recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Acetofenons** (fenilmetilketons, С6H5–СО–СН3) ir vienkāršākais aromātiskais ketons. Acetofenons ir viegli kūstoši kristāli ar patīkamu smaržu.

Atrašanās dabā
--------------

Acetofenons atrodams ābolos, ķiršos, aprikozēs, banānos un citos pārtikas produktos. Ietilpst arī akmeņogļu darvas sastāvā.

Iegūšana
--------

Acetofenonu iegūst kalcija benzoāta un acetāta maisījuma sausajā destilācijā. Acetofenons rodas kā fenola un acetona iegūšanas blakusprodukts kumola metodē. Var iegūt arī no benzola un acetilhlorīda Frīdela-Kraftsa reakcijā.

Izmantošana
-----------

Lieto kā celulozes ēteru un esteru šķīdinātāju, parfimērijā, kā pārtikas smaržvielu.

Agrāk acetofenonu izmantoja kā miega līdzekli ar nosaukumu *hipnons*.

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Svarīgākie ketoni |
| --- |
|  |
|  | 
* Acetons
* Metiletilketons
* Mezitiloksīds
* Forons
* Acetols
* Acetoīns
* Metilglioksāls
* Diacetils
* Acetilacetons
* Acetonilacetons
* Acetofenons
* Benzofenons
* Benzils
* Halkons

 |

 |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* LCCN: sh2005002607
* GND: 4141249-7

 |

 |
**Milštates ezers** (vācu: *Millstätter See*) ezers Austrijā, Karintijā. Ezera nosaukums cēlies no krastā esošās Milštates pilsētiņas. Vasarā ezera ūdens var iesilt līdz 28 °C un ūdens ir īpaši silts pateicoties karstajiem avotiem ezera gultnē. Ziemeļu daļā paceļas līdz 2000 m augstie Milštates Alpi.

Milštates ezera pārskata karte
Ezera gultni veidojis ledājs pirms aptuveni 30 000 gadiem. Agrāk ezers bijis lielāks. Pazīstams kā lieliska zvejas vieta, jo sevišķi lašu zvejai. Ezera krastā, Zēbodenē 1980. gadā dibināts zvejniecības muzejs, kas atrodas vēsturiskā ēkā; muzejā liels akvārijs.

1890. gadā ezerā parādījās pirmais izpriecu tvaikonis, 1901. gadā ezerā nodibināta kuģu pārvadājumu kompānija. Arī šodien ezerā kursē kuģi. 1967. gadā piesārņojuma dēļ ezerā bija vērojama sarkanaļģu ziedēšana. Kopš tā laika ar mērķtiecīgu vides programmu ezera vides stāvoklis ievērojami uzlabots un tagad tā ūdens ir dzerams.

Ārējās saites
-------------

* Karintijas ezeru pētniecības institūts pa Milštates ezeru (vāciski)
* www.millstaettersee.at - tūristu ceļvedis (vāciski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 234129433
* GND: 4039375-6

 |

 |
**Eiropas laika joslas**:  

|  |  |
| --- | --- |
| zils | Rietumeiropas laiks (UTC+0) 
Rietumeiropas vasaras laiks (UTC+1) |
| gaiši zils | Rietumeiropas laiks (UTC+0) |
| sarkans | Centrāleiropas laiks (UTC+1) 
Centrāleiropas vasaras laiks (UTC+2) |
| bēšs | Austrumeiropas laiks (UTC+2) 
Austrumeiropas vasaras laiks (UTC+3) |
| dzeltens | Kaļiņingradas laiks (UTC+2) |
| zaļš | Maskavas laiks (UTC+3) |

Gaišākās krāsās norādītas valstis, kas neievēro vasaras laiku: Alžīrija, Baltkrievija, Islande, Krievija, Maroka, Tunisija un Turcija

**Centrāleiropas laiks** (*Central European Time* - **CET**) ir viens no nosaukumiem laika zonai, kura ir 1 stundu priekšā UTC ar laika nobīdi UTC+1. Tas tiek lietots lielākajā daļā Eiropas valstu ziemas periodā. Vasarā tā vietā vairums valstu izmanto Centrāleiropas vasaras laiku ar nobīdi UTC+2. Centrāleiropas laika zonas centrālā ass ir 15. austrumu meridiāns.

Lietošana
---------

### Centrāleiropas laika lietošanas vēsture Eiropā

Piemineklis "15. Meridiāns", Stargarda, Polija.
1893. gadā Vācijas Impērija apvienoja savas laika zonas, ieviešot CET (MEZ). Karu laikā šis laiks tika ieviests visās okupētajās teritorijās.

Pirms Otrā Pasaules kara Lietuva laika posmā no 1920. līdz 1940. gadam izmantoja CET (MET). Francija, Beļģija, Nīderlande un Luksemburga saglabāja Centrāleiropas laiku. Pēc kara šo laiku ieviesa Monako, Spānija, Andora un Gibraltārs.

Īrija un Apvienotā Karaliste 1968.—1971. gadā eksperimentāli ieviesa Centrāleiropas laiku, tomēr tā izrādījās nepopulāra un īslaicīga izmaiņa, galvenokārt saistībā ar ceļa negadījumu skaitu, kurš palielinājās tumšajos ziemas rītos.[*nepieciešama atsauce*] Portugāle izmatoja CET laika posmos no 1966. līdz 1976. un 1992. līdz 1996. gadam.

### Centrāleiropas vasaras laiks

Eiropas ziemas laika zonas.
Eiropas vasaras laika zonas.
Šīs valstis un teritorijas vasaras laikā izmanto Centrāleiropas vasaras laiku laikā no 1:00 UTC pēdējā marta svētdienas līdz 1:00 pēdējai oktobra svētdienai.:

* Albānija, regulāri kopš 1974.
* Andora, regulāri kopš 1985.
* Austrija, regulāri kopš 1980.
* Beļģija, regulāri kopš 1980.
* Bosnija un Hercegovina, regulāri kopš 1983.
* Čehija, regulāri kopš 1979.
* Dānija (metropolitan), regulāri kopš 1980.
* Francija (metropole), regulāri kopš 1976.
* Gibraltārs, regulāri kopš 1982.
* Horvātija, regulāri kopš 1983.
* Itālija, regulāri kopš 1966.
* Lihtenšteina
* Luksemburga, regulāri kopš 1977.
* Ziemeļmaķedonija, regulāri kopš 1983.
* Malta, regulāri kopš 1974.
* Monako, regulāri kopš 1976.
* Melnkalne, regulāri kopš 1983.
* Nīderlande (metropole), regulāri kopš 1977.
* Norvēģija, regulāri kopš 1980.
* Polija, regulāri kopš 1977.
* Sanmarīno, regulāri kopš 1966.
* Serbija, regulāri kopš 1983.
* Slovākija, regulāri kopš 1979
* Slovēnija, regulāri kopš 1983.
* Spānija (izņemot Kanāriju salas), regulāri kopš 1974.
* Šveice, regulāri kopš 1981.
* Ungārija, regulāri kopš 1980.
* Zviedrija, regulāri kopš 1980.
* Vācija, regulāri kopš 1980.
* Vatikāns, regulāri kopš 1966.

### Citas valstis

Citam valstīm skatīt UTC+1.
**Īzaks Luria** (ivritā: יִצְחַק לוּרְיָא, *Yitzhak Lurya*; dzimis 1534. gadā, miris 1572. gada 25. jūlijā) bija viens no ievērojamākajiem Kabalas skolotājiem Cfatas (Safedas) pilsētā Izraēla zemē. Pazīstams arī kā *Yitzhak Ben Shlomo Ashkenazi* jeb *ARI* (אֲרִי), kas ir akronīms no **A**škenazi **R**abīns **I**chaks vai pagodinošā formā *Arizal*.

Biogrāfija
----------

Dzimis Jeruzalemē 1534. gadā, pēc tēva nāves kopā ar māti pārcēlies dzīvot pie tēvoča uz Kairu. 22 gadu vecumā pārcēlies dzīvot uz vientuļu Nīlas salu, lai netraucēti studētu *Zohar*, apciemojis savu ģimeni tikai sabata laikā, runājis reti un vienīgi ivritā. Pieredzējis daudzas vīzijas, kurās ticies ar pravieti Eliju. 35 gadu vecumā devies atpakaļ uz dzimteni, apmeties Safedas pilsētā (tagad Cfata Izraēlā), kur izveidojis savu Kabalas skolu. Kopā ar saviem līdzgaitniekiem Mozu Kordovero un Jāzepu Karo radīja jaunu izpratni par Kabalu, iespaidoja arī ebreju reliģiju kopumā. Miris epidēmijas laikā 38 gadu vecumā, viņa dzīvestāstu un uzskatus ir apkopojis viņa skolnieks un sekotājs rabīns Haims Vitals no Kalabrijas (1543-1620).

Mācība
------

Bezgalīgais Dievs *Ein Sof* ir sevi ierobežojis ("*cimcum*") un ar to ir pavēris ceļu pasaules tapšanai un jaunradei. Līdz ar to arī ebreju trimda un atpestīšana ir ieguvusi jaunu mistisku nozīmi.
Īzaka Luria Kabalas mācības metode balstās uz sekojošiem Kabalas mācības jauninājumiem, kas pēc būtības tiecās izskaidrot pasaules nepilnību cēloņus: 

* Garīgās sfēras *sefirot* ir esības desmit dimensijas, kas savā kopumā veido garīgo pirmcilvēku Ādamu Kadmonu. No Ādama Kadmona sejas caur sfērām, kā traukiem, plūst gaisma.
* Jaunrades procesā ir noticis nelaimes gadījums, jo gaisma ir bijusi pārāk stipra un trauki ir saplīsuši (*shevirat hakelim*), tādēļ ir radies haoss. Viss radītais šobrīd atrodas trimdā. Materiālajā pasaulē labais un ļaunais ir sajauktā stāvoklī. Gaismas stari ir ietverti čaulās (*kelipoth*).
* Komplicēta procesa rezultātā (*tikkun*) gaisma tiek atbrīvota no čaulām un atgriezta savos pirmsākumos. Galveno lomu tajā spēlē cilvēki.
* Gaismas atbrīvošana notiek ar dvēseļu ceļošanas (*gilgul*), dvēseļu apaugļošanas (*ibbur*), meditatīvas lūgšanas (*kavvana*), askēzes un piepildītu lūgšanu (*micvot*) palīdzību.

Ārējās saites
-------------

* Īzaka Luria biogrāfija (angliski)
* Rabīns ARI (angliski)
* Luria Kabalas centra mājas lapa (angliski)
* Kabalas attīstības vēsture: Safedas periods un Lurias Kabala (angliski)


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 120700932
* LCCN: n80098859
* ISNI: 0000 0001 0775 1673
* GND: 119264528
* SELIBR: 72873
* SUDOC: 066876826
* BNF: cb12650084c (data)
* BIBSYS: 1560455415241
* NLA: 35856282
* NKC: zmp2012706232
* BNE: XX4422625

 |

 |
"Dzīvības koks" ar aklo kabalistu pie tā
**Ichaks Saggi Nehors** (ivritā: רַבִּי יִצְחַק סַגִּי נְהוֹר), pazīstams kā **Īzaks Aklais**, angliski *Isaac the Blind*, (ap 1160-1235), bija akls kabalists, kas kalpoja par rabīnu Vovēras (*Vauvert*) pilsētiņā tagadējās Francijas dienvidos. Rabīns tika ironiski saukts par "Saggi Nehor", kas aramiešu valodā nozīmē "Vairāk gaismas". Tiek uzskatīts, ka mistiķis ir autors vienam no Kabalas pamattekstiem *Bahir*.

Mācība
------

Īzaks Aklais uzskatīja, ka sfēras radušās no slēpta un bezgalīga pirmsākuma dziļi *Ein Sof* ("Bezgalīgā") iekšienē. No tā ir radusies Dievišķā doma *Mahshavah*, kas bija pirmā pārdabiskā parādība. Pārējās sfēras radās no Dievišķās domas. Pasaules individuālās būtnes ir sfēru materiālā izpausme. Mistiskā pieredze ļauj pacelties parādību līmeņos un savienoties ar Dievišķo domu.
Viņš mācīja, ka "visu lietu sākotne ir to vārdos, jo burti ir līdzīgi zariem, kas parādās kā uguns mirdzums, tomēr tik un tā ir saistīti ar ogli".

Atsauces
--------

1. ↑   *Jewish Encyclopedia* (angliski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 16791555
* LCCN: no92004948
* ISNI: 0000 0000 7984 8653
* GND: 1089275730
* SUDOC: 11439203X
* BNF: cb14514731z (data)

 |

 |
**Centrāleiropas diabēta biedrība** (vācu: *Zentraleuropäische Diabetesgesellschaft*; angļu: *Central European Diabetes Association*) ir starptautiska medicīniski zinātniska profesionāla biedrība. Tā tika dibināta 1969. gadā Vīnē kā "Starptautisko Donavas Simpoziju Federācija par Cukura Diabētu" (saīsināti - FID). 2006. gadā sakarā ar Baltijas valstu pievienošanos tā tika pārdēvēta, kaut arī pārejas periodā tiek lietoti abi nosaukumi.

Vēsture un pašreizējie uzdevumi
-------------------------------

"Aukstā kara" periodā FID kongresi kalpoja "Dzelzs priekškara" pārvarēšanai starp diabēta speciālistiem padomju bloka valstīs un rietumvalstīs. Austrija tika izvēlēta kā piemērota sanāksmju vieta, jo tā bija pie blokiem nepiederoša valsts, uz kuru bija vieglāk iegūt izbraukšanas atļaujas. Tagad biedrības mērķis ir veikt teorētisko un praktisko zināšanu pārnesi un veicināt diabēta ārstēšanas standartu izlīdzināšanos šajā Eiropas daļā.

Aktivitātes
-----------

Biedrība kopš 1969. gada organizē regulārus starptautiskus kongresus, sākotnēji katrus divus gadus, kopš 2003. gada katru gadu. Papildus tam notiek arī reģionālie simpoziji ar FID-valstu lektoru piedalīšanos. Kongresi notiek pārmaiņus jaunajās un vecajās Eiropas Savienības dalībvalstīs.

Biedrības oficiālais žurnāls ir Medline citētais 6 reizes gadā iznākošais *Diabetes, Stoffwechsel und Herz / Diabetes, Metabolism, and the Heart*, Kirchheim-Verlag Mainz, kurā tiek publicēti arī biedrības kongresu abstrakti.

Mērķi
-----

Pēc 1989. gada politiskajām pārmaiņām biedrības mērķis ir veicināt augstvērtīgu izglītību un izlīdzināt diabēta ārstēšanas standartus Centrāleiropas, Baltijas un Balkānu valstīs.

Tālāks mērķis ir piedāvāt jaunajiem diabetologiem iespēju uzstāties un diskutēt par saviem zinātnieskajiem pētījumiem biedrības forumos.

Lai veicinātu jauno speciālistu apmaiņu, tiek piešķirtas stipendijas biedrības kongresu apmeklēšanai un vairākus mēnešus ilgām hospitācijām diabēta klīnikās.

Valoda
------

Tradicionāli biedrības darba valoda ir bijusi vācu valoda, bet šobrīd arvien lielāku lomu spēlē arī angļu valoda.

Valde
-----

Biedrības valdi veido deviņi diabetologi no dažādām Centrālaustrumeiropas valstīm. 2003. - 2009. gadā biedrības prezidents bija profesors Helmuts Šatcs no Bohumas Vācijā, viceprezidents profesors Valdis Pīrāgs no Rīgas. 2009. - 2013. gadā prezidents bija prof. Mihaels Roden no Diseldorfas, kopš 2013. gada prezidents ir profesors Rožē Lēmans no Cīrihes, viceprezidente profesore Ilze Konrāde no Rīgas. 
Biedrība ir reģistrēta Vīnē, Austrijā.

Ārējās saites
-------------

* Mājaslapa (vāciski)
**Jānis Ampermanis** (1889—1942) bija latviešu zemnieks un sabiedrisks darbinieks. Latviešu strēlnieks, Latviešu zemnieku savienības biedrs, Tautas padomes deputāts (1918).

Dzīvesgājums
------------

Dzimis 1889. gada 19. janvārī Kārķu pagasta "Irbītēs" zemnieku ģimenē. Mācījās Valkas pilsētas skolā, piedalījās Pirmajā pasaules karā latviešu strēlnieku pulkos. 

Pēc Februāra revolūcijas piedalījās Latviešu zemnieku savienības dibināšanā Valkā 1917. gada 12. maijā. 1918. gada 17. novembrī ievēlēts par Tautas padomes deputātu, piedalījās Latvijas valsts pasludināšanas aktā 18. novembrī. 
Latvijas brīvības cīņu laikā 1919. gadā karoja O. Kalpaka bataljona atsevišķās studentu rotas sastāvā. 

Pēc kara beigām bija Kārķu pagasta padomes un valdes priekšsēdētājs, 7. Valkas aizsargu pulka 3. rotas komandieris. Latvijas Zemnieku kredītbankas un a/s "Ķieģelnieks" padomes loceklis. 
1941. gada 14. jūnija deportācijas laikā apcietināts un aizvests uz PSRS, kur viņu nošāva 1942. gada 27. jūnijā kādā no Gulaga soda nometnēm..
Pēc citiem datiem 1942. gada 26. februārī miris Sevurallagā, Sverdlovskas apgabalā.

Apbalvojumi
-----------

* Jura krusts, 4. un 3. šķira
* Triju Zvaigžņu ordenis, V šķira
* aizsargu Nopelnu krusts

Atsauces
--------

1. ↑  Jaunas sejas senā fotogrāfijā Archived 2016. gada 6. novembrī, *Wayback Machine* vietnē. Gunārs Rauzāns, "Latvijas Vēstnesis" 1998.
2. ↑  nekropole.info
**Doberai pussala** (indonēziešu: *Semenanjung Doberai*), bieži dēvēta arī par **Putna Galvas pussalu** (nīderlandiešu: *Vogelkop*, indonēziešu: *Kepala Burung*) pēc tās silueta kartē, ir liela pussala Jaungvinejas salas ziemeļrietumos. Administratīvi ietilpst Indonēzijas Dienvidrietumu Papuas un Rietumpapuas provincēs. Lielākās apdzīvotās vietas ir provinču galvaspilsētas Sorona un Manokvari.

Ģeogrāfija
----------

Kalnu ezers Arfaka grēdā
Pussala izvietojusies Jaungvinejas galējos ziemeļrietumos starp Kluso okeānu ziemeļos, Seramas jūru dienvidrietumos un Čenderavasihas līci austrumos. Dampjē šaurums ziemeļrietumos to šķir no Vaigeo salas, Seles šaurums rietumos — no Salavati salas, bet Bintuni un Berau līči dienvidos — no Bomberai pussalas. Ar pārējo Jaungvineju pussalu savieno 30 km plats zemesšaurums.

Pussalas dienviddaļā zemiene ar pārpurvotu līdzenumu, ziemeļu daļā divas kalnu grēdas — Arfaks ziemeļaustrumos ar pussalas augstāko virsotni Arfaka kalnu 2955 m vjl un Tamrau grēda ziemeļos ar augstāko virsotni Irau 2501 m vjl. Valda tropiskais klimats. Ainavā dominē tropiskie lietusmeži, piekrastēs — plašas mangrovju audzes.

Kalnainos apvidus aizņem Ziemeļu un Dienvidu Tamrau un Arfaka dabas rezervāti. Vesela pašvaldība Tamrau kalnos pasludināta par īpaši «Papua dabas aizsardzības pagastu».

Iedzīvotāji
-----------

Pussalas pamatiedzīvotāji ir papuasi, kas runā pie vismaz četrām valodu saimēm piederošās valodās un trijās izolētās valodās. Papuasi apdzīvo galvenokārt ciematus piekrastē; pussalas iekšzeme reti apdzīvota. Lai arī oficiālā valoda ir indonēziešu valoda, izplatītākā saziņas valoda ir kreoliskā Papuas malajiešu valoda. Divas lielākās pilsētas ir provinču centri Sorona (290 tūkstoši iedzīvotāju) ziemeļrietumos un Manokvari (110 tūkstoši) ziemeļaustrumos; tās apdzīvo galvenokārt imigranti no citiem valsts reģioniem.

Atsauces
--------

1. ↑  CA. Tambrauw Selatan
2. ↑  Cagar Alam Pegunungan Arfak, Suaka Flora di Tanah Papua
3. ↑  Strategi Pembentukan Tambrauw Sebagai Kabupaten Konservasi Di Papua

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Doberai pussala***.

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 241210702
* LCCN: sh85038687
* SUDOC: 028171322

 |

 |
**Valgas Svētā Jāņa Evaņģēliski luteriskā baznīca** ir Igaunijas Evaņģēliski luteriskās baznīcas dievnams Valgā, kas celta no 1787. līdz 1816. gadam.
Ēka ir valsts nozīmes arhitektūras piemineklis, tajā regulāri notiek ērģeļkoncerti.

Vēsture
-------

Celta kā Vidzemes guberņas Valkas apriņķa galvenā baznīca pēc Rīgas pilsētas arhitekta Kristofa Hāberlanda projekta. Baznīcas pamatakmeni ielika 1787. gada 31. maijā blakus vēlākajam tirgus laukumam. Divu gadu laikā baznīcas ēkai uzlika jumtu, bet naudas trūkuma dēļ baznīcas zvanu torna būvi pabeidza tikai 1816. gadā. Jauno baznīcu iesvētīja 1816. gada 3. septembrī. 1867. gadā iesvētīja baznīcas ērģeles, kuras izgatavoja vācu ērģeļbūvētājs Frīdrihs Ladegasts.
Dievkalpojumi notika vācu, latviešu un no 1880. gada arī igauņu valodā. 1908. gada 25. oktobrī izveidoja atsevišķu igauņu Sv. Pētera draudzi.

Arhitektūra
-----------

Baznīcai ir ovāls pamatplāns, tās interjerā nav stabu, griesti balstās tikai uz sienām. Baznīcas ēka celta baroka stilā, bet durvju, apakšējo logu un kanceles dizains ir raksturīgs klasicismam. Baznīcā ir 800 sēdvietu, zāles augstums 9 m, torņa augstums 40 m.

* Valkas Sv. Jāņa baznīcas projekts (Kristofs Hāberlands, 1797)Valkas Sv. Jāņa baznīcas projekts (Kristofs Hāberlands, 1797)
* 19. gadsimta pastkarte19. gadsimta pastkarte
* AltārgleznaAltārglezna
* AltārisAltāris
* KanceleKancele
* ĒrģelesĒrģeles
* Ērģeļu balkonsĒrģeļu balkons
* GrīdsegaGrīdsega
**Stāstījuma āķis**[*nepieciešama atsauce*] ir mākslinieciskās izteiksmes līdzeklis stāsta sākumā lasītāja, klausītāja vai skatītāja ieinteresēšanai. Stāsta "āķis" var būt vairākas rindkopas vai pat īss stāsts, dažreiz pat vairākas lapas romāniem, bet ideālā gadījumā tas ir tikai ievadteikums.

Piemēri
-------

Viens no izplatītākajiem veidiem ir dramatiska rīcība, kas liek lasītājam domāt par turpmākajām sekām. Šo konkrēto formu izmanto jau kopš Aristoteļa.

Āķa izmantošana un tieši ieteikumi to tā izmantot ir tik plaši izplatīts, ka to bieži apzīmē kā "asa sižeta sākumu", bet izveidot āķi var arī citos veidos, piemēram, uzstādot noslēpumainus apstākļus, ieaicinot interesantus personāžus, kā arī uzstādot tematisku apgalvojumu, kā, piemēram, Džeinas Ostinas "Tā ir vispārēji atzīta patiesība, ka vientuļš vīrietis ar lielu bagātību vēlas sievu." ("Lepnums un aizspriedumi")

Kad stāsts nav uzstādījis sev labu āķi un ir pastāstīts tradicionālā, proti, lineārā veidā, tad rakstnieks var stāstu sarežģīt, stāstot to sajauktā secībā, lai lasītājam radītu interesi. Stāsts var sākties ar dramatisku ainu, un, kad lasītājs ir ieinteresēts, notiek atsauce jeb analepse, kas lasītājam izskaidro iepriekšējos notikumus. Vēl stāstu var stāstīt "stāsts stāstā" formātā, kur teicējs kadru stāstā stāsta stāstu, lai atbildētu uz viņa klausītāju jautājumiem un ziņkāri. Slavens šāds piemērs ir minēts arābu stāstu krājumā "Tūkstoš un vienas nakts pasakas"*,* kur kadru stāsts sastāv no Šeherezādes stāstiem karalim Šahriāram, viņai vajag izklaidēt karali ar saviem stāstiem, lai viņš to neliktu nogalināt.

### *In medias res*

*In medias res* ir, kad lasītājs sāk lasīt stāstu tā viduspunktā, nevis sākumā. Šāda stāstījuma forma var palīdzēt izveidot stāstījuma āķi. Āķi ļoti bieži spēlē svarīgu lomu spriedzes trilleros un detektīvstāstos. Labs piemērs šim varētu būt pasaka "Trīs āboli" no "Tūkstoš un vienas nakts pasakām". Tā sākas ar jaunas meitenes līķa atrašanu, ieinteresējot lasītāju.

Atsauces
--------

1. ↑  Jack Myers, Don Charles Wukasch. *Dictionary of poetic terms* (New izd.). Denton, Tex. : University of North Texas Press, 2009. 244. lpp. ISBN 978-1-57441-166-9. Skatīts: 2011. gada 25. jūlijs.
2. ↑  Elizabeth Lyon. *Manuscript makeover: revision techniques no fiction writer can afford to ignore*. Penguin, 2008. ISBN 978-0-399-53395-2. Skatīts: 2011. gada 25. jūlijs.
3. ↑  Tim Clifford. *The Middle School Writing Toolkit: Differentiated Instruction Across the Content Areas*. Maupin House Publishing, Inc. 2013. gada 1. janvāris. 63. lpp. ISBN 978-0-929895-75-8. Skatīts: 2013. gada 29. jūlijs.
4. ↑  Pinault, David (1992), Story-Telling Techniques in the Arabian Nights, Brill Publishers, pp. 86–97, ISBN 90-04-09530-6
5. ↑  Marzolph, Ulrich (2006), The Arabian Nights Reader, Wayne State University Press, pp. 240–2, ISBN 0-8143-3259-5
Nacionālā polāro pētījumu institūta ēka Tačikavā
**Nacionālais polāro pētījumu institūts** (japāņu: 国立極地研究所; bieži izmantota abreviatūra **NIPR** no iestādes angļu valodas nosaukuma *National Institute of Polar Research*) ir Japānas galvenā arktiskos un antarktiskos pētījumus koordinējošā institūcija.

Par institūcijas pirmsākumu var uzskatīt 1961. gada maijā Izglītības, zinātnes un kultūras ministrijas paspārnē izveidoto Polāro pētījumu institūtu, kura uzdevums bija Japānas antarktisko pētījumu ekspedīcijas iegūto materiālu un pētījumu uzglabāšana, katalogizēšana un pētīšana.[1] 1962. gada aprīlī Nacionālajā zinātnes muzejā tiek nodibināts Polārais departaments. 1966. gada aprīlī muzejs un departaments tiek reorganizēti un pēc vairākkārtējām pārdēvēšanām tas saucas par Polāro pētījumu nodaļu. 1970. gadā tas kļūst par Polāro pētījumu centru un tiek izveidotas atsevišķas operāciju, pētījumu, materiālu un administratīvā nodaļas un centrs veidojas par antarktisko ekspedīciju galveno koordinatoru.

1973. gada 29. septembrī tiek nodibināts Nacionālais polāro pētījumu institūts un par tā galveno pētījumu bāzi kļūst Šovas stacija Antarktīdā. Paplašinot pētījumu programmu tiek nodibinātas Midzuho (1970-1987), Asukas (1985-1991) un Domufudži (1995) stacijas Antarktīdā, kā arī NIPR stacija (1990) Nīolesunnā Svalbārā.[2] Kopš 2009. gada maija institūta ofiss atrodas Tačikavas pilsēta Tokijas prefektūrā.

Atsauces
--------

1. ↑  «NIPR History». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2011. gada 16. augustā. Skatīts: 2011. gada 11. septembrī.
2. ↑  Research stations in Ny-Ålesund[novecojusi saite]

Koordinātas: 35°42′45″N 139°24′32″E﻿ / ﻿35.71250°N 139.40889°E﻿ / 35.71250; 139.40889

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 133013514
* LCCN: n50072912
* ISNI: 0000 0001 2161 5539
* GND: 117124-0
* SUDOC: 066988748
* NLA: 36516657
* NDL: 00288367
* NKC: ko2009549527

 |

 |
**Rahila Eidelsone** (baltkrievu: *Рахіль Саламонаўна Эйдэльсон*; dzimusi 1958. gada 14. novembrī Vitebskā) ir Baltkrievijas starptautiskā lielmeistare šahā (1995).

Biogrāfija
----------

Astoņkārtēja Baltkrievijas sieviešu šaha čempionāta uzvarētāja (1985, 1989, 1993, 1995, 1997, 1998, 2003, 2004).

Daudzu starptautisko šaha turnīru laureāte, tajā skaitā uzvarējusi Sanktpēterburgā (1999), bet 
2014. gadā Daugavpilī uzvarējusi ikgadējā starptautiskajā šaha turnīrā *Latgales pavasaris*.

Piedalījusies 2000. gada Pasaules šaha čempionātā sievietēm pēc izslēgšanas sistēmas Ņūdelī, kurā 1. kārtā uzvarējusi Asmu Houli, bet 2. kārtā zaudējusi Alisai Maričai.

Pārstāvējusi Baltkrieviju lielākajos komandu šaha turnīros:

* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījusies 4 reizes (1994, 1998-2000, 2004);
* Eiropas komandu šaha čempionātā piedalījusies 1992. gadā.

Par panākumiem turnīros FIDE 1988. gadā viņai piešķīrusi starptautiskās meistares (WIM), bet 1995. gadā - starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu.

Atsauces
--------

1. ↑  Latgale Spring Cup chess A
2. ↑  2000 FIDE Knockout Matches
3. ↑  OlimpBase :: Women's Chess Olympiads :: Rakhil Eidelson
4. ↑  OlimpBase :: European Women's Team Chess Championship :: Rakhil Eidelson

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
**Alens Kempbels Vaits** (angļu: *Alain Campbell White*; dzimis 1880. gada 3. martā, miris 1951. gada 23. aprīlī) bija amerikāņu šaha problēmists un botāniķis.

Šaha kompozīcija
----------------

Vaita vecāki, kas Francijā bija ieceļojuši no Amerikas, pēc Alena piedzimšanas devās uz turieni atpakaļ. Tur viņš piecu gadu vecumā iemācījies spēlēt šahu. No vienpadsmit gadu vecuma viņš risinājis un sastādījis šaha uzdevumus. Viņa pirmais uzdevums ticis publicēts 1891. gada decembrī. 1914. gadā viņš nodibinājis klubu *Good Companion*, pie kura piederēja gandrīz visi zināmie šaha problēmisti. Klubā notika ikmēneša turnīri un tas izdeva kluba žurnālu. Vaits 1920. gada vidū, veselības stāvokļa dēļ, bija spiests atstāt klubu, bet klubs drīz tika slēgts.
Kad Vaitam bija divpadsmit gadu, viņš mantojis aptuveni 5000 trīsvilču kolekciju. Gadu gaitā Vaits paplašinājis šo kolekciju un ap 1930. gadu tā sastāvēja no apmēram ceturtdaļmiljona šaha kompozīcijām. Vaits sarakstījis daudz šaha grāmatas, no 1905.līdz 1936. gados tika sarakstītās 44 Ziemassvētku sērijas grāmatas, kuras viņš kā svētku dāvanas sūtījis saviem draugiem.

### Uzdevuma piemērs

**№ 1.** A. Vaits  
 *Good Companion*, 1918**Mats 2 gājienos**
Iluzoriskā spēle:

1. ... Te6 2. Zc5#
1. ... Td4 2. Df5#
1. ... Te3/Lg3 2. D(x)e3#
Risinājums:
1. Kc3! gājiena spaids
1. ... Te3 2. Df5#
1. ... Lg3 2. Zc5#
1. ... Te6 /d4 2. D(x)d4#

Bibliogrāfija
-------------

**Šahs**:

* Alain C. White: *Les mille et un Mats Inverses*. Numa Preti, Paris 1907
* Alain C. White: *The White Rooks*. Christmas Series, Stroud 1910
* Alain C. White: *The Theory of Pawn Promotion*. Stroud 1912
* Alain C. White und George Hume: *Valves and Bi-Valves*. Christmas Series, Stroud, USA, 1930

**Botānika**:

* Alain White & Boyd L. Sloane: *The Stapelieae*. 2nd edition. 3 Bände. Pasadena 1937 (angliski)

Atsauces
--------

1. 1 2  *Шахматы: Энциклопедический словарь / Гл. ред. А.Е. Карпов*. Москва : Советская энциклопедия. 1990. 412. lpp. ISBN 5-85 270-005-3. (krieviski)

Ārējās saites
-------------

* Von A.C. White beschriebene Pflanzen im International Plant Names Indes (angliski)
* White Memorial Conservation Center (angliski)
* Alena Vaita šaha uzdevumi vietnē PDB
* A. Vaita Ziemassvētku sērijas grāmatas

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 111227937
* LCCN: n50082627
* ISNI: 0000 0001 1580 355X
* GND: 143633090
* SUDOC: 133742741
* BNF: cb10561945z (data)
* BIBSYS: 90175710
* NKC: mzk2004248593
* SBN identifikators IEIV038629 nav derīgs.
* Botanist: A.C.White

 |

 |
**Breikbīts** (angļu: *breakbeat* - lauztais ritms) ir elektroniskās mūzikas paveids, kā pamatā ir lauzts ritms. Ierasti ritmu semplē no veciem fanka un disko ierakstiem vai veido uz bungmašīnām un uz to datora emulatoros.

Vēsture
-------

Breikbīta ideoloģijas pamatlicējs ir Jamaikas izcelsmes amerikānis, hiphopa diskžokejs Kool Herc, kurš 1970. gados pirmais sāka izmantot breikus no fanka ierakstiem priekš repa ritmiskā pavadījuma. Viens no pašiem pazīstamākajiem un biežāk izmantojamiem to laiku breikiem bija amenbreiks, kas ieguva nosaukumu no skaņdarba "*Amen, Brother*", kuru izpildīja fanka grupa "The Winstons".

Vienā diskžokeja setā miksēt hiphopa ritmus kopā ar hausmūziku un tehno uzsāka ASV 1980. gados, iegūstot kaut ko līdzīgu mūsdienu breikbītam, tomēr tieši Lielbritānijā kopš 1990. gadu sākuma sāka veidot līdz 150-170 sitieniem minūtē paātrināto acid house ar tajā integrētajiem breikiem, bet drīzumā no šiem breikiem tika veidots visa ritmiskā skaņdarba bāze. Žanrs ieguva nosaukumu "hardkors" (nejaukt ar Nīderlandes hardkoru, pazīstamu arī ka gabba), žanra spilgtākie pārstāvji ir The Prodigy, Altern-8, 2 Bad Mice un citi. 1992. gadā hardkors sadalījās daudzos jaunos žanros, par galveno kļuva drum and bass.

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Elektroniskā mūzika |
| --- |
|  |
| 
* Ambientā mūzika
* Breikbīts
* *Downtempo*
* Elektronika
* Elektroniskā deju mūzika
* *Glitch*
* Industriālā mūzika
* Progresīvā elektroniskā mūzika
* Sintpops

 |

 |
**Zīlēšanas kaulu raksts** vai **dzjaguveņs** (vienkāršotā ķīniešu: 甲骨文, piņjiņs: *jiǎgǔwén* — 'čaulu un kaulu raksts') ir senākais no zināmajiem ķīniešu rakstības veidiem, faktiski tās priekštecis. Rakstība lietota 2. tūkstošgades p.m.ē. beigu daļā. Līdz šim ir atrasti ap 150 000 raksta paraugu, no kuriem lielākā daļa nāk no vēsturiskās Šanu dinastijas galvaspilsētas Iņsjui (殷墟, *Yīnxū*) netālu no Aņjanas Henaņas provincē.

Atklāšana
---------

Pirmos rakstu paraugus 1899. gadā senās galvaspilsētas izrakumos atklāja ķīniešu zinātnieki Liu E un Vans Ižuns. 1914. gadā uzraksti tika daļēji atšifrētu un pēc tajos atklātajiem valdnieku vārdiem kļuva iespējams noteikt rakstu vecumu.

Atrastie raksta paraugi apraksta piromantiskos pareģojumus (zīlēšana vai pareģošana, kas pamatojas uz uguns vai liesmas vērošanu) deviņiem Šanu dinastijas valdniekiem, sākot ar U Dinu, kura valdīšanas laiks bija ap 1250.—1200. gadiem p.m.ē. Radioaktīvā oglekļa datēšana šos paraugus attiecināja uz 1254.–1197. gadiem p.m.ē. ±10 gadi.

Terminoloģija
-------------

Atrastie uzrakstu paraugi veikti lielākoties uz bruņurupuču čaulām un citu dzīvnieku kauliem. Termins cēlies no amerikāņu misionāra Frenka Čelfenta (*Frank H. Chalfant*, 1862–1914) 1906. gadā izdotās grāmatas «Agrīnā Ķīnas rakstība» (*Early Chinese Writing*), no kurienes tas 1930. gados pārcēlies ķīniešu izdevumos. Līdz tam ķīniešu autori lietoja dažādus terminus, kas lielākoties bija balstīti uz atradumu vietu Jiņsjui un biežāk lietotais bija «Jiņsjui zīlēšanas teksti» (殷墟卜辭, *Yīnxū bǔcí*).

Raksta struktūra
----------------

Raksta struktūra lielākoties piktogrāfiska. Laika gaitā naturālistiskos zīmju elementus pakāpeniski nomainīja stilizētāki ar taisnām līnijām, bet kompleksāki un sarežģītāki. Pašu rakstu saturs lielākoties nemainījās — tas iekļāva datumu, zīlnieka vārdu, jautājumu, atbildi un atzīmi par izpildīšanu.

Kopā uz zīlēšanas kauliem atrastas ap 5000 dažādas rakstu zīmes, no kurām ap 1500 var atrast saistību ar mūsdienu ķīniešu rakstzīmēm.

Atsauces
--------

1. ↑  Nacionālā enciklopēdija: ķīniešu valodas rakstība

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Zīlēšanas kaulu raksts***.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* NDL: 00566311

 |

 |
**Vītola stabules dziesmas** ir Raimonda Paula bērnu dziesmu cikls ar Viļa Plūdoņa vārdiem.

Vēsture
-------

V. Plūdonim iznākusi bērnu dzejoļu grāmata "Vītola stabulīte" (1923). R. Paula dziesmu cikls sarakstīts 1984. gadā kā skaņdarbs zēnu korim. Ciklu ierakstījusi dziedātāja Aija Kukule kopā ar bērnu vokālo ansambli "Dzeguzīte" un instrumentālu ansambli.

Cikls netika izdots skaņuplatē, taču atsevišķas tā dziesmas ir pieejamas izlasēs, piemēram, dziesma "Ziemas ceļa idille" krievu valodā iekļauta mazajā skaņuplatē, pielikumā Krievijas žurnālam "Krugozor" (1985), dziesma "Bij' manā somiņā" iekļauta A. Kukules izlasē "Labākās dziesmas" (2005), bet "Vasaras vakara idille" pieejama ansambļa "Dzeguzīte" izlasē "Labākās dziesmas Nr. 1" (2011). Viss cikla ieraksts ir pieejams Latvijas Nacionālās bibliotēkas krājumā.

1987. gadā top Latvijas televīzijas koncertfilma "Vītola stabules dziesmas", kurā ciklu izpilda A. Kukule un "Dzeguzīte".

1994. gadā apgāds "Preses nams" izdod šī cikla notis un tekstus atsevišķā grāmatā.

2017. gadā grupa "Singapūras satīns" dziesmā "Pūpolsvētdiena" (piedalās Kaņepe) izmantojusi motīvu no dziesmas "Pūpoliņi".

Dziesmu saraksts
----------------

1. Bij' manā somiņā
2. Pirmspavasara dziesmiņa
3. Pūpoliņi
4. Vasaras vakara idille
5. Čīgā, čīgā, sienāzīt
6. Zvirbuļu rudens dziesma
7. Ziemas ciemiņš
8. Ziemas ceļa idille
9. Meža māte

Atsauces
--------

1. ↑  Raimonds Pauls — Mākslinieki.lv.
2. ↑  Raimonds Pauls. 10 dziesmas
3. ↑  Raimonds Pauls. "Vītola stabules dziesmas."
**Guntars Freibergs** (dzimis 1991. gada 17. aprīlī) ir akadēmiskās mūzikas sitaminstrumentālists. Profesionālā sitaminstrumentu ansambļa "Perpetuum Ritmico" dalībnieks.

Biogrāfija
----------

Guntars mācījies Maskavas Centrālajā mūzikas skolā Marka Pekarska klasē. No 2007. līdz 2011. gadam studējis Strasbūras Mūzikas konservatorijā. 2014. gadā ieguvis maģistra grādu Lincas Antona Bruknera Universitātē kā arī papildinājis prasmes Briseles Karaliskajā Mūzikas konservatorijā. Mūziķis piedalījies meistarklasēs pie vadošajiem sitaminstrumentu spēles izpildītājiem un pedagogiem Keiko Abe (Japāna), Momoko Kamiya (Japāna), Bogdan Bacanu (Austrija), Peter Sadlo (Vācija), kā arī papildinājis prasmes Zalcburgas Mozarteum vasaras akadēmijā un Villekrozes akadēmijā Francijā.

2012. gadā ieguvis 2. vietu prestižajā Zalcburgas Marimbas konkursā un Grand-Prix sitaminstrumentu konkursā Fermo, Itālijā 2011. gadā. Kā solists uzstājies ar orķestriem Latvijā, Krievijā, Vācija, Bulgārijā un Čehijā. 2011. gadā ticis nominēts Lielajai Mūzikas balvai kategorijā par spožu debiju. Paralēli aktīvajai koncertdarbībai, vērā ņemama ir pedagoģiskā darbība, par ko liecina gan ar domubiedriem un kolēģiem izveidotā līdz šim pirmā Latvijas Sitaminstrumentālistu – pedagogu asociācija. 2023.gadā saņēmis Lielo mūzikas balvu par izcilu sniegumu gada garumā.

Atsauces
--------

1. ↑  «Guntars Freibergs (Latvia)-2016 | Percussion Ukmergė». *percussionukmerge.lt*. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2019-09-26. Skatīts: 2019-09-27.
2. ↑  «Perpetuum Ritmico». *www.facebook.com* (latviešu). Skatīts: 2019-09-27.
3. ↑   Perpetuum Ritmico - The Rite of Spring. Atjaunināts: 2019-09-27
4. ↑   Perpetuum Ritmico - World Rhythms. Atjaunināts: 2019-09-27
5. ↑  «Koninklijk Conservatorium Brussel | Koninklijk Conservatorium Brussel». *www.kcb.be*. Skatīts: 2019-09-27.
6. ↑  «Marimbas mūziķis izcīnījis otro vietu prestižā konkursā». *LA.LV* (latviešu). Skatīts: 2019-09-27.
7. ↑  «Guntars Freibergs: *Gribu lai Ventspils kļūst par sitaminstrumentu mūzikas meku Latvijā*». *www.ventasbalss.lv*. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2019-09-27. Skatīts: 2019-09-27.
8. ↑  «sitaminstrumentuasociacija - Sākums». *sitaminstrumentuasociacija.mozello.lv*. Skatīts: 2019-09-27.[novecojusi saite]
9. ↑  «Lielās mūzikas balvas ceremonijā laurus plūc Andris Dzenītis, Vineta Sareika, opera «Vēsā»». *www.lsm.lv* (latviešu). Skatīts: 2023-03-08.
**Džeikobs Henrijs Sarrats** (angļu: *Jacob Henry Sarratt*; 1772. gads — 1819. gada 6. novembris) bija Lielbritānijas šahists.

Biogrāfija
----------

Viens no Anglijas spēcīgākajiem šahistiem 18. gadsimta beigās un 19. gadsimta sākumā. Pēc profesijas bijis skolotājs, kā arī nodarbojies ar tulkošanu. Šahā bijis romantiskās itāļu skolas sekotājs un tās ideju izplatītājs. Savus uzskatus izklāstījis darbā "Traktāts par šaha spēli" (*A treatise on the game of chess*, 1808), kurš pēc viņa nāves ticis atkārtoti izdots ar nosaukumu "Jauns traktāts par šaha spēli" (*A New Treatise on the Game of Chess*, 1821). Šajos darbos devis nozīmīgu ieguldījumu sava laika šaha atklātņu teorijas attīstībā. Pārtulkojis angļu valodā tādu pagātnes šahistu kā Lopesa, Salvio un citu darbus. Sekmējis šaha noteikumu unifikāciju Eiropā - tā 1807. gadā piedāvājis uzskatīt patu par neizšķirtu, nevis par kādas puses zaudējumu. Laikabiedri dēvējuši viņu par "šaha profesoru".

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 283205529
* ISNI: 0000 0003 8970 6036

 |

 |
**Smilšu jūrasgrunduļi** (*Neogobius*) ir viena no jūrasgrunduļu dzimtas (*Gobiidae*) ģintīm, kas apvieno 4 dzelkņstarzivju sugas. Bentiskas jūras zivis, izplatītas Eiropā un Āzijā. Lielākā daļa sugu sastopamas gan jūrā, gan daļēji sāļos ūdeņos un saldūdeņos. Priekšroku dod seklām piekrastēm, uzturas virs smilšainas vai akmeņainas grunts, vietās ar bagātu veģetāciju.

Izplatība
---------

Mērkaķgrundulis (*Neogobius fluviatilis*)
Šīs ģints sugu dabiskais izplatības areāls aptver Kaspijas un Melnās jūras baseinus, Azovas jūru ieskaitot. Atkarībā no sugas tās mājo vai nu vienā (Kaspijas jūrasgrundulis un Kaspijas smilšu jūrasgrundulis — Kaspijas jūras baseinā) vai otrā baseinā (mērkaķgrundulis — Melnās jūras baseinā), vai abos (apaļais jūrasgrundulis). Pēdējais izrādījās īpaši invazīva un agresīva suga, kas mūsdienās izplatījusies tālu aiz dabīgā areāla. Apaļais jūrasgrundulis sastopams plašā areālā daudzviet Eiropā un pat Lielajos ezeros Ziemeļamerikā.

Latvijā
-------

Latvijā sastopama viena smilšu jūrasgrunduļu ģints zivju suga — apaļais jūrasgrundulis (*Neogobius melanostomus*). Baltijas jūrā ienācis no Melnās vai Kaspijas jūras, domājams, ar kuģu balasta ūdeņiem. Pirmo reizi konstatēts Gdaņskas līcī Polijas piekrastē 1992. gadā, bet Latvijā pirmo reizi noķerts pie Liepājas 2004. gadā. Mūsdienās sastopams gar visu Latvijas piekrasti.

Kopīgās īpašības
----------------

Kaspijas jūrasgrundulis (*Neogobius caspius*)
Smilšu jūrasgrunduļi ir nelielas vai vidēji lielas zivis ar iegarenu ķermeni un ar samērā lielu galvu. Lielākais ģintī ir Kaspijas jūrasgrundulis (*Neogobius caspius*), kura ķermeņa garums var sasniegt 34,5 cm. Mazākie ir Kaspijas smilšu jūrasgrundulis (*Neogobius pallasi*) un mērkaķgrundulis (*Neogobius fluviatilis*), kuru ķermeņa garums ir līdz 20 cm. Smilšu jūrasgrunduļus sedz ktenoīdas zvīņas (pakausis un vaigi bez zvīņām). Krūšu spurām visi stari iekļauti membrānā. Uz muguras divas spuras: pirmā īsa, otrā gara. Vēdera spuras saaugušas kopā, veidojot piltuvveida piesūcekni.

Sistemātika
-----------

**Smilšu jūrasgrunduļu ģints** (*Neogobius*)

* Apaļais jūrasgrundulis (*Neogobius melanostomus*)
* Kaspijas jūrasgrundulis (*Neogobius caspius*)
* Kaspijas smilšu jūrasgrundulis (*Neogobius pallasi*)
* Mērkaķgrundulis (*Neogobius fluviatilis*)

Atsauces
--------

1. 1 2 3 4 5  Fish Base: Genus: Neogobius[novecojusi saite]
2. 1 2  Fish Base: Neogobius melanostomus (Pallas, 1814) Round goby
3. ↑  Latvijas Daba: Jūrasgrunduļu dzimta
4. ↑  «Latvijas Daba: Apaļais jūrasgrundulis». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 30. maijā. Skatīts: 2019. gada 28. februārī.
5. ↑  Fish Base: Neogobius caspius (Eichwald, 1831) Caspian goby
6. ↑  Marine Species: Genus Neogobius[novecojusi saite]

Ārējās saites
-------------

* iNaturalist: Genus Neogobius
**Mimi Hristova** (bulgāru: *Мими Христова*; dzimusi 1993. gada 19. jūlijā) ir bulgāru brīvā stila cīkstone, 2020. un 2023. gada Eiropas čempione, Eiropas spēļu un Eiropas čempionātu medaļniece, 2016. un 2020. gada vasaras olimpisko spēļu dalībniece.

Biogrāfija
----------

Hristova dzimusi 1993. gadā Vracā. 2003. gadā viņa sāka trenēties cīņas sporta sekcijā. Pabeidza sporta skolu.

2014. gadā Vantā Hristova ieguva Eiropas čempionāta bronzas medaļu. Ceturtdaļfinālā viņa zaudēja nākamajai finālistei polietei Annai Zviridovskai, bet cīņā par bronzu pārspēja francūzieti Aurēliju Basē. Divus gadus vēlāk Rīgā Hristova šo panākumu atkārtoja. Šoreiz viņa ceturtdaļfinālā zaudēja norvēģietei Greisai Bullenai, bet cīņā par čempionāta bronas medaļu uzvarēja Vācijas cīkstoni Luizi Nīmešu. 2016. gadā M Hristova piedalījās vasaras olimpiskajās spēlēs Brazīlijā, kur ieņēma 15. vietu.

2018. gada Eiropas čempionātā Kaspijskā Hristova finālā zaudēja Turcijas cīkstonei Elifai Ješilirmakai un ieguva sudraba medaļu.

2019. gadā Eiropas spēlēs Minskā M. Hristov finālā zaudēja baltkrievietei Irinai Kuračkinai un saņēma sudraba medaļu.

2020. gada februārī Itālijas galvaspilsētā notikušajā kontinenta čempionāta svara kategorijas līdz 65 kg finālcīņā M. Hristova pieveica Azerbaidžānas sportisti Elisu Manolovu un izcīnīja Eiropas čempionāta zelta medaļu.

2021. gada maijā Hristova piedalījās Pasaules olimpiskajā kvalifikācijas turnīrā un kvalificējās 2020. gada vasaras olimpiskajām spēlēm. Tokijā viņa startēja svara kategorijā līdz 68 kg, taču zaudēja jau pirmajā cīņā Krievijas Olimpiskās komitejas cīkstonei Harumai Veļijevai un ieņēma 11. vietu.

2023. gada Eiropas čempionātā fināla Zagrebā Hristova pieveica Moldovas sportisti Irinu Ringaču un kļuva par Eiropas čempioni.

Atsauces
--------

1. ↑  «HRISTOVA Mimi Nikolova - Olympic Wrestling | Bulgaria». web.archive.org. 2016-08-26. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016-08-26. Skatīts: 2019-07-02.
2. ↑  «Women's Freestyle 58 kg». web.archive.org. 2016-09-22. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016-09-22. Skatīts: 2019-07-02.
3. ↑  Neil Shefferd. «Chumikova secures emotional win at UWW World Olympic Games qualifier». *InsideTheGames.biz*, 2021. gada 7. maijs. Skatīts: 2021. gada 7. maijs.
4. ↑  Neil Shefferd. «Armenia and Romania book multiple Tokyo 2020 places at UWW World Olympic Games qualifier». *InsideTheGames.biz*, 2021. gada 8. maijs. Skatīts: 2021. gada 8. maijs.
5. ↑  «2021 World Wrestling Olympic Qualification Tournament Results Book». *United World Wrestling*. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2021. gada 9. maijs. Skatīts: 2021. gada 9. maijs.
6. ↑  «Wrestling Results Book». *2020 Summer Olympics*. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2021. gada 7. augusts. Skatīts: 2021. gada 8. augusts.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Mimi Hristova***.
* *Olympedia* profils (angliski)
* FILA profils (angliski)
* 2023. gada Eiropas čempionāta finālcīņa svara kategorijā līdz 65 kg.
**Rahumē** (igauņu: *Rahumäe*) ir pieturas punkts Tallinas-Keilas dzelzceļa līnijā Tallinas pilsētas Nemmes rajonā un atrodas 6,8 km attālumā no Tallinas centrālās dzelzceļa stacijas. Rahumē pietur lielākā daļa Pēskilas, Keilas, Paldiski, Rīsiperes un Kloga-Rannas virzienā kursējošo elektrovilcienu (izņemot Keilas ekspresi).

Stacijas ēka
------------

Pirmā Rahumē stacijas ēka bija vienkāršs, pasažieru vajadzībām pielāgots dzelzceļa vagons. 1930. gadā tika pabeigta monolītā degslānekļa ķieģeļu ēka ar biļešu kasi un uzgaidāmo telpu, bet 1932. gadā stacijas ēkā tika ierīkots arī pasta punkts. Kopš 1998. gada biļešu tirdzniecība Rahumē stacijas ēkā vairs nenotiek. Pašlaik stacijas ēkā ierīkots bērnu brīvā laika centrs.

Apkārtne
--------

Netālu no Rahumē stacijas atrodas vēsturiska inženiertehniskā būve - Rahumē šaursliežu dzelzceļa viadukts. Pirmais - koka viadukts - tika uzbūvēts 1913. gadā. Drīz pēc Tallinas - Pēskilas iecirkņa elektrificēšanas un pasažieru pārvadājuma biznesa straujas attīstības radās nepieciešamība Tallinas - Keilas dzelzceļa līnijā izbūvēt otro sliežu ceļu. Lai to varētu realizēt, bija jānojauc vecais koka viadukts. Tā vietā pēc inženiera *Ado Johansona* projekta 1925. gadā tika uzcelts monolītā dzelzsbetona gaisa pārvads. 1970. gadu sākuma šaursliežu līnija tika demontēta. Pašlaik viaduktu izmanto gājēji un velosipēdisti.
Stacijas apkārtnē izvietota arī Rahumē kapsēta.

Satiksme
--------

Blakus Rahumē stacijai atrodas autobusu pietura *Rahumäe*, kur iespējams veikt pārsēšanos uz sekojošiem Tallinas pilsētas autobusu maršrutiem: 

| Nr. | Sākums | Beigas |
| --- | --- | --- |
| 23 | Kadaka | Kaubamaja |
| 23A | Kadaka | Autobussijaam |
| 36 | Väike-Õismäe | Viru |

Foto galerija
-------------

* Rahumē viaduktsRahumē viadukts
* Stacijas ēkaStacijas ēka
* Rahumē kapsētaRahumē kapsēta

Atsauces
--------

1. ↑  «Liiva jaam | Histrodamus.ee». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 4. martā. Skatīts: 2012. gada 6. septembrī.
2. ↑  «Arhivēta kopija». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2012. gada 4. oktobrī. Skatīts: 2012. gada 6. septembrī.

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Uz Tallinu** |  | **Uz Keilu** |
|  Jerve |  **Rahumē** | Nemme  |
|
**Autosports Latvijā** ir viens no populārākajiem sporta veidiem. Tiek rīkoti vairāki vietējie autosporta čempionāti, piemēram, Latvijas Rallija čempionāts. Sadarbībā ar citām valstīm tiek rīkots NEZ salonautomobiļu čempionāts un *Formula Baltic* sacīkstes.

Pašlaik neviens latvietis nav kļuvis par pasaules čempionu nevienā no autosporta disciplīnām. Gan Andis, gan Māris Neikšāns ir braukuši Somijas rallijā, kas tika rīkots Pasaules rallija čempionāta ietvaros, tomēr nevienā citā posmā latvieši nav piedalījušies. Atklāto riteņu sacīkstēs pašlaik tuvu Formula 1 ir gan Haralds Šlēgelmilhs, kas jau ir braucis Āzijas GP2 (Formula 1 satelītsērija) sacensībās, gan Karlīne Štāla, kas piedalījās Vācijas F3. Reinis Nitišs un Jānis Baumanis piedalās FIA pasaules rallijkrosa čempionātā (*FIA World Rally Championship*).

Starptautiskajā autosportā panākumus ir guvuši *Riga RRT* rallijreidu komandas pārstāvji, kas ar Andra Dambja projektētajiem *OSCar* spēkratiem slavenajā Dakaras rallijā ir spējuši tikt labāko trīsdesmitniekā. Komanda ir izcīnījusi pjedestālus citos rallijreidos.

Baltijas līmeņa autosporta sacensības Latvijā
---------------------------------------------

* *Baltic Time Attack Series*
* *Baltic Endurance Championship* (BEC 6H)
* *Baltic Touring Car Championship* (BaTCC)
* *NEZ 6H Endurance Championship*
* *FIA NEZ Baltic Rallycross Championship* (NEZ BRX)
* *NEZ Crosskart Championship*
* *NEZ Drift Championship*
* *TCR Baltic Trophy Endurance*

Slavenu Latvijas autosportistu uzskaitījums
-------------------------------------------

### Kartingi un atklāto riteņu sacīkstes

* Otto Birznieks
* Toms Bobrovskis
* Henrijs Grūbe
* Kristaps Mēters
* Haralds Šlēgelmilhs
* Karlīne Štāla

### Salonautomobiļu sacīkstes

* Jānis Horeliks
* Ģirts Krūzmanis
* Oskars Laivenieks
* Mareks Štolcermanis
* Andrejs Vainutis
* Andris Griķis

### Autorallijs un rallijreidi

* Andris Dambis
* Andis Neikšāns
* Māris Neikšāns
* Māris Saukāns
* Ivars Vasaraudzis
* Jānis Vorobjovs

### Autokross, rallijkross un folkreiss

* Mareks Dainis
* Rihards Dainis
* Reinis Nitišs
* Jānis Baumanis
* Ivo Traubergs
* Mārtinš Starks
* Viktors Lazda
* Nikolajs Tions
* Pēteris Neikšāns

Atsauces
--------

1. ↑  «Par LAF prezidentu ievēlēts Dainars Dambergs». iAuto. 20.03.2006.
2. ↑  «Andis Neikšāns dodas uz pasaules čempionātu autorallijā». TvNET Auto. 01.08.2005.
3. ↑  «Somijas ralliju uzsācis arī Māris Neikšāns». DELFI Autosports. 03.08.2007.
4. ↑  «Komandas Vēsture». Riga Rally Raid Team. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2008. gada 10. jūnijā. Skatīts: 2008. gada 13. jūnijā.

Ārējās saites
-------------

* Latvijas Automobiļu Federācijas mājaslapa
* Par autosportu Latvijā
* Autocross un Folkreiss Latvijā
Centrālija



**Centrālija** (angļu: *Centralia*) ir pilsēta Pensilvānijas štatā, Amerikas Savienotajās Valstīs. 1962. gada ugunsgrēka dēļ, kas turpina degt joprojām, cilvēku skaits pilsētā ir mazinājies no 1000 cilvēkiem 1981. gadā līdz 12 cilvēkiem 2005. gadā. 2007. gada Centrālijā dzīvoja 9 cilvēki, bet 2012. gadā iedzīvotāju skaits bija 7. Šobrīd Centrālija ir Pensilvānijas štata pilsēta ar mazāko iedzīvotāju skaitu.

Vēsture
-------

Pilsētas vēsture sākās 19. gadsimta vidū. Tolaik antracīta un akmeņogļu industrija bija galvenais darbadevējs visā ASV, un Centrālija tika izveidota pie ogļu raktuvēm. Tā bija strādnieku pilsēta. Gadrīz visi, kas dzīvoja pilsētā, bija saistīti ar darbu raktuvēs.
1962. gadā Centrālijā tukšā ogļraktuves šahtā sākās ugunsgrēks, jo darbinieki šahtās dedzināja atkritumus. Likās, ka uguns ir apturēta, bet dažas dienas vēlāk ugunsgrēks sākās no jauna un izplatījās tālāk pa raktuvēm. Vairāk kā 20 gadus cilvēki cīnījās ar uguns uzliesmojumiem, taču 80. gadu sākumā cilvēki cīņu ar uguni pārtrauca un tiem bija jāatstāj savas mājas, jo oglekļa monoksīda daudzums gaisā bija sasniedzis dzīvībai bīstamus līmeņus. Uguns bija izplatījusies aptuveni 810 000 kvadrātmetru lielā teritorijā. Arī turpmākajos gados cīņa ar ogļu degšanu bija bezjēdzīga, jo šahtas turpināja degt.

Pētījumi rāda, ka, ja ugunsgrēku neizdosies apturēt, tas turpinās izplesties pa jauniem ogļraktuvju ceļiem, un tiks apdraudēta arī netālā pilsēta Ešlenda. Aptuvenie aprēķini liek domāt, ka ogles turpinās degt vēl 250—1000 gadus.
Daudzās kartēs Centrālija nemaz netiek uzrādīta. Ilgu laiku cilvēki brauca pa 61. ceļu un aiz Ešlendas nogriezās uz apvedceļa, domājot, ka apbrauc tilta remontu, un pēc brīža atgriezās uz 61. ceļa, nezinot, kas notiek turpat blakus.

Mūsdienas
---------

Tagad Centrālija ir pamesta pilsēta, vairs nav dzīvojamo ēku, jo tās tika nojauktas. Tagad pilsēta izskatās pēc parasta zaļa lauka ar dažām ieliņām tajā. Vienīgā ēka, kas šobrīd darbojas ir Svētās Marijas katedrāle, kur joprojām katru svētdienu notiek dievkalpojumi un netālu no tās atrodas arī kapi.
Mūsdienās Centrālija savu popularitāti nav zaudējusi. Tā bijusi vieta, kur tika filmēta šausmu filma *Silent Hill*.

Atsauces
--------

1. ↑  U. S. Census Bureau. «American FactFinder - Results». *factfinder.census.gov*. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 19. oktobrī. Skatīts: 2019. gada 19. februārī.
2. ↑  «"Footage from the real Silent Hill" Centralia, PA». 2006. gada 22. apr. – caur YouTube.

Ārējās saites
-------------

* Centrālija, Pensilvānijas štats
* The Town of Centralia
* Centrālija
* Silent Hill