recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Bālganais grīslis** (latīņu: *Carex pallescens*) ir grīšļu dzimtas suga. Savvaļā tā ir sastopama Eiropas ziemeļu un kalnu apvidos, kā arī vietumis Āzijā un Ziemeļamerikas austrumu daļā.

Latvijā suga ir bieži sastopama purvainās un aizaugošās pļavās, mežmalās un krūmājos.

Apraksts
--------

Bālganais grīslis ir daudzgadīgs, 20-60 cm garš lakstaugs, kurš pieder dažādvārpu grīšļu grupai, jo tā sievišķajiem ziediem ir 3 drīksnas un augļa pūslītim ir ļoti īss knābītis.

Augs ir dzeltenīgi zaļš un tas veido blīvu, nelielu ceru. Auga stublājs ir stāvs, trīsšķautņains, aplapots. Lapas ir dzeltenzaļas, šauras, 0,2-0,4 cm platas un garākas nekā stublājs. Lapu mala ir apmatota. Apakšējo lapu makstis ir gaišbrūnas un šķeldrainas. Ziedkopas galotnē ir viena vīrišķo ziedu vārpiņa, un zem tās ir 2-3 diezgan tuvu novietotas sievišķo ziedu vārpiņas. Apakšējās vārpiņas seglapa ir ziedkopas garumā vai īsāka. Vārpiņas ir cilindriskas, 1,5-4 cm garas un 0,4-0,7 cm platas, ar kātiņu, stāvas vai apakšējās nokarenas. Augļa pūslītis ir dzeltenzaļš, gluds, olveidīgs, ar redzamu dzīslojumu, knābītis tikko samanāms vai knābīša nav. Augļa pūslīša segplēksne ir bāldzeltena, akotveidīgi nosmailota, īsāka nekā pūslītis. Zied maija beigās, jūnijā.

Atsauces
--------

1. 1 2  «bālganais grīslis - Carex pallescens L. - Augi - Latvijas daba». *www.latvijasdaba.lv*. Skatīts: 2022-04-29.
**Ukrainas varoņpilsēta** (ukraiņu: *Місто-герой України*) ir goda atzinība, ko Ukrainas prezidents iedibināja 2022. gada 6. martā, lai atzīmētu pilsoņu varoņdarbus, vispārēju varonību un izturību, kas parādīta savas pilsētas aizstāvībā pret Krievijas Federācijas bruņoto agresiju pret Ukrainu.

Varoņpilsētas
-------------

Ukrainas varoņpilsēta (Ukraina)VolnovahaVolnovaha
HostomeļaHostomeļa
MariupoleMariupole
HarkivaHarkiva
HersonaHersona
ČerņihivaČerņihiva
BučaBuča
IrpiņaIrpiņa
OhtirkaOhtirka
MikolajivaMikolajiva
OdesaOdesa
SevastopoleSevastopole
KijivaKijiva
KerčaKerča Ukrainas varoņpilsētas;  Otrā pasaules kara varoņpilsētas
Goda atzinība piešķirta:

* 2022. gada 6. martā:
	+ Volnovahai
	+ Hostomeļai
	+ Mariupolei
	+ Harkivai
	+ Hersonai
	+ Čerņihivai
* 2022. gada 24. martā:
	+ Bučai
	+ Irpiņai
	+ Mikolajivai
	+ Ohtirkai

Piemiņas zīmes
--------------

2022. gada 10. aprīlī Kijivas Šuļavkas rajonā no varoņpilsētu piemiņas zīmēm tika novākti Krievijas un Baltkrievijas pilsētu Maskavas, Ļeņingradas, Staļingradas, Tulas, Murmanskas, Smoļenskas, Novorosijskas, kā arī Minskas un Brestas nosaukumi.

Šo pilsētu vietā parādījās Ukrainas varoņpilsētas: Harkiva, Hersona, Čerņihiva, Mikolajava, Volnovaha, Ohtirka, Buča, Irpiņa, Hostomeļa un Mariupole.

No iepriekšējiem nosaukumiem palika tikai ukraiņu pilsētas — Kijiva, Sevastopole, Odesa un Kerča. Varoņpilsēta ir augstākā atzinība, kas piešķirta četrām Ukrainas pilsētām, kuras kļuva slavenas ar savu varonīgo aizsardzību Otrā pasaules kara laikā.

Atsauces
--------

1. ↑  УКАЗ ПРЕЗИДЕНТА УКРАЇНИ №111/2022 Про встановлення почесної відзнаки «Місто-герой України»
2. ↑  УКАЗ ПРЕЗИДЕНТА УКРАЇНИ №164/2022 Про присвоєння почесної відзнаки "Місто-герой України"
**Texas** ir 90. gadu beigās plašu popularitāti Lielbritānijā un citviet Eiropā iemantojusi skotu rokgrupa, kuru 1986. gadā Glāzgovā izveidoja bijušais grupas *Altered Images* ģitārists Džons Makelhons un vokāliste Šarlīna Spiteri. 

Grupas pirmā uzstāšanās notika 1988. gada martā Skotijā Dandī universitātē, bet pirmais singls *I Don't Want a Lover* iznāca 1989. gada janvārī, sasniedzot 8. vietu Apvienotās Karalistes hitparādē.

"Ziedu laikos" divi *Texas* studijas albumi - *White on Blonde* un *The Hush* - sasniedza britu pārdotāko albumu saraksta pirmo vietu, populārākās dziesmas - tādas kā *Say What You Want*, *Insane* un *Summer Sun* - tika pastāvīgi atskaņotas radio, bet videoklipi raidīti MTV.

*Texas* izdevusi desmit studijas albumus, četras labāko dziesmu izlases, kā arī vienu ar grupas muzicēšanu radio BBC studijās.

Diskogrāfija
------------

### Studijas albumi

* Southside (1989)

* Mothers Heaven (1991)

* Ricks Road (1993)

* White on Blonde (1996)

* The Hush (1999)

* Careful What You Wish For (2003)

* Red Book (2005)

* The Conversation (2013)

* Jump On Board (2017)
* Hi (2021)

### Izlases

* The Greatest Hits (2000)
* I Don't Want a Lover: The Collection (2004)

* The BBC Sessions (2007)

* Texas 25 (2015)
* The Very Best of 1989–2023 (2023)
**Asaru ģints** (*Perca*) ir asaru dzimtas (*Percidae*) saldūdens zivju ģints. Šajā ģintī ir 3 sugas, no kurām viena mājo Eiropā, divas Āzijā un viena Ziemeļamerikā. Asari mājo ezeros, dīķos, upēs un upju grīvās. Tie barojas ar mazākām zivtiņām, vēžveidīgajiem, kukaiņu kāpuriem un kukaiņiem. Latvijā sastopams Eiropas asaris jeb vienkārši asaris, kas Latvijas ūdenstilpēs ir bieži sastopama zivs Visas asaru sugas ir iecienīts makšķernieku loms, kā arī tām tiek veikta rūpnieciskā nozveja.

Izskats un īpašības
-------------------

Asariem ir 2 muguras spuras: viena ar asiem stariem, otra ar mīkstiem, attēlā asaris (*Perca fluviatilis*)
Asaru ģints zivīm ir slaidi, nedaudz sāniski saplacināti ķermeņi. Tos sedz ktenoidālas zvīņas. Žaunu vāka kauli ar dzeloņiem. Asaru sāna līnijas sistāma jutīgi uztver ūdens vibrācijas. Kā jau plēsīgai zivij, asara mutē ir daudzi, asi zobi. Eiropas asaris un Balhaša asaris ir augumā līdzīgi, to maksimālais garums ir apmēram 50 cm, svars 4,75 kg. Mazākais no visām sugām ir dzeltenais asaris, kura lielākie indivīdi ir apmēram 25 cm gari.

Muguras spura ir pilnībā sadalīta divās daļās, pirmā no tām dzeloņaina, bet otrā mīksta. Vēl ir pāris vēdera spuru, kas novietotas izteikti uz priekšu, un pāris krūšu spuru, anālā spura un astes spura. Kloāka atrodas uzreiz aiz anālās spuras. Visām trim sugām ir asariem raksturīgais zebrveida svītrojums.

### Nārstošana

Asaru sugas nārsto aprīļa beigās vai maija sākumā. Ikri savienoti vienā virknē un tiek noslēpti pie ūdensaugiem vai ūdenī nogrimušiem zariem, mizām u.c. substrātiem.

Sistemātika
-----------

* **Asaru ģints** (*Perca*)
	+ Asaris (*Perca fluviatilis*)
	+ Balhaša asaris (*Perca schrenkii*)
	+ Dzeltenais asaris (*Perca flavescens*)

Atsauces
--------

1. ↑  Scientific Names where Genus Equals Perca
2. ↑  «Asaru dzimta». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 29. aprīlī. Skatīts: 2012. gada 8. maijā.
3. 1 2 3 4 5  Perch
4. ↑  Asaris Perca fluviatilis (L.)
5. ↑  Percidae

Ārējās saites
-------------

* Kaulzivis
Livonijas konfederācijas karte 13. gadsimta vidū. Lietuvas karaspēks devās karagājienā uz Latgali.
**1273. gada kauja pie Dubnas (Dubenas)** notika 1273. gada vasarā Lietuvas-Livonijas kara (1262—1282) laikā. Pirms tam Livonijas ordeņa karaspēks bija devies karagājienā uz Lietuvu, bet atceļā bija sakauts. Kaujā krita Lietuvas dižciltīgais (latīņu: *nobilis de Lettovia*) Sukse (*Suxe, Sucha*), kas 1268. gadā bija pārgājis Rīgas arhibīskapijas pakļautībā un vēlējās atgūt savus īpašumus Nalsenes zemē. 

Lietuvieši tai pašā vasarā no jauna iebruka Latgalē un tika sakauti pie Dubenes (Dubnas upes). Ir izteiktas domas, ka kauja notikusi vai nu pie Višķiem , vai pie Līvāniem , vai arī Dignājas tuvumā pie Daugavas Sēlijas pusē.

Atskaņu hronikas vēstījums
--------------------------

1273. gadā Livonijas ordeņa karaspēks iebruka Nalsenes zemē Lietuvā, kur zaudēja 15 karavīru un ar kara laupījumu atgriezās mājās. Lietuviešu karaspēks sekoja iebrucējiem un negaidīti uzbruka livoniešiem, kad tie bija apmetušies atpūtā. Tika nogalināta lielākā daļa krustnešu, arī Nalsenes kunigaitis Sukse, vien "daži kaut kā izbēga, bet vienu noķēra". 

Pēc uzvaras šajā kaujā lietuvieši vasarā atkal iebruka Livonijas ordeņa valsts teritorijā. Ordenis savāca karaspēku un devās pretī iebrucējiem. Pie Dubnas upes (*Dubenâ*) notika kauja, kurā krita 600 karavīri. Lietuvieši atkāpās, atstājot ķīlniekus, bet ordeņa brāļi ar laupījumu atgriezās Rīgā.

Atsauces
--------

1. ↑  Boļislavs Brežgo. Latgolas inventari un generalmēreišonas zem'u aproksti, 1665.-1784. Daugavpils: Vl. Lōča izd. 1943. - 96–98 lpp.
2. ↑  Boļislavs Brežgo. Latgolas inventari un generalmēreišonas zem'u aproksti, 1665.-1784. Daugavpils: Vl. Lōča izd. 1943. - 81
3. ↑  Ditleba Alnpekes Rīmju kronika, latviski M. Siliņa. R. 1893. - 80 lpp.
4. ↑  Atskaņu chronika. Ditleba Alnpeķes "Rīmju chronika". Atdzejojis Jēkabs Saiva. R. Klaustiņa ievads un piezīmes. - Rīga, 1936. - 164 lpp.
5. ↑  «Atskaņu hronika (08087. - 08147.)». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2012. gada 7. februārī. Skatīts: 2012. gada 18. februārī.

Skatīt arī
----------

* Livonijas krusta kari
Texas hold 'em
***Texas hold 'em*** ir viens no populārākajiem pokera veidiem.

Spēles norise
-------------

Uzsākot spēli, katram spēlētājam tiek izdalītas 2 kārtis. Spēlētāji pa kreisi no dalītāja (*dealer*) liek obligātās likmes (*blinds*) un tad seko pirmā solīšanas kārta. Pirmajam vārds ir spēlētājam pa kreisi no *big bling*. Lai turpinātu spēli, spēlētājiem ir jāvienojas par likmi, kas ir vienāda vismaz ar minimālo spēles/līmeņa likmi - *big blind*. Spēlētāji, kas nevēlas piedalīties izspēlē, var nomest kārtis. Kad pirmā solīšanas kārta ir beigusies un, ja spēlē piedalās vismaz 2 spēlētāji, galdā tiek izliktas 3 kārtis (*flop*). Tad seko otrā solīšanas kārta, kuru uzsāk pirmais spēlētājs pa kreisi no dalītāja, kurš vēl piedalās spēlē. Ja pēc solīšanas kārtas beigām spēlē piedalās vismaz 2 spēlētāji, tad galdā tiek izlikta ceturtā kārts (*turn*), un sākās trešā solīšanas kārta. Ja pēc solīšanas kārtas beigām spēlē piedalās vismaz 2 spēlētāji, tad galdā tiek izlikta piektā un pēdējā kārts (*river*), un sākās ceturtā solīšanas kārta. Ja solīšanas kārtas beigās spēlē piedalās vismaz 2 spēlētāji, tad uzvarētāju noskaidro, salīdzinot roku stiprumu. Pirmais savas kārtis parāda spēlētājs, kurš pirmais veica likmi, kurai cits/-i spēlētāji piekrita. Spēlētājs ar stiprāko kombināciju tiek atzīts par uzvarētāju un savāc bankā esošos žetonus.

Texas Hold'em No Limit
----------------------

*No limit* nozīmē, ka spēlētāju likmju apmērs nav ierobežots un katrā no solīšanas kārtām spēlētājs drīkst solīt visus žetonus, kas ir tā rīcībā. *Texas Hold'em* noteikumi paredz, ka katram spēlētājam tiek izdalītas 2 kārtis (*hold cards*) ar seju uz leju, un spēles gaitā galdā tiek izliktas vēl 5 kārtis (kopējās kārtis — angļu: *community cards*) — vispirms uz galda tiek izliktas 3 kārtis jeb flops, tad ceturtā kārts (*turn*) un piektā kārts (*river*). Spēlētājiem ir mērķis izveidot spēcīgāko iespējamo kombināciju no jebkurām piecām kārtīm, kas tam ir pieejamas - izdalītās 2 kārtis un 5 kārtis galdā.

Par uzvarētāju tiek paziņots spēlētājs, kuram rokās ir spēcīgākā kombinācija, vai arī tas, kurš uzliekot likmi, licis pārējiem spēlētājiem nomest savas kārtis. Otrā uzvaras metode ļauj spēli uzvarēt arī ar vājāku kāršu kombināciju. To mēdz dēvēt par blefu.

Skatīt arī
----------

* Pokers
* Pasaules pokera sērijas

Atsauces
--------

1. ↑  Texas Holdem Poker Archived 2016. gada 1. martā, *Wayback Machine* vietnē. pokerstars.com
**Kabala** (igauņu: *Kabala*) ir stacija Igaunijā, Rietumviru apriņķa Regaveres pagastā, dzelzceļa iecirknī Tapa—Narva un atrodas 44,3 km attālumā no Tapas, 87,7 km attālumā no Narvas un 121,9 km attālumā no Tallinas. Kabalā pietur Tapas (Tallinas) un Narvas virzienā kursējošie pasažieru dīzeļvilcieni.

Stacijas ēka
------------

Kabalas stacijas ēka celta pēc tipveida dzelzceļa projekta 1870. gadā. Tā ir vairāku apjomu koka celtne (1 līdz 2 stāvi) ar lēzenu divslīpju jumtu. Arhitektoniskās kompozīcijas centrālo, divstāvu apjomu noslēdz neliels, bet izteiksmīgs koka frontons. Ēkā izbūvētas plašas logailas, stiklotas pildiņu durvis, bet fasādēs, atbilstoši laikmetam, izmantots plašs koka aplikatīvo dekoru klāsts - dzegas, karnīzes, sandriki, spāru galu dekoratīvie griezumi, jumta savilces, stūra pilastri, konsoles. Identiskas staciju ēkas šajā pašā gadā tika uzbūvētas arī Šarlotenhofā un līnijas galastacijā Baltijas osta.

Kopš 2000. gadu sākuma Kabalas stacijas ēka netiek izmantota.

Skatīt arī
----------

* Igaunijas pasažieru dzelzceļa pārvadājumi (austrumu virziens)

Atsauces
--------

1. ↑  AS EVR Infra raudteerajatistel võimaldatavad operatsioonid 2011/2012
2. ↑  Avaleht | Edelaraudtee

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| **Uz Tapu** |  | **Uz Narvu** |
|  Rakvere |  **Kabala** | Sonda  |
Jastarņas bāka
**Jastarņas bāka** (poļu: *Latarnia Morska Jastarnia*) atrodas Polijā, Pomožes vojevodistes Puckas apriņķa Jastarņā, Baltijas jūras krastā uz Helas pussalas.   
 54°42′01.00″N 18°40′58.00″E﻿ / ﻿54.7002778°N 18.6827778°E﻿ / 54.7002778; 18.6827778

Vēsture
-------

Bāka šajā vietā atrodas kopš 1938. gada, kad šeit bija 25 m augsts tornis. 1939. gada 19. septembrī, Polijas kampaņas laikā, poļu sapieri bāku uzspridzināja, lai traucētu vācu artilērijai precīzu apšaudi. 1950. gadā bāku atjaunoja, izmantojot daļu no miglas taures torņa, kuru pārvietoja no Stilo.

Raksturojums
------------

Bākas augstums ir 13,5 m. Bāku veido apaļš, cilindrisks metāla tornis ar galeriju un laternu. Torņa krāsojums: pamīšus sarkanas un baltas horizontālas joslas. Gaismas elements atrodas 22 m virs jūras līmeņa. Gaismas elementu veido lēcas un divas 500 W spuldzes maiņas aparātā. Gaisma balta (2 s deg, 2 s pārtraukums, 9 s deg, 7 s pārtraukums). Gaismas signāls redzams 15 jūras jūdžu attālumā.
***Jason-1*** bija okeanogrāfijas pavadonis, ASV (NASA) un Francijas (*CNES*) kopprojekts. Tas bija paredzēts globālās okeāna cirkulācijas novērošanai, okeāna un atmosfēras mijiedarbības pētījumiem, globālā klimata prognožu uzlabošanai un tādu fenomenu kā El Ninjo novērošanai.

*Jason-1* tika gatavots kā turpinājums misijai *TOPEX/Poseidon*, kas veica okeāna virsmas kartografēšanu no 1992. līdz 2005. gadam. Pavadonis nosaukts grieķu mitoloģijas varoņa Jāsona vārdā. Palaists 2001. gada decembrī. Sākotnēji misija bija paredzēta trīs gadiem, bet tas nokalpoja vairāk nekā 11 gadus, līdz 2013. gada jūnijam.

Kosmisko aparātu izgatavoja *Thales Alenia Space* uz *Proteus* platformas bāzes. Instrumenti:

* *Poseidon-2*, *TOPEX/Poseidon* misijas altimetra *Poseidon* uzlabota versija (izgatavots *CNES*);
* *JMR*, mikroviļņu radiometrs (*NASA*);
* *LRA*, lāzera reflektometra masīvs (*NASA*);
* *DORIS*, doplera sistēmas uztvērējs (*CNES*);
* *TRSR*, GPS uztvērējs (*NASA*).

*Jason-1* tika palaists 2001. gada 7. decembrī 15:07 UTC ar nesējraķeti *Delta II* (konfigurācija *Delta-7920 10C*) no Vandenberga Gaisa spēku bāzes.

Pirmo mēnešu laikā *Jason-1* atradās gandrīz tajā pašā orbītā, kā *TOPEX/Poseidon*, kas ļāva tam veikt kalibrāciju. Pēc testēšanas fāzes beigām vecais pavadonis tika pārvietots citā orbītā. *Jason-1* vienu un to pašu apgabalu pārlidoja ik pēc 10 dienām.

2009. gadā *Jason-1* pārvietots orbītā otrpus Zemei, attiecībā pret *Ocean Surface Topography Mission* (*Jason-2*), kurš palaists 2008. gadā.

2012. gada pavasarī *Jason-1* pārvietots "kapsētas" orbītā, iztērējot tā degvielas krājumus un pārkonfigurējot kosmisko aparātu tā, lai varētu veikt Zemes gravitācijas lauka mērījumus virs okeāniem.

Pēdējais signāls no *Jason-1* saņemts 2013. gada 21. jūnijā. Pēc neveiksmīgiem mēģinājumiem nodibināt kontaktu ar to, jūlija sākumā pavadonis tika atzīts par zaudētu.

Atsauces
--------

1. 1 2  Long-Running Jason-1 Ocean Satellite Takes Final Bow Jet Propulsion Laboratory, 2013-07-03, (angliski)

Ārējās saites
-------------

* Jason 1 and 2 Archived 2013. gada 15. jūnijā, *Wayback Machine* vietnē. CNES, (angliski)
* Jason-1 Archived 2013. gada 15. augustā, *Wayback Machine* vietnē. NASA, (angliski)
* Jason-1 Archived 2013. gada 25. decembrī, *Wayback Machine* vietnē. JPL, (angliski)
* Jason 1 Gunter Dirk Krebs, (angliski)
**Eva Mozere** (vācu: *Eva Moser*; 1982. gada 26. jūlijā Zalcburga — 2019. gada 31. marts Grāca) bija Austrijas starptautiskā meistare šahā (2004), starptautiskā sieviešu lielmeistare šahā (WGM, 2003).

Biogrāfija
----------

Eva Mozere ir spēlējusi šahu kopš skolas laika. Astoņas reizes viņa bija kļuvusi par Austrijas meiteņu čempioni. 1998. gadā Mūrekā viņa ieguva sudraba medaļu Eiropas jauniešu šaha čempionātā meitenēm vecuma grupā līdz 16 gadiem (U16). Tajā pašā gadā, piedaloties Pasaules jaunatnes čempionātā Oropesā (Spānijā), viņa savā vecuma grupā (U16) ieguva piekto vietu. Pēc vidusskolas beigšanas viņa pabeidza studijas Grācā un ieguva uzņēmējdarbības vadības bakalaura grādu. 1999. gadā Austrijas komandas sastāvā viņa piedalījās Viduseiropas kausa izcīņā (*Mitropapokal*). 2000. gadā Mozere pirmo reizi spēlēja Austrijas sieviešu izlases komandā Stambulas Šaha olimpiādē. Pēc tam vēl trijās šaha olimpiādēs (2008, 2010, 2014) viņa bija Austrijas sieviešu komandas līdere. Piecas reize Mozere ir bijusi arī Austrijas komandas pirmā galdiņa spēlētāja Eiropas sieviešu komandu čempionātos. Viņa bija pirmā austriete, kas 2003. gadā kļuva par sieviešu lielmeistari (WGM). Kopš 2004. gada Mozerei ir arī starptautiskā meistara nosaukums. 2004. gadā viņa ieguva sudraba medaļu Austrijas vīriešu šaha čempionātā un, spēlējot pie vīriešu pirmā galdiņa, pārstāvēja Austriju šaha olimpiādē Kalvijā.

Viņas lielākais panākums bija 2006. gada Austrijas čempiona tituls vispārējā turnīrā. Tajā pašā gadā viņa ar savu klubu *Styria Graz* uzvarēja arī valsts komandas čempionātā. 2010. 2011. 2013. un 2014. gadā viņa kļuva par Austrijas sieviešu šaha čempioni. Viņa uzvarēja 2013./2014. gadumijā Augsburgā notikušajā lielmeistaru turnīrā un tādējādi ieguva savu pirmo lielmeistara balli.

Atsauces
--------

1. ↑  Detail - TrauerHilfe Bestattungs GesmbH
2. ↑  Großmeisterin Moser 36-jährig verstorben - sport.ORF.at
3. 1 2  «Eine Frau auf dem Weg zur Nummer 1 von Österreich» (vācu). Österreichischer Schachbund. 2004-08-16. Skatīts: 2018-04-04.
4. ↑  1998. gada Pasaules jauniešu čempionāta rezultāti Archived 2016. gada 13. aprīlī, *Wayback Machine* vietnē. (vāciski)
5. ↑  Evas Mozeres rezultāti Viduseiropas kausa izcīņā. mājas lapā *olimpbase.org* (angliski)

Ārējās saites
-------------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Eva Mozere*** |

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils olimpbase.org mājaslapā (Pasaules šaha olimpiāde) (angliski)
* Šahista profils olimpbase.org mājaslapā (Pasaules sieviešu šaha olimpiāde) (angliski)
* Šahista profils olimpbase.org mājaslapā (Eiropas sieviešu komandu šaha čempionāts) (angliski)
* «Internationale Meisterin Eva Moser im Gespräch mit Frau Schach» (vācu). Frau Schach. Skatīts: 2018-04-04.
**Dueins Edgars Greivlins** (*Duane Edgar Graveline*, dzimis 1931. gada 2. martā, miris 2016. gada 5. septembrī) bija ASV ārsts. Bijis NASA astronauts, bet nav lidojis kosmosā.

1951. gadā Greivlins Vērmontas universitātē ieguva bakalaura grādu. Doktora grādu viņš ieguva 1955. gadā Vērmontas universitātes medicīnas koledžā. Tad Greivlins iestājās ASV Gaisa spēku medicīnas dienestā. Vēlāk viņš pievērsās aerokosmiskās medicīnas pētījumiem.

1965. gada jūnijā Dueins Greivlins tika uzņemts NASA zinātnieku astronautu grupā. 1965. gada 18. augustā viņš atstāja astronautu vienību, pirms vēl bija iekļauts kādā kosmiskajā misijā.

Pēc NASA atstāšanas Greivlins praktizēja kā ģimenes ārsts Bērlingtonā. Kādu laiku viņš bija arī aviācijas kara ārsts Vērmontas Nacionālajā gvardē.

Dueins Greivlins ir medicīnas un zinātniskās fantastikas grāmatu autors.

Ārējās saites
-------------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Dueins Greivlins*** |

* Biogrāfija NASA vietnē
*Rosneft* galvenais birojs Maskavā
***Rosneft*** (oficiālais nosaukums *ОАО Нефтяная компания «Роснефть»*) ir Krievijas enerģētikas uzņēmums. Tas ir viens no lielākajiem uzņēmumiem valstī. Galvenais birojs atrodas Maskavā. Dibināts 1993. gadā.

Uzņēmums nodarbojas ar naftas un dabasgāzes atradņu izpēti, iegūšanu, pārstrādi, kā arī jēlnaftas, gāzes un naftas produktu tirdzniecību. *Rosneft* pieder plašs degvielas uzpildes staciju tīkls Krievijā.

*Rosneft* akcijas tiek kotētas Maskavas (kods *ROSN*) un Londonas (kods *ROSN*) fondu biržā.
Uzņēmuma lielākais akcionārs (pēc datiem 2015. gada maijā) ir Krievijas valsts uzņēmums *OJSC ROSNEFTEGAZ* (69,50 %). 30,08 % akciju tur nebanku kredītu organizācija ZAO «Nacional'nyj rasčetnyj depozitarij» (*Национальный расчетный депозитарий*).

Vēsture
-------

1991. gadā uz likvidētās PSRS Naftas un gāzes rūpniecības ministrijas bāzes tika izveidota valsts naftas kompānija *Rosneftegaz* (*Роснефтегаз*). 1993. gadā tā pārveidota par valsts uzņēmumu *Rosneft*. 1995. gada septembrī *Rosneft* tika reorganizēts par akciju sabiedrību.

1990. gados no *Rosneft* tika atdalīti patstāvīgi uzņēmumi:

* 1994. gadā *BNK*, *ONAKO*, *SIDANKO*;
* 1995. gadā *TNK*, *Sibneft*;
* 1997. gadā naftas pārstrādes rūpnīcas Krasnodarā un Maskavā.

2002. gadā tika atgūts uzņēmums *Krasnodarneftegaz*. 2003. gadā tika nopirkts uzņēmums *Severnaja neft*.
2004. gadā Krievijas valdība sāka rīkot uzņēmuma *Jukos* aktīvu izsoles; tajās vairumā gadījumu uzvarēja *Rosneft*.
2006. gada jūlijā notika *Rosneft* akciju sākotnējais publiskais piedāvājums, pārdodot 22,5 % akciju.
2009. gadā ar Ķīnu tika noslēgts līgums uz 20 gadiem par naftas piegādi, paredzot naftas cauruļvada būvi uz Ķīnu.

2012. gada oktobrī tika paziņots, ka *Rosneft* pērk konkurentu *TNK-BP*. Darījums pabeigts 2013. gada 21. martā.
2014. gada jūlijā ASV ieviesa sankcijas vairākiem Krievijas uzņēmumiem, to starpā *Rosneft*, saistībā ar krīzi Ukrainā un Krimas aneksiju. 2014. gadā pasaules tirgū nozīmīgi nokrita naftas cena. Augustā uzņēmuma vadība vērsās pie valdības, lūdzot finanšu palīdzību.

Pēc Krievijas iebrukuma Ukrainā 2022. gada februārī Apvienotās Karalistes uzņēmums *BP* paziņoja, ka pārdos tam piederošo *Rosneft* 19,75 % akciju. Šī lēmuma pieņemšanas laikā *Rosneft* darbības veidoja aptuveni pusi no *BP* naftas un gāzes rezervēm un trešo daļu no tās produkcijas.

Atsauces
--------

1. ↑  Shareholder Structure Archived 2015. gada 9. maijā, *Wayback Machine* vietnē. Rosneft
2. ↑  BP paziņo par aiziešanu no Rosņeftj LETA--AFP, 28.02.2022

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Rosneft***.
* Oficiālā vietne
**Kabomani tapirs** (*Tapirus kabomani*), arī **mazais melnais tapirs** ir viena no piecām tapiru dzimtas sugām. Tas ir vismazākais tapirs. Apdzīvo Amazones lietus mežus un sugas izplatības areāls, domājams, sakrīt ar līdzenumu tapira areālu. Par mazā melnā tapira atklāšanu tika paziņots 2013. gada decembrī, un tā kļuva par pirmo nepārnadžu sugu, kas atklāta pēdējos 100 gados.

Etimoloģija
-----------

Sugas nosaukums atvasināts no vārdiem *arabo kabomani*, - tā šo tapiru dēvē vietējā paumari valodā. Savukārt par *mazo melno tapiru* to sauc nelielās, izolēti dzīvojošās karitianas cilts indiāņi.

Izskats
-------

Kabomani tapirs ir mazākais mūsdienās dzīvojošais tapirs. Tā ķermeņa garums ir 130 cm, augstums 90 cm, svars 110 kg. Mātītes ir nedaudz lielākas par tēviņiem. Dzīvnieka krāsa ir no tumši pelēkas līdz tumši brūnai.

Atklāšana
---------

Jau 1914. gadā bijušais ASV prezidents un dzīvnieku mīļotājs Teodors Rūzvelts zinātniskas ekspedīcijas laikā Amazones baseinā uzskatīja, ka ir atklāta jauna tapiru suga. Arī divi vietējie mednieki zināja divus atšķirīga veida tapirus. Tomēr lielākā daļa ekspedīcijas dalībnieku visus notvertos tapirus pieskaitīja pie līdzenumu tapira, ieskaitot eksemplāru, kas tagad ir identificēts kā kabomani tapira sugai piederīgs.

Atsauces
--------

1. ↑  Jeremy Hance. «Scientists make one of the biggest animal discoveries of the century: a new tapir». *Mongabay*.
2. ↑  Cozzuol, M. A.; Clozato, C. L.; Holanda, E. C.; Rodrigues, F. V. H. G.; Nienow, S.; De Thoisy, B.; Redondo, R. A. F.; Santos, F. C. R. (2013). "A new species of tapir from the Amazon". Journal of Mammalogy 94 (6): 1331. doi:10.1644/12-MAMM-A-169.1
3. 1 2  Theodore Roosevelt. *Through the Brazilian Wilderness*. C. Scribner, 1914. 146. lpp.
**Jaspers Linde**, arī **Kaspars Linde** (vācu: *Jasper Linde*, latīņu: *Gaspar Lindius, Casparus Linde*, miris 1524. gadā) bija Rīgas arhibīskaps no 1509. gada 18. februāra līdz 1524. gada 29. jūnijam. Vēsturē iegājis kā krietns un taupīgs valdnieks,[*nepieciešama atsauce*] kas nostiprinājis savas galvenās pilis Koknesē, Raunā un uzcēlis jaunu cietoksni uz Viļakas ezera salas pie krievu robežām. Veicis arī lauku priesteru skološanas metožu uzlabošanu, lai novērstu lielos trūkumus zemnieku baznīcas dzīvē.

Dzīvesgājums
------------

Dzimis Vestfālenē (Ziemeļvācijā), ieguvis maģistra grādu.
1491. gadā kļuva par Rīgas domkungu.
1497. gadā tika izvēlēts par domkapitula dekānu.
1509. gadā domkapituls viņu ievēlēja par arhibīskapu, ko apstiprināja Romas pāvests. Tūlīt pēc tam viņa ķērās pie savas zemes sakārtošanas un aizsardzības spēju nostiprināšanas. Marienhauzenas klostera (Viļaka) vietā uz ezera salas aizsardzībai pret krieviem viņš uzcēla stipru mūra pili, nostiprināja arī Kokneses un Raunas pilis.
1513. gadā lika iespiest priesteru lūgšanu grāmatu savu baznīcu priesteriem.
1524. gadā mira savā rezidencē Raunas pilī, apglabāts Rīgas Domā.

Dokumenti
---------

>  Rusova hronika:  
> 
> 
> 
> 
> 
> > 
> > "Valters Pletenbergs, 41. Vācu ordeņa mestrs tapa ievēlēts 1495.gadā. [..] Pletenberga laikā bija sekošie pēc kārtas Rīgas virsbiskapi: Miķelis Hildebrands, Rēveles pilsoņa dēls, **Kaspars Linde**, Jānis Blankfelds, Tomāss Šenings, Rīgas birģermeistara dēls, un beidzot Brandenburgas markgrafs Vilhelms, kurš bija 19. un beidzamais Rīgas virsbīskaps ordeņa laikā".
> > 
> > 
> > 
> 
> 
>

Skatīt arī
----------

* Rīgas arhibīskapi

| Politiskie un sabiedriskie amati un pozīcijas |
| --- |
| Reliģiskie amati un pozīcijas |
| Priekštecis: **Mihaels Hildebrands**  |  **Rīgas arhibīskaps** 1509—1524† | Pēctecis: **Johans VII Blankenfelds**  |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 80644305
* GND: 136270557

 |

 |
**Pālmera** (angļu: *Palmer Station*) ir Amerikas Savienoto Valstu polārstacija Antarktīdā. Izvietota Anveras salas dienvidu galā Artura līča krastā. Vienīgā ASV Antarktikas stacija, kas izvietota ziemeļos no Dienvidu polārā loka. Nosaukta par godu Natenjelam Pālmeram, kurš, kā tiek uzskatīts, bija pirmais amerikānis, kas ieraudzījis Antarktīdu.

Vēsture
-------

Pālmeras stacija izbūvēta divos etapos. Sākotnēji 1964. gada janvārī tika ierīkota pagaidu stacija līdzās jau agrāk ierīkotajai britu stacijai Bāze N tagadējā Amsleru salā. Oficiāli atklāta 24. februārī, stacija varēja nodrošināt 15 cilvēku uzturēšanos.[1] Paralēli zinātniskajām programmām tika veikti izpētes darbi, lai izvēlētos vietu pastāvīgās stacijas būvniecībai un par tādu tika izraudzīts Gemedža rags Artura līča dienvidos 1,5 km no pagaidu stacijas. Pastāvīgās stacijas būvniecība tika uzsākta 1967. gada janvārī un tika pabeigta 1968. gada 20. martā.[2] Pagaida stacija līdz 1990. gadu sākumam tika izmantota kā patvērums ārkārtas gadījumiem, bet 1990./1991. gada vasarā visas vecās būves un britu bāzes paliekas tika novāktas un izvestas no kontinenta.[1]

Stacijas darbība
----------------

Pālmeras stacijas galvenā zinātnes nozare ir jūras bioloģija. Paralēli stacijā tiek uzturēta sistēma globālā seismiskā, atmosfēriskā un ultravioletā starojuma monitorēšanas tīkla ietvaros.[3]

Atsauces
--------

1. 1 2  Old Palmer
2. ↑  Permanent Palmer Station Commissioned
3. ↑  USAP. Palmer Station

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Pālmera***.

  


|  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Amerikas Savienoto Valstu polārstacijas  |
| --- |
|  |
| Vissezonas stacijas | 
* Amundsenskota-Sautpola
* *Bērda*
* *Eitsa*
* *Elsvērta* /
* *Helita* /
* *Īstbeisa*
* *Litlamerika*
* Makmerdo
* Pālmera
* *Plato*
* *Saipla*
* *Vilksa* /

 |
|  |
| Vasaras stacijas un nometnes | 
* AGAP Sautfīlda
* Bērdkampa
* *Broktona*
* Keipširefa
* *Litlrokforda*
* *Neptuna*
* Pīterlenī
* *S2*
* Saipldoma
* WAIS Divaida

 |

 |
**Lenka Ptāčnīkova** (čehu: *Lenka Ptáčníková*; dzimusi 1976. gada 16. janvārī) ir Čehijas starptautiskā lielmeistare šahā (2001), kas kopš 2004. gada pārstāv Islandi.

Biogrāfija
----------

No 1992. līdz 1996. gadam četras reizes pārstāvējusi Čehiju Eiropas un Pasaules junioru šaha čempionātos, kuros labākos panākumus guvusi 1994. gadā Pasaules junioru šaha čempionātā U18 vecuma grupā, kad ieņēmusi 5. vietu un 1996. gadā Pasaules junioru šaha čempionātā U20 vecuma grupā, kad bijusi 4. vietā. Daudzkārtējā Čehijas sieviešu šaha čempionātu dalībniece, kuros izcīnījusi 2 zelta (1994, 1996), sudraba (1999) un bronzas (1997) medaļas. 2000. gadā Olomoucā dalījusi 2. vietu starptautiskajā šaha turnīrā (uzvarējis Davids Navara).

Pēc laulībām pārcēlusies uz dzīvi Islandē. Daudzkārtējā Islandes sieviešu šaha čempionātu uzvarētāja (2006, 2009, 2010, 2012, 2013, 2014, 2016). Divas reizes uzvarējusi Ziemeļu valstu sieviešu individuālajos šaha čempionātos (2005, 2007).

Pārstāvējusi Čehijas un Islandes komandas lielākajos komandu šaha turnīros:

* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījusies 12 reizes (1994-2016);
* Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījusies 3 reizes (2005, 2013-2015).

Par panākumiem turnīros FIDE 2001. gadā Ptāčnīkovai piešķīra starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu.

Atsauces
--------

1. ↑  Transfers in 2004
2. ↑  «Historické statistiky turnajů Mistrovství ČR žen (1993 - 2015)». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2015. gada 7. jūlijā. Skatīts: 2015. gada 7. jūlijā.
3. ↑  OlimpBase :: Women's Chess Olympiads :: Lenka Ptacnikova
4. ↑  OlimpBase :: European Women's Team Chess Championship :: Lenka Ptacnikova

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
**Jevgeņijs Kobilkins** (ukraiņu: *Євгеній Кобилкин*; dzimis 1982. gada 6. februārī) ir Ukrainas FIDE meistars šahā (2006).

Biogrāfija
----------

Luhanskas šaha skolas audzēknis. Vairākkārt pārstāvējis Ukrainu Eiropas un pasaules jauniešu šaha čempionātos, kuros lielāko panākumu guvis 2006. gadā, kad Rimavska Sobotā uzvarējis Eiropas jauniešu šaha čempionātā U14 vecuma grupā. Par šo panākumu saņēmis FIDE meistara (FM) nosaukumu. Divas reizes piedalījies Ukrainas šaha čempionātu finālos (2000, 2003). Divas reizes Doneckas šaha kluba *Danko-Donbass* sastāvā uzvarējis Ukrainas komandu šaha čempionātos (1997, 1999).

Atsauces
--------

1. ↑  OlimpBase :: Ukrainian Team Chess Championship :: Evgeny Kobylkin

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
**1203. gada Polockas, Jersikas un lietuviešu karagājiens uz Līvzemi**  bija Livonijas krusta karu pirmā posma turpinājums. Karagājiens notika 1203. gada vasarā pēc tam, kad līvi pēc 1200. gada kaujas pie Rumbulas un Salaspils aplenkuma bija noslēguši miera līgumu ar bīskapu Albertu un ierādījuši vietu Rīgas celšanai.

Karagājienā piedalījās Polockas karaspēks kņaza Vladimira Vseslaviča vadībā un apvienotais Jersikas un to sabiedroto lietuviešu karaspēks ķēniņa Visvalža vadībā. Polockas karaspēks aplenca līvu pili Ikšķilē, kuriem pēc 1200. gada kaujām nebija pietiekama apbruņojuma pils aizsardzībai. Pēc meslu saņemšanas kņazs devās uz Salaspili, kuras aizstāvēšanai bīskaps Alberts bija nosūtījis vācu stopniekus. Polockieši nespēja ieņemt uz salas atrodošos pili un bija spiesti ar zaudējumiem atkāpties.

Savukārt Jersikas valdnieks ar lietuviešiem virzījās pret Rīgu un sastapās ar krustnešiem pie Senā kalna (*mons Antiquus*). Kaujā ar Rīgas pilsoņiem tika nogalināts to vadonis Teoderihs Brudegams.

Atsauces
--------

1. ↑  Indriķa Livonijas hronika, VII. 4.-5.

Skatīt arī
----------

* Livonijas krusta kari
**Valentīns Silamiķelis** (1924–2005) bija latviešu arhitekts, rakstnieks un politiski represētais. 1998. gadā viņš publicēja atmiņu un dokumentu grāmatu par Baltiešu leģionāru izdošanu "Ar Baltijas karogu izdotie", kuru izdeva arī zviedru un angļu valodās.

Dzīvesgājums
------------

Dzimis Rīgā 1924. gada 26. augustā Antona un Mildas Silamiķeļu ģimenē. Mācījās Rīgas pilsētas 1. ģimnāzijā, Latvijas vācu okupācijas laikā darbojās jaunatnes patriotiskajā kustībā "Nacionālā sardze", kas dokumentēja padomju okupācijas laikā veiktos noziegumus.

1944. gada vasarā Silamiķeli iesauca latviešu leģiona 19. divīzijā. Kara beigās 1945. gadā viņš devās bēgļu gaitās uz Zviedriju, kur viņu internēja un vēlāk kopā ar citiem baltiešu karavīriem izdeva Padomju Savienībai un ieslodzīja filtrācijas nometnē.
Pēc atbrīvošanas Silamiķelis no 1947. līdz 1951. gadam studēja arhitektūru Latvijas Valsts universitātē, taču atradās čekas uzraudzībā. Drīz pēc kāzām, 1950. gadā viņu denuncēja, 1951. gada 10. augustā apcietināja un piesprieda 25 gadu ieslodzījumu Gulaga nometnē Vorkutā par "Dzimtenes nodevību". 

Pēc Staļina nāves 1955. gadā viņa sieva, ārste, pievienojās vīram izsūtījumā, un tā paša gada 15. oktobrī viņu atbrīvoja. Silamiķelim izdevās pabeigt pārtrauktās studijas, bet biogrāfijas dēļ viņam bija grūti atrast darbu arhitekta specialitātē.
Pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas Zviedrijas valdība Silamiķeli uzaicināja apmeklēt Zviedriju, kur pieņemšanā pie karaļa viņš saņēma atvainošanos par izdošanu PSRS. 

Miris 2005. gadā.

Darbi
-----

* Ar Baltijas karogu izdotie. Rīga: Jumava, 1998. - 390 lpp.

Atsauces
--------

1. 1 2  LAIKMETA DOKUMENTS Indulis Kažociņš, Jaunā Gaita nr. 224, 2001. gada martā
2. ↑  ZVIEDRIJAS VALDĪBAS PSRS IZDOTO LATVIEŠU KARAVĪRU LIKTENIS: LIECĪBAS KARA MUZEJA KRĀJUMĀ

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 43634923
* LCCN: n99253389
* ISNI: 0000 0001 0967 6937
* SUDOC: 076607739
* BNF: cb133422975 (data)

 |

 |
**Dimetilformamīds** (DMF, DMFA) ir organisks savienojums, kas pieder pie karbonskābju amīdiem. Tas ir bezkrāsains, samērā viskozs šķidrums. Pilnīgi tīrā veidā praktiski bez smaržas, bet parasti dimetilformamīdam piemīt vāja zivju smaka sadalīšanās produkta dimetilamīna dēļ. Ar ūdeni un etanolu jaucas jebkurās attiecībās; jaucas arī ar vairumu citu šķīdinātāju, izņemot ogļūdeņražus. DMFA pieder pie polārajiem aprotonajiem šķīdinātājiem ar augstu viršanas temperatūru. Tajā viegli šķīst kā organiskas vielas, tā arī vairāki neorganiskie sāļi.

Molekulas uzbūve
----------------

Divas rezonanses formas DMFA molekulā
Dimetilformamīds ir formamīda (skudrskābes amīda) atvasinājums, kam abi aminogrupas ūdeņraža atomi aizvietoti ar metilgrupām. DMFA molekulai var būt divas rezonanses formas, tādēļ saites kārta starp oglekļa un skābekļa atomu ir samazināta, bet starp oglekļa un slāpekļa atomu — palielināta (tā kā C−N saitei daļēji ir divkāršās saites raksturs, rotācija ap šo saiti ir apgrūtināta).

Iegūšana
--------

Dimetilformamīdu iegūst dimetilamīna reakcijā ar oglekļa(II) oksīdu metanola vidē paaugstinātā temperatūrā un spiedienā. Reakcijai nepieciešama nātrija metilāta vai metālu karbonilu klātbūtne.

CO + (CH3)2NH → (CH3)2NC(O)H
Otra nozīmīga dimetilformamīda iegūšanas metode ir metilformiāta reakcija ar dimetilamīnu paaugstinātā temperatūrā un spiedienā:

HCOOCH3 + (CH3)2NH → (CH3)2NC(O)H + CH3OH
Var iegūt arī, reaģējot skudrskābei ar dimetilamīnu:

HCOOH + (CH3)2NH → (CH3)2NC(O)H + H2O
Iegūto DMFA attīra, rektificējot vakuumā. Ūdens un skudrskābes piemaisījumus atdala, samaisot kopā ar KOH un destilējot virs bārija oksīda vai kalcija oksīda.

Īpašības
--------

Stipru skābju un bāzu iedarbībā hidrolizējas, it sevišķi augstā temperatūrā.

Dimetilformamīdam piemīt diezgan stipra ādu un gļotādu kairinoša iedarbība. Viegli uzsūcas caur ādu un bojā aknas un nieres. DMFA ir samērā toksiska viela, tā nāvējošā deva ir apmēram 10 g. Tam piemīt arī potenciāla kancerogēna un teratogēna iedarbība, tādēļ DMFA jācenšas pēc iespējas aizstāt ar daudz nekaitīgāko dimetilsulfoksīdu.

Izmantošana
-----------

Dimetilformamīdu bieži lieto par šķīdinātāju dažādu reakciju veikšanai, kā arī vielu pārkristalizēšanai un polimēru ražošanai. DMFA veicina tādu reakciju norisi, kam ir polārs mehānisms, piemēram, SN2 reakcijas. To lieto krāsvielu izšķīdināšanai dažādu materiālu krāsošanā. Izmanto hlorūdeņraža, sēra dioksīda un citu skābu gāzu absorbcijai. DMFA lieto arī kā neūdens vidi skābju-bāzu titrēšanā. 

Dimetilformamīdu organiskajā sintēzē lieto ne tikai kā reakcijas vidi, bet arī par izejvielu formilēšanas reakcijām.

Atsauces
--------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***dimetilformamīds*** |

1. ↑  Ojārs Neilands. *Organiskā ķīmija*. Rīga : Zvaigzne, 1977, 578.—579. lpp.
**Valentīns Bondarenko** (krievu: *Валентин Васильевич Бондаренко*; dzimis 1937. gada 16. februārī, miris 1961. gada 23. martā) bija PSRS kosmonauts, lidotājs. Gāja bojā treniņu laikā.

Bondarenko 1960. gadā iekļuva pirmajā PSRS kosmonautu grupā, kas gatavojās lidojumiem ar kosmosa kuģi Vostok.

  

Pastāv sazvērestības teorija, ka kosmosā viņš ir bijis pirms Jurija Gagarina. Viņš mira lidojuma laikā, tāpēc Padomju Savienība izgrieza visas viņa fotogrāfijas, un izlikās, ka puisis nav dzīvojis.

1961. gada 23. martā Valentīns Bondarenko pavadīja desmito dienu barokamerā vienatnē pazeminātā spiedienā. Pēc medicīnisko pārbaužu pabeigšanas viņš no sava ķermeņa noņēma sensorus, ar vatē samērcētu spirtu notīrīja vietas, kur bija sensori. Viņš neuzmanīgi nometa vati, kura uzkrita uz elektroplītiņas nokaitētās spirāles un uzliesmoja. Kameras tīra skābekļa atmosfērā izcēlās ugunsgrēks. Spiediena atšķirību dēļ nevarēja ātri atvērt lūku. Kad to atvēra, Bondarenko bija vēl dzīvs. Viņu nogādāja uz Botkina slimnīcu, bet pēc astoņām stundām viņš mira.

Informācija par Bondarenko bojāeju tajā laikā netika publiskota. 1980. gadā šīs katastrofas detaļas parādījās Rietumos, un tikai 1986. gadā PSRS avīze Isvestija publicēja zinātnes publicista Jaroslava Golovanova rakstu, kurā detalizēti bija aprakstīta Bondarenko bojāeja.

Valentīns Bondarenko apglabāts Harkivā. Viņa vārdā nosaukts krāteris uz Mēness.

Ārējās saites
-------------

* Bondarenko biogrāfija (krieviski)
* Kosmonauts Nr.1, Jaroslavs Golovanovs (krieviski)
**Olevs Kaju** (dzimis 1964. gada 13. decembrī Aizputē, miris 2019. gada 27. jūlijā Rīgā) bija latviešu ķirurgs, medicīnas zinātņu doktors.

Dzīvesgājums
------------

Dzimis 1964. gada 13. decembrī Aizputē Liepājas Medicīnas skolas direktores Rasmas un Ilo Kaju ģimenē. Tēvs Ilo Kaju (1931—1999) bija cēlies no Sāmsalas.

Mācījās Liepājas 1. vidusskolā, vairākkārt guvis čempiona titulu Liepājas un Latvijas mēroga sacensībās vieglatlētikā, strādāja par sanitāru Liepājas pilsētas slimnīcā. Dienējot Padomju Armijā, kā smagās mašīnas šoferis piedalījās Čornobiļas AES katastrofas seku likvidēšanā. No 1987. līdz 1993. gadam studēja Rīgas Medicīnas institūtā.

Strādāja P. Stradiņa Valsts klīniskajā slimnīcā, tad Latvijas Ģimenes centrā. No 2008. gada strādāja Jūrmalas slimnīcā, bija Neatliekamās palīdzības nodaļas vadītājs. Latvijas Ārstu biedrības, Latvijas Ķirurgu asociācijas un Eiropas Akūto vēdersāpju pētīšanas asociācijas (*European Association for the Study of Acute Abdominal Pain, EAS APP*) biedrs.

Darbi
-----

* Akūtas vēdersāpes: diagnostika un diferenciāldiagnostika. Rīga: Nacionālais apgāds, 2005

Ārējās saites
-------------

* Gaitniece, L. "Dziednīca pie jūras. Versija par Liepājas medicīnas vēsturi" (Rīga: "VESTA-LK", 2017).
* Strauta, O. Steigšanās augt.// Komunists (Liepāja), 1979. gada 21. aprīlis, Nr. 77
* Olševska, R. Jūrmalnieki vēlas saglabāt savu slimnīcu Latvijas Avīze, 2012. gada 8. jūnijs
* Inese Vaidere par savu pieredzi Archived 2020. gada 28. novembrī, *Wayback Machine* vietnē.
* Auziņa, Dz. No Oleva Kaju atvadoties. Žurnāls "Latvijas Ārsts", 2019. gada augusta numurs, 69. lpp.
* Gaitniece, L. Ķirurgam Olevam Kaju aizejot. Laikraksts "Kursas Laiks", 2020. gada 9. janvāris, 21. lpp.
* Gaitniece, L. Atmiņu puzle par Olevu Kaju. Laikraksts "Kursas Laiks", 2020. gada 13. februāris, 21.lpp.
* Izstāde divu ārstu piemiņai. Žurnāls "Ievas Veselība", 2020. gada 21. februāris (Nr. 4), 6. lpp.
**Miks Galvanovskis** (dzimis 1997. gada 24. decembrī Jelgavā) ir latviešu dziedātājs.

Mūziķa darbība
--------------

Izglītību ieguvis Jelgavas 4. vidusskolā, kuru absolvējis 2016. gadā, kur apguvis klavieru un saksofona spēli. Muzikālo karjeru uzsāka 2015. gada novembrī, kad, būdams solists grupā "Ne citu rīt", laida klajā savu pirmo patriotisko oriģināldziesmu "Latvija". 2016. gada vasarā uzsāka solo karjeru, izdodot dziesmu "Pamosties vienam", kas kļuva par *Radio SWH* raidījuma "Priekšnams" mēneša favorītu. Sekoja dalība dziesmu konkursā "Supernova 2017", kur mūziķis startēja ar dziesmu *Runaway* un iekļuva šova pusfinālā.

2017. gada martā Galvanovskis uzsāka sadarbību ar dziedātāju *Patrishu*, un tika izdota dziesma "Sāpes nepāriet". 2017. gada maijā dziedātājs veltīja sirsnīgu dziesmu Mātes dienā "Māmiņai". 2017. gada vasarā tika uzsākta veiksmīga sadarbība ar producentu Kasparu Ansonu, izdodot dziesmu "Man nevajag daudz". 2017. gada novembrī dziedātājs uzsāka jaunu muzikālo projektu ar nosaukumu "Jauno mūziķu apvienība", kurā piedalījās septiņi jaunie mūziķi vecumā no 16 līdz 20 gadiem, iedziedot latviešu tautasdziesmu "Div' dūjiņas gaisā skrēja".

2017. gada decembrī tika izdota mūziķa debijas albuma pirmais singls "Take Me Home" sadarbībā ar producentu Reini Briģi, bet 2018. gada aprīlī sadarbībā ar šo pašu producentu tika izdots mūziķa debijas albums. Tas sastāv no astoņām orģināldziesmām: "Slave", "By the lake", "Without you", "Somebody who has been", "I remember", "All we got", "Take me home" un "With all my heart". 

2019. gada augusts mūziķis izdeva savu otro albumu — šoreiz EP ierakstu. Albums "No 2 līdz 5" sastāv no piecām orģināldziesmām: "Mosties", "Nenopietna dziesma", "Sagūstīts, bet nenotverts", "Sev ienaidnieks" un "Zudusi balss".

2022. gada 5. februārī piedalījās konkursa "Supernova 2022" pusfinālā. Tiesības piedalīties ieguva skatītāju priekšatlases kārta, kurā klausītājiem bija iespēja izvēlēties vienu no 10 izpildītājiem un dziesmām, kuru tālākai kārtai nebija izvirzījusi žūrija. Kvalificējās konkursa finālam.

Atsauces
--------

1. ↑  «Izvēlies "Supernova" septiņpadsmito pusfinālistu!». Supernova.
2. ↑  «Cīņu par 'Eirovīziju' turpina 10 dziesmas; Markus Riva atkal netiek». Delfi.
**Olga Menčika** (čehu: *Olga Menčíková*; angļu: *Olga Menchik*; precējusies **Olga Raberi** (angļu: *Olga Rubery*); 1908. gada 16. februāris Maskava — 1944. gada 27. jūnijs, Londona) bija Čehoslovākijas un Lielbritānijas šahiste. Pirmās Pasaules čempiones šahā Veras Menčikas jaunākā māsa.

Biogrāfija
----------

Dzimusi Maskavā čeha un anglietes ģimenē. 1921. gadā kopā ar vecākiem pārcēlusies uz Lielbritāniju, kur kļuvusi par Hastingsas šaha kluba biedri. 1927. gadā bijusi otrā Londonas sieviešu šaha čempionātā, kurā uzvarējusi viņas vecākā māsa Vera. 1935. gadā piedalījusies 5. Pasaules sieviešu šaha čempionātā Varšavā, kur ieņēmusi 5. vietu, bet 1937. gadā 6. Pasaules sieviešu šaha čempionātā Stokholmā dalījusi 17.-20. vietu.

Otrā Pasaules kara laikā 1944. gada jūnijā Olga Menčika kopā ar māti un māsu Veru gāja bojā vācu uzlidojumā no raķetes *Fau-1*.

Atsauces
--------

1. ↑  World Chess Championship (Women) 1927-39 Title Tournaments
Šis raksts ir par ģenerāli. Par citām jēdziena **Millers** nozīmēm skatīt nozīmju atdalīšanas lapu.
**Jevgeņijs Millers** (krievu: *Евгений Карлович Миллер*), arī **Eigens Ludvigs Millers** (vācu: *Eugen Ludwig Müller, Jewgeni Karlowitsch Miller*; dzimis 1867. gada 25. septembrī Daugavpilī, miris 1939. gada 11. maijā Maskavā), bija Latvijā dzimis Krievijas armijas ģenerālis.

Dzīvesgājums
------------

Krievijas Ziemeļu frontes virspavēlniecība (1916-1917): sēž no kreisās J. Daņilovs, A. Ļitvinovs, N. Ruzskis, R. Dimitrijevs, A. Dragomirovs; stāv no kreisās: V. Boldirevs, I. Odišelidze, V. Beļajevs, **E. Millers**.
Eigens Ludvigs Millers dzimis Daugavpilī 1867. gada 25. septembrī Krievijas Impērijas militārā inženiera apakšpulkveža Kārļa Millera un viņa sievas Matildes Vilhelmīnes ģimenē kā vecākais dēls. Viņa tēva nopelnu dēļ 1878. gadā Krievijas Impērijas valdība visu ģimeni iecēla muižnieku kārtā. Pēc Krievijas ģenerālštāba Nikolaja kara akadēmijas beigšanas viņš kalpoja par Krievijas Impērijas militāro atašeju Nīderlandē un Beļģijā (1898—1901), vēlāk Itālijā (1901—1907).

1896. gadā viņš apprecējās ar Natāliju Šipovu, un viņiem piedzima meitas Sofija un Marija, dēls Nikolajs. Pēc atgriešanās Krievijā Eigens Millers komandēja 7. Baltkrievijas huzāru pulku (1907—1909), strādāja Ģenerālštābā (1909—1910), vadīja Nikolaja kavalērijas skolu (1910—1912), bet 1912.—1914. gadā vadīja Maskavas kara apgabalu.

Pirmā pasaules kara laikā viņš bija 5. armijas štāba priekšnieks, plānoja Daugavpils aizstāvēšanas kaujas 1915. gada oktobrī, pēc tam komandēja Rumānijas teritorijā izvietotās Atsevišķās armijas 26. korpusu.
Krievijas pilsoņu karā ģenerālis Millers komandēja Baltās armijas Ziemeļu grupējumu un bija Ziemeļu novada priekšnieks Arhangeļskā.

1920. gadā Millers emigrēja uz Franciju, kur 1930. gadā kļuva par trimdas krievu militāro vienību savienības priekšsēdētāju. Ar NKVD aģenta ģenerāļa Skobļina palīdzību 1937. gadā viņu nolaupīja un ar kuģi "Marija Uļjanova" aizveda uz PSRS, kur pēc ilgstošām pratināšanām Lubjankas cietumā nošāva 1939. gadā.

Atsauces
--------

1. ↑  Erik-Amburger-Datenbank. Ausländer im vorrevolutionären Russland.[novecojusi saite] (vāciski)
2. ↑  Двинчане. Евгений Карлович Миллер (Как советские службы украли генерала) (krieviski)

Ārējās saites
-------------

* Е. К. Миллер: Подло я не умру (krieviski)
* Biogrāfija (krieviski)
* Ģenerāļa Millera nolaupīšana Archived 2008. gada 8. janvārī, *Wayback Machine* vietnē. (krieviski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 77397648
* LCCN: n81084096
* ISNI: 0000 0001 2212 8177
* GND: 129587281
* SUDOC: 149099282

 |

 |
**Miks Mitrēvics** (dzimis 1980. gada 27. septembrī Rīgā) ir latviešu mākslinieks, kurš pārsvarā darbojas audiovizuālajā mākslā, veidojot mākslas instalācijas un video. Veidojis Latvijas ekspozīciju 53. Venēcijas mākslas biennālē (kopā ar Evelīnu Deičmani; 2009).

Biogrāfija
----------

M. Mitrēvics dzimis gleznotāju Jāņa Mitrēvica un Ievas Iltneres ģimenē. Mākslinieks specializēto izglītību ieguvis J. Rozentāla Mākslas vidusskolā, kuru beidzis 1999. gadā. Papildus mācījies Tehniskās jaunrades nama fotostudijā. No 1999. līdz 2005. gadam studēja Latvijas Mākslas akadēmijā, kur Vizuālās komunikācijas nodaļā ieguvis mākslas maģistra grādu. Pēc tam (2010—2011) studējis Gentes Augstākajā mākslu institūtā (*Hoger Instituut voor Schone Kunsten* (HISK)).   
M. Mitrēvics kopš 2003. gada strādā un izstādēs piedalās kopā ar savu dzīvesbiedri Kristīni Kursišu.

Apbalvojumi
-----------

M. Mitrēvics mākslinieka karjerā vairākkārt guvis augstu novērtējumu, saņemot gan nacionāla, gan starptautiska mēroga apbalvojumus vai tiekot tiem izvirzīts. 2003. gadā viņš kopā ar K. Kursišu saņēmis Latvijas Mākslinieku savienības Gada balvu. 2006. gadā ieguvis laikraksta "Diena" balvu kultūrā. 2008. gadā kļuva par starptautiskās *Swedbank* Mākslas balvas laureātu un tika nominēts Purvīša balvai. 2013. gadā iekļuvis *Henkel Art.Award* (Vīne, Austrija) fināla pieciniekā.

Atsauces
--------

1. ↑  «Ieva Iltnere. Es nezinu, kādas zāles dzert!». *diena.lv*. 2008. gada 3. decembrī. Skatīts: 2018. gada 29. jūnijā.
2. ↑  «Miks MITRĒVICS». *camp.lv*. Skatīts: 2018. gada 10. jūlijā..
3. 1 2 3  «Biography». *mitrevics-kursisa.com*. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2018. gada 9. decembrī. Skatīts: 2018. gada 10. jūlijā.. Archived 2018. gada 9. decembrī, *Wayback Machine* vietnē.

Ārējās saites
-------------

* M. Mitrēvica mājaslapa