recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Vegeva** (igauņu: *Vägeva*) ir stacija Tapas—Tartu dzelzceļa līnijā Igaunijā, Jegevas apriņķa Jegevas pagastā un atrodas 45,4 km attālumā no Tapas, 67,1 km attālumā no Tartu un 123 km attālumā no Tallinas. Vegevā pietur Tapas (Tallinas) un Tartu (Koidulas un Valgas) virzienā kursējošie dīzeļvilcieni, izņemot Tallinas-Tartu ekspresvilcienu.

Pēc Krievijas impērijas tipveida dzelzceļa projekta celtā Vegevas stacijas ēka 1944. gada septembrī, Nacistiskās Vācijas karaspēkam atkāpjoties, tika nodedzināta.

No dzelzceļa izbūves laikiem stacijas teritorijā saglabājusies dzelzceļa darbinieku dzīvojamā ēka. Tā ir divstāvu vienjoma koka celtne ar lēzenu divslīpju jumtu.

Pašreizējā Vegevas stacija izvietota vienstāva silikātķieģeļu ēkā.

Skatīt arī
----------

Vegevas stacija (attēli)

Atsauces
--------

1. ↑  AS EVR Infra raudteerajatistel võimaldatavad operatsioonid 2011/2012
2. ↑  Avaleht | Edelaraudtee

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Uz Tapu** |  | **Uz Tartu** |
|  Rake |  **Vegeva** | Pedja  |
**Kiligunda** (lībiešu: *kiligunda*, igauņu: *kihelkond*) bija draudzes novada vai pilsnovada nosaukums viduslaiku Kursā, Sāmsalā un Vīkā.
Kiligunda nodokļu un tiesas ziņā sastāvēja no mazākām vienībām — vakām. Arī pēc Livonijas iedzīvotāju kristīšanas tika saglabāts senais zemes iedalījums draudzēs (kiligundās), kurās iecēla savus katoļu priesterus un cēla savas baznīcas.

Vēsture
-------

Vatikāna arhīvos līdz mūsdienām saglabājies 1230. gada 28. decembrī noslēgts Romas pāvesta Gregora IX pārstāvja Balduīna līgums ar Kursas ķēniņu Lamekinu:
"*Tā kā ķēniņš Lamekins un Kursas pagāni no Ezertuves, Durbes un Sagares zemēm un* kiligundām*, kā arī no citām kiligundām un ciemiem, kas atrodas Ventas abās pusēs, nāca pretim Kristus ticības pieņemšanai, nododami savas zemes, sevi un savus ķīlniekus caur mūsu rokām pāvesta kunga rokās un apsolījās vienmēr paklausīt visiem viņa rīkojumiem, tad mēs noslēdzam ar viņiem šādu līgumu un apstiprinājām šādus nosacījumus...*"

Arī Latviešu Indriķis savā hronikā latīniski lieto nosaukumu *kilegunda* (varianti *kylegunda, kiligunda*) vienīgi aprakstot Sāmsalas iekarošanu (Indriķa hronika XXX. 5) un Igaunijas dalīšanas laikā Rīgas bīskapa iegūto Piejūru jeb Vīku ar septiņām kilegundām (XXVIII. 2).

Atsauces
--------

1. ↑  Latviešu konversācijas vārdnīcas III. sējuma 5873.—5875. sleja.
2. ↑   Senās Latvijas vēstures avoti. 1. burtnīca. Red. Švābe, A. Rīga: Latvijas Vēstures institūta apgāds, 1937. — dokuments Nr. 162, 141.—142. lpp. (saīsināts)
Uzņēmuma dibinātājs Esa Haltunens
*Veekmas FG2327 S* greiders Zviedrijā 2010. gadā
***Veekmas Oy*** ir Somijas greideru ražotājs. Uzņēmumam pieder greideru zīmoli *Lokomo*, *Lännen*, *Nord-Verk*, *Mattsson*, *Vammas* un *Veekmas*. Uzņēmums izlaiž arī specializētus greiderus, kas paredzēti darbam pazemē.

Vēsture
-------

Uzņēmuma dibinātājs Esa Haltunens 1970. gadu beigās sāka nodarboties ar vecu greideru atjaunošanu tālākai pārdošanai. 1982. gadā viņš nodibināja komandītsabiedrību *Veekmas Ky*, bet 1984. gadā dibināja kapitālsabiedrību *Veekmas Oy*, par kuras īpašniekiem kļuva četri viņa ģimenes locekļi. Līdz 1990. gadiem uzņēmums no Zviedrijas iepirka nolietotus *Nord-Verk* greiderus, pilnībā tos atjaunojot un pārdodot Somijas tirgū.

Pirmais pašu izstrādāts greidera modelis tika izlaists 1993. gadā. Pazīstamākais modelis *FG 2327 S* tika izlaists 2000. gadā.

2007. gada oktobrī *Veekmas* no valsts uzņēmuma *Patria* iegādājās *Vammas* greideru biznesu. Tajā pašā laikā Zviedrijā tika dibināts meitas uzņēmums *Veekmas Svenska AB*. *Veekmas* kļuva par vienīgo greideru ražotāju Ziemeļvalstīs.

Atsauces
--------

1. ↑  History – A little boy's interest in machinery Veekmas

Ārējās saites
-------------

* *Veekmas* mājaslapa
**Baltkrievijas Ekstralīga 2008-09** bija 17. Baltkrievijas Ekstralīgas sezona, kurā uzvaru izcīnīja Minskas "Junostj".

Līga bija atklāta, jo šinī sezonā Baltkrievijas līgā spēlēja četri Latvijas klubi - HK Rīga 2000, HK Liepājas Metalurgs, ASK/Ogre un DHK Latgale. Visaugstāk regulāro sezonu noslēdza HK Liepājas Metalurgs, ierindojoties 8. vietā. HK Rīga 2000 ieņēma 11. vietu, ASK/Ogre - 12. bet DHK Latgale - 13. vietu.

Komandas
--------

* Valsts karogs: Baltkrievija Bobruiskas "Shinnik"
* Valsts karogs: Baltkrievija HK Bresta
* Valsts karogs: Baltkrievija Grodņas "Neman"
* Valsts karogs: Baltkrievija HK Gomeļa
* Valsts karogs: Latvija DHK Latgale
* Valsts karogs: Latvija HK Liepājas Metalurgs
* Valsts karogs: Baltkrievija Minskas "Junostj"
* Valsts karogs: Baltkrievija Minskas "Keramin"
* Valsts karogs: Baltkrievija Mogiļevas "Khimvolokno"
* Valsts karogs: Baltkrievija Novopolockas "Himik-SKA"
* Valsts karogs: Latvija ASK/Ogre
* Valsts karogs: Latvija HK Rīga 2000
* Valsts karogs: Baltkrievija HK Vitebska
* Valsts karogs: Baltkrievija Žlobinas "Metallurg"

Formāts
-------

Pēc regulārās sezonas sekoja izslēgšanas kārta. Izslēgšanas kārta notika atsevišķi Baltkrievijas un Latvijas klubiem.

Atsauces
--------

1. ↑  eSports.lv. «Četri klubi spēlēs Baltkrievijā», 29.05.2008. Arhivēts no oriģināla, laiks: 31.05.2008. Skatīts: 12.06.2008.
2. ↑  eSports.lv. «Latvijas klubi spēlēs Baltkrievijā», 05.06.2008. Arhivēts no oriģināla, laiks: 08.06.2008. Skatīts: 12.06.2008.
**Nensija Leina** (angļu: *Nancy Lane*; dzimusi kā **Džonsa** (angļu: *Jones*) 1971. gadā) ir Austrālijas starptautiskā meistare šahā.

Biogrāfija
----------

Piedzimusi šahistu ģimenē - gan viņas tēvs Braiens Džonss, gan brālis Lī Džonss ir FIDE meistari (FM) šahā. Precējusies ar Gariju Leinu, kas arī ir FIDE meistars šahā. Beigusi Rietumu Sidnejas universitāti (University of Western Sydney) ar bakalaura grādu (1992). Strādājusi par pārdošanas menedžeri.

2015. gadā Okeānijas zonas šaha turnīrā izcīnījusi 2. vietu un ieguvusi tiesības piedalīties Pasaules sieviešu šaha čempionātā pēc tam, kad no tām atteicās turnīra uzvarētāja. 2017. gadā Teherānā Pasaules šaha čempionātā sievietēm pēc izslēgšanas sistēmas 1. kārtā zaudējusi Dzjui Veņdzjuņai.

Atsauces
--------

1. ↑  2015 Oceania Zonal Womens
2. ↑  FIDE Womens World Champs knockout Tehran 10/2-5/3
3. ↑  «FIDE Women's World Chess Championship 2017». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2017. gada 21. februārī. Skatīts: 2017. gada 17. februārī.

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
**Vamsuta** (ap 1634.-1662.), arī **Aleksandrs Pokanokets**, bija vampanoagu cilts indiāņu sačems.

Ģimene
------

Vamsuta bija Masasoita vecākais dēls un Metakometa brālis. Viņš bija precējies ar Veetamoo. Vārdu "Aleksandrs" viņam piešķīra angļu kolonisti 1656. g.

Valdīšana un nāve
-----------------

Vamsuta kļuva par sačemu pēc Masasoita nāves 1660. g. Reģionā samazinājās kažokādu tirdzniecībai, un Vamsuta palielināja 
cilts ietekmi, apejot Masačūsetsas varasiestādes un pārdodot zemi citām kolonijām. Kā suverēna cilts, vampanoagi bija pārliecināti ka ir tiesīgi īstenot no eiropiešiem neatkarīgu politiku. Kā rezultātā 1662. g. Vamsuta tika nodevīgi arestēts un stājās Plimutas tiesas priekšā. Aresta laikā viņš saslima un pēc atbrīvošanas ceļā uz mājām nomira.

Vamsutas nāves apstākļi ir neskaidri. Viņa brālis un jaunais cilts sačems Metakomets bija pārliecināts, ka angļi Vamsutu noindēja. Jebkurā gadījumā gan nelikumīgais virsaiša arests, gan viņa mīklainā nāve vampanoagu vidū izraisīja pamatotu sašutumu, un kļuva par vienu no iemesliem kas izraisīja Karaļa Filipa karu. Proporcionāli iedzīvotāju skaitam tas izvērtās par asiņaināko indiāņu un eiropiešu ieceļotāju konfliktu Savienoto Valstu vēsturē.

Depiction of Wamsutta 's deathVamsuta nāve attēlota Harper's Magazine žurnālā 1857. gadā
Kā netiešs pierādījums vampanoagu pārliecībai par cilts sačema noslepkavošanu kalpo kāds to dienu Plimutas tiesas pieraksts. Tajā ir minēts rēķins indes iegādei, lai "tiktu vaļā no kaitēkļa".
**Paulino Frīdmans** (poļu: *Paulin Frydman*; 1905. gada 26. maijs Varšava — 1982. gada 2. februāris Buenosairesa) bija Polijas un Argentīnas starptautiskais meistars šahā (1955).

Biogrāfija
----------

Laika posmā starp Pirmo un Otro pasaules karu bijis viens no spēcīgākajiem Varšavas šahistiem. 1926. gadā izcīnījis otro vietu pirmajā Polijas šaha čempionātā, atpaliekot tikai no uzvarētāja Dāvida Pšepjurkas. Piedalījies arī divos nākamajos Polijas šaha čempionātos: 1927. gadā Lodzā dalījis 5.-7. vietu, bet 1935. gadā Varšavā bijis trešais aiz Savelija Tartakovera un Migela Naidorfa. 1935. gadā nospēlējis neizšķirti maču ar Rūdolfu Špīlmani. Četras reizes uzvarējis Varšavas pilsētas šaha čempionātos (1931, 1932, 1933, 1936). 1937. gadā Varšavas pilsētas izlases sastāvā uzvarējis pirmajās Polijas komandu šaha meistarsacīkstēs.

Pārstāvējis Polijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:

* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 7 reizes (1928-1939). Komandu vērtējumā izcīnījis zelta (1930), 2 sudraba (1931, 1939) un 3 bronzas (1928, 1935, 1937) medaļas. Individuālajā vērtējumā izcīnījis 2 sudraba (1935, 1939) un 2 bronzas (1933, 1937) medaļas;
* neoficiālajā Pasaules šaha olimpiādē piedalījies 1936. gadā un komandu vērtējumā izcīnījis sudraba medaļu.

1939. gadā sākoties Otrajam pasaules karam atradies Pasaules šaha olimpiādē Buenosairesā. Tāpat kā daudzi Eiropas šahisti nolēmis neatgriezties mājās un palicis Argentīnā. Pēc spāņu valodas parauga izmainījis savu vārdu no "Paulins" uz "Paulino". 1941. gadā atvēris Buenosairesā savu kafejnīcu, kas nodrošinājusi Frīdmanam finansiālu neatkarību. Pirmajos dzīves gados Argentīnā piedalījies dažādos šaha turnīros, bet jau 1942. gadā veselības problēmu dēļ bijis spiests pārtraukt savu aktīvā šahista karjeru. Par vēsturiskajiem panākumiem turnīros FIDE 1955. gadā Frīdmanam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM) nosaukumu. 1978. gadā Buenosairesā šaha olimpiādes laikā Polijas delegācija Frīdmanam un Naidorfam pasniedza piemiņas medaļas par godu Polijas šaha federācijas 50. gadu jubilejai.

Atsauces
--------

1. ↑  «I Szachowe Mistrzostwa Polski Warszawa 1926». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 8. martā. Skatīts: 2016. gada 27. maijā.
2. ↑  II Szachowe Mistrzostwa Polski Łódź 1927[novecojusi saite]
3. ↑  «III Szachowe Mistrzostwa Polski Warszawa 1935». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 5. martā. Skatīts: 2016. gada 27. maijā.
4. ↑  1st Polish Team Chess Championship: Królewska Huta 1929
5. ↑  OlimpBase :: Men's Chess Olympiads :: Paulin Frydman
6. ↑  OlimpBase :: unofficial Chess Olympiads :: Paulin Frydman

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
**Novadpētniecība** ir vietējās apkaimes (dzimtā ciema, pilsētas, pagasta) izpēte un zinātne par to. Ar novadpētniecību parasti nodarbojas skolēni, attiecīgā teritorijā dzīvojošie iedzīvotāji, entuziasti. Iegūtā informācija dod plašu ieskatu par konkrētās teritorijas dabu, iedzīvotāju sadzīvi, folkloru, paražām, vēsturiskiem notikumiem, novadniekiem. Novadpētniecībā plaši izmanto lauku pētījumu metodes, intervijas, senu publikāciju izpēti.

Novadpētniecības materiālu krājums
----------------------------------

* Grāmatas par novadu,
* Novada preses izdevumi,
* Novadnieku publicētie un nepublicētie darbi,
* Rokraksti,
* Foto albumi,
* Materiāli par novadu no preses izdevumiem un arhīviem,
* Mutvārdu vēstures liecības (intervijas),
* Audiovizuālie materiāli.

Novadpētniecības materiālu mapes
--------------------------------

* Par personām;
* Par pagastiem,
* Par pilsētām,
* Par tēmām.

Novadpētniecības darbs bibliotēkās
----------------------------------

Novadpētniecības darbs bibliotēkās ir neatņemama sastāvdaļa, kas tiek veikts daudzu gadu garumā. Regulāri tiek fiksētas izmaiņas novada dzīvē. Bibliotēku, kas nodarbojas ar novadpētniecību, uzdevums ir glabāt, apkopot un nodrošināt pieejamību materiāliem par novadpētniecības resursiem. Saglabājami ir materiāli, kas attiecas uz novada vēsturi, kultūras mantojumu, iedzīvotāju dzīvi un sasniegumiem. Bibliotēkās parasti ir īpaša vieta (istaba, stūrītis), kur tiek glabāti un katram entuziastam ir pieejami materiāli par novadpētniecību.

Novadpētniecība muzejā
----------------------

Ne katrs muzejs ir novadpētniecības muzejs. Kā novadpētniecības muzeja piemēru var minēt Daugavpils Novadpētniecības un mākslas muzeju. Muzejs atrodas Daugavpils centrā. Daugavpils Novadpētniecības un mākslas muzeja misija ir vākt, glabāt, pētīt un popularizēt Daugavpils novada vēsturi, kultūru, mākslu un dabu, radīt vietējiem iedzīvotājiem cieņu pret garīgo mantojumu un tradīcijām, kā arī sniegt zināšanas par novada nozīmi valsts dzīvē. Muzejs rīko dažādus pasākumus, kas saistīti ar novadpētniecību un ne tikai. Tam ir īpaša piebūve, kurā glabājas novadpētniecības materiāli (grāmatas, publikācijas un citi materiāli), katrs interesents var izmantot šos materiālus novadpētniecībā.

Atsauces
--------

1. ↑
2. 1 2  «Novadpētniecība». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2011. gada 31. jūlijā. Skatīts: 2011. gada 17. oktobrī.
3. ↑  «Aknīste — pilsēta Dienvidsusējas senlejā — Aknīstes bibliotēka — www.akniste.lv». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 4. martā. Skatīts: 2011. gada 17. oktobrī.
4. ↑  «Daugavpils Novadpētniecības un mākslas muzejs». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2020. gada 27. septembrī. Skatīts: 2011. gada 17. oktobrī.

Ārējās saites
-------------

* Novadpētniecība
* Tukuma bibliotēkas novadpētniecība
* Trikātas pamatskolas novadpētniecība[novecojusi saite]
* Novadpētniecības mapes Jēkabpils bibliotēkā

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* LCCN: sh85077932
* GND: 4024116-6
* BNF: cb11944175t (data)
* NKC: ph137666

 |

 |
**Anita Gara** (ungāru: *Gara Anita*; dzimusi 1983. gada 4. martā Budapeštā) ir Ungārijas starptautiskā lielmeistare šahā (2009).

Biogrāfija
----------

No 1993. līdz 1999. gadam vairākkārt pārstāvējusi Ungāriju Eiropas un Pasaules junioru šaha čempionātos. 1995. gadā Pasaules junioru šaha čempionātā U12 vecuma grupā izcīnījusi sudraba medaļu. Divas reizes izcīnījusi sudraba medaļas komandu vērtējumā Eiropas komandu čempionātā U18 vecuma grupā (2000, 2001).

Kopš 1990. gadu beigām ir viena no vadošajām Ungārijas šahistēm. Piecas reizes uzvarējusi Ungārijas sieviešu šaha čempionātos (2000, 2001, 2009, 2013, 2016). 2012. gadā bijusi otrā (uzvarēja Petra Papa), bet 2004. gadā ieguvusi bronzas medaļu. 

Daudzu starptautisko šaha turnīru laureāte, tajā skaitā uzvarējusi (2003) un bijusi otrā (1998, 2008) dažādos Budapeštas *First Saturday* festivāla turnīros. 2004. gadā uzvarējusi Sombathējas (Ungārija) starptautiskajā šaha turnīrā *Gold Cup*, apsteidzot Ildiko Mādlu un Annu Muzičuku.

2018. gadā Hantimansijskā Pasaules šaha čempionātā sievietēm pēc izslēgšanas sistēmas 1. kārtā zaudējusi Lei Tindzje.

Pārstāvējusi Ungārijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:

* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījusies 7 reizes (2000-2006, 2012-2016). Individuālajā vērtējumā izcīnījusi bronzas (2016) medaļu;
* Pasaules komandu šaha čempionātā piedalījusies 2019. gadā;
* Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījusies 7 reizes (1997, 2003-2013). Komandu vērtējumā izcīnījusi sudraba (2003) medaļu. Individuālajā vērtējumā izcīnījusi bronzas (2005) medaļu.

Par panākumiem turnīros FIDE 1997. gadā Garai piešķīra starptautiskās meistares (WIM), bet 2009. gadā - starptautiskās lielmeistares (WGM) un starptautiskā meistara nosaukumu vīriešiem (IM).

Anitas māsa Tīcia arī ir šaha lielmeistare.

Atsauces
--------

1. ↑  OlimpBase :: European Girls' U18 Team Chess Championship :: Anita Gara
2. ↑  Women’s World Championship 2018
3. ↑  OlimpBase :: Women's Chess Olympiads :: Anita Gara
4. ↑  OlimpBase :: European Women's Team Chess Championship :: Anita Gara
5. ↑  Title Applications: Gara, Anita

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
Koordinātas: 41°0′38.09″N 28°58′4.56″E﻿ / ﻿41.0105806°N 28.9679333°E﻿ / 41.0105806; 28.9679333

Slēgtā tirgus galvenie Nuruosmanijes vārti (*Nuruosmaniye kapısı*).
Slēgtā tirgus galvenā iela
**Slēgtais tirgus** (turku: *Kapalıçarşı*) atrodas Stambulā, Turcijā un ir viens no lielākajiem apjumtajiem tirgiem pasaulē. Lielo tirgu katru dienu apmeklē no 250 līdz 400 tūkstošiem cilvēku un tas ir populārs ar juvelierizstrādājumu, trauku, garšvielu un paklāju veikaliem. Tirgus sastāv no 58 ielām un apmēram 6000 veikaliem.

Vairums stendu un veikalu tirgū izvietoti vienkopus pēc preču kategorijām: atsevišķa zona ādas izstrādājumiem, zeltam, juvelierizstrādājumiem u.tml. Tirgū atrodas divas lielas mantu glabātavas(turku: *bedesten*, lielas mūra ēkas ar kupolveida jumtu, kas domātas mantu glabāšanai drošībā). Glabātavas celtas pēc sultāna Mehmeda II Iekarotāja pavēles 1455.-1461. gadā. 16. gadsimtā sultāna Suleimana I Lieliskā valdīšanas laikā tirgu ievērojami paplašināja, bet pēc 1894. gada zemestrīces tirgus pieredzēja ievērojamu pārbūvi.

Tirgus sadalīts šķērsielās (*sokak*) un pagalmos (*han*), bet tajā var iekļūt pa vairākiem vārtiem (*kapı*). Viena no tirgus šķērsielām savieno Bajezida mošeju, Bajezida laukumu un Nuruosmanijes mošeju.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Stambulas Slēgtais tirgus***.


|  |  |
| --- | --- |
| Portal icon | Turcijas portāls |
|

* Kapalıçarşı - informācija par tirgu (turciski)
* Tirgus vietne Archived 2021. gada 12. augustā, *Wayback Machine* vietnē. (angliski)
* Turcijas Kultūras ministrijas informācija (turciski)
**Anita Rožkalne** (dzimusi 1956. gada 28. aprīlī Rīgā) ir latviešu literatūrzinātniece.

Biogrāfija
----------

A. Rožkalne beigusi Latvijas Universitāti. Publicējas kopš 1975. gada. Ieguvusi doktora grādu par disertāciju „Analītiski psiholoģiskā romāna attīstība latviešu literatūrā" (1984).
Strādā LU Literatūras, folkloras un mākslas institūtā, no 2008. līdz 2016. gadam tā izdevniecības vadītāja. 

Pētījumi par latviešu prozu, vairākkārt pievērsusies Kārļa Zariņa, Gundegas Repšes, Astrīdes Ivaskas un Veltas Sniķeres daiļradei. Sarakstījusi komentārus Imanta Ziedoņa Rakstiem (1–11, 1995–2001), sastādījusi zinātnisko rakstu krājumus „Materiāli par.." (1991–2002), K. Zariņa sentenču krājumu "Pārdomas, baložiem maizi drupinot" (1992), rakstu krājumu „Salīdzinošā literatūrzinātne Austrumeiropā un pasaulē" (2001), E. Salnas dzejoļu izlasi „Paisuma pali" (1996) un K. Zāles dzejoļu krājumu „Atspulgi nes" (2000), Rīgai veltītu dzejoļu krājumu „Ko dziedāja Rīgas gaiļi" (2001, līdzautore), A. Ivaskas krājumu "Dzeja un atdzeja" (2007), V. Sniķerei veltītu rakstu krājumu „Gaisma un noslēpums" (2010).

Latvijas Rakstnieku savienības biedre kopš 1998. gada. Saņēmusi Rakstnieku savienības „Kritiķa kausu" par monogrāfiju „Palma vējā". 2016. gadā ieguvusi V. Plūdoņa balvu literatūrzinātnē par monogrāfiju „Lauva: dzejniece Astrīde Ivaska". 2017. gadā saņēmusi Literatūras gada balvas speciālo balvu par pētījumu „Kārļa Zariņa burvju aplis".

Bibliogrāfija
-------------

* *Hypotese uber eine Seelendrama oder Der ungeschriebene Roman* [apcere par K. Zariņu]. Rīga: Preses nams, 1993.
* *Latviešu romānu rādītājs* [kopā ar H. Hiršu un R. Briedi]. Rīga: LU LFMI, 1997.
* *Palma vējā: literatūrvēsturiskas piezīmes par latviešu trimdu*. Rīga: Pētergailis, 1998.
* *Zvaigznes šūpolēs* [intervijas ar rakstniekiem]. Rīga: Preses nams, 1999.
* *Poētiskā anatomija: fantāzija par neizzināmo Gundegas Repšes prozā*. Rīga: Pētergailis, 1999.
* *Kārlis Zariņš: vai visas mūsu zvaigznes...*. Rīga: LU FSI, 2007.
* *Rono. Rono...* [proza]. Rīga: Pētergailis, 2010.
* *Lauva: dzejniece Astrīde Ivaska*. Rīga: LU LFMI, 2012.
* *Latviešu romānu rādītājs*: 2. izdevums [kopā ar R. Briedi]. Rīga: LU LFMI, 2014.
* *Valoda tulkojumā* [interviju un rakstu krājums]. Rīga: Latviešu valodas aģentūra, 2015.
* *Kārļa Zariņa burvju aplis*. Rīga: LU LFMI, 2016.

Atsauces
--------

1. ↑  LFK - Anita Rožkalne.  Archived 2019. gada 2. februārī, *Wayback Machine* vietnē.
2. ↑  Anita Rožkalne.
3. ↑  Nosauc Latvijas Literatūras gada balvas nominantus, mūža balvas un speciālbalvas ieguvēju. 2017, 27. marts.  Archived 2017. gada 31. martā, *Wayback Machine* vietnē.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 63222271
* LCCN: n93073435
* ISNI: 0000 0001 1657 6715

 |

 |
**Pīļknābju apakškārta** (*Platypoda*) ir viena no divām kloākaiņu kārtas (*Monotremata*) apakškārtām. Šajā kārtā ir 3 dzimtas un tikai viena mūsdienās dzīvojoša suga - pīļknābis (*Ornithorhynchus anatinus*). Visas pārējās sugas ir izmirušas. Zinātniskais nosaukums atvasināts no grieķu valodas un latviski nozīmē "platās pēdas" (*platy* - plats, *poda* - pēdas).

Lai arī mūsdienās ir sastopama tikai viena pīļknābju suga, kas dzīvo Austrālijā, fosilijas liecina, ka agrajā krīta periodā pirms 145 miljoniem gadu šīs apakškārtas dzīvnieki bijuši plaši sastopami visā Gondvanas austrumdaļā (tagadējo Dienvidameriku ieskaitot). Salīdzinoši ehidnu apakškārta (*Tachyglossa*) ir daudz jaunāka un atdalījās no aizvēsturiskajiem pīļknābjiem pirms 10 - 15 miljoniem gadu. Līdz ar to pīļknābji ir zīdītāju visprimitīvākā grupa. Pīļknābju apakškārtas dzīvniekiem piemīt rāpuļu, zīdītāju un tikai pīļknabjiem raksturīgās īpašības. Ir noskaidrots, ka, piemēram, spēja mazuļus zīdīt ar pienu ir radusies vismaz pirms 166 miljoniem gadu. Pīļknābju unikālākās īpašības kā zīdītājiem, kuras turklāt ir atšķirīgas no ehidnām (otra kloākaiņu grupa), ir to spēja izstrādāt indi un veids, kā tie uztver smaržas. Zinātnieki uzskata, ka pīļknābji barību atrod, ne tikai izmantojot savu knābju elektroreceptorus, bet arī uztverot ūdens ķīmisko sastāvu.

Sistemātika
-----------

* **Pīļknābju apakškārta** (*Platypoda*)
	+ Pīļknābju dzimta (*Ornithorhynchidae*)
		- Pīļknābju ģints (*Ornithorhynchus*)
			* Pīļknābis (*Ornithorhynchus anatinus*)
		- ģints † *Obdurodon*
	+ dzimta †*Kollikodontidae*
	+ dzimta †*Steropodontidae*

(†) - Izmirušu organismu grupa.

Atsauces
--------

1. ↑  «ZipcodeZoo: Platypoda». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2010. gada 1. februārī. Skatīts: 2014. gada 9. decembrī.
2. ↑  «Latin Plurality». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2015. gada 27. martā. Skatīts: 2014. gada 9. decembrī.
3. 1 2  «A platypus’ eye view of the mammalian genome». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 11. martā. Skatīts: 2014. gada 9. decembrī.
4. 1 2  Platypus Genome Reveals Secrets of Mammal Evolution
Franss Sneiderss. "Briežu medības", (1725-1749), audekls, eļļa, 220 x 420cm, Brisele, Karaliskais mākslas muzejs.
Alberts Keips. "Gailis ar vistām", (1651), ), audekls, eļļa, 48 x 45cm, Gente, Karaliskais mākslas muzejs.
**Animālija** ir tēlotājmākslas žanrs vai atsevišķs darbs, kas atveido dzīvnieku.
Mākslinieku, kas darbojas animālijā, sauc par animālistu.

Biežāk animālijā tiek maksimāli precīzi atveidoti dzīvnieki, tomēr nereti šajā atveidojumā tiek atklātas arī atsevišķas cilvēkiem piemītošas īpašības, kas visbiežāk ir saskatāmas satīriskos vai alegoriskos darbos.

Žanra attīstība
---------------

Jau pirmatnējā mākslā tika attēloti stilizēti dzīvnieki, Ķīnā animālija radās 8. gadsimtā Tanu dinastijas laikā. Agrajos viduslaikos bija ļoti populārs "zvēru stils". Renesanses laikā parādās mākslas darbi, kuros dzīvnieki tiek attēloti reālistiski, kas ir redzams Pinazello un Albrehta Dīrera darbos. Izcili animālisti Eiropā bija Alberts Keips un Pauls Poters Holandē, Jans Feits un Franss Sneiderss Flandrijā. 20. gadsimta sākumā radās tendence attēlot dzīvnieku precīzi un naturālistiski kā dabas sastāvdaļu, tai piemērs ir Francijas gleznotājs Konstāns Truajons. Viens no Latvijas izcilākajiem animālistiem bija tēlnieks Teodors Zaļkalns.

Izmantotā literatūra
--------------------

* Blūma, Daina. Mazā mākslas vēstures terminu vārdnīca. Rīga:Zvaigzne ABC. ISBN 9984-36-962-5

Atsauces
--------

1. ↑  «Tezaurs.lv». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2010. gada 26. augustā. Skatīts: 2010. gada 22. oktobrī.
2. ↑  Blūma, Daina. Mazā mākslas vēstures terminu vārdnīca. Rīga:Zvaigzne ABC. 14.lpp.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Animālija***.
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Tēlotāja mākslas žanri |
| --- |
|  |
| 
* Ainava
* Akts
* Alegorija
* Animālija
* Batālais žanrs
* Bodegons
* Klusā daba
* Marīna
* Pastorāle
* Portrets
* Sadzīves žanrs
* Vanitas
* Vēsturiskais žanrs

 |

 |
**Nokarenais bērzs** (*Betula pendula* Roth, sīn. *Betula verrucosa* Ehrh.) jeb **kārpainais bērzs,** jeb **āra bērzs** ir bērzu dzimtas suga. Latvijā bieži sastopams koks.

Apraksts
--------

Koka miza
Tas ir līdz 35 m garš, vasarzaļš koks. Miza balta, veido tipisku, noplēšamu tāsi. Vecāka miza plaisājoša, melni krevaina. Jauni zari nokareni, kaili, klāti ar kārpveidīgiem dziedzeriem. Lapas veselas, rombiskas ar zobainu malu. Pamats ķīļveidīgs vai sirdsveidīgs. 

Vienmājas augi ar viendzimuma ziediem spurdzēs. Zied lapām plaukstot maijā. Auglis — spārnains riekstiņš. 

Lapas un spurdzes
Dīgušas sēklas
### Koksne

Koksne balta, blīva, ar viegli iedzeltenu vai iesārtu nokrāsu. Bieži sastopams brūns neīsts kodols. Gadskārtas saskatāmas vāji visos griezumos, gar gadskārtas robežu šaura tumšāka josliņa. Trahejas vienmērīgi izkliedētas.

Izplatība
---------

Nokarenais bērzs aug gandrīz visā Eiropā un lielā Āzijas daļā.

Izmantošanas veidi
------------------

Bērza, tai skaitā nokarenā bērza, koksni izmanto finierim un plātnēm, mēbelēm, malkai, furnitūrai, celtniecībai un daudzās citās ražošanas nozarēs, tai skaitā virpojumiem, ieroču laidēm, sporta inventāram, medicīnā aktivētās ogles ieguvei.

Literatūra
----------

* Artūrs Mauriņš, Andris Zvirgzds. *Dendroloģija*. Rīga 2006. ISBN 9984-802-21-3

Atsauces
--------

1. ↑  Izplatība

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Nokarenais bērzs***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* *Brockhaus Enzyklopädie* raksts (vāciski)
* *Encyclopædia of Life* raksts (angliski)
* latvijasdaba.lv
**Nokarenā plaukšķene** (latīņu: *Silene nutans*) ir Eiropā plaši izplatīta, mainīga izskata neļķu dzimtas suga, kuras ietvaros nodala vairākas pasugas un varietātes. Suga Latvijā ir sastopama nereti visā teritorijā, kur dažāda lieluma grupas aug sausos priežu mežos, mežmalās, sausās pļavās un upju krastu nogāzēs, arī kāpās un smiltājos.

Apraksts
--------

Nokarenā plaukšķene ir daudzgadīgs, 20—70 cm garš lakstaugs. Tam ir stāvs stublājs, kurš nezaro, ir klāts ar īsiem, vienkāršiem matiņiem un dziedzermatiņiem, augšdaļā lipīgs. Pie stublāja pamata bieži ir neauglīgi, lapaini dzinumi. Lapas ir iegareni olveidīgas vai lāpstveidīgas, vai lancetiskas (stublāja vidū un augšdaļā), apakšējās ar garu kātu, augšējās sēdošas. Visu lapu mala gluda. Ziedi ir izvietoti garā un skrajā, vienpusēji nolīkušā, piramidālā skarā. Ziedi ir nokareni un ziedkāts ir garš. Kauss ir šauri stobrveidīgs ar 10 tumšākām, izcilnām garendzīslām, parasti apmatots. Vainaglapas ir baltas, garākas nekā kauss, dziļi šķeltas 2 šaurās daivās, galā ieritinātas. Ir īss, īlenveidīgs vainadziņš. Putekšņlapas tālu pārsniedz vainagu. Saulainā laikā ziedi ir aizvērušies. Auglis ir olveidīga pogaļa ar atliektiem zobiņiem. Zied no jūnija līdz septembrim.

Atsauces
--------

1. 1 2  «nokarenā plaukšķene - Silene nutans L. - Augi - Latvijas daba». *www.latvijasdaba.lv*. Skatīts: 2023-05-21.
NogurumsNoguris cilvēks
**Nogurums** ir cilvēka fizioloģisks un psiholoģisks stāvoklis, kas signalizē par pārmērīgi saspringtām vai ilgstošām aktivitātēm. Termini nogurums un miegainība bieži tiek lietoti vienkopus vai pat aizstāj viens otru. Jebkurš darbs, ja to strādā bez pārtraukumiem, agrāk vai vēlāk kļūst grūti veicams — iestājas nogurums. Sākumā noguruma sajūtu var pārvarēt un turpināt darbu ar iepriekšējo intensitāti, ko sauc par kompensētā noguruma fāzi.

Cēloņi
------

* Miega trūkums vai slikts miegs
* Iekšējais ķermeņa pulkstenis
* Medikamentu blakusefekti
* Laiks uzdevuma veikšanai
* Monotons darbs
* Fiziskās nodarbības
* Individuālās īpatnības
* Slimības, veselības stāvoklis
* Gari vienmuļi ceļa posmi, nemainīgas apkārtējās ainas
* Vecums
* Alkohola lietošana
* Fiziskā kondīcija

Simptomi
--------

* Ilgāka plakstiņu aizvēršana
* Samazinās reakcijas ātrums
* Stīvums
* Miega sajūta

Noguruma pēdējā stadija
-----------------------

Kad ir sasniegta pēdējā noguruma stadija, cilvēkam var iestāties mikromiegs – ļoti īss miegs, kas vidēji ilgst 4 līdz 5 sekundes. Tā rezultātā ķermeņa muskuļi atslābst. Mikromiega dēļ tiek veidotas uz ceļiem un šosejām speciālas nelīdzenas joslu līnijas, kuras palīdz pārtraukt autovadītāju mikromiegu.

Atsauces
--------

1. ↑  «NOGURUMS | Medicīnas termins». *www.neslimo.lv*. Skatīts: 2022-01-29.
2. ↑  Andrejs Kurpatovs. *Septiņas unikālas receptes kā uzvarēt nogurumu*. Latvija : Vieda, 2010. ISBN 9789984782485.
**Eira ezers** (angļu: *Lake Eyre*) ir beznoteces sālsezers Austrālijā, Dienvidaustrālijas pavalstī, 12 m zem jūras līmeņa. Tajos retajos gadījumos, kad tas piepildās un sasniedz augstu ūdens līmeni, ir lielākais ezers Austrālijā. Atklāts 1840. gadā un nosaukts par godu pirmatklājējam, angļu ceļotājam, vēlākajam Jamaikas gubernatoram Edvardam Džonam Eiram *(Edward John Eyre)*.

Iespējams, vecākais no pasaules lielajiem ezeriem — 20 līdz 50 miljonus gadu vecs. Eira ezers atrodas Dienvidaustrālijas štata ziemeļu daļā, tuksneša zonā. No ezera nav iztekas. Zemāko ezera daļas gultni klāj ar sāli bagātas iegulas. Ezera gultne ir zemākais punkts Austrālijas kontinentā — sausajā periodā var sasniegt vietas, kas atrodas līdz 15 metrus zem jūras līmeņa.

Pat vissausākajā periodā ezera gultnē saglabājas ūdens. Šādā laikā ezera gultni klāj daudzas nelielas lagūnas. Savukārt lietus sezonā ezera gultnes virzienā ūdeni nes upes no ziemeļrietumu virziena. Ja nokrišņu nav pietiekami daudz, ūdens var arī nesasniegt ezeru. Ja ezera apkaimē līst lietus, te notiek lielāki vai mazāki plūdi. Vidēji reizi trīs gados notiek 1,5 m augsti plūdi; līdz 4 m lieli plūdi — reizi desmitgadē. Aptuveni četras reizes gadsimtā ezers sasniedz savu maksimālo līmeni. Pēdējo reizi augstākais reģistrētais līmenis tika sasniegts 1975. gadā. Taču arī šādā gadījumā nepilna gada laikā ūdens iztvaiko.

Eksistē arī Eira ezera jahtklubs, kas cenšas izmantot katru izdevību nogādāt savas jahtas uz ezeru plūdu laikā. Pēdējā laikā šāda izdevība bijusi 1997, 2000, 2001 un 2004. gados.

Eira ezers arī pie augsta ūdens līmeņa sastāv no divām daļām: lielākās — Ziemeļu Eira ezera un mazākas — Dienvidu Eira ezera. Abas daļas savieno Goidera kanāls (*Goyder channel*).

Atsauces
--------

1. ↑  *Ģeogrāfijas vārdnīca Pasaules zemes un tautas*. Rīga : Galvenā enciklopēdiju redakcija. 1978. 193. lpp.

Skatīt arī
----------

* Pasaules lielāko ezeru saraksts

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Eira ezers***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)
* *Encyclopædia Universalis* raksts (franciski)
* NASA uzņemtie Eira ezera attēli (1) Archived 2008. gada 24. septembrī, *Wayback Machine* vietnē.
* NASA uzņemtie Eira ezera attēli (1) Archived 2008. gada 21. septembrī, *Wayback Machine* vietnē.
* Eira ezera jahtkluba mājaslapa (angliski)
* Eira ezera pelikānu mistērija (angliski)
* Eira ezera plūdi (angliski) Archived 2006. gada 21. augustā, *Wayback Machine* vietnē.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* LCCN: sh87003370
* GND: 4250553-7

 |

 |
Kords fon Brandiss (1918).
**Kords fon Brandiss** (vācu: *Cordt von Brandis*; 1888—1972) bija vācu virsnieks, Latvijas brīvības cīņu dalībnieks.

Dzīvesgājums
------------

Dzimis 1888. gada 4. oktobrī Prūsijas Hannoveres provincē (tagadējā Lejassaksijas zemē). Pēc kadetu skolas beigšanas 1908. gadā sāka dienestu Prūsijas armijas 4. Brandenburgas pulkā.
Pirmā pasaules kara sākumā 1914. gadā viņu nosūtīja uz Rietumu fronti, 1915. gadā paaugstināja par virsleitnantu, 1916. gadā viņš piedalījās Verdenas kaujā un tika apbalvots ar Vācijas Nopelnu ordeni ( *Pour le Mérite*). 1917. gadā viņu paaugstināja majora pakāpē.

Pēc Vācijas kapitulācijas viņš 1919. gada sākumā nodibināja brīvprātīgo korpusu (*Freikorps Brandis*), kurā ietilpa strēlnieku bataljons ar trīs rotām, ložmetējnieku rota un 10,5 cm haubiču baterija.
No 1919. gada marta Brandiss ar savu korpusu piedalījās Latvijas brīvības cīņās pret lieliniekiem. Bermontiādes laikā kā Vācu leģiona speciālo uzdevumu nodaļas komandieris karoja pret Latvijas armiju Zemgalē.

Pēc Rietumkrievijas Brīvprātīgo armijas sakāves majors Brandiss atgriezās Vācijā un pēc Kapa puča 1920. gada martā demobilizējās no armijas un sāka nodarboties ar lauksaimniecību un memuāru rakstīšanu, arī par piedzīvoto Latvijā (*Baltikumer. Schicksal eines Freikorps*). 1936. gadā viņš izceļoja uz mūsdienu Tanzānijas teritoriju Austrumāfrikā, kur pēc Otrā pasaules kara sākuma 1940. gadā nokļuva angļu gūstā, no apcietinājuma viņu atbrīvoja tikai 1947. gadā.

Miris 1972. gada 11. jūnijā Rietumvācijā.

Darbi
-----

* *Die Stürmer vom Douaumont.* Traditions-Verlag, Berlin 1934; Scherl, Berlin 1917.
* *Der Sturmangriff. Kriegserfahrungen eines Frontoffiziers.* Chef des Generalstabes des Feldheeres, 15. September 1917.
* *Die vom Douaumont. Das Ruppiner Regiment 24 im Weltkrieg Berlin.* Verlag Tradition W. Kolk, 1930.
* *Von Läusen, Kohldampf und Etappenhengsten.* Traditions-Verlag Kolk, Berlin 1932.
* *Der Kriegsstarke. Ernstes und Heiteres aus Krieg und Frieden.* Verlag Tradition Wilhelm Kolk, Berlin 1932.
* *Der Luchhof.* Kolk & Co. Berlin 1934.
* *Baltikumer. Schicksal eines Freikorps.* Traditions-Verlag Kolk & Co, Berlin (1939).
* *Afrika … heute! Mit den Augen des Siedlers und Soldaten gesehen.* Traditions-Verlag Kolk & Co. Berlin 1939.
* *Vor uns der Douaumont.* Druffel 1966.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 27434585
* LCCN: no2005035488
* ISNI: 0000 0001 1998 8993
* GND: 118673181
* NKC: mzk2015892520

 |

 |
*Lumene* ražotne Kauklahti, Espo
***Lumene Oy*** ir Somijas kosmētikas uzņēmums. Tā galvenais birojs un ražotne atrodas Espo. 

Uzņēmumam pieder zīmoli ***Lumene*** (ādas kopšanas un krāsu kosmētika) un ***Cutrin*** (profesionālā matu kosmētika). 

Lumene darbojas Somijā, Skandināvijā, Krievijā, ASV, Ukrainā, Čīlē, Igaunijā un citur.

Vēsture
-------

*Lumene* agrākais logotips
1948. gadā Somijas farmācijas uzņēmums *Orion* izveidoja tehniskās ķīmijas uzņēmumu ***Noiro Oy***.
1970. gados uzņēmums sāka ražot kosmētiku.

*Orion* 2003. gadā *Noiro* pārdeva pircēju grupai, ko pārvaldīja *Capman*, *Langholm Capital LL* un paša uzņēmuma vadībai.
2004. gadā *Noiro* kosmētikas līniju *Herbina* pārdeva uzņēmumam *Berner*.
2005. gadā *Noiro* tika pārdēvēts par *Lumene Oy*. Nosaukums veidots no Lummenes ezera Kuhmoineā, Somijas vidienē.

2014. gadā *CapMan* fondi pārdeva *Lumene* 12 % kapitāldaļu uzņēmuma vadībai un *Langholm Captal*, kas jau bija *Lumene* lielākais kapitāldaļu turētājs.

*Lumene* Latvijā
----------------

2004. gadā Latvijā tika dibināts kosmētikas tirdzniecības uzņēmums *SIA Noiro Latvija*. 2005. gadā to pārdēvēja par *SIA Lumene Latvia*. 2009. gada 15. oktobrī tas tika likvidēts.

Atsauces
--------

1. ↑  Berner History
2. ↑  *LUMENE LATVIA*[novecojusi saite] Lursoft

Ārējās saites
-------------

* Lumene
* Cutrin
*U. S. Steel Košice* metalurģijas rūpnīca
***U. S. Steel Košice, s.r.o.*** ir Slovākijas metalurģijas uzņēmums. Tas ir viens no lielākajiem uzņēmumiem valstī. Uzņēmuma īpašnieks ir ASV *U. S. Steel*. Uzņēmums atrodas Košicē. Dibināts 2000. gadā.

Uzņēmums ražo tērauda izstrādājumus.

Vēsture
-------

1959. gada 1. aprīlī dibināts Austrumslovākijas metalurģijas uzņēmums (***Východoslovenské železiarne***, ***VSŽ***). 1960. gada janvārī Košicē sākta rūpnīcas būvniecība. Pirmā domna iedarbināta 1965. gadā. Beidzamie darbi pabeigti 1966. gadā. Ogles rūpnīcai piegādāja no Ostravas Čehijas ziemeļaustrumos, bet dzelzs rūdu — no Krivijrihas Ukrainā.

1989. gadā rūpnīca pārveidota par valsts uzņēmumu. 1990. gadā tas privatizēts un pārdēvēts par ***VSŽ akciová spoločnosť***, valstij paturot 37 % kapitāldaļu.
1998. gadā uzņēmums bankrotēja.

2000. gada 24. novembrī rūpnīca pārdota ASV metalurģijas uzņēmumam *U. S. Steel*.

Atsauces
--------

1. ↑  History

Ārējās saites
-------------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***U. S. Steel Košice*** |

* Oficiālā vietne
Kārlis Hieronīms Širrens
**Kārlis Hieronīms Širrens** (*Carl Hieronymus Schirren*, 1796-1848) bija vācbaltiešu luterāņu mācītājs. Rīgas Latviešu Jāņa skolas dibinātājs (1838).

Dzīvesgājums
------------

Dzimis 1796. gada 26. aprīlī Rīgā tirgoņa Gerharda Hieronīma Širrena (1761-1818) un viņa sievas Albertīnes Dorotejas Juliānas Rikmanes ģimenē. Viņa tēvs bija cēlies no Jaunjelgavas. Mācījās Rīgas Domskolā un Vidzemes guberņas ģimnāzijā. Studēja teoloģiju Tērbatas universitātē (1814-1817), Heidelbergas universitātē (1818-1819) un Berlīnes universitātē (1819-1820). Strādāja par privātskolotāju Rīgā (1820-1821) un mājskolotāju Iecavā. 

No 1822. gada bija Rīgas Jāņa baznīcas diakons (1822-1846). Apprecējās ar Mariju Juliānu Štālu, 1826. gadā viņiem piedzima vēlākais vēsturnieks Kārlis Kristiāns Gerhards Širrens. 1838. gadā viņš nodibināja Rīgas Latviešu Jāņa skolu, 1841. gadā Rīgas Latviešu Bībeles palīgbiedrību. Sava draudzē izplatīja latviešu grāmatas: "Biblia" (1825), H. Hāgemeistera "Ziņas par Drustu draudzes baznīcu, muižām un zemniekiem" (1838), "Tā Jauna derība" (1840).

Dažus gadus pirms nāves bija Rīgas Jāņa baznīcas virsmācītājs (1846-1848). Miris 1848. gada 4. maijā Rīgā.

Atsauces
--------

1. ↑  Datubāze „Latviešu grāmatniecības darbinieki līdz 1918. gadam"
2. ↑  www.geni.com
*Kemira Chemicals* rūpnīca Sastamalā
*Finnish Chemicals* logotips
***Kemira Chemicals Oy*** (agrākais nosaukums ***Finnish Chemicals Oy***) ir Somijā reģistrēts uzņēmums, kas ražo ķimikālijas. Dibināts 1937. gadā. Kopš 2005. gada pieder uzņēmumam *Kemira*.

Uzņēmums ražo nātrija hlorātu, nātrija borohidrīdu un hlora dioksīdu un citas ķīmiskās vielas papīra un celulozes rūpniecībai, ūdens attīrīšanai un farmaceitiskajai rūpniecībai. Rūpnīcas atrodas Joutseno, Sastamalā un Kūsankoski.

Vēsture
-------

1937. gadā ķīmiskās rūpniecības uzņēmumi (Apvienotās Karalistes *ICI*, Vācijas *IG Farben* un Beļģijas *Solvay*) ar vienādām kapitāldaļām Somijā dibināja kopuzņēmumu ***Finnish Chemicals Oy***. 1939. gadā Ētsē rūpnīcā sākta celulozes balināšanas hlora ražošana. Pēc Otrā pasaules kara 1946. gadā Vācijas uzņēmuma *IG Farben* kapitāldaļas pārņēma PSRS. 1953. gadā Padomju Savienība daļas uzņēmumā pārdeva *Enso-Gutzeit Oy* (tagad iekļauts *Stora Enso Oyj*).

1983. gadā uzņēmumu ieguva *Nokia*, kas to pārdēvēja par ***Nokia Chemicals***.
1991. gadā *Nokia Chemicals* tika apvienots ar *UPM-Kymmene* meitas uzņēmumu *Kymmene Chemicals* izveidojot kopuzņēmumu ***Finnish Chemicals***, mātes uzņēmumiem paturot katram 50 % kapitāldaļu.
1996. gadā *Nokia* un *UPM-Kymmene* uzņēmumu *Finnish Chemicals* pārdeva Luksemburgas uzņēmumam *Erikem*.

2000. gadā tika iegādāts ASV uzņēmums *Huron Tech Corporation* ar ražotnēm Īstoverā un Ogestā.
2005. gada aprīlī *Finnish Chemicals* pārdots Somijas ķīmiskās produkcijas ražotājam *Kemira*. 2009. gadā nosaukums mainīts uz ***Kemira Chemicals Oy***.

Atsauces
--------

1. 1 2  Finnish Chemicals changes name into Kemira Chemicals
2. ↑  Nokia's chems join Kymmene
3. ↑  Finnish Chemicals[novecojusi saite]
4. 1 2  Finnish Chemicals history
5. ↑  Finnish Chemicals Silverfleet Capital
**Irēna Krūmane** (dzimusi 1963. gada 24. martā) ir latviešu ekonomiste, bijusī Finanšu un kapitāla tirgus komisijas priekšsēdētāja.

Izglītība
---------

1990.—1991. Latvijas Universitātes Starptautisko Attiecību Institūts; diploms starptautiskajās ekonomiskajās un juridiskajās attiecībās 
1981.—1986. Latvijas Universitātes Finansu un Tirdzniecības fakultāte; diploms grāmatvedības uzskaitē un uzņēmumu ekonomiskajā analīzē.

Darba pieredze
--------------

No 1992. gada marta līdz jūnijam viņa bija SIA "Park" direktore. No 1992. gada jūlija līdz decembrim viņa bija A/s "Latvijas Zemes banka" komercdirektore. No 1993. gada janvāra līdz 1994. gada decembrim viņa ir A/s "Latvijas Zemes banka" Valūtas tirdzniecības daļas vadītāja. No 1995. gada janvāra līdz 1997. gada decembrim viņa ir A/s "Latvijas Zemes banka" Resursu pārvaldes vadītāja. No 1998. gada janvāra līdz 1998. gada jūnijam viņa ir A/s "Latvijas Zemes banka" valdes locekle, valdes priekšsēdētāja vietniece - resursu pārvaldīšanas un valūtas tirdzniecības jautājumos. No jūnija līdz oktobrim viņa ir A/s "Latvijas Zemes banka" valdes locekle, valdes priekšsēdētāja pirmā vietniece kreditēšanas un korporatīvo finanšu jautājumos. No 1998. gada oktobra līdz 2000. gada janvārim viņa strādāja par A/s "Hansabanka" valdes locekle - resursu un risku vadības jautājumos.

No 2000. gada janvāra līdz 2000. gada martam viņa ir AKB "Baltijas Tranzītu banka" viceprezidente risku vadības jautājumos. No 2000. gada marta līdz 2004. gada martam viņa strādā par AKB "Baltijas Tranzītu banka" valdes locekle un viceprezidente filiāļu tīkla, maksājumu karšu un risku vadības jautājumos. 

No 2004. gada marta līdz 2006. gada janvārim viņa ir Valsts kases pārvaldniece. No 2005. gada līdz 2008. gadam viņa strādāja kā Latvijas Republikas pilnvarotā vietniece Starptautiskajā Valūtas fondā. No 2006. gada 1. janvāra līdz 2008. gada 30. aprīlim viņa bija Latvijas Finanšu ministrijas valsts sekretāre. No 2004. gada līdz 2011. gadam bija Eiropas Investīciju bankas Direktoru padomes locekle. No 2008. gada līdz 2011. gadam viņa bija Eiropas Komisijas Finanšu pakalpojumu komitejas locekle. No 2008. gada 28. aprīļa līdz 2011. gada 8. decembrim viņa bija Finanšu un kapitāla tirgus komisijas priekšsēdētāja.

Kopš 2012. gada strādā Latvijas Bankā par Maksājumu sistēmu pārvaldes vadītāja vietnieci.

Atsauces
--------

1. ↑  «www.fm.gov.lv». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2007. gada 23. oktobrī. Skatīts: 2008. gada 18. aprīlī.
2. ↑  «Bijusī FKTK vadītāja Krūmane strādās Latvijas Bankā». delfi.lv. 2012-05-12. Skatīts: 2013-06-06.
**Irma Švēde** (dzimusi **Krustkalne**; 1905. gada 8. janvāris Rīga - 1973. gada 19. maijs, Rīga) bija Latvijas advokāte un šahiste.

Biogrāfija
----------

Dzimusi agronoma ģimenē. Pirmā pasaules kara laikā bijusi evakuācijā. 1925. gadā beigusi Rīgas pilsētas vācu vidusskolu. Pēc skolas beigšanas strādājusi dažādus darbus: no 1927. gada kasiere grāmatvede maiznīcā, no 1930. gada mājskolotāja, no 1932. gada pārdevēja pārtikas veikalā, no 1934. gada noliktavas pārzine, no 1936. gada veikalvede kafejnīcas noliktavā, no 1937. gada atkal mājskolotāja.
Otrā pasaules kara laikā 1944. gadā uzsākusi studijas Latvijas Valsts universitātes tieslietu fakultātē (tagad Latvijas Universitātes Juridiskā fakultāte), kuru beigusi 1949. gadā. No 1949. gada 8. augusta stažiere Rīgas 4. juridiskajā konsultācijā, no 1950. gada 3. marta advokāte turpat. No 1951. gada 15. oktobra Limbažu juridiskās konsultācijas vadītāja, no 1962. gada 27. decembra advokāte Rīgas 8. juridiskajā konsultācijā. No 1963. gada 23. aprīļa pensijā.

Šahiste
-------

Irma Švēde bija pazīstama arī kā laba šahiste 1940. gadu beigās un 1950. gados, kura aktīvi piedalījās dažāda mēroga sacensībās Latvijā. Augstākie sasniegumi ir gūti 1953. gadā, kad tika izcīnīta uzvara Rīgas apgabala meistarsacīkstēs šahā un 4. vieta Latvijas šaha čempionātā.

Vietas Latvijas šaha čempionātos
--------------------------------

* 1949. gads - 5. vieta.
* 1950. gads - 8.-9. vieta.
* 1953. gads - 4. vieta.
* 1954. gads - 7. vieta.
* 1955. gads - 13.-14. vieta.
* 1957. gads - 8.-11. vieta.

Atsauces
--------

1. ↑  Nekropole.info Irma Švēde
2. ↑  žurnāls "Fiziskā Kultūra", 01.04.1953

Literatūra
----------

* Latvijas advokatūra. Advokāti, zvērināti advokāti un zvērināto advokātu palīgi biogrāfijās. 1944-2010. Sast. Dr.hist. Valters Ščerbinskis. – Rīga: Latvijas Zvērinātu advokātu padome, 2011. ISBN 978-9984-9866-2-3, 646. - 647.lpp.
**Kārlis Berntssons** (zviedru: *Karl Berndtsson*; 1892. gada 16. marts Gēteborga — 1943. gada 29. septembris Gēteborga) bija Zviedrijas šahists.

Biogrāfija
----------

1916. gadā uzvarējis Kopenhāgenas starptautiskajā šaha turnīrā. 1917. gadā zaudējis maču par Zviedrijas šaha meistara nosaukumu ar 1½:3½. Daudzkārtējs Zviedrijas nacionālo šaha turnīru uzvarētājs (1918, 1920, 1921, 1926). 1928. gadā Oslo uzvarējis Ziemeļu valstu šaha čempionātā. 1935. gadā Erebrū starptautiskajā šaha turnīrā ieņēmis 6. vietu (uzvarējis Aleksandrs Aļehins).

Pārstāvējis Zviedrijas komandu Pasaules šaha olimpiādēs, kurās piedalījies 3 reizes (1930-1933). Komandu vērtējumā izcīnījis bronzas (1933) medaļu.

Atsauces
--------

1. ↑  Kopenhagen, 1916
2. ↑  Nordic Champions 1897-1997
3. ↑  OlimpBase :: Men's Chess Olympiads :: Karl Berndtsson-Kullberg

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
Klitors
**Klitors** jeb kuteklis ir nepāra dzimumorgāns, kas piemīt tikai sieviešu dzimuma zīdītājiem. Cilvēkiem klitors atrodas savienojumā starp mazajām kaunuma lūpām. Atšķirībā no vīriešu homologā orgāna — dzimumlocekļa, uz tā gala neatveras urīnizvads un nepiedalās urinācijā. Cilvēkiem klitors ir erogēnā zona. Tas ir labi inervēts - tajā ir ap 8000 jušanas nervgaļu un to stimulēšana var izraisīt klitora erekciju un orgasmu. 

Cilvēkiem un arī citiem zīdītājiem klitors embrionālajā attīstības laikā veidojas no dzimumorgānu paugura. Dzimumorgānu paugurs sākotnēji ir nediferenciēts, taču atkarībā no tā vai ir *tdf* proteīns, ko kodē Y hromosoma (sastopama vīriešiem), tas var izveidoties vai nu par dzimumlocekli vai klitoru. 

Mūsdienās vēl aizvien tiek pētīta gan klitora nozīme orgasma izraisīšanā, gan kā fizioloģisks izskaidrojums G punktam, gan arī tā nozīme reprodukcijā. 

Klitora uzbūve

Uzbūve
------

Klitoru veido divi kavernozie ķermeņi (*corpora cavernosa clitoridis*). To mugurējās daļas, sauktas par klitora kājiņām (*crura clitoridis*) pieaug pie kaunuma kaula kaulplēves. Abas kājiņas savienojas iegurņa priekšējā savienojuma (simfīzes) apakšējā malā, veidojot 1 cm garu klitora ķermeni (*corpus clitoridis*). Tas noliecas lejup un beidzas ar klitora galviņu (*glans clitoridis*). Galviņu no virspuses pārklāj priekšādiņa (*preputium clitoridis*). Kavernozos ķermeņus no ārpuses sedz bālganais apvalks (*tunica albuginea*). Tas kavernozajos ķermeņos veido sīkas josliņas jeb trabekulas, starp kurām ir nelieli dobumi — kavernas. Uzbudinājuma laikā, pieaugot asinu pieplūdumam kavernās, klitors nedaudz piebriest. Kutekļa galviņas āda klāta ar daudzkārtainu plakanu, nedaudz pārragotu epitēliju, kurā ir ap 8000 jušanas nervgaļu.

Nav novērota saistība starp klitora galviņu vai pašu klitoru un sievietes vecumu, augumu, svaru, hormonālās kontracepcijas lietošanu, postmenopauzi, lai gan sievietēm, kas dzemdējušas, mēdz būt nedaudz lielāki klitora mērījumi. Vidējais klitora galviņas ir platums mazāks nekā 1 cm, bet garums ir ap 1,5—2 cm.

Atsauces
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Klitors*** |

1. ↑  Carroll 2012, pp. 110–111, 252; Di Marino 2014, p. 81
2. ↑  Hake, Laura; O'Connor, Clare (2008). "Genetic Mechanisms of Sex Determination". Nature Education.
3. ↑  Farage & Maibach 2013, p. 4

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* GND: 4225476-0

 |

 |