Iluminācijas Archived 2008. gada 20. aprīlī, *Wayback Machine* vietnē. (latviski)
* Arturs Rembo Strādnieki. Metropolitēns. Demokrātija Archived 2016. gada 13. martā, *Wayback Machine* vietnē. (latviski)
* THE QUIET LIFE A collection of photos and drawings of Arthur RİMBAUD Edited by Beyaz Arif AKBAS Yalnizgoz BOOKS/Edirne 2011 USA ISBN 9781468018011 (angliski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 7396281
* LNB: 000040960
* LCCN: n79054799
* ISNI: 0000 0001 2119 2660
* GND: 118601032
* SELIBR: 207180
* SUDOC: 027100669
* BNF: cb119219976 (data)
* BIBSYS: 90052170
* ULAN: 500284350
* NLA: 35760713
* NDL: 00454242
* NKC: jn19990007039
* SBN identifikators CFIV030859 nav derīgs.
* BNE: XX940856
* CiNii: DA01392143

 |

 |
**Arturs Džeimss Moslijs** (angļu: *Arthur James Mosely*; dzimis 1867. gada 11. februārī, miris 1930. gada 15. aprīlī) bija austrāliešu šaha problēmists.

Dzīves gājums
-------------

Dzimis Austrālijā, Kvīnslendas štata pilsētā Ispvičā. Būdams vēl jauneklis, viņš pārcēlās uz štata galvaspilsētu Brisbenu un iestājās darbā Austrālijas Nacionālajā Bankā, kur viņš pavadījis visu savu darba mūžu. 1901. gada sākumā viņš apprecējās. Tajā pat gadā sieva viņam dzemdēja pirmo dēlu, bet turpmākajos gados vēl divus.

Šahu spēlēt Moslijs iemācījās pusaudža gados, bet kluba turnīros dalību ņēmis no četrpadsmit gadu vecuma. Mazliet vēlāk sācis risināt šaha uzdevumus vietējā laikrakstā "*The Brisbane Courier*". Viņš uzsāka sastādīt un publicēt šaha uzdevumus un guva ātru progresu, pāris gados, iegūstot piecas godalgas. 1911. gadā laikraksts "*The Brisbane Courier*" izveda savus pirmos šaha uzdevumu sastādīšanas un risināšanas konkursus, pielaižot tajā dalībniekus no Austrālijas un Jaunzēlandes. Abos konkursos uzvarēja Arturs Mostlijs (skat. uzdevumu). Laikraksta sastādīšanas konkursi notika 1913. un 1915. gadā. Moslijs bija to tiesnesis un aktīvi piedalījās to organizācijā. Dalībai konkursā vairs nebija ierobežojumu un godalgotās vietas ieņēma Johanness Rītvelds, Kominss Mensfīlds un Pērsijs Bleiks. 1926. gada martā Moslijs uzņēmās "*The Brisbane Courier*" šaha kompozīcijas nodaļas vadību. Viņš tūlīt sāka rīkot šaha problēmu pusgada sastādīšanas konkursus, kas ilga no aprīļa līdz septembrim un no oktobra līdz martam. Viņa vadībā laikraksta šaha problēmu slejas popularitāte auga, tās pusgada konkursos piedalījās pasaules labākie problēmisti, un tā kļuva par vienu no vadošajām pasaulē. Par dominējošo figūru šajos konkursos izvirzījās argentīniešu problēmists Ellermans. Moslija konkursos viņš ieguva 17 dažādu pakāpju godalgas un daudzas atzinības (cildinošas atsauksmes un uzslavas).

Moslijs bija A. Vaita vadītās šaha problēmistu biedrības *Good Companion* dalībnieks un viens no šaha kompozīcijas stratēģiskās skolas pionieriem.

Pēc īsas slimības A. Moslijs nomira Brisbanē 1930. gada 15. aprīlī.

### Šaha uzdevuma piemērs

**A. Moslijs**  
 *Brisbane Courier*, 1911  
1. godalga**Mats 2 gājienos**
**Uzdevuma risinājums:**

1. Da3! (gājiena spaids)
1. ... Tg6/Tf7/Th7 2.Zxg6#
1. ... Txg5/Txg8 2.Dxe7#
1. ... Lg2/Tf1/Te1/Td1/Tc1/Tb1/Th1 2.Dxg3#
1. ... Lf1/Zf1/Tg2 2.Dxa1#
1. ... Zh1/Zh5/Ze2 2.De3#
1. ... Zxf5 2.Lf4#
1. ... Ze4 2.Td5#
1. ... b5 2.Dc5#
1. ... Lb2 2.Dxb2#
1. ... Lc3 2.Dxc3#
1. ... Ld4 2.Zd7#
1. ... e6 2.Lf6#

Atsauces
--------

1. ↑  A. Moslija profils vietnē *Chess Composers* (angliski)
2. 1 2  Raksts žurnālā "The Problemist" November, 2005 (angliski)

Ārējās saites
-------------

* A. Moslija šaha kompozīcijas vietnē PDB
**Arturs Makenzijs** (angļu: *Arthur Ford Mackenzie*; dzimis 1861. gada 6. oktobrī, miris 1905. gada 23. jūnijā) bija angļu izcelsmes Jamaikas šahists un šaha problēmists.

Šaha kompozīcija
----------------

No 1880. gada publicējis vairāk nekā 300 šaha uzdevumus. Konkursos ieguvis apmēram 200 atzinības, tai skaitā 46 pirmās godalgas. Sastādījis galvenokārt divvilčus un trīsvilčus, pēdējie parasti noslēdzas ar pareiziem matiem.

1887. gadā Makenzijs izdeva savu uzdevumu krājumu: "Šahs, tā poēzija un proza". Ievadrakstā viņš izklāstīja savus uzskatus, kas pilnībā sakrita angļu problēmistu uzskatiem, kas bija izteikti vienlaicīgi iznākušajā Č. Plenka krājumā "Šaha uzdevums".

1896. gadā viņa redze strauji pasliktinājās, un dažu mēnešu laikā viņš kļuva pilnīgi akls. Tomēr viņš turpināja ne mazāk sekmīgi nodarboties ar šaha kompozīciju. 1905. gadā ar nosaukumu "Šaha lirika" (*Chess lyrics*) iznāca viņa uzdevumu krājums, kas iezīmēja A. Vaita ziemas svētku sērijas sākumu. Šajā grāmatā publicēti apmēram 300 uzdevumi, kurus autors sastādījis pēc 1986. gada un ievietots plašs raksts šaha kompozīcijas dažādiem jautājumiem. Krājumā ievietots arī Makenzija saņemto atzinību saraksts. No 1880.—1895. gadam viņš ieguvis 100 atzinības 62 konkursos, tai skaitā 21 pirmo godalgu. No 1896.—1905. gadam (būdams akls) — 94 atzinības 94 konkursos, no tām 25 augstākās. Pēc sasniegumiem konkursos Makenziju var droši nosaukt par pasaules čempionu 19. un 20. gadsimtu mijā.

### Uzdevuma piemērs

**№ 1. A. Makenzijs**  
 *Sydney Morning Herald*, 1905**Mats 2 gājienos**
**Uzdevuma risinājums:**

**1. Za3! (draud 2. Zc2#)**
**1. ... Kxe3+ 2. Ze4#**
**1. ... Th2/Te4 2. Te4#**
**1. ... Td6+/Te7+ 2. c6#**
**1. ... Txd5+ 2. Zcb5#**

Bibliogrāfija
-------------

* A. F. Mackenzie. *Chess: its poetry and its prose* (angļu). Kingston, 1887.
* A. F. Mackenzie. *Chess lyrics* (angļu). New York : J. H. Graham, 1905.

Atsauces
--------

1. ↑  *Шахматы: Энциклопедический словарь / Гл. ред. А.Е. Карпов*. Москва : Советская энциклопедия. 1990. 227. lpp. ISBN 5-85 270-005-3. (krieviski)
2. ↑  Е. И. Умнов. *Шахматная задача XIX века*. Москва : Физкультура и спорт, 1960. 88.—93. lpp. (krieviski)

Ārējās saites
-------------

* A. Makenzija šaha kompozīcijas vietnē PDB
* Par A. Makenliju vietnē *Jamaica's history* (angliski)
* A. Makenzija īsa biogrāfija vietnē *Chess Composers* (angliski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 91813143
* ISNI: 0000 0000 6543 1435
* BNF: cb169000623 (data)

 |

 |
**Edīte Marta Holoveja** (angļu: *Edith Martha Holloway*; dzimusi kā **Kraitendena** (angļu: *Crittenden*); 1868. gads — 1956. gada 8. maijs) bija Lielbritānijas šahiste.

Biogrāfija
----------

Angļu tēlnieka Džona Dentona Kraitendena (angļu: *John Denton Crittenden*) (1834–1877) meita. Pēc Pirmā pasaules kara 1919. gadā uzvarējusi Lielbritānijas sieviešu šaha čempionātā. 1936. gadā 68 gadu vecumā vēlreiz atkārtojusi šo panākumu.

1924. gada neoficiālajā šaha olimpiādē bijusi Lielbritānijas komandas sastāvā un kļuvusi par pirmo sievieti, kas piedalījusies Pasaules šaha olimpiādēs. Tajā pašā gadā Itālijā dalījusi pirmo vietu neoficiālajā Eiropas sieviešu šaha čempionātā.

1927. gadā Londonā piedalījusies 1. Pasaules sieviešu šaha čempionātā un dalījusi 4.-5. vietu. 1935. gadā Varšavā 5. Pasaules sieviešu šaha čempionātā dalījusi 6.-7. vietu, bet 1937. gadā Stokholmā 6. Pasaules sieviešu šaha čempionātā dalījusi 10.-16. vietu.

Atsauces
--------

1. ↑  John Saunders's Chess Pages: British Chess Champions, 1904 to present
2. ↑  OlimpBase :: unofficial Chess Olympiads :: Edith Holloway
3. ↑  Unofficial European women’s champion
4. ↑  World Chess Championship (Women) 1927-39 Title Tournaments

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
**Edvīns Platkājis** (dzimis 1938. gada 29. decembrī Rūjienā) ir latviešu ārsts un politiķis, bijušais Latvijas Veselības aizsardzības ministrs (1989—1991).

Dzīvesgājums
------------

Dzimis 1938. gadā Rūjienā. 1967. gadā absolvēja studijas Rīgas Medicīnas institūta (RMI) Ārstniecības fakultāti, strādāja par bērnu ķirurgu. Kopš 1972. gada bijis docētājs RMI, 1976. gadā aizstāvēja medicīnas zinātņu kandidāta disertāciju "Bronhektātiskās ķirurģiskās ārstēšanas vēlīnie rezultāti bērnu slimībās".

Kopš 1975. gada darbojies LPSR Veselības ministrijā. Bijis Latvijas PSR Veselības aizsardzības ministrijas galvenais pediatrs (1975—1979), Veselības aizsardzības ministra Vilhelma Kaņepa vietnieks (1979—1989). No 1989. līdz 1990. gadam bija Latvijas PSR Veselības aizsardzības ministrs.

1990. gadā E. Platkājis kļuva par pirmo Latvijas Republikas Veselības aizsardzības ministru Ivara Godmaņa vadītajā Ministru padomē, bet 1991. gadā Ministru padomes reorganizācijas rezultātā viņš amatu atstāja.

Vēlāk E. Platkājis bija klīniskās slimnīcas "Gaiļezers" galvenais ārsts (1992—2001), vēlāk tās direktors.

Iesaistījies arī aktīvā politiskā darbībā. 1993. gadā E. Platkājis nesekmīgi kandidēja 5. Saeimas vēlēšanās no "Republikas platformas" saraksta. Tāpat ievēlēšanai pietiekošu vēlētāju atbalstu nesaņēma 2001. gada Rīgas domes vēlēšanās, kandidējot no Latvijas Demokrātiskās partijas, un 8. Saeimas vēlēšanās 2002. gadā, kandidējot no politiskās apvienības "Centrs" saraksta.

Apbalvojumi
-----------

* Triju Zvaigžņu ordenis, 4. šķira (1999)
* Paula Stradiņa balva (2007)

Darbi
-----

* Zelta skalpelis. Profesora Aleksandra Bieziņa dzīve un darbs (līdzautors, 1980),
* Ārsts un celtnieks Jānis Prombergs. Atmiņu un dokumentu grāmata (līdzautors, 2002),
* Ārsta virsvalkā, ar karavīra stāju. Profesora Jāņa Slaidiņa piemiņas grāmata (līdzautors, 2007).

Atsauces
--------

1. ↑  Dr.med. Edvīnam Platkājim balva par slimnīcas tradīciju kopšanu medicine.lv 19.02.2007.

  


| Politiskie un sabiedriskie amati un pozīcijas |
| --- |
| Priekštecis: **Vilhelms Kaņeps(kā Latvijas PSR Veselības ministrs)**  |  **Latvijas Veselības aizsardzības ministrs(sākotnēji Latvijas PSR Veselības ministrs)** 1989. gads — 1991. gada 13. novembris | Pēctecis: **Normunds Zemvaldis(kā Veselības valsts ministrs)**  |

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 28483976
* LCCN: n84193555
* ISNI: 0000 0000 2857 1236
* GND: 1158881762

 |

 |
**Cjiņlinas lielā panda** (*Ailuropoda melanoleuca qinlingensis*) ir lielo pandu (*Ailuropoda melanoleuca*) pasuga. Pasuga zinātniski tika izdalīta 2005. gadā. Pētījumi liecina, ka Cjiņlinas lielā panda ir dzīvojusi izolēti no pārējām lielajām pandām apmēram 12 000 gadus. Tā ir primitīvāka savā attīstībā nekā parastā panda.

Izplatība
---------

Cjiņlinas lielā panda dzīvo tikai Cjiņlinas kalnos
Cjiņlinas lielā panda dzīvo tikai Cjiņlinas kalnos 1300 - 3000 metrus virs jūras līmeņa Šaņsji provincē Ķīnā. To skaits savvaļā ir apmēram 200 - 300 īpatņi. Lai arī Ķīnā tiek ieviesti dažādi aizsardzības pasākumi, Cjiņlinas lielo pandu populācija atjaunojas ļoti lēni.

Izskats
-------

Tā atšķiras no parastās lielās pandas (Ailuropoda melanoleuca melanoleuca) ar mazāku galvaskausu. Parastajai lielajai pandai galvas forma atgādina lāča galvu, bet Cjiņlinas lielajai pandai galva ir apaļa un atgādina kaķa galvu. Lai arī galva ir mazāka par parastās pandas galvu, tās zobi toties ir lielāki.. Cjiņlinas lielā panda ar savu apaļo galvu izskatās mīlīga un nevainīga. Ķīnieši to sauc par "skaisto pandu".

Arī apspalvojums abām pasugām ir atšķirīgs. Cjiņlinas lielās pandas kažoka krāsa ir nevis balta ar melniem laukumiem, bet gaiši brūna ar tumši brūniem laukumiem.

Ieradumi
--------

Vairāk par lielo pandu ieradumiem, barību un vairošanos lasīt galvenajā rakstā par sugu — lielā panda.

Atsauces
--------

1. 1 2 3  People's Daily Online - Giant Panda has a new sub-species
2. ↑  Wild Giant Panda

Ārējās saites
-------------

* Mt Qinling Panda Habitat Expands
* Giant Pandas in Shaanxi
* Pandas Return to North China
* WWF Global: Panda protection in China’s Qinling Mountains
**Cjiņa Kaņjina** (ķīniešu: 秦侃瀅, piņjiņs: *Qin Kanying*; dzimusi 1974. gada 2. februārī Ķīnā) ir Ķīnas starptautiskā lielmeistare šahā (WGM, 1992).

Biogrāfija
----------

1990. gados bija viena no spēcīgākajām Ķīnas šahistēm. Piecas reizes ir uzvarējusi Ķīnas sieviešu šaha čempionātā (1988, 1991, 1995, 1999, 2004). 1991. gadā starpzonu turnīrā Suboticā ierindojās 6. vietā. 1992. gadā pretendentu turnīrā Šanhajā palika 5. vietā. Nākamajos Pasaules čempiones nosaukuma izcīņas ciklos šos panākumus vairs neizdevās atkārtot: 1993. gada starpzonu turnīrā Džakartā 12. vieta, bet 1995. gada starpzonu turnīrā Kišiņevā 11. vieta.

2000. gadā bijusi otrā Āzijas sieviešu šaha čempionātā. Pēc tam Pasaules čempionātā Deli pēc izslēgšanas sistēmas sasniegusi savu lielāko panākumu, tikai finālā piekāpjoties Sje Dzjuņai ar 1½ : 2½. Vēl piedalījusies 2006. gada Pasaules čempionātā Jekaterinburgā, kur tikusi līdz 3. raundam.

No 1990. līdz 1994. gadam trīs reizes Ķīnas izlases sastāvā izcīnījusi bronzas medaļas Pasaules šaha olimpiādēs. 1995. un 1999. gadā Ķīnas izlases sastāvā uzvarējusi Āzijas komandu šaha čempionātos, kuros ieguvusi arī sudraba medaļu individuālā vērtējumā.

Atsauces
--------

1. ↑  «1991 Subotica Interzonal Tournament». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 3. martā. Skatīts: 2013. gada 10. jūlijā.
2. ↑  1992 Shanghai Candidates Tournament
3. ↑  1993 Jakarta Interzonal Tournament
4. ↑  1995 Kishinev Interzonal Tournament
5. ↑  2000 FIDE Knockout Matches
6. ↑  2006 FIDE Knockout Matches

Ārējās saites
-------------

* Cjiņa Kaņjina šahista profils vietnē fide.com
* Cjiņa Kaņjina šahista profils vietnē chessgames.com
* Cjiņa Kaņjina šahista profils vietnē 365chess.com
* Cjiņa Kaņjina šahista profils vietnē chesstempo.com
* Cjiņa Kaņjina šahista profils vietnē olimpbase.org (Pasaules šaha olimpiādes)
* Cjiņa Kaņjina šahista profils vietnē olimpbase.org (Āzijas komandu šaha čempionāti)
Pirmā pasaules karā kritušo krievu karavīru kapa piemineklis Jēkabpilī.
**Brāļu kapi pie Jēkabpils valsts ģimnāzijas** ir vieni no krievu karavīru Brāļu kapiem, kas atrodas Jēkabpils pilsētā.

Brāļu kapos atrodas Pirmā pasaules karā kritušo krievu karavīru kapa piemineklis, kas ir arī viens no Jēkabpils kultūrvēsturiskiem objektiem. Tas ir uzstādīts virs kapa 1915. gada kritušajiem 3. Kaukāza strēlnieku pulka krievu karavīru piemiņai.

Brāļu kapos ir apbedīti 139 karavīri un divi virsnieki, kuri krita 1915. gada septembrī- oktobrī pie Jēkabpils, uzbrukuma laikā, ar mērķi pārraut fronti virzienā uz Panevēžu. Šajās asiņainās kaujās bija daudz kritušo abās pusēs.

Attēlu galerija
---------------

* 
* Fragments.Fragments.
* Fragments.Fragments.
* Fragments.Fragments.
*

Atsauces
--------

1. ↑  «Jēkabpils — labo pārmaiņu pilsēta!». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2010. gada 9. janvārī. Skatīts: 2010. gada 15. septembrī.
2. ↑  Gailīte, S. Jēkabpils. Rīga:Gandrs, 2002. 34.lpp.
1514. gadā Parīzē drukātā varianta *Danorum Regum heroumque Historia ...* titullapa.
**Frodi** vai **Frodo** (latīņu: *Frotho, Frodo*, vikingu: *Fróði*) bija viens no teiksmainajiem dāņu vikingu ķēniņiem, kura piedzīvojumus savā hronikā *Gesta Danorum* 12. gadsimta beigās aprakstījis Saksis Gramatiķis. Teiksmā par Frodi vēstīts par dāņu vikinga Frodi teiksmainiem sirojumiem uz kuršu un rūsu (*Ruteni*) zemi.

Uzskata, ka hronists šī varoņa tēla radīšanai izmantojis daudz senākas sāgas un senāku autoru manuskriptus, kuros aprakstītie notikumi notikuši ap 866.-894. gadu, kad no arheoloģiskajiem izrakumiem ir zināms par dāņu vikingu iebrukumiem Kursā un Daugavas baseinā.

Teiksmas atstāsts
-----------------

Frodi ir dāņu vikingu ķēniņa Hadinga dēls. Pēc tēva nāves kļūstot par valdnieku, ķēniņš Frodi nolemt papildināt ķēniņvalsts bagātību un dodas karagājienā uz Austrumu zemēm. Ar kara viltības palīdzību viņš cīnījās ar kuršu ķēniņu Dorno (*Curetum rex Dorno*) un rūsu valdnieku Tranonu (*Trannones, Rutenae gentis tyrannus*). 

Mājupceļā Frodi appludināja rūsu pilsētu Rotalu (*urbs Rotala*) kādas lielas upes krastā, pēc tam devās uz Polocku (*urbs paltisca*). Lai apmānītu Polockas valdnieku, kura pili viņš nespēj ieņemt ar kauju, Frodi noslēpjas nomaļā vietā un liek izplatīt ziņas, ka viņš ir miris. Tie veikt apbedīšanas ceremonija un viņa šķietamajā kapa vietā uzbērts kurgāns. Kad Polockas ķēniņš Vespasijs (*rex urbis Vespasius*) rīko svinības par godu uzvarai, Frodi ar vikingiem ielaužas pilsētā un nogalina tās ķēniņu.(Saxo, lib. II, cap. I:7)

Šo uzvaru iedvesmots Frodi devās karagājienā uz Austrumu lielvalsti (*Orientis imperium*) un uzbruka Anduana (*Andwanus*) pilsētai, kurai reiz jau bija uzbrucis viņa tēvs Hadings. Redzot, ka nespēs nosargāt pilsētu, Anduans sakrāva savas bagātības uz kuģa un nogremdēja to. Frodi bildināja ķēniņa meitu un noslēdza savienību ar Anduana valsti, dāvājot tai brīvību. 

Pēc viņā atgriešanās Dānijā sākas nemieri un Frodi atkal dodas jaunā sirojumā uz Londonas vai Lunas (*Lundonia*) pilsētu. Kritis karā ar zviedru ķēniņu.

Atsauces
--------

* H. R. Ellis Davidson (ed.) and Peter Fisher (tr.) (1999). *Saxo Grammaticus : The History of the Danes : Books I-IX*. Bury St Edmunds: St Edmundsbury Press. ISBN 0-85991-502-6. First published 1979-1980.
* Elton, Oliver (tr.) (1905). *The Nine Books of the Danish History of Saxo Grammaticus*. New York: Norroena Society. Available online
* Olrik, J. and H. Ræder (1931). *Saxo Grammaticus : Gesta Danorum*. Available online
**Kokkosteīdas** (*Coccosteidae*) ir izmirušu bruņuzivju artrodiru dzimta, kas dzīvoja devona periodā. Kokkosteīdas bija no dažiem centimetriem līdz vairāk kā 1 metru lielas zivis. Dzimtu veido jūras un saldūdens formas. Dzimtas pārstāvji ir zināmi no vidusdevona un augšdevona nogulumiem. Stratigrāfijā tos izmanto devona ģeoloģisko slāņu vecuma noteikšanai. Latvijā ir labi zināmas divas kokkosteīdu ģintis — *Coccosteus* un *Livosteus*. Bez tam pastāv iespēja šeit atrast arī *Dickosteus*, *Millerosteus*, *Protitanichthys* un *Watsonosteus* ģinšu pārstāvjus, kuru sugas Baltijā pagaidām vēl nav aprakstītas, bet atradumi ir zināmi Igaunijā un Latvijā.

Aprasts
-------

Dzimtu pārstāv nelielas un vidēja izmēra zivis. Bruņas klātas ar apaļiem, haotiski izvietotiem pauguriņiem, vai arī apkopotiem īsās rindās. Dažām formām pauguriņi ir sīkāki kaulu centros, nekā gar malām. Uz *interlaterale* kaula ārējās virsmas priekšpusē un uz *anterior laterale* mediālās plātnes pauguriņi ir plakani, trīsstūrveidīgi vai rombveidīgi. Muguras bruņa ir labi attīstīta un ar vēdera bruņu savienojas ar *anterior laterale*, *posterior laterale* un *spinale* kaulu palīdzību. *Marginale* kauls robežojas ar *centrale* kaulu vai arī ir atdalīti viens no otra ar *paranuchale* kaulu. Žokļus veido zobveidīgi izaugumi, kas ar vecumu nodilst, un veciem īpatņiem pārtop par gludu asmeni.

Vidējais muguras kauls (*MD*) aizmugurē nobeidzas ar daudzmaz attīstītu dzelksni, un iekšpusē tam ir labi attīstīts mediālais ķīlis, kurš nobeidzas ar vertikālu karinālo izaugumu. Pakaļējā vēdera-sānu kaula (*PVL*) aizmugurējie sānu stūri ir noapaļoti vai arī izstiepti nelielos izaugumos.

Sistemātika
-----------

* † dzimta: ***Coccosteidae*** Traquair, 1888

* † ģints: *Belgiosteus* Lehman, 1973
* † ģints: *Clarkosteus* Obruchev, 1964
* † ģints: *Coccosteus* Miller ex Agassiz, 1841
* † ģints: *Dickosteus* Miles et Westoll, 1963
* † ģints: *Jiuchengia* Wang & Wang 1983
* † ģints: *Livosteus* Obrucheva, 1962
* † ģints: *Millerosteus* Stensiö, 1959
* † ģints: *Protitanichthys* Eastman, 1907
* † ģints: *Trachosteus* Newberry, 1890
* † ģints: *Watsonosteus*  Miles et Westoll, 1963
* † ģints: *Woodwardosteus* White & Moy-Thomas, 1940

Atsauces
--------

1. ↑  Обручева О.П. "Панцирные рыбы девона СССР (Коккостеиды, и динихтииды)", Издательство Московского университета, Москва, 1962 г. 191 стр. 70-71. lpp
**Karabairas zirgs** ir viena no siltasiņu šķirnēm. Karabairas zirgs ir sena Vidusāzijas jājamzirgu šķirne, kas selekcionēta Uzbeksistānā. Dati par šo šķirni ir atrodami jau pirms mūsu ēras. Vārds "karabair" nozīmē "mājās audzēts" vai pēc citiem avotiem "nastu zirgs".

Izskats un raksturs
-------------------

Karabairs zirgam ir trīs veidi, kas augumā ir līdzīgi: pirmais veids ir piemērots vieglām kravām, paku nešanai un jāšanai, tam ir smagākas gaitas kā citiem; otrais veids ir ar vieglāku uzbūvi, un to pamatā lieto kā jājamzirgu; trešais veids ir visspēcīgāk būvētais un ir piemērots iejūgam. Mūsdienās atšķirības starp šiem veidiem ir kļuvušas mazāk izteiktas. Braucamais tips (trešais veids) ir gandrīz izzudis, bet pirmais un otrais pamazām saplūst vienā tipā. Karabairas zirgs ir drosmīgs un ļoti ātrs. Tam ir draudzīgs, bet arī dedzīgs raksturs, un tas ir piemērots darbam karstā klimatā.

Ārēji karabairas zirgs izskatās kā spēcīgāk būvēts arābu zirgs. Tiem ir vidēji liela, izteiksmīga galva, ar taisnu profilu, augsti novietotu, muskuļotu, bet paīsu kaklu. Zirgam ir platas krūtis, ar slīpiem, muskuļotiem pleciem. Karabairas zirgu āda ir plāna, ar smalkām spalvām. Tiem ir īsa, kompakta mugura, slīpi krusti, un bieži zirgu priekšgals ir spēcīgāk attīstīts nekā pakaļgals. Kājas ir smalki veidotas, bet spēcīgas, ar ļoti labiem nagiem. Karabairas zirgam ir īsa, plāna aste.

Karabairas zirgi pamatā ir sirmi, melni, bēri vai rudi. To augstums skaustā ir 148 - 153 cm.

Vēsture
-------

Ir pieņēmums, ka karabairas zirgu šķirne ir veidojusies no mongoļu zirgiem, kas krustoti ar arābu zirgu, vēlāk šķirne ir uzlabota ar vietējām tuksnešu šķirnēm, kā ahalteke zirgu, turkmēņu zirgu un persiešu zirgu, kā arī šķirne laiku pa laikam ir turpināta krustot ar arābu zirgu. Uzbekistānā joprojām dzīvo cilvēki, kas piekopj nomadu dzīves stilu, un viņi ir galvenie karabairas zirga audzētāji.

Mūsdienās zirgs joprojām ir Uzbekistānas cilvēku dzīves centrālais mājdzīvnieks, ar to pārvietojas gan jājot, gan iejūdzot ratos. No zirga iegūst pienu, un tas tiek izmantots arī gaļā. Zirgs tiek lietots arī vietējai, nacionālai spēlei - kokpars, kurā tiek jāti karabairas zirgi, lai cīnītos ap beigtas kazas ķermeni. Spēlē ir tikai daži noteikumi, un spēlētāji bieži traumējas. Vēl uzbeki rīko arī zirgu skriešanās sacīkstes garās distancēs.

Atsauces
--------

1. 1 2 3 4 5 6  «Карабаирская порода лошадей». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2013. gada 25. oktobrī. Skatīts: 2013. gada 25. janvārī.
2. ↑  ПРОДАЖА ЛОШАДЕЙ -> Породы лошадей -> Карабаирская порода[novecojusi saite]
3. ↑

Ārējās saites
-------------

* Kokpars spēles momentuzņēmumi
* Карабаирская порода лошадей
* Breeds of Livestock - Karabair Horse
* Карабаиры - гетские лошади древности Archived 2009. gada 22. augustā, *Wayback Machine* vietnē.
* Karabair Horse
Sengrieķu Konkordijas tempļa frontons Sicīlijā
**Frontons** (no franču: *fronton*, latīņu: *frons*, *frontis* — 'piere, sienas priekšējā daļa') ir celtnes fasādes, portika vai kolonādes nosegums (parasti trīsstūrveida, retāk lokveida), kas ir norobežots ar divslīpju jumtu virspusē un dzegu pamatnē.

Antīko tempļu galējās malas vienmēr nobeidzās augšpusē ar zemu frontonu, kura trīsstūrveida laukums jeb timpāns bija dekorēts ar skulptūrām, bet sānu dzegas balstīja celtnes divslīpju jumta galus. Romiešu arhitektūras beidzamajā posmā parādījās citas formas frontoni, kas vēlāk pārgāja renesanses arhitektūrā, proti, kuros abas slīpās dzegas tika nomainītas pret vienu lokveida dzegu, veidojot pusapaļas formas timpānu. Vēlākos laikos frontoni kļuva vēl daudzveidīgāki: trapeces veida frontoni ar sānu dzegām, kas augšpusē nesavienojas, vienādmalu trīsstūru veidā u.c. Šādi frontoni tika uzstādīti galvenokārt ne virs fasādēm, bet virs logiem, durvīm un lieveņiem. Frontonus, kuri nepilda nesošās konstrukcijas funkcijas, bet ko izmanto virs logiem un durvīm kā dekoratīvus elementus, sauc par sandrikiem.

Frontonu veidi

Galvenie frontonu veidi
-----------------------

* Ķīļveida — atgādina apgāztu kuģa ķīli, raksturīgs senkrievu koka arhitektūrai.
* Lokveida — atgādina uzvilktu loku. Paturpinot loka segmentu, veidojas aplis.
* Pusapaļš — ar pusapļa nobeigumu.
* Pārtraukts — ar horizontālu dzegu, kas pārtrūkst vietā, kur paredzēts kāds iestarpinājums, piemēram logs. Ja apakšējās dzega gandrīz pilnībā izzūd, un frontons balstās, piemēram, uz divām kolonnām, tad šādu frontonu sauc par pusfrontonu. Ja dzegas vispār nav, frontons pārtop par zelmeni vai gotiskajā arhitektūrā par vimpergu.
* Pārrauts — ar augšā nesavienotiem dzegu galiem, kas reizēm var pāriet volūtās, starp kuriem var novietot pjedestālu vāzei, krūštēlam vai kādam citam dekoratīvam elementam.
* Pakāpienveida — pakāpienu veidā, samazinoties izmēros virzienā uz augšu.
* Trapecveida — veidojot trapeces formu.
* Trīsstūrveida — Veidojot vienādsānu trīsstūra formu.

Atsauces
--------

1. ↑  ILUSTRĒTĀ VĀRDNĪCA pasaulē un Latvijā
**Froma ezers** (angļu: *Lake Frome*) ir liels beznoteces sālsezers Austrālijas dienvidos, Dienvidaustrālijas štatā, austrumos no Flindersa grēdas.

Ezera krasti atrodas zem jūras līmeņa. Uz ziemeļiem turpinās mazāku ezeru virkne. Daļa no agrākā, daudz lielākā Eira ezera. Sauso ezera gultnes virsmu klāj koši balta sāls.

2000. gada beigās ezera koši balto virsmu izmantoja, lai kalibrētu NASA pavadoni EO-1, kas tika izmantots, lai kartētu Zemes virsmas atstarošanas spēju 220 dažādās krāsās. Ezers lieliski derēja šim mērķim, jo 30x20 km liela platība tajā ir ļoti koši baltā un vienmērīgā krāsā.

Ezeru 1840. gadā atklāja Edvards Eirs. Nosaukts par godu Dienvidaustrālijas galvenajam mērniekam ģenerālim Edvardam Fromama *(Edward Charles Frome)*.

Atsauces
--------

1. ↑  *Ģeogrāfijas vārdnīca Pasaules zemes un tautas*. Rīga : Galvenā enciklopēdiju redakcija. 1978. 217. lpp.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Froma ezers***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* Raksts par ezera virsmas izmantošanu EO-1 pavadoņa kalibrēšanai (angliski)
Pokomtuki un to kaimiņi ap 1600. g.**Pokomtuki** (pazīstami arī kā *Pocumtook*, *Pokamtakuke*) ir Ziemeļamerikas indiāņu cilts, kas 17. gs sākumā apdzīvoja mūsdienu Masačūsetsas štata rietumus, kā arī daļu no Konektikutas un Vērmontas štatiem.

Kopskaits
---------

1600. g. pokomtuku bija aptuveni 5000. Eiropiešu ievazāto slimību rezultātā un cīņās ar mohaukiem viņu skaits strauji samazinājās. Lielākā daļa pokomtuku gāja bojā Karaļa Filipa karā 1675./76. g. Ap 600 bēgļu liela pokomtuku un nipmuku grupa patvērās starp mahikāņiem Šagtikokas ciematā pie Hudzonas upes. Citi devās uz ziemeļiem pie rietumu abenakiem (sokokiem). 1758. g. Šagtikokas pokomtuki/nipmuki pameta ciematu un pievienojās radiniekiem kuri dzīvoja starp sokokiem. Mūsdienās daudziem Savienoto Valstu un Kanādas abenakiem priekšteči bija arī pokomtuki.

Valoda
------

Izmirusī pokomtuku valoda piederēja pie algonkinu valodu saimes austrumalgonkinu atzara un bija līdzīga kaimiņu mahikāņu un vapingeru valodām.

Konektikutas upes baseins Masačūsetsas rietumos, - pokomtuku kādreizējās mājvietas.

Grupas jeb apakšciltis
----------------------

Pokomtuku konfederāciju veidoja desmit apakšciltis, daļu no kurām var uzskatīt par atsevišķām, neatkarīgām konfederācijas ciltīm: 

* *agavami* (Agawam, Nayusset, nozīmē *"upes līkums"*);
* *maiavaugi* (Mayawaug);
* *nameroki* (Nameroke);
* *nonotuki* (Nonotuck);
* *norvotuki* (Norwottuck, Nalvotogy);
* *pasasoki* (Pashasock, *"sadalītais strauts"*);
* *pokomtuki*;
* *sitiki* (Scitico, Squitkko, *"upes attekas zeme"*);
* *skuavkeagi* (Skuawkeag, Squaeg, *"vieta kur žebērgļot lasi"*);
* *voronoki* (Woronoco, Woronaoke, Woronock).

Kultūra
-------

Pokomtuki dzīvoja vienā no visauglīgākajiem Jaunanglijas apgabaliem. Līdzīgi kaimiņu ciltīm arī pokomtuku pamatnodarbošanās bija zemkopība, - audzēja kukurūzu, pupas, ķirbjus. Meži bija bagāti medījumiem; Konektikutas upes baseins pārpilns zivīm, īpaši pavasaros zivju migrācijas laikā. Konektikutas ("garā upe") upe caur pokomtuku zemēm kalpoja kā svarīgs austrumu - rietumu tirdzniecības ceļš, kas savienoja iekšzemes ciltis ar Atlantijas piekrasti. Pastāvīgo karu dēļ ar mohaukiem lielākā daļa pokomtuku ciematu bija militāri nostiprināti, un, lai kopīgi aizstāvētos, pokomtuku ciltis bija apvienojušās brīvā konfederācijā.
**Tanšaņa** (ķīniešu: 唐山, piņjiņs: *Tángshān*), ir prefektūras līmeņa municipalitāte Hebei provincē Ķīnas ziemeļaustrumos. Izvietojusies provinces austrumos Bohai jūras krastā. Robežojas ziemeļos ar Čendi, austrumos — ar Cjiņhuandao, bet rietumos — ar Tiaņdzjiņas municipalitāti. 1976. gadā Tanšaņu satricināja 7,6 balles stipra zemestrīce, kurā tika nopostīti 85 % pilsētas ēku un gāja bojā vismaz 255 000 iedzīvotāju. Tā bija trešā (pēc citiem datiem — otrā) nāvējošākā zemestrīce fiksētajā pasaules vēsturē.

Vēsture
-------

Pilsētas nosaukums cēlies no Tanšaņa kalna, kas, pēc nostāstiem, nosaukts par godu Tanu dinastijas imperatora Li Šimiņa mīļākajai konkubīnei Caofei, kas šeit mirusi un kalns nodēvēts Tanu valsts vārdā.

Ilgu laiku šeit pastāvējis ciems, kura iedzīvotāji nodarbojušies ar lauksaimniecību un podniecību. 1878. gadā dibināts **Cjaotunas** kalnraču ciemats. 1889. gadā tas pārdēvēts par Tanšaņu. 1938. gadā formāli nodibināta pilsēta. 1958. gadā nodibināta Tanšaņas prefektura, kas 1983. gadā reorganizēta par municipalitāti.

Ekonomika
---------

Tanšaņa ir nozīmīgs Ķīnas kalnrūpniecības un smagās metalurģijas centrs. Galvenais ieguves produkts ir akmeņogles. Attīstīta arī mašīnbūve, ķīmiskā rūpniecība, tekstilrūpniecība, naftas pārstrāde, cementa rūpniecība un keramiskā rūpniecība — Tanšaņa tiek dēvēta par Ziemeļķīnas porcelāna galvaspilsētu.

Atsauces
--------

1. ↑  ; Ķīnas Tautas Republikas Septītā nacionālā tautskaite.
2. ↑  原标题：筑巢引凤，"北方瓷都"再次腾飞发展

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Tanšaņa***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* *Encyclopædia Universalis* raksts (franciski)

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Hebei prefektūras līmeņa municipalitātes |
| --- |
|  |
| 
* Baodina
* Candžou
* Cjiņhuandao
* Čende
* Džandzjakou
* Haņdaņa
* Henšui
* Lanfana
* Sjintai
* **Šidzjadžuana**
* Tanšaņa

 |

 |


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 150115736
* LCCN: n82039767
* GND: 4058987-0

 |

 |
**Sarai Sančesa Kastiljo** (spāņu: *Sarai Sanchez Castillo*; dzimusi 1981. gada 28. jūlijā Valensijā) ir Venecuēlas starptautiskā lielmeistare šahā (2007).

Biogrāfija
----------

No 1998. līdz 2001. gadam pārstāvējusi Venecuēlu Pasaules jauniešu šaha čempionātos dažādās vecuma grupās, kurās labāko rezultātu sasniegusi 1999. gadā meiteņu U18 vecuma grupā, kad ieņēmusi 9. vietu. 2001. gadā Kusko uzvarējusi Panamerikas junioru šaha čempionātā meiteņu U20 vecuma grupā. 2007. gadā ieņēmusi otro vietu Amerikas kontinenta individuālajā šaha čempionātā sievietēm pēc zaudējuma papildu mačā Marisai Surjelai. Piedalījusies 2008. gada Pasaules šaha čempionātā sievietēm pēc izslēgšanas sistēmas Naļčikā, kurā 1. kārtā zaudējusi Pīa Kramlingai. 2009. gadā Kali ieņēmusi trešo vietu Amerikas kontinenta individuālajā šaha čempionātā sievietēm.

Desmit reizes pārstāvējusi Venecuēlas komandu Pasaules šaha olimpiādēs (2000-2018), kurās lielāko panākumu sasniegusi 2006. gadā, kad individuālajā vērtējumā izcīnījusi bronzas medaļu.

Par panākumiem turnīros FIDE 2007. gadā viņai piešķīrusi starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu, bet 2010. gadā saņēmusi arī vīriešu starptautiskā meistara (IM) nosaukumu. Ir arī FIDE arbitre (FA, 2014), trenere (FT, 2016) un starptautiskā organizatore (IO, 2017). Bijusi pirmā Venecuēlas šahiste, kas kļuvusi par šaha lielmeistari.

Atsauces
--------

1. ↑  Mistrzostwa Świata Juniorów Juniorki do 18 lat, Oropesa del Mar 1999
2. ↑  San Luís 2007 | 4° Campeonato Continental Feminino
3. ↑  2006 FIDE Knockout Matches
4. ↑  Cali 2009 | 5° Campeonato Continental Feminino
5. ↑  OlimpBase :: Women's Chess Olympiads :: Saraí Sánchez Castillo
6. ↑  43rd Olympiad Batumi 2018 Women
7. ↑  Title Applications: Sanchez Castillo, Sarai

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
**Vera Holodnaja** (krievu: *Ве́ра Васи́льевна Холо́дная*; dzimusi kā **Vera Ļevčenko** 1893. gada 5. augustā Poltavā, mirusi 1919. gada 16. februārī Odesā) bija ukraiņu aktrise, pirmā Krievijas mēmā kino zvaigzne.

Aktrises karjera
----------------

Savas neilgās karjeras laikā (1914—1919) Vera Holodnaja kļuva par slavenāko Krievijas kinoaktrisi 20. gadsimta sākumā. Viņa filmējusies daudzās filmās (pēc dažādām aplēsēm no 50 līdz 80), no kurām līdz mūsdienām saglabājušās tikai piecas (un vēl trīs daļēji). Holodnaja filmējusies pie tādiem režisoriem kā Jevgeņijs Bauers, Pjotrs Čardiņins. Viņas partneri filmās bijuši Vitolds Polonskis, Vladimirs Maksimovs, Osips Runičs.

Holodnaja kļuva ļoti slavena ne tikai kā aktrise. Viņa bija kļuvusi par modes noteicēju, veidoja savu stilu, pati izdomāja jaunus tērpus. Holodnajas popularitāte nemazinājās arī laikā, kad norisinājās 1917. gada Krievijas revolūcija un Krievijas pilsoņu karš. Viņas pāragrā nāve 1919. gadā no spāņu gripas tikai 25 gadu vecumā izraisīja baumas un dažādas leģendas. Uz atvadīšanās no aktrises katedrālē ieradās tūkstošiem cilvēku. Ceremonija tika nofilmēta, un 1919. gada martā dokumentālā filma tika rādīta kinoteātros.

Piemiņa
-------

Aleksandrs Vertinskis, Holodnajas ģimenes draugs, vēl aktrises dzīves laikā sarakstījis viņai veltītas dziesmas.

Veras Holodnajas dzīves epizodes izmantotas Ņikitas Mihalkova filmā "Mīlas verdzene" (1976). Tajā mēmā kino aktrisi, kuras prototips ir Holodnaja, attēlo Jeļena Soloveja.

2003. gadā Odesā iepretī mājai, kur nomira Vera Holodnaja, uzstādīts bronzas piemineklis. Odesā ir arī Veras Holodnajas vārdā nosaukts laukums.

Filmas, kas saglabājušās
------------------------

* *Анна Каренина* (1914)
* *Дети века* (1915)
* *Миражи* (1916)
* *Жизнь за жизнь* (1916)
* *Истерзанные души* (1917)
* *Молчи, грусть… молчи…* (1918)
* *Сказка любви дорогой* (1918)
* *Последнее танго* (1918)

Atsauces
--------

1. 1 2  «Vera Kholodnaya Russian silent cinema actress». russia-ic.com.
2. ↑  «ХОЛОДНАЯ Вера Васильевна (в девичестве – Левченко)». rusactors.ru. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2017. gada 20. maijā. Skatīts: 2017. gada 22. aprīlī.

Ārējās saites
-------------

* 

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Vera Holodnaja***.
* Verai Holodnajai veltīta mājaslapa (krieviski)
* *Вера Холодная* Enciklopēdija «Кругосвет» (krieviski)
* *IMDb* profils (angliski)
**Tarahomilaki** (*Tarachomylax*) ir izmirušu dipterīdveidīgo zivju ģints no divējādelpojošo zivju virskārtas. Dzimtu 1997. gadā aprakstīja austrāliešu paleontologs Kentons Kampbels, jaunzelandiešu paleontologs Rihards Barviks un igauņu paleontoloģe Elga Marka-Kurika. Šīs zivis dzīvoja apakšdevona laikā (emsa) un bija izplatītas Oktobra Revolūcijas salā, Severnaja Zemļa arhipelāgā. Vienīgā zināmā šīs ģints suga ir *Tarachomylax oepiki* Barwick, Campbell et Mark-Kurik, 1997. Šie ir senākie zināmie dipterīdu dzimtas pārstāvji.

Morfoloģija
-----------

Dermālie kauli ir klāti ar kosmīnu. Galvaskausa platuma attiecība pret garumu ir 0,75. I kauli savstarpēji nesaskaras aiz B kaula. A kaula nav. C kauli ir ļoti variabli, un veido sēriju no 2 līdz 4 atsevišķiem kauliem. Ir vairāki D kauli. E kauli, kā arī L-P sērijas kauli ir nelieli un apmēram vienādai lieluma. Y kauls ir viens vai arī pāris. Ir pineālais atvērums. Purna priekšējā daļa pārkaulojas vāji. Vaigu apgabals ir saīsināts salīdzinājumā ar citām apakšdevona formām. Bedrīšu līnijas uz B kaula ir īsas un asimetriskas, un nesavienojas ar tādām uz J kaula. Sānu līnijas kanāls iet pa Y kaulu uz X kaulu, kur sadalās supra- un infraorbitālajos kanālos. Supraorbitālais kanāls tālāk iet pa K kaulu. Sensoro poru atveres visvairāk ir purna apgabalā un retākas uz citiem galvaskausa kauliem. Zobu plātnes ir gandrīz plakanas, ar 7-8 zobu rindām. Pterigoīdās plātnes nesaaug pa viduslīniju, taču saskaras savā starpā un šī saskares zona ir klāta ar neregulāras formas dentikliem. Neliels skaits regulārāku dentiklu koncentrējas plātņu labiālajos apgabalos, vagās starp zobu rindām. Jauni zobi plātņu labiālajās malās papildinās no kaula bazālā slāņa. Katru zobu apņem diskrēts emaljas slānis. Zvīņu pārklāšanās apgabals ir apjozts ar sīku pauguriņu līniju, kas robežojas ar kosmīna klāto ārējo zvīņas apgabalu, un ar īpaši poraina kaula līniju šī apgabala priekšpusē. Kosmīns uz zvīņām ir ar īpašu ķīļveidīgu struktūru, kas orientēta gar zvīņu ornamentējuma ķīļiem.

Atsauces
--------

1. ↑  Татаринов Л.П. Новицкая Л.И. Бесчелюстные и древние рыбы. Справочник для палеонтологов, биологов и геологов, МОСКВА, ГЕОС, 2004. 390. lpp.