recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
Koordinātas: 58°43′00″N 24°22′00″E﻿ / ﻿58.71667°N 24.36667°E﻿ / 58.71667; 24.36667

Vigalas vasaļa pils plāns (Armins Tūlse, 1942).
**Vigalas vasaļa pils** (vācu: *Schloẞ Fickel*, igauņu: *Vigala vasallilinnus*) bija Sāmsalas-Vīkas bīskapijas vasaļu Ikšķiļu pils tagadējā Merjamā pagastā Raplas apriņķī.

Vēsture
-------

Ziņas par mūra cietoksni uz zemesraga starp Enges upi un Naraveres strautu ir kopš 15. gadsimta vidus. Livonijas kara laikā to 1560. gadā ieņēma Krievijas caristes karaspēks. Pili atjaunoja 1576. gadā, bet 1581. gadā krievi to atkal ieņēma un sagrāva. Jamas Zapoļskas miera līgumā tā pieminēta kā Fikeles cietoksnis (latīņu: *arx Vekel*, krievu: *Фиккель*).

17. gadsimtā pili vairs neatjaunoja, bet akmeņus izmantoja Vigalas muižas (*Stein-Fickel, Kivi-Vigala*) ēku būvei.
18. gadsimta beigās pie pilsdrupām uzcēla Vigalas mācītājmuižas ēku, kas 1776. gadā nodega, vēlāk atjaunoja. 

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Igaunijas viduslaiku pilis un klosteri |
| --- |
|  |
| Dāņu Igaunija, 
vēlāk Livonijas ordeņa valsts daļa | 
* Borkholma
* Ece
* Harka
* Narva
* Nīslota
* Padize
* Rēvele
* Sv. Brigita
* Tolsburga
* Vezenberga
* Vihula

 |
|  |
| Livonijas ordeņa valsts | 
* Helmeta
* Karkuse
* Laisa
* Oberpālene
* Pērnava
* Poide
* Talkhofa
* Tarvasta
* Veisenšteina
* Vīlande
* Zoneburga

 |
|  |
| Sāmsalas-Vīkas bīskapija | 
* Ārensburga
* Hāpsala
* Lode
* Leāle
* Vigala

 |
|  |
| Tērbatas bīskapija | 
* Falkena
* Ilcene
* Kavilda
* Kirumpeja
* Konguta
* Neihauzene
* Oldentorna
* Randene
* Ringe
* Tērbata
* Varbeka
* Zommerpāle

 |

 |
**Elīna Grobermane** (angļu: *Elina Groberman*; dzimusi 1983. gada 16. februārī Kišiņevā) ir Moldovā dzimusi ASV starptautiskā meistare šahā (2000).

Biogrāfija
----------

Kopš 1995. gada pārcēlusies uz dzīvi ASV. Trīs gadus pēc kārtas uzvarējusi Ņujorkas štata šaha čempionātā sievietēm (1996-1998). 1998. gadā uzvarējusi Panamerikas jauniešu šaha čempionātā meitenēm U18 vecuma grupā. Trīs reizes piedalījusies Pasaules jauniešu šaha čempionātos (1997-1999). 2000. gadā kopā ar Kamilu Baginskaiti uzvarējusi ASV sieviešu šaha čempionātā.

Piedalījusies 2001. gada Pasaules šaha čempionātā sievietēm pēc izslēgšanas sistēmas Maskavā, kurā 1. kārtā zaudējusi Nanai Joseliani.

Par panākumiem turnīros FIDE 2000. gadā viņai piešķīrusi starptautiskās meistares (WIM) nosaukumu.

Beigusi Masačūsetsas Tehnoloģiju institūtu specialitātē "ekonomika un datorzinātnes". Strādājusi *Deutsche Bank Securities Inc.*.

Literatūra
----------

* Игорь Бердичевский. Шахматная еврейская энциклопедия. Москва: Русский шахматный дом, 2016. ISBN 978-5-94693-503-6 (Igors Berdičevskis "Ebreju šaha enciklopēdija", Maskava, 2016).

Atsauces
--------

1. ↑  2001-02 FIDE Knockout Matches

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
**Elīna Kubuliņa-Vilne** (dzimusi 1986. gada 14. jūlijā Smiltenē) ir latviešu dzejniece un fotogrāfe.

Absolvējusi Smiltenes Mākslas skolu. No 2005. līdz 2009. gadam studējusi Transporta un sakaru institūtā, kur ieguvusi vadītāja kvalifikāciju transporta un biznesa loģistikā.

Sākusi fotografēt 2005. gadā. Mācījusies fotogrāfiju pie fotogrāfa Raimonda Kreitusa, kā arī fotoskolās un individuāli.

Divas fotogrāfijas — "Aizbraucēji" un "Mīlestība nepāriet" konkursā "Gada balva fotogrāfijā 2015" atzītas par labākajām kategorijā "Notikumi".

Elīnas fotogrāfijas publicētas žurnālā "*National Geographic Latvija*". Fotogrāfija "Sarkankrūtītis" iekļauta uzvarētāju sarakstā "*National Geographic Latvija*", LOB un *CEMEX* rīkotajā konkursā "Atpazīstam putnus Latvijā" 2015.g.

Raksta arī dzeju. Dzejai pievērsusies, mācoties Smiltenes vidusskolā. Pirmie dzejoļi publicēti projektā "Mana grāmata" 2012. gadā. Publicējusi dzeju laikrakstā "Ziemeļlatvija" un žurnālā "Zintnieks". 2014. gadā izdots dzejas krājums "Mirkļi kā pērles". 2015. gadā izdots dzejas krājums "Pārmaiņu vējā".

Idejas autore un 2014. gadā iznākušā pirmā Smiltenes novada dzejnieku dzejas kopkrājuma "Zied Rudzupuķēs debesis" veidotāja. Biedrības "Smiltenes Mākslinieku apvienība" dibinātāja un valdes priekšsēdētāja.

Sadarbojusies ar mūzikas grupu "Novadnieki".

### Foto izstādes

* Foto izstāde "Fantāzijas par ziediem" Strenčos, 2016.g.
* Foto izstāde "Gaisma caur tumsu" Smiltenē, 2015.g.
* Foto izstāde "Latvija", sadarbībā ar Klīvlendas Latviešu biedrību, Klīvlendā, ASV, 2014.g.
* Foto izstāde "Starp krāsainām domām un melnbaltiem sapņiem" Smiltenē, 2012.g.

Pašlaik raksta dzeju, dziesmu vārdus, nodarbojas ar komercfotogrāfiju, reportāžu atspoguļošanu, portretiem, ainavas un mākslas foto. Veido savu fotostudiju.

Atsauces
--------

1. ↑  «Arhivēta kopija». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 7. martā. Skatīts: 2016. gada 21. jūlijā.
2. ↑  «Arhivēta kopija». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 20. decembrī. Skatīts: 2016. gada 21. jūlijā.
3. ↑  «Jaunumi». *www.zintnieks.lv*. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 15. jūlijā. Skatīts: 2016. gada 21. jūlijā.
4. ↑  Olegs Boldirevs v1, Emils Brass v2. «Smiltene». *Smiltene*.
5. ↑  «Smiltenes brīvmākslinieku radošā apvienība "Velgme"». *Smiltenes brīvmākslinieku radošā apvienība "Velgme"*. piektdiena, 2016. gada 15. jūlijs. Skatīts: 2022-09-15.
6. ↑  «Klīvlandes Latviešu biedrība». *klivlatbiedriba.blogspot.com*.

Ārējās saites
-------------

* Mājaslapa
Čebaņenko variants slāvu aizsardzībā

**Vjačeslavs Čebaņenko** (krievu: *Вячеслав Андреевич Чебаненко*; 1942. gada 19. februāris, Sizraņa — 1997. gada augusts) bija PSRS un Moldovas šahists.

Biogrāfija
----------

Daudzkārt piedalījies dažādos Moldovas šaha turnīros. Lielākais panākums bijusi 1974. gadā dalīta 1.-3. vieta sporta biedrības "Moldova" šaha čempionātā. PSRS komandu kausā 1974. gadā Maskavā bijis sporta biedrības "Moldova" izlases līderis, kur uzvarējis lielmeistaru Juriju Averbahu un spēlējis neizšķirti ar Mihailu Tālu un Dāvidu Bronšteinu. Piedalījies arī Moldovas izlases sastāvā PSRS Tautu spartakiādes šaha turnīrā 1975. gadā Rīgā, kur bijis rezervists. Vēlākajos gados strādājis galvenokārt kā šaha treneris.

Pazīstams kā oriģināls šaha atklātņu teorētiķis. Pirmo reizi par sevi licis runāt 1971. gadā, kad Tigrans Petrosjans pretendentu finālmača 1. partijā ar melnajiem pret Bobiju Fišeru pielietojis Čebaņenko piedāvāto jauninājumu sicīliešu aizsardzībā. Vēlākajos gados turpinājis savu atklātņu pētījumus gan šajā atklātnē, gan itāļu atklātnē, gan slāvu aizsardzībā. Garijs Kasparovs ir minējis Čebaņenko to šahistu skaitā, kas 20. gadsimta 70. gados veicinājuši "šaha atklātņu revolūciju".

Čebaņeko vārdā ir nosaukts variants slāvu aizsardzībā: 1. d4 d5 2. c4 c6 3. Zc3 Zf6 4. Zf3 a6.

Atsauces
--------

1. ↑  Championship of "Moldova" - 1974
2. ↑  Fischer - Petrosian Candidates Final (1971)
3. ↑  Garry Kasparov on Modern Chess: Revolution in the 70's. Everyman, London 2007. ISBN 978-1-85744-422-3.

Ārējās saites
-------------

* Vjačeslavs Čebaņenko šahista profils vietnē chessgames.com
* Vjačeslavs Čebaņenko šahista profils vietnē 365chess.com
* Vjačeslavs Čebaņenko šahista profils vietnē olimpbase.org (PSRS komandu čempionāti)
* Vjačeslavs Čebaņenko šahista profils vietnē olimpbase.org (PSRS komandu kausi)
***Nasdaq Copenhagen A/S***, **Kopenhāgenas fondu birža** (dāņu: *Københavns Fondsbørs*) ir Dānijas fondu birža. Tās birojs atrodas Kopenhāgenā. Birža ietilpst *Nasdaq* grupas *Nasdaq Nordic* tirgus segmentā.

Biržā tirgo akcijas, obligācijas, vekseļus, nākotnes un iespēju līgumus.

Vēsture
-------

1996. gadā birža tika pārveidota par sabiedrību ar ierobežotu atbildību ar daļu kapitālu attiecībā 60-20-20 biedriem, akciju izdevējiem un obligāciju izdevējiem. 1997. gadā *FUTOP* *Clearing Center A/S*, Dānijas atvasināto finanšu instrumentu tirgus, kļuva par biržas meitas uzņēmumu. *FUTOP* izdod un garantē nākotnes un iespēju līgumus, indeksus un procentu likmes produktus. Ar *FUTOP* produktiem tirgoties elektroniski. 1998. gadā CSE un *Stockholmsbörsen* izveidoja *NOREX* aliansi, kas bija solis uz vienotu Ziemeļvalstu vērtspapīru tirgu.

2015. gada 1. decembrī *NASDAQ OMX Copenhagen AB* tika pārdēvēts par ***Nasdaq Copenhagen A/S***.

Indeksi
-------

C20 indekss ir izsvarots tirgus vērtības indekss, kuru sastāda 20 Dānijas uzņēmumi. Tas tika izveidots nākotnes un iespēju līgumu tirdzniecībai. KFX indekss sastāv no izaugsmes uzņēmumiem medicīnas, telekomunikācijau, biotehnoloģijas un informācijas tehnoloģiju sektorā. KAX Index ir biržas visu akciju indekss, kas izveidots 2001. gadā aizvietojot iepriekšējo visu akciju indeksu. Tas atbilst globālajam industriju klasifikācijas standartam, ko izstrādājis *Morgan Stanley* *Dean Witter* un *Standard & Poor's*.

Atsauces
--------

1. ↑  Legal name change: Nasdaq Nordic entities GlobeNewswire

Ārējās saites
-------------

* Oficiālā tīmekļa vietne

Koordinātas: 55°40′45″N 12°34′53″E﻿ / ﻿55.67917°N 12.58139°E﻿ / 55.67917; 12.58139
**Formozas melnais lācis** (*Ursus thibetanus formosanus*) ir Āzijas melnā lāča (*Ursus thibetanus*) pasuga. To mēdz saukt arī par **baltkakla lāci** vai **suņu lāci**, jo tas mēdz izdot skaņas, kas atgādina suņa rejas.

Pārskats
--------

Formozas melnais lācis dzīvo tikai Taivānā un ir lielākais Taivānas dzīvnieks, kā arī vienīgais lāču dzimtas dzīvnieks šajā salā. To var sastapt Taivānas kalnu mežos starp 1000 un 3500 metriem virs jūras līmeņa. Lai gan Formozas melnais lācis kopš 1989. gada ir aizsargāts ar likumu, tomēr malumednieki turpina lāčus medīt, un to skaits joprojām samazinās.

Izskats un ieradumi
-------------------

Formozas melnais lācis ir viens no mazākajiem Āzijas melnajiem lāčiem, tā ķermeņa garums ir apmēram 130—160 cm, svars 95—120 kg, maksimālais iespējamais svars 200 kg, mātītes ir mazākas par tēviņiem. Tā kažoks ir melns ziemā, bet tumši brūns vasarā, uz krūtīm tam ir "V" veida balta zīme, purns garš un gaišāks par pārējo apspalvojumu, ar pelēku pazodi.

Formozas melnais lācis kā visi Āzijas melnie lāči ir visēdājs, bet galvenokārt tas barojas ar koku lapām, pumpuriem, augļiem, saknēm, kukaiņiem un nelieliem dzīvniekiem, kā arī ēd maitu. Baroties tas dodas nakts laikā, dienu pavadot gulšņādams kādā kokā vai alā.

Formozas melnie lāči ir izteikti vientuļnieki, izņemot riesta un mazuļu audzināšanas laiku. Tie ir arī ļoti teritoriāli dzīvnieki, kas savu teritoriju iezīmē ar urīnu un ieskrāpētām zīmēm koku stumbros. Ziemas laikā Formozas lāči neguļ ziemas miegu, bet dodas no kalniem lejup uz vietām, kur ir siltāks un kur ir vairāk barības. Riesta laiks ir ziemā, un pēc 8 mēnešiem parasti piedzimst 1—3 mazuļi, kas paliek kopā ar māti divus gadus. Dzīves ilgums ir 25—30 gadi.

Atsauces
--------

1. 1 2 3 4  «Formosan Black Bears - Bears Of The World». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2010. gada 7. maijā. Skatīts: 2009. gada 19. jūnijā. Archived 2010. gada 7. maijā, *Wayback Machine* vietnē.
2. ↑  «Taiwan's Ecological Conservation». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2008. gada 8. septembrī. Skatīts: 2009. gada 22. augustā.

Ārējās saites
-------------

* Formosan black bear cub donated to Taipei Zoo
**Narvas bāka** (igauniski — *Narva-Jõesuu tuletorn*) atrodas Igaunijā, Narvas upes rietumu krastā pie ietekas Somu līcī, Narvas-Jēsū pilsētā.

Vēsture
-------

Bāka šajā vietā atrodas kopš 1725. gada. 1808. gadā tika uzcelts jauns tornis baltā krāsā. 1866. gadā tas tika pagarināts par apmēram 4 m un tika uzlikta jauna laterna. Otrā pasaules kara laikā šis tornis aizgāja bojā. 1957. gadā tika uzcelta pašreizējā bāka.

Raksturojums
------------

Bākas augstums ir 30 m. Bāku veido apaļš, cilindrisks betona tornis ar galeriju un laternu. Tornis ir baltā krāsā ar sarkanām, horizontālām joslām. Laterna un galerija melnā krāsā. Gaismas elements atrodas 34 m virs jūras līmeņa. Gaisma balta (2 s deg, 3 s pārtraukums, 2 s deg, 5 s pārtraukums). Gaismas signāls redzams 17 jūras jūdžu attālumā. Bāka darbojas visu gadu, diennakts tumšajā laikā.

Ārējās saites
-------------

* Estonian Maritime Navigation
* Narvas bāka 2008
* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Narvas bāka***.
**Jūras pīles**, **jūras pīļu ģints** (*Melanitta*) ir viena no pīļu dzimtas (*Anatidae*) ģintīm, kas pieder gauru apakšdzimtai (*Merginae*). Jūras pīļu ģintī ir 5 sugas.
Jūras pīļu ģints sugas ligzdo tālu ziemeļos, bet ziemo ziemeļu puslodes mērenā klimata joslā. Tās var sastapt Eiropā, Āzijā un Ziemeļamerikā.

Jūras pīles Latvijā
-------------------

Melnā pīle (*Melanitta nigra*) Baltijas jūrā ir parasta ziemotāja
Latvijā ir sastopamas 2 jūras pīļu ģints sugas: melnā pīle (*Melanitta nigra*) un tumšā pīle (*Melanitta fusca*). Abas sugas ir parastas caurceļotājas un ziemotājas.

Īpašības
--------

Jūras pīles ir masīvi veidotas pīles. Tēviņu apspalvojums pamatā ir melns, bet mātītes brūnas. To knābji izskatās īsi, it kā ierauti uz iekšpusi. 

Jūras pīles veido lielus barus piekrastes ūdeņos. Bara putni cenšas uzturēties cieši viens pie otra, un briesmu gadījumā visi reizē paceļas gaisā. Tās mājo parasti mežmalās vai tundrā. Ligzda tiek būvēta tuvu jūras krastam, kādam ezeram vai upei. Tās barojas līdzīgi nirpīlēm, ienirstot zem ūdens, kur meklē dažādus moluskus un vēžveidīgos.

Sistemātika
-----------

* **Jūras pīļu ģints** (*Melanitta*)
	+ Amerikas melnā pīle (*Melanitta americana*)
	+ Bangu pīle (*Melanitta perspicillata*)
	+ Deglāna pīle (*Melanitta deglandi*)
	+ Melnā pīle (*Melanitta nigra*)
	+ Tumšā pīle (*Melanitta fusca*)

Atsauces
--------

1. ↑  Latvijas putnu sistemātiskais saraksts
2. ↑  «Tumšā pīle». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2009. gada 26. augustā. Skatīts: 2010. gada 21. decembrī.
**Lineārā pasāre** (latīņu: *Digitaria ischaemum*) ir mainīga izskata graudzāļu dzimtas suga, kas sastopama Eirāzijā. Latvijā tas ir reti sastopams, adventīvs augs.

Atsevišķi eksemplāri un nelielas augu grupas atrodamas sausās, nomīdītās nezālienēs, ceļmalās un uz dzelzceļiem.

Apraksts
--------

Lineārā pasāre ir viengadīgs, 5—30 cm garš lakstaugs. Auga stiebrs ir gandrīz gulošs vai pacils, retāk stāvs, parasti vienam augam ir vairāki stiebri, kas starveidīgi atiet uz visām pusēm no irdenā cera. Lapas ir īsas, lineāras vai šauri lancetiskas, plakanas, 0,3—0,8 cm platas. Mēlīte ir strupa. Lapas un lapu makstis ir kailas vai skraji matiņi ir tikai uz maksts — plātnes robežas. Ziedkopa ir stiebra galā izvietota vārpa, kas sastāv no 3—8 zariem. Vārpiņas ir izvietotas divās rindās, atšķirīga garuma kātiņos grupās pa 3. Ārējās vārpiņas plēksnes parasti nav, bet iekšējā ir vienāda garuma ar vārpiņu. Katrā vārpiņā ir divi 0,15—0,25 cm gari ziedi, apakšējais parasti ir neauglīgs. Zieda plēksnes ir dzīslainas. Akota nav. Auglis ir sīks grauds. Zied no jūlija līdz oktobrim.

Atsauces
--------

1. 1 2  «lineārā pasāre - Digitaria ischaemum (Schreb.) Muhl. - Augi - Latvijas daba». *www.latvijasdaba.lv*. Skatīts: 2022-11-26.
**Inta Čaklā** (dzimusi 1941. gada 6. janvārī Rīgā, mirusi 2016. gada 18. februārī) bija latviešu literatūrkritiķe.

Dzīvesgājums
------------

Dzimusi 1941. gadā Rīgā kā Inta Zariņa zemnieka un skolotājas ģimenē. Mācījās Salaspils septiņgadīgajā skolā (1948–1955), tad Rīgas 3. vidusskolā (1955–1959).
Studēja Latvijas Valsts universitātes Vēstures un filoloģijas fakultātes Latviešu valodas un literatūras nodaļā (1959—1964), 1963. gadā apprecējās ar dzejnieku Māri Čaklo, izšķīrās 1966. gadā. Viņa strādāja Raiņa Literatūras vēstures un mākslas muzejā (1964–1969). 1967. gadā publicēts pirmais kritiskais raksts - recenzija par J. Plotnieka dzejas krājumu "Ar liesmu ledus deg". 
1968. gadā I. Čaklā apprecās ar rakstnieku Ēvaldu Vilku (Lāci), piedzimst meita Linda un dēls Ēvalds Lācis, vēlākais animācijas filmu režisors. 1976. gadā Ē. Lācis mirst. I. Čaklās meita Maija dzimusi civillaulībā ar kritiķi Osvaldu Kravali. 
No 1976. līdz 1987. gadam Inta Čaklā strādāja laikrakstā "Literatūra un Māksla", publicēja recenzijas un problēmrakstus. Sadarbojās arī ar laikrakstiem "Padomju Jaunatne", "Diena" un "Kultūras Forums", žurnāliem "Karogs" un "Latvju Teksti", publicēja pārskatus par literatūru almanahā "Kritikas gadagrāmata". No 1987. līdz 1994. gadam viņa bija redaktore izdevniecībā "Liesma", pēc tam redaktore apgādos "Nordik" un "Tapals".

Apbalvojumi
-----------

* žurnāla "Karogs" balva par gada labāko publikāciju literatūrkritikā (1999).
* Literatūras gada balvu par mūža ieguldījumu literatūrā (2004).

Darbi
-----

Inta Čaklā rakstīja recenzijas un apceres par Knutu Skujenieku, Vizmu Belševicu, Imantu Ziedoni, Eriku Ādamsonu, Uldi Bērziņu un citiem dzejniekiem, sekmējot latviešu literatūras kritikas atbrīvošanos no socreālisma kanonu dogmām 1970. gados. 
2013. gadā izdota I. Čaklās literatūrkritisko rakstu un recenziju izlase "Kas dzīvo vārdos", tajā apkopoti vairāk nekā 40 gadu garumā tapuši teksti.

### Grāmata

* *Kas dzīvo vārdos*: raksti par literatūru. Rīga: LU LFMI, 2013.

### Sastādītās grāmatas (nozīmīgākās)

* Fricis Bārda. *Raksti*. 2 sējumi. Rīga: Liesma, 1990.
* Vizma Belševica. *Raksti*. 4 sējumi. Rīga: Jumava, 1999-2002.
* Knuts Skujenieks. *Raksti*. 8 sējumi. Rīga: Nordik, 2002-2008.
* *Kro—Kro: Knuta un Intas Skujenieku vēstules 1963—1969*. Rīga: Vesta—LK, 2012.

Atsauces
--------

1. ↑  *Latviešu rakstniecība biogrāfijās* (otrais izd.). LU Literatūras, folkloras un mākslas institūts. 2003. 127. lpp. ISBN 9984-698-48-3.
2. ↑  «Mirusi izcilā literatūrzinātniece Inta Čaklā». Delfi.lv. 2016. gada 19. februārī. Skatīts: 2016. gada 19. februārī.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 239449241
* LNB: 000013786
* LCCN: n84020270
* ISNI: 0000 0003 8546 6186
* SUDOC: 084553669
* BIBSYS: 98017170

 |

 |
**Atēnas Aleas templis** (sengrieķu: *Ἀθηνᾶ Ἀλέα* - "sargājošā Atēna") ir viens no svarīgākajiem sengrieķu dievietes Atēnas tempļiem, kas atrodas pie senās Tegejas.

Vēsture
-------

Pirmo templi šeit pēc nostāstiem uzcēla mītiskais ķēniņš Alejs, taču tas nodega lielā ugunsgrēka laikā 395. gadā pr.Kr. Jauno templi nodegušā tempļa vietā 365. gadā pr.Kr. uzcēla arhitekts Skopass. Laodika no Kipras atsūtīja dāvanā Atēnai Aleai peplosu. Pie tempļa sienām karājās lakedemoniešu gūstekņu ķēdes. Vēl templī glabājās tā kuiļa āda un ilkņi, kurš tika nomedīts kalidonas medībās, un kuru savāca Oktaviāns Augusts. Senos laikos templim bija tiesības sniegt patvērumu.

Arhitektūra
-----------

Šis templis ir viens no pēdējiem, kas tika veidots doriskā ordera stilā. Tas pēc izmēriem un krāšņuma pārspēja visus citus Peloponēsas tempļus, un bija apjozts ar trīskāršu kolonnu rindu. Cellas sienas greznoja korintiskās puskolonnas. No arhitektoniskā viedokļa īpašu interesi izsauc tempļa frontona kompozīcijas, kuras veidoja pats Skopass, un no kurām ir palicis diezgan daudz fragmentu. Tos caurstrāvo dramatisms, un demonstrē straujas kustības. To veidošanā Skopass atklāti pārkāpa grieķu plastikai tradicionālo klasiski stingro seju traktējumu, nolemjot piepildīt to izteiksmes ar dzīvīgām emocijām.

Atsauces
--------

1. ↑  Meyer, Gesch. der bildend. Künste ii. p. 99, &c.
**Rīgas pašvaldības policija** ir militarizēta, bruņota pašvaldības institūcija sabiedriskas kārtības uzturēšanai un tiesībaizsardzībai, kas atbilstoši LR normatīvajos aktos noteiktajai kompetencei darbojas Rīgas administratīvajā teritorijā. Pašvaldības policija ir Rīgas domes patstāvīga struktūrvienība, kas risinot darba organizācijas jautājumus, sadarbojas ar Valsts policijas iestādēm un citām institūcijām.Tā ir lielākā pašvaldības sabiedriskās kārtības uzturēšanas institūcija Latvijā, ieņemot stabilu vietu citu tiesībsargājošo institūciju sistēmā. Rīgas pašvaldības policija ir vienota kompleksa struktūra, kas sastāv no vadības, sešām teritoriālajām pilsētas pārvaldēm un vairākiem specializētajiem dienestiem[novecojusi saite]. Rīgas pašvaldības policijas izveides un darbības tiesiskais pamats ir LR Satversme, Nacionālās drošības likums, likums "Par policiju", likums "Par pašvaldībām" un citi normatīvie akti.

Vēsture
-------

1990. gada 26. septembris ir Rīgas pašvaldības policijas dibināšanas datums, kad Rīgas priekšpilsētās aizsākās pašvaldības (municipālās) policijas vienību formēšanās. Tolaik tas bija spēks, kas nostājās tautas pusē, pretēji padomju režīma milicijas vienībām. No atmodas kustības kārtības sargiem veidojies Rīgas pašvaldības policijas pamatsastāvs tolaik bija 130 policijas darbinieki.
1994. gada 29.maijā notika pašvaldību vēlēšanas, kā rezultātā Rīgā izveidoja viena līmeņa pašvaldību - Rīgas domi. 1995. gadā Rīgas dome, apvienojot sešas Rīgas rajonu/priekšpilsētu pašvaldības (municipālās) policijas, izveidoja vienotu Rīgas pašvaldības policiju.
Rīgas pašvaldības policijai attīstoties, 1996. gadā pašvaldības policijas atbildības jomas papildināja Ūdenslīdēju un glābšanas dienests, 1999. gadā Civilās aizsardzības dienests, 2002. gadā Ceļu policijas nodaļa, 2003. gadā Apsardzes dienests, 2006. gadā Bērnu likumpārkāpumu profilakses nodaļa, 2009. gadā Tūrisma policijas nodaļa un 2014. gadā Specifisko uzdevumu nodaļa.

Atsauces
--------

1. ↑
2. ↑
3. ↑  «Arhivēta kopija». Arhivēts no oriģināla, laiks: 16.03.2015. Skatīts: 13.04.2015.
4. ↑  «Arhivēta kopija». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2014. gada 7. decembrī. Skatīts: 2015. gada 13. aprīlī.
**Ramona Golsta** (dzimusi 2003. gada 13. februārī) ir Latvijas šahiste.

Biogrāfija
----------

Kopā ar dvīņu māsu Madaru bijusi trenera Aivara Stašāna (1954—2021) audzēkne. Daudzkārtējā Latvijas jauniešu šaha čempionātu laureāte dažādās meiteņu vecuma grupās, kurās izcīnījusi 3 pirmās vietas (2017. gadā M14 vecuma grupā, 2018. gadā M16 vecuma grupā, 2019. gadā M18 vecuma grupā) un otro vietu (2020. gadā M18 vecuma grupā). Pārstāvējusi Latviju Pasaules un Eiropas jauniešu šaha čempionātos, kuros labāko rezultātu sasniegusi 2018. gadā, kad Eiropas jauniešu čempionātā M16 vecuma grupā ierindojusies 19. vietā.

2022. gada februārī izcīnījusi 3. vietu Pasaules jauniešu čempionātā šaha ātrspēlē meitenēm M18 vecuma grupā.

Kopš 2017. gada piedalījusies Latvijas sieviešu šaha čempionātos, kuros augstāko rezultātu sasniegusi 2020. gadā, kad ierindojusies 5. vietā.

Piedalījusies Eiropas individuālajos šaha čempionātos sievietēm:

* 2017. gadā ierindojusies 141. vietā;
* 2023. gadā ierindojusies 97. vietā.

Vietas Latvijas sieviešu šaha čempionātā
----------------------------------------

* 2017. gads — 15. vieta.
* 2018. gads — 13. vieta.
* 2019. gads — 14. vieta.
* 2020. gads — 5. vieta.
* 2021. gads — 7. vieta.
* 2022. gads — 8. vieta.
* 2023. gads — 8. vieta.

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)

Atsauces
--------

1. ↑  Ramona Golsta
2. ↑  European Youth Chess Championship G-16 - 2018
3. ↑  Ramona Golsta izcīna bronzas medaļu Pasaules jauniešu čempionātā ātrspēlē meitenēm - Rīgas Šaha skola
4. ↑  Latvijas 2020. gada čempionāts šahā sievietēm
5. ↑  European Individual Women Chess Championship 2017
6. ↑  23rd European Women Chess Championship
7. ↑  Latvijas šahistēm atzīstams sniegums Eiropas sieviešu čempionātā
8. ↑  Latvian Women's Chess Championship 2023
Asomtavruli rakstības piemērs (5.gs.)
**Gruzīnu raksts** ir gruzīnu valodas, kā arī dažu mazskaitlīgāku (mengrelu, lazu, svanu) valodu pierakstam lietots fonogrāfisks raksts.

To radīja ap 412. gadu p.m.ē. gruzīnu mitraisma priesteri. Par raksta paraugu tiek uzskatīti gan aramiešu, gan feniķiešu raksti. Ibērijas cars Parnavazs I 284. gadā p.m.ē. to reformēja, radīdams pirmo gruzīnu raksta formu — asomtavruli (kapitālrakstu).

Gruzīnu raksts vēsturiski pastāvējis trīs dažādos veidos:

* asomtavruli (kapitālraksts) — lietots līdz 9.—10. gadsimtam, pēc tam tikai virsrakstos,
* nushuri (mazo burtu raksts) — lietots no 9. līdz 10. gadsimtam, pēc tam līdz 19. gadsimtam tikai garīgajos tekstos,
* mhedruli (laicīgais raksts) — lieto no 11. gadsimta līdz mūsdienām.

Iesākumā **mhedruli** bija 38 burti, bet no 19. gadsimta 60. gadiem — 33 burti. Raksta horizontāli no kreisās puses uz labo.

| Mhedruli burti |
| --- |
| ა | ბ | გ | დ | ე | ვ | ზ | ჱ | თ | ი | კ | ლ | მ | ნ |  |
| ჲ | ო | პ | ჟ | რ | ს | ტ | ჳ | უ | ფ | ქ | ღ | ყ | შ |
| ჩ | ც | ძ | წ | ჭ | ხ | ჴ | ჯ | ჰ | ჵ | ჶ | ჷ | ჺ | ჸ | ჹ |

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Gruzīnu alfabēts***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)
**Taro Cudžimoto** (angļu: *Taro Tsujimoto*) ir izdomāts japāņu hokejists, kuru 1974. gada NHL drafta 11. kārtā oficiāli draftēja Bufalo "Sabres".

Tā laika komandas ģenerālmenedžerim Džordžam "Pančam" Imlaham bija apnicis lēnais telefoniskais draftēšanas process un viņš nolēma izspēlēt joku. Kad pienāca drafta 11. kārta, Imlahs izvēlējās centra spēlētāju Taro Cudžimoto no kluba "Tokyo Katanas". Drafta izvēle NHL tika oficiāli reģistrēta un par to ziņoja visas vadošās mediju aģentūras, ieskaitot respektablo "The Hockey News".

Joks atklājās tikai vairākas nedēļas vēlāk. Imlahs atklāja, ka "hokejista" vārdu sameklējis Bufalo telefonu grāmatā un komandas "Tokyo Katanas" nosaukums ir "Buffalo Sabres" japānisks kalks (Tokijas Zobeni). NHL vēlāk nodefinēja šo izvēli par "kļūdainu", bet līdz tam tā jau bija iekļauta vairākās NHL rokasgrāmatās un rekordu grāmatās. Cudžimoto joprojām tiek minēts kā viena no Bufalo "Sabres" drafta izvēlēm kluba izziņu grāmatās.

Taro ātri kļuva par komandas un līdzjutēju iekšējo joku. Vēl četrus gadus pēc notikušā līdzjutēji skandēja "We Want Taro" (Mēs gribam Taro) situācijās, kad Sabres spēle kļuva vienmuļa.

Ārējās saites
-------------

* Hockey Draft Central lapa (angliski)
**Starokostjantiņiva** (ukraiņu: *Старокостянтинів*) ir pilsēta Ukrainas rietumos, Hmeļnickas apgabala Hmeļnickas rajonā. Izvietojusies apgabala vidusdaļā Slučas upes krastā 48 km no apgabala centra Hmeļnickas. Līdz 2020. gadam bija rajona centrs.

Vēsture
-------

Vēsturnieki pēc dažādiem netiešiem dokumentiem un arheoloģiskiem atradumiem velk paralēles starp mūsdienu Starokostjantiņivas pilsētu un senās Bolohivas kņazistes Kobudu. Mūsdienu apdzīvotā vieta pirmoreiz minēta 1505. gadā kā **Koliščencu** *(Колищенці)* ciems Polijas karaļa rīkojumā par ciema nodošanu kāda Ivana Labunska īpašumā. 1561. gadā Labunska pēcteči pārdeva ciemu kņazam Konstantīnam Ostrožskim. Trīs mēnešu laikā Ostrožskis panāca no Polijas karaļa privilēģiju dibināt ciema vietā pilsētu un tai Magdeburgas tiesības. Ostrožskis izveidoja pilsētu par savu dzimtas rezidenci un pārdēvēja to savā vārdā par **Kostjantiņivu** *(Констянтинів)*, bet pēc vēl vienas pilsētas — Novokostjantiņivas — dibināšanas, pirmo 1632. gadā pārdēvēja tagadējā vārdā. 16. gadsimta otrajā pusē pilsētā tika uzbūvēts cietoksnis (1571), 5 baznīcas, kā arī preču noliktavas gadatirgu vajadzībām. 1620. gadā pilsēta pāriet kņazu Zaslavsku īpašumā, bet 1682. gadā — kņaziem Ļubomirskiem. 1793. gadā pilsēta nonāk Krievijas Impērijas sastāvā un 1796. gadā tai apstiprinātas Volīnijas guberņas apriņķa pilsētas statuss.

Atsauces
--------

1. ↑  «Історія». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2014-08-10. Skatīts: 2014-07-06.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Starokostjantiņiva***.
* Ukrainas Interneta enciklopēdijas raksts (angliski)

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Hmeļnickas apgabala pilsētas  |
| --- |
|  |
| 
* Deražņa
* Dunajivci
* **Hmeļnicka**
* Horodoka
* Izjaslava
* Kamjaneca-Podiļska
* Krasiļiva
* Netišina
* Polonne
* Slavuta
* Starokostjantiņiva
* Šepetivka
* Voločiska

 |

 |


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 139735419
* LCCN: n98069967
* GND: 1049311035
* NKC: ge856681

 |

 |
**Starp tevi un mani** ir latviešu rokgrupas Z-Scars 2003. gada decembrī iznākušais debijas albums. Albumā ir iekļautas 10 dziesmas latviešu valodā. Pirmās pazīstamās Z-Scars dziesmas "Jūtot tā" un "Ja tu esi viens" Latvijas radiostacijās parādījās jau 2002. gadā, savukārt par grupas lielāko hitu 2003. gada vasarā kļuva dziesma "Tu tuvojies sev". Rudenī klajā nāca nākamā dziesma "Tev es nemelotu", un tikai tad sekoja pats albums. Albums "Starp tevi un mani" tika nominēts Latvijas Mūzikas ierakstu gada balvai kā 2003. gada labākais roka albums, savukārt dziesma "Tu tuvojies sev" tika izvirzīta nominācijā gada labākā roka dziesma. Z-Scars tomēr neieguva šīs balvas, abās nominācijās piekāpjoties grupai "Prāta Vētra".

Dziesmu saraksts
----------------

1. "Tu tuvojies sev" - 3:56
2. "Starp tevi un mani" - 3:37
3. "Tev es nemelotu" - 3:28
4. "Ja tu esi viens" - 4:05
5. "Tā vairs neesi tu" - 4:15
6. "Jūtot tā" - 4:02
7. "Apmāto vilciens" - 2:04
8. "Nebaidies bēgt" - 3:51
9. "Tev nepietiek" - 4:29
10. "Tavā tuvumā" - 3:21
**Starpplanētu vide** - kosmiskā telpa, kurā atrodas Saules sistēmas ķermeņi (planētas, asteroīdi u.c.). Starpplanētu vide nav tukšs vakuums. Tā ir aizpildīta ar elektromagnētisko starojumu (fotoniem), karstu plazmu (elektroniem, protoniem un citiem joniem), Saules vēju, kosmiskajiem stariem, mikroskopiskajām daļiņām un magnētisko lauku (pirmām kārtām Saules).

Starpplanētu vides temperatūra ir aptuveni 100 000 K, blīvums - apmēram 5 daļiņas/cm³ Zeme apkārtnē, un samazinās apgriezti proporcionāli attāluma no Saules kvadrātam.

Daļa no augsti enerģētiskajām daļiņām (kosmiskajiem stariem) nāk no Saules, bet lielākā daļa nāk no starpzvaigžņu vides.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Saules sistēma |
| --- |
|  |
| 

 |
|  |
| 
* **Saule**
* Merkurs
* Venera
* Zeme
* Marss
* *Cerera*
* Jupiters
* Saturns
* Urāns
* Neptūns
* *Plutons*
* *Haumeja*
* *Makemake*
* *Erīda*

 |
|  |
| 
* **Planētas**
* **Pundurplanētas**
* **Pavadoņi**: *Zemes*
* *Marsa*
* *Jupitera*
* *Saturna*
* *Urāna*
* *Neptūna*
* *Plutona*
* *Haumejas*
* *Makemakes*
* *Erīdas*

 |
|  |
| 
* **Mazie objekti**:   Meteoroīdi
* Asteroīdi/Asteroīdu pavadoņi (Asteroīdu josla, Kentaurs, TNO: Koipera josla/Izkliedētais disks)
* Komētas (Orta mākonis)

 |

 |
**Vladimirs Josifovičs Levenšteins** (krievu: *Владимир Иосифович Левенштейн*, dzimis 1935. gada 20. martā, miris 2017. gada 6. septembrī) bija Krievijas zinātnieks, kurš veica pētījumus informācijas teorijā un kļūdas labojošā kodēšanā. Pazīstamākais no viņa ieguldījumiem ir Levenšteina attāluma algoritms, kuru viņš izstrādāja 1965. gadā.

1958. gadā viņš pabeidza Maskavas Valsts universitātes Matemātikas un mehānikas departamentu un kopš tā laika strādā Keldiša Lietišķās Matemātikas institūtā Krievijas Zinātņu akadēmijā Maskavā. Viņš IEEE Informācijas teorijas Sabiedrības biedrs.

2006. gadā viņš saņēma IEEE Ričarda Haminga medaļu par devumu kļūdas labojošo kodu un informācijas teorijā, un īpaši par Levenšteina attālumu.

Ārējās saites
-------------

* Levenšteina personīgā lapa krieviski
* 2003. gada marts, Levenšteina attēli pieņemšanā
* Citi attēli

Atsauces
--------

1. ↑  IEEE - IEEE Medals, Technical Field Awards, and Recognitions

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 264768721
* ISNI: 0000 0003 8223 1058
* GND: 1026855608

 |

 |
**Kārlis Gustavs Frēlihs** (vācu: *Carl Gustaf Frölich*, 1637—1714) bija vācu izcelsmes Zviedrijas armijas virsnieks. Rīgas gubernators (1700—1706), Zviedru Vidzemes ģenerālgubernators (1702—1706).

Dzīvesgājums
------------

Dzimis 1637. gadā Zviedrijas armijas virsnieka Hansa Kristofera Frēliha (1602-1658) un viņa sievas Elizabetes, dzimušas fon Plesenas, ģimenē. 1676. gadā kļuva par Zviedrijas armijas pulkvežleitnantu, 1678. gadā par pulkvedi, 1693. gadā par ģenerālmajoru un Vesternorlandes, Jemtlandes un Herjedālenes vietvaldi.

Jaunais Zviedrijas karalis Kārlis XII 1698. gadā viņu iecēla par Helsingas pulka komandieri un pēc Lielā Ziemeļu kara sākuma 1700. gada 12. martā par Rīgas gubernatoru, paaugstināja par ģenerālleitnantu un piešķīra barona titulu.

No 1702. gada 18. aprīļa līdz viņš pildīja arī Zviedru Vidzemes ģenerālgubernatora pienākumus un Krievijas karaspēka iebrukuma laikā 1704. gadā viņu paaugstināja par infantērijas ģenerāli un Rīgas garnizona komandieri.

1706. gada 17. janvārī sakarā ar neveiksmīgu naudas reformas mēģinājumu viņu atcēla no ģenerālgubernatora amata, līdz Rīgas aplenkuma sākumam viņš atstāja Vidzemi un atgriezās Zviedrijā, kur mira 1714. gadā.

Literatūra
----------

* August Wilhelm Hupel. Historisch-Nachrichten von den chronologisch-biographische liefländischen Generalgouverneuren, Gouverneuren Statthaltern und des zu Riga Schlosses zur Königl. schwedischen Regierungszeit. "Nordische Miscellaneen "St. 18-19, Rīga: Hartknoch 1789, p. 514-515

Atsauces
--------



|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Kārlis Gustavs Frēlihs*** |

| Politiskie un sabiedriskie amati un pozīcijas |
| --- |
| Priekštecis: **Ēriks Dālbergs**  |  **Zviedru Vidzemes ģenerālgubernators** 1702 — 1706 | Pēctecis: **Ādams Lēvenhaupts**  |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 8564166
* ISNI: 0000 0000 2221 5185
* GND: 13303495X
* SELIBR: 348215

 |

 |
**Vladimirs Gevorkjans** (Վլադիմիր Գևւորգյան; dzimis 1952. gada 28. maijā, miris 2008. gada 13. aprīlī) bija armēņu inženieris. Bijis PSRS kosmonautu grupā, bet nav lidojis kosmosā.

Vladimirs Gevorkjans dzimis Aštarakā, Armēnijas PSR.
1969. gadā viņš pabeidza vidusskolu Zagorskā, Maskavas apgabalā.
1975. gadā Gevorkjans absolvēja Baumana Maskavas valsts tehniskā universitāti Aparātbūves fakultāti žiroskopu ierīču specialitātē. Pēc tam līdz 1979. gada oktobrim strādāja par inženieri *CKBM* Fiļu filiāles konstruktoru birojā *KB Saljut*. Gevorkjans piedalījās orbitālās stacijas *Almaz* transportkuģa *TKS* izstrādē.

1977. gada 31. augustā Gevorkjanam atļāva sākt kosmonauta sagatavošanas kursu. 1978. gada 8. decembrī Vladimirs Gevorkjans kā kosmonauts izmēģinātājs ieskaitīts *CKBM* kosmonautu grupā. 1979. gadā viņš no *CKBM* Fiļu filiāles pārcelts uz *CKBM* kosmonautu grupu Reutovā (tagad *NPO Mašinostoenija*). Gevorkjans gatavojās lidojumam orbitālās stacijas *Almaz* sistēmā. Pēc *Almaz* programmas slēgšanas Gevorkjans netika iekļauts kādā konkrētā lidojuma apkalpē. 1987. gada 8. aprīlī *NPO Mašinostroenija* (bijusī *CKBM*) kosmonautu grupa tika izformēta.

1987. gadā Vladimirs Gevorkjans iecelts par *NPO Mašinostroenija* sektora priekšnieku.
1988. gadā viņš sāka strādāt konstruktoru birojā *Saljut* par imitācijas stenda priekšnieku; izstrādāja stendu, kas imitētu kosmisko vidi.
1989. gadā Gevorkjans kļuva par PSRS Zinātņu akadēmijas zinātniskā ražošanas kompleksa *MELAR* galveno konstruktoru.
1991. gadā viņš sāka strādāt firmā *Tera* par ģenerāldirektoru; uzņēmums izstrādāja īpaši precīzas ierīces informācijas reģistrācijai.

Vladimirs Gevorkjans miris 2008. gada 13. aprīlī no galvas smadzeņu vēža.

Ārējās saites
-------------

* V. Gevorkjana biogrāfija (krieviski)
**Mehāniskā klonēšana** ir eksperimentāla klonēšanas metode, kuras mērķis ir no dzīvo organismiem un organiskām šūnām radīt identu nedzīvo matēriju, kas funkcionāli būtu dzīvā organisma klons.

Mehāniskā klonēšana galvenokārt nodarbojas ar smadzeņu šūnu radītās informācijas un to funkcionēšanas procesu analīzi, rekonstruēšanu un pārkonvertēšanu ciparu tehnoloģijā.

Pirmie eksperimenti ir uzsākti jau 2009. gadā ASV ar zarndobumaiņiem, kuru difūzās nervu sistēmas neironu radītos elektriskos impulsus zinātnieki ir daļēji sekmīgi atdarinājuši digitālos modeļos, kas ir ietverti īpaši izveidotā automatizētā programmā. Šī programma ir spējīga izdarīt patstāvīgas tālākas likumsakarības starp zarndobumaiņu primitīvajiem nervu impulsiem un ar īpašu algoritmu palīdzību konstruēt jaunus digitālus modeļus.

Mehāniskās klonēšanas galvenā mērķa pamatā ir koncepts, ka nākotnē cilvēks spēs turpināt dzīvot pēc bioloģiskā organisma nolietošanās mākslīgā un neorganiskā organismā (robotā) pēc viņa smadzeņu saturošās informācijas pārkonvertēšanas un digitalizēšanas ciparu formātā, kam būtu mākslīgais intelekts. Šī tehnoloģija teorētiski ļautu cilvēkam sasniegt nemirstību.

Skatīt arī
----------

* Mākslīgais intelekts
**Kārlis Gotlobs Stenders** (*Karl Gottlob Stender*, 1830–1894) bija luterāņu teologs, Sēlpils un Sunākstes mācītājs, Johana Kristiāna Stendera dēls. Latviešu dziesmusvētku organizētājs 1873. gadā.

Pildīja Sēlpils un Sunākstes draudzes palīgmācītāja (1857–1864) pienākumus, pēc tēva nāves kļuva par draudzes mācītāju. 1873. gada 22. augustā sarīkoja Sunākstes pirmos lokālos dziesmu svētkus ar astoņiem koriem no sešām dziedāšanas biedrībām un aptuveni 200 dziedātājiem un bija šo svētku virsdiriģents. Vispirms kori dziedājuši baznīcā, koriem izvietojoties uz īpaša paaugstinājuma altārdaļā, tad pie Vecā Stendera kapa un visbeidzot mācītājmuižas birztalā, kur risinājušies dziesmu kari un pirmo vietu ieguvis Sunākstes jauktais koris. "Latviešu Avīzes" un "Mājas Viesis" ziņoja, ka svētkos bijuši pieci līdz seši tūkstoši klausītāju. Nākamos lokālos dziesmusvētkus Sēlpilī 1878. gadā sarīkoja bijušais Sunākstes Stendera palīgmācītājs Heinrihs Eduards Rozenfelds (1833–1905). Šajā laikā Sunākstes un Sēlpils draudzes jau bija sadalītas. Dziesmu karos atkal uzvarēja sunākstiešu koris.

Atsauces
--------

1. ↑  Kāds dziedātājs. No Sunākstes. "Mājas Viesis" 1873. gada 29. septembrī
2. ↑  Dziedāšanas svētki [Sunākstē]. "Latviešu Avīzes", 1873. gada 17. oktobrī
3. ↑  Par Sēlpils dziesmusvētkiem: Sbrg. [A. Šķerbergs]. Ziņa par Sēlpils dziedāšanas svētkiem. "Mājas Viesis" 1878. gada 9. septembrī un 16. septembrī
**Signijas sala** (norvēģu: *Signy Ø*, angļu: *Signy Island*, spāņu: *Isla Signy*) ir sala Antarktikā. Izvietojusies Dienvidorkneju salu dienviddaļā, Normannas šaurums to atdala no Koroneišenas salas ziemeļos. Sala klinšaina, lielākoties klāta ar ledu, augstākais punkts Tiogas kalns paceļas 281 m vjl.

Salu 1823. gada janvārī atklāja un aptuveni nokartēja Džeimsa Vedela ekspedīcijas kuģa *Beaufoy* komanda Metjū Brisbena vadībā, bet nosaukumu tai nepiešķīra. 1912.—1913. gada vasarā salu un tās apkārtni pētīja un kartēja norvēģu vaļu mednieku kuģis *Paal* kapteiņa Petera Serles *(Petter Sørlle)* vadībā. Sala tika nodēvēta kapteiņa sievas Signijas Serles *(Signy Sørlle)*, vārdā, bet vairākas apkārtējās saliņas — viņu meitu Gerdas, Marijas un Reidas vārdos. 1921.—1922. gada vasarā Faktorijas līcī salas austrumu piekrastē tika izveidota norvēģu vaļu mednieku kompānijas *Tønsbergs Hvalfangeri A/S* bāze, kas 1920. gados turpināja darboties vasaras mēnešos.

1947. gadā vaļu mednieku stacijas vietā tika izveidota britu polārstacija Signi. Līdz 1996. gadam tā bija apdzīvota cauru gadu, vēlāk — kā vasaras stacija.

Signijas sala un vairākas sīkās piekrastes saliņas atzītas par putniem nozīmīgu vietu.

Atsauces
--------

1. ↑  «UNEP Islands Directory». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2013. gada 1. maijā. Skatīts: 2013. gada 12. novembrī.
2. ↑  SCAR Composite Gazetteer
3. ↑  «BAS Signy Research Station». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2014. gada 24. septembrī. Skatīts: 2014. gada 20. septembrī.
4. ↑  «Birdlife Data Zone. Signy Island». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2013. gada 12. novembrī. Skatīts: 2013. gada 12. novembrī.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Signijas sala***.
**Megiste** (igauņu: *Mägiste*) ir pieturas punkts dzelzceļa līnijā Tartu—Valga Igaunijā, Valgas apriņķa Sangastes pagasta Megistes ciemā un atrodas 31,1 km attālumā no Valgas, 51,8 km attālumā no Tartu un 241,9 km attālumā no Tallinas. Megistē pietur Valgas un Tartu (Tallinas) virzienā kursējošie dīzeļvilcieni.

2011. gadā projekta „Reisiplatvormide viimine eurokõrgusele" ietvaros ar Eiropas Savienības Struktūrfondu līdzfinansējumu tika izbūvēta jauna, Eiropas standarta pasažieru platforma. Platformas augstums - 550 mm, garums - 30 metri. Pasažieru iekāpšana un izkāpšana pieturas punktā tiek veikta no vilciena sastāva pirmā vagona. Pirms 2008. gada nākamais pieturs bija Pikāntsu.

Foto galerija
-------------

* Megistes pieturas punkts pirms rekonstrkcijas (2010)Megistes pieturas punkts pirms rekonstrkcijas (2010)
* Dīzeļvilciens Megistes pieturas punktā (2010)Dīzeļvilciens Megistes pieturas punktā (2010)

Atsauces
--------

1. ↑  AS EVR Infra raudteerajatistel võimaldatavad operatsioonid 2011/2012
2. ↑  «Eesti Raudtee - www.evr.ee». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2009. gada 29. decembrī. Skatīts: 2012. gada 14. septembrī.

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Uz Tartu** |  | **Uz Valgu** |
|  Puka |  **Megiste** | Kēni  |
**Karls Gilgs** (vācu: *Karl Gilg*; 1901. gada 20. janvāris Novi Jičīnas apriņķis — 1981. gada 4. decembris Kolbermūra) bija Čehoslovākijas un Vācijas starptautiskais meistars šahā (1953).

Biogrāfija
----------

Pēc izcelsmes bijis Sudetu vācietis, bet pēc profesijas — skolotājs. Šahu iemācījies spēlēt četru gadu vecumā. Pēc Pirmā pasaules kara aktīvi iesaistījies šaha dzīvē jaunizveidotajā Čehoslovākijas republikā. Daudzu starptautisko šaha turnīru dalībnieks. Lai gan Gilga rezultāti turnīros bija viduvēji, tomēr viņš bija viens no retajiem tā laika šahistiem, kas sasniedza pozitīvu savstarpējo rezultātu pret toreizējo Pasaules šaha čempionu Aleksandru Aļehinu (+1, =2).

Pārstāvējis Čehoslovākijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:

* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 3 reizes (1927-1928, 1931). Komandu vērtējumā izcīnījis bronzas (1931) medaļu;
* neoficiālajā Pasaules šaha olimpiādē piedalījies 1936. gadā.

Pēc tam, kad 1939. gadā Trešais reihs okupēja un sadalīja Čehoslovākiju, Gilgs spēlēja Vācijas šaha čempionātos. 1939. gadā viņš ieņēma trešo vietu, bet gadu vēlāk dalīja trešo vietu ar Kurtu Rihteru.

Otrā pasaules kara laikā dienējis Vērmahtā. Pēc kara pārcēlies uz dzīvi Bavārijā un apmeties Rozenheimā. Turpinājis piedalīties šaha turnīros. Daudzkārtējais Rozenheimas pilsētas šaha čempions. Divas reizes uzvarējis Bavārijas federālās zemes šaha čempionātos. Tāpat divas reizes uzvarējis prestižajā Vācijas šaha kausā *Dähne-Pokal* (1954, 1963). Piedalījies arī Vācijas šaha čempionātos, kuros divas reizes dalījis 4. vietu (1951, 1953). Par rezultātiem turnīros FIDE 1953. gadā Gilgam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM) nosaukumu.

Vācijas Federatīvās Republikas komandas sastāvā piedalījies Eiropas komandu šaha čempionātā 1957. gadā. Līdz 1980. gadam Vācijas šaha bundeslīgā spēlējis Rozenheimas pilsētas komandas sastāvā. Periodikā publicējis savus šaha galotņu pētījumus.

Atsauces
--------

1. ↑  Classical games: Karl Gilg beat Alexander Alekhine
2. ↑  OlimpBase :: Men's Chess Olympiads :: Karl Gilg
3. ↑  OlimpBase :: unofficial Chess Olympiads :: Karl Gilg
4. ↑  31. Deutsche Schacheinzelmeisterschaft 1939 in Bad Oeynhausen
5. ↑  32. Deutsche Schacheinzelmeisterschaft 1940 in Bad Oeynhausen
6. ↑  40. Deutsche Schacheinzelmeisterschaft 1951
7. ↑  Deutsche Schacheinzelmeisterschaft 1953
8. ↑  OlimpBase :: European Men's Team Chess Championship :: Karl Gilg

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 286437291
* ISNI: 0000 0003 9242 7687

 |

 |
**Kārlis Eberhards fon Zīverss** (vācu: *Karl Eberhard von Sievers*; 1745—1821) bija vācbaltiešu cilmes Krievijas impērijas armijas virsnieks, Vidzemes guberņas muižnieks.

Dzīvesgājums
------------

Dzimis 1745. gada 21. jūnijā Bauņu muižā (vācu: *Bauenhof*) Joahima Johana fon Zīversa (1699–1770) un Annas Magdalēnas fon Zīversas (1710–1762) ģimenē. No trīspadsmit laulībā dzimušajiem bērniem pilngadību sasniedza seši: Jakobs Johans (1731–1808), Joahims Johans (1740–1815), Kārlis Eberhards (1745–1821), Anna Magdalēna (1746–1790), Marija Helēne (1751–1782), Pēteris Kristiāns (1754–1827).

K. E. fon Zīverss studēja Ķīles universitātē. 1763. gadā uzsāka militāro dienestu un sāka strādāt par tulku ģenerālfeldmaršala grāfa Rumjanceva (*Румянцев-Задунайский, Пётр Александрович*, 1725–1796) štābā. Pakāpeniski virzoties pa karjeras kāpnēm augšup, 1770. gada 1. janvārī kļuva par Trešā grenadieru pulka kapteini, devās uz fronti un Krievijas armijas sastāvā piedalījās sīvajās kaujās pret turkiem. Pirmā Krievu–turku kara laikā (1768–1774) K. E. fon Zīverss nonāca armijas virspavēlnieka (kopš 1770. gada) grāfa Rumjanceva tiešā pakļautībā. 1771. gada maijā viņam tika piešķirta majora pakāpe, taču sliktā veselības stāvokļa dēļ militāro dienestu vajadzēja atstāt.

Mantojumā no tēva K. E. fon Zīverss 1770. gadā ieguva Vecates muižu un 1777. gadā iegādājās Cēsu pilsmuižu kopā ar pusmuižām - Kārļumuižu un Jāņmuižu. Kopš 1783. gada K. E. fon Zīverss bija Cēsu apriņķa hauptmanis, galma padomnieks. Rīgas ložas „Zum Schwerdt" loceklis (1790).

Miris 1821. gada 21. maijā Cēsīs.

Ģimene
------

Bija precējies ar brīvkundzi Martu Juliānu fon Mengdenu (*Mengden*, 1748–1837), kura pārstāvēja Mengdenu plašās dzimtas Sinoles–Galgauskas (*Synolen–Golgowsky*) atzaru.
Nepilnu piecdesmit gadu ilgajā laulībā viņiem piedzima 12 bērni, no viņiem pilngadību sasniedza pieci brāļi – Kārlis Gustavs (1772–1856), Jakobs Ernsts Johans (1773–1810), Johans Georgs (Jegors) Joahims (1778–1827), Oto Vilhelms (1879–1820), Aleksandrs Reinholds (1786–1814) – un trīs māsas – Anna (Anete) Sofija Jūlija (1776–pirms 1846, prec. fon Veisa), Šarlote Elizabete (1780–1868) un Katarīna Vilhelmīna (1781–?).

Atsauces
--------

1. ↑  Allgemeine Deutsche Biographie. Bd. 34. Leipzig, 1892. S. 518."
2. ↑  LVVA, 7465. f. 1. apr. 4. l. 2. lp. – "Rīgas vietniecības valdes amatpersonu saraksts. 1783–1795."
3. ↑  LVVA, 214. f. 14. apr. 5. l. 37. lp. – "Rīgas vietniecības muižu īpašnieku saraksts. 1786. "
4. ↑  Серков А. И. Русское масонство, 1731—2000. Энциклопедический словарь. — Москва, 2001
5. ↑  7402. f. 3. apr. 342. l. 13. lp. – "Zīversu dzimtas ģenealoģiskā tabula."
Šis raksts ir par grāmatu. Par filmu skatīt rakstu Da Vinči kods (filma).
Leonardo da Vinči "Vitrūvija cilvēks". Romānā, Žaka Sonjēra, nogalinātā Luvras kuratora, līķi, atrada uz muzeja grīdas tieši tādā pašā pozā kā slavenajā zīmējumā
**"Da Vinči kods"** (angļu: *The Da Vinci Code*) ir amerikāņu rakstnieka Dena Brauna romāns, kas izdots 2003. gadā. "Da Vinči kods" ir Brauna populārā romāna "Eņģeļi un dēmoni" turpinājums. Romāns kļuva par pasaulē atzītu bestselleru, kā arī izraisīja lielu interesi par Svētā Grāla leģendu un Marijas Magdalēnas vietu kristietības vēsturē.

Sižets
------

Galvenajam romāna tēlam, Hārvarda Universitātes reliģiskās simboloģijas profesoram Robertam Lengdonam, jāatšķetina Luvras kuratora Žaka Sonjēra slepkavību. Sonjēra līķis tika atrasts Luvras muzeja zālē, pilnīgi kails "Vitrūvija cilvēka" pozā un ar šifrētu uzrakstu sev blakus. Šis šifrs norāda uz to, ka risinājuma atslēga jāmeklē Leonardo da Vinči darbos. Lengdons tiek nepatiesi apsūdzēts kuratora slepkavībā. Atrisināt mīklas un atrast īsto slepkavu Robertam palīdz kriptogrāfe, Žaka Sonjēra mazmeita - Sofija Nevē.

Romānā ir vairākas paralēlas sižeta līnijas, kurās piedalās dažādi romāna personāži.

Reliģiozā kritika
-----------------

Romāns varbūt būtu palicis kristietības piekritēju nepamanīts, ja tas nebūtu kļuvis tik populārs un ja romāna sākumā nebūtu teikts, ka visi mākslas darbu, arhitektūras, dokumentu un slepeno rituālu apraksti atbilst īstenībai. Romāna kritizētāji vērš uzmanību uz neprecīzu vēstures izklāstu un vēsturisku faktu skaidrošanu, kā arī uz neapstiprinātu leģendu izmantošanu.

Ārējās saites
-------------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikicitātu projektā ir citātu kolekcija par tēmu. Skatīt: ***Da Vinči kods*** |

* Dena Brauna oficiālā mājaslapa

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Dens Brauns |
| --- |
|  |
| Romāni | 
* "Ciparu cietoksnis" (1998)
* "Eņģeļi un dēmoni" (2000)
* "Maldu zona" (2001)
* "Da Vinči kods" (2003)
* "Zudušais simbols" (2009)
* "Inferno" (2013)

 |
|  |
| Ekranizācijas | 
* "Da Vinči kods" (2006)
* "Eņģeļi un dēmoni" (2009)
* "Inferno" (2016)

 |
|  |
| Personāži | 
* Roberts Lengdons

 |

 |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 187562820
* BNF: cb14580209w (data)

 |

 |