recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**NFT** jeb **neaizstājamie blokķēžu žetoni** (angļu: *non-fungible token*) ir unikāla un neaizvietojama datu vienība, kas tiek glabāta digitālajā virsgrāmatā (blokķēdē). NFT var tikt sasaistīti ar reproducējamiem darbiem, piemēram, fotoattēliem, video, 3D modeļiem, audio un cita veida digitālajiem failiem (analoģiski autentiskuma sertifikātiem). NFT izmanto blokķēdes tehnoloģiju, lai nodrošinātu publisku īpašumtiesību pierādījumu. NFT īpašnieks nevar ierobežot oriģinālā faila izmantošanu, ko var kopēt un koplietot tāpat kā jebkuru failu. Savstarpējās aizstājamības trūkums atšķir NFT no blokķēdes kriptonaudas, piemēram, *Bitcoin*.

NFT ir izpelnījušies kritiku par enerģijas izmaksām un oglekļa pēdas nospiedumu saistībā ar blokķēdes darījumu apstiprināšanu, kā arī to biežo izmantošanu krāpniecībā ar mākslas darbiem. Citi kritiķi apšauba īpašumtiesību pierādījumu iegūšanas lietderību neregulētā tirgū, pamatojoties uz digitāliem failiem, kurus ir viegli kopēt.

Latvijas lidsabiedrība *AirBaltic* 2021. gada aprīlī kļuva par pirmo lidsabiedrība pasaulē, kas izlaida savus žetonus vietnē *OpenSea*. 2021. gadā divus Latvijas mākslinieka *Kiwie* darbus NFT formātā par 26,5 tūkstošiem ASV dolāru iegādājies uzņēmējs un mākslas mecenāts Jānis Zuzāns.

Atsauces
--------

1. ↑  Kaspars Lejiņš. «Neaizstājamie blokķēžu žetoni parādās daudzviet». *www.diena.lv*, 2021-06-16. Skatīts: 2022-02-19.
2. ↑  «NFT jeb neaizstājamie blokķēžu žetoni. Kāda jēga pirkt mākslu digitāli?». *www.lsm.lv* (latviešu). 2021-05-20. Skatīts: 2022-02-19.
3. ↑  Sam Dean. «$69 million for digital art? The NFT craze, explained». *Los Angeles Times*, 2021-03-11. Skatīts: 2021-04-08.
4. ↑  Ekin Genç. «Investors Spent Millions on 'Evolved Apes' NFTs. Then They Got Scammed.». *Vice Media*, 2021-10-05. Skatīts: 2021-11-09.
5. ↑  Andrew Wang. «The NFT scammers are here». *The Verge* (angļu), 2021-09-21. Skatīts: 2021-11-09.
6. ↑  Dinusha Mendis. «When you buy an NFT, you don't completely own it – here's why». *The Conversation* (angļu), 2021-08-24. Skatīts: 2021-11-23.
7. ↑  «airBaltic veiksmīgi izdod pirmos neaizstājamos blokķēžu žetonus jeb NFT». *www.airbaltic.com* (latviešu). Skatīts: 2022-02-19.
8. ↑  «Neaizstājamo blokķēžu žetonu jeb NFT burbulis». *Jauns.lv* (latviešu). 2021-06-03. Skatīts: 2022-02-19.

Ārējās saites
-------------

* ERC-721 standarts
Šis raksts ir par salu Kanādā. Par salu Austrālijā skatīt rakstu Batērsta sala (Austrālija).

**Batērsta sala** (angļu: *Bathurst Island*) ir neapdzīvota sala Kanādas ziemeļos Karalienes Elizabetes salu arhipelāgā. 13. lielākā Kanādas sala, 54. lielākā sala pasaulē.

Ģeogrāfija
----------

Atrodas Kanādas Arktiskā arhipelāga Karalienes Elizabetes salu Perija salu grupā. Penija šaurums ziemeļaustrumos salu atdala no Devonas salas, Makdugala šaurums dienvidaustrumos — no Kornvolisas, dienvidos Vikonta Melvila šaurums atdala no Velsas Prinča salas, bet rietumos Baiama Mārtina šaurums — no Baiama Mārtina salas. Sala izstiepta ziemeļu—dienvidu virzienā 188 km garumā. Krasti stipri izroboti, daudz līču un fjordu. Piekrastē daudz salu, lielākās no tām ir Aleksandera, Mesija, Vanjē, Kemerona un Helinas salas ziemeļu un ziemeļrietumu piekrastē. Reljefs paugurains, bet zems, salas augstākais punkts ir Stoksa kalns (412 m vjl). Salas teritorijā valda arktiskais tuksnesis. Salas ziemeļrietumos kopš 2015. gada izveidots Kausuitukas nacionālais parks, vidusdaļā kopš 1982. gada — Nanuititilingas nacionālais dabas rezervāts.

Vēsture
-------

Sala periodiski bijusi apdzīvota vismaz jau pirms 4000 gadiem. Pēdējā zināmā pastāvīga apdzīvotā vieta atradusies salas austrumu krastā un bijusi apdzīvota ap 1000. gadu. Vēlākā laikā inuīti salu apmeklējuši sezonāli medību laikā. Pirmais no eiropiešiem salu 1819. gadā atklāja Viljams Perijs, nokartējot tās dienvidu krastu un nodēvējot salu britu kara un koloniju sekretāra Henrija Batērsta (*Henry Bathurst*) vārdā. Salas rietumu un ziemeļu krasti tika nokartēti tikai 19. gadsimta vidū.

1960. un 1970. gados salu šķērsoja Zemes ziemeļu magnētiskais pols. 1968. gadā salas vidienē Kanādas Nacionālais dabaszinātņu muzejs ierīkoja Augstās Arktikas pētniecības staciju, kas regulāri darbojās līdz 1980. gadiem, bet mūsdienās atjaunota un tiek izmantota kā Nanuititilingas rezervāta lauka pētījumu bāze.

Atsauces
--------

1. ↑  «Batersta sala». *Ģeogrāfijas vārdnīca Pasaules zemes un tautas*. Rīga : Galvenā enciklopēdiju redakcija. 1978. 98. lpp.
2. ↑  Qausuittuq National Park (Bathurst Island, Nunavut)
3. ↑  NANUIT ITILLINGA (Polar Bear Pass National Wildlife Area)

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Batērsta sala***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 243905195
* LCCN: sh85012360
* GND: 7641532-6
* NKC: ge1147801

 |

 |
**Tirozīns** (***Tyr***, 2-amino-3-(4-hidroksilfenil)-propānskābe, β-*p*-oksifenilalanīns, C9H11NO3) ir dzīvo organismu aminoskābe. Tirozīns pieder pie aromātiskajām aminoskābēm un atšķiras no fenilalanīna tikai ar hidroksilgrupu pie benzola gredzena. Tirozīns kristalizējas no ūdens kā zīdaini, bezkrāsaini adatveida kristāli.

Atrašanās dabā
--------------

Tirozīns ietilpst daudzu dabisko olbaltumvielu, tai skaitā fermentu, sastāvā. Organismā tirozīns sintezējas no fenilalanīna ar fermenta fenilalanīn-4-hidroksilāzes palīdzību. Parasti tirozīns pietiekamā daudzumā tiek uzņemts ar pārtiku, tādēļ šis process vairāk nepieciešams fenilalanīna pārpalikuma likvidēšanai. Ja fenilalanīn-4-hidroksilāze nav pietiekami aktīva, attīstās smaga slimība - fenilketonūrija.

Bioloģiskā nozīme
-----------------

Tirozīns nepieciešams arī daudzu svarīgu bioloģiski aktīvu vielu (kateholamīnu - dofamīna, adrenalīna, noradrenalīna; pigmenta melanīna; vairogdziedzera hormonu) sintēzei. 

|  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Dzīvo organismu aminoskābes |
| --- |
|  |
|  | 
* Alanīns
* Arginīns
* Asparagīns
* Asparagīnskābe
* Cisteīns
* Fenilalanīns
* Glicīns
* Glutamīns
* Glutamīnskābe
* Histidīns
* Izoleicīns
* Leicīns
* Lizīns
* Metionīns
* Prolīns
* Serīns
* Tirozīns
* Treonīns
* Triptofāns
* Valīns

 |

 |
**1994. gadā ievēlētā Rīgas dome** bija Rīgas pilsētas pašpārvaldes augstākā iestāde, kas darbojās līdz 1997. gada Rīgas domes vēlēšanām. Tā sastāvēja no 60 deputātiem.
Rīgas domes priekšsēdētājs bija Māris Purgailis (LNNK).

1994. gada Rīgas domes vēlēšanas
--------------------------------

*Pamatraksts: 1994. gada Rīgas domes vēlēšanas* 
1994. gada Rīgas domes vēlēšanās vislielāko vēlētāju atbalstu ieguva Latvijas Nacionālās neatkarības kustības un Latvijas Zaļās partijas kopējais saraksts.

Komisijas
---------

1994. gada 13. jūnijā izveidoja šādas Rīgas domes komitejas:

* Finansu komiteju;
* Sociālo jautājumu komiteju;
* Ārvalstnieku un bezvalstnieku lietu komiteju;
* Pilsētas attīstības komiteju;
* Vides aizsardzības komiteju;
* Pilsētas īpašuma un privatizācijas lietu komiteju;
* Izglītības, jaunatnes lietu un sporta komiteju;
* Kultūras, mākslas un reliģijas lietu komiteju;
* Pilsētas drošības un kārtības komiteju;
* Dzīvokļu komiteju;
* Komunālo jautājumu un transporta komiteju.

Izveidoja arī Revīzijas komisiju, Rīgas Vidzemes priekšpilsētas valdi, Rīgas Centra rajona valdi, Rīgas Ziemeļu rajona valdi, Rīgas Latgales priekšpilsētas valdi, Rīgas Zemgales priekšpilsētas valdi, kā arī pagarināja Rīgas Kurzemes rajona pagaidu valdes pilnvaras līdz jaunās valdes iecelšanai.

Atsauces
--------

1. ↑  archiv.org.lv

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Rīgas dome |
| --- |
|  |
| Vēlēšanas | 
* 1989
* 1994
* 1997
* 2001
* 2005
* 2009
* 2013
* 2017
* 2020

 |  |
|  |
| Domes sastāvi | 
* 1989
* 1994
* 1997
* 2001
* 2005
* 2009
* 2013
* 2017
* 2020

 |
|  |
| skatīt arī | 
* Rīgas pašvaldības vadītājs
	+ uzskaitījums
* Rīgas rāte

 |

 |
**Tirkmenabata** (turkmēņu: *Türkmenabat* — ‘turkmēņu pilsēta’) ir pilsēta Turkmenistānas austrumdaļā, Lebapa vilajeta administratīvais centrs. Izvietojusies Amudarjas kreisajā krastā 620 km no valsts galvaspilsētas Ašgabatas. Otra lielākā valsts pilsēta un nozīmīgs transporta un lauksaimniecības centrs.

Vēsture
-------

Pilsēta zināma kopš m.ē. 1.—4. gadsimta kā **Āmula**. Pēc vienas no versijām Amudarjas nosaukums *Amu Darya* nozīmē ‘Āmulas upe’. Nozīmīgs Zīda ceļa atzaru krustojums. 1221. gadā pilsēta mongoļu iebrukumā nopostīta un panīkusi. Kopš 16. gadsimta pilsēta zināma kā **Čardžuja** (no persiešu: چهارجوی, *Čahârjuy* — ‘četri kanāli’). 19. gadsimtā pilsēta piederējusi Buhāras emirātam un bijusi vietvalža (beka) rezidence. 1888. gadā dažas verstis no Čardžujas pie Amudarju šķērsojošā Mervas—Samarkandas dzelzceļa tilta uzcēla jaunu pilsētu, ko dēvēja par Jauno Čardžuju un no kuras izauga tagadējā pilsēta. 1924. gadā pilsēta pārdēvēta par **Ļeņinsku-Turkmensku** (*Ленинск-Туркменский*), bet 1927. gadā — par **Novijčardžuju** (*Новый Чарджуй*). 1940. gadā pilsētu oficiāli pārdēvēja par **Čardžou** (*Çärjew, Чәрҗев*) pēc izrunas turkmēņu valodā. Kopš 1999. gada tagadējais nosaukums.

Atsauces
--------

1. ↑  «Čardžova». *Ģeogrāfijas vārdnīca Pasaules zemes un tautas*. Rīga : Galvenā enciklopēdiju redakcija. 1978. 142. lpp.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Tirkmenabata***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 138484952
* LCCN: n88187438
* SUDOC: 121998185

 |

 |
**Olivers** ir populārs vīriešu personvārds. Tā izcelsmi saista ar latīņu *olivarius* ("olīvkoku kopējs"). Iespējams arī, ka tas cēlies no vikingu vārda Olafs (*Óleifr*) vai ģermāņu vārdiem "patiesais" (*ala*- "viss" un *wēra* "patiess") vai arī *Alfihar* (*alf*- "elfs" un *hari* "armija) no kā atvasināts arī spāņu vārds *Álvaro*. 
Popularitāti ieguvis no viduslaiku eposa "Rolanda dziesma" varoņa Olivera (Olivjē) vārda. Latviešu kalendārā Olivera vārdadiena ir 10. jūlijā. 2016. gadā tas bija ceturtais populārākais jaundzimušo zēnu vārds Latvijā.

Izplatība Latvijā
-----------------

Pēc Latvijas Republikas Pilsonības un migrācijas lietu pārvaldes datiem 2016. gada 31. decembrī Latvijā Latvijas Iedzīvotāju reģistrā bija reģistrētas 1016 personas ar vārdu *Olivers*.

Citās valodās
-------------

* Oliverius, Oliverus (latīņu)
* Olivier (Olivjē, franču)
* Oliver (vācu, angļu)
* Olaf (Olafs, dāņu, norvēģu, zviedru)
* Ólafur (islandiešu)
* Oilvreis, Olaghair (skotu gēlu)
* Oilivéar (īru)
* Oliviero (itāļu)
* Oliverio (spāņu)
* Oliveiros, Oliveira (portugāļu)
* Оливер (krievu)

Saīsinātie vārdi
----------------

* Ollie, Noll (angļu)
* Ole (vācu, dāņu, zviedru)

Sieviešu vārdu formas
---------------------

* Olivera
* Olīvija, Līvija

Cilvēki ar šādu vārdu
---------------------

*Pamatraksts: Olivers*

Skatīt arī
----------

* Latviešu vārdi

Atsauces
--------

1. ↑  2016. gada populārākie jaundzimušo bērnu vārdi Archived 2017. gada 19. janvārī, *Wayback Machine* vietnē. apollo.tvnet.lv 2017. gada 3. janvārī
2. ↑  pmlp.gov.lv Archived 2016. gada 7. martā, *Wayback Machine* vietnē. datu bāzes stāvoklis uz: 31.12.2016.
**Šķautņainais sīpols** (latīņu: *Allium angulosum*) ir amariļļu dzimtas suga. Savvaļā tas ir sastopams Centrāleiropā un Austrumeiropā, kā arī Āzijas centrālajos un rietumu apgabalos. Lai gan Latvija ir ārpus sugas dabiskā izplatības areāla, tā reizēm ir sastopama — galvenokārt Rīgas apkārtnē.

Atsevišķi eksemplāri un nelielas grupas aug sausās atmatās, nezālienēs, ceļu un dzelzceļu malās.

Apraksts
--------

Šķautņainais sīpols ir daudzgadīgs, 20—70 cm garš lakstaugs. Lai gan šķautņainais sīpols pieder sīpolu ģintij, tam nav tipiska sīpola — tam ir sīpolveidīgi paresninājumi pie stublāja pamata. Stublājs ir stāvs un apakšējā daļā lapains. Lapas ir apmēram pustik garas, cik stublājs, un aptuveni 0,2—0,4 cm platas; pēc formas lineāras, plakanas, un apakšdaļā ķīļveidīgas. Ziedu čemurs ir ieapaļš, blīvs, bez vairvasiņām. Ziedkāts ir 4-10 reizes garāks nekā apziednis. Vīkals ir paliekošs. Putekšņlapas nepārsniedz sārto apziedni (garumā 0,4—0,7 cm. Zied jūnija beigās un jūlijā.

Atsauces
--------

1. 1 2  «šķautņainais sīpols - Allium angulosum L. - Augi - Latvijas daba». *www.latvijasdaba.lv*. Skatīts: 2022-03-27.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Šķautņainais sīpols***.
* *Encyclopædia of Life* raksts (angliski)
**Platlapu spilve** (latīņu: *Eriophorum latifolium*) ir grīšļu dzimtas suga. Savvaļā tā ir ļoti plaši sastopama Eiropā, tostarp diezgan bieži visā Latvijas teritorijā, purvainās pļavās, pārmitros mežos un krūmājos, dažādos purvos.

Apraksts
--------

Platlapu spilve ir daudzgadīgs, 25—80 cm garš lakstaugs. Augam ir stāvs, kails un nezarojošs stublājs, kurš ir pastrupi trīsšķautņains. Pie stublāja pamata ir vairākas lineāras lapas. Uz stublāja ir dažas (1—3) īsas un 0,4—0,8 cm platas, nedaudz šķēpveidīgas lapas ar īsu, trīsšķautņainu gala daļu. Vārpiņas stublāja galotnē ir nokarena čemurveida ziedkopa. Vārpiņas kāts ir raupjš. Ziedkopas seglapas ir īsas, tumšbrūnas vai zaļganbrūnas, ar maksti. Segplēkšņu žāklēs ir divdzimumu ziedi. Zieda segplēksne ir tumšbrūna, lidmatiņi ir balti un galā šķelti. Auglis ir sarkanbrūns riekstiņš. Zied maijā un jūnijā.

Atsauces
--------

1. 1 2  «platlapu spilve - Eriophorum latifolium Hoppe - Augi - Latvijas daba». *www.latvijasdaba.lv*. Skatīts: 2022-05-22.
**Balzama baltegle** (latīņu: *Abies balsamea*) ir priežu dzimtas suga, kas ir sastopama mērenajā joslā Ziemeļamerikā.

Balzama baltegle aug teritorijā no Ņūfaundlendas Ziemeļamerikas austrumos līdz Albertas vidienei rietumos un Virdžīnijai dienvidos. Sastopama gan kalnos, gan līdzenumos, kā arī smilšainās piekrastēs skuju koku un jaukta tipa mežos, arī purvājos.

Apraksts
--------

Balzama baltegle ir mūžzaļš skuju koks, kurš labvēlīgos apstākļos var sasniegt pat 38 m augstumu. Stumbra diametrs var sasniegt 60—90 cm. Labos augšanas apstākļos balzama baltegles mūžs var būt 150—200, bet nelabvēlīgos — 70—80 gadu. Spēj augt ļoti dažādās augsnēs — no smagas māla augsnes līdz akmeņainām vietām. Vislabāk aug pasmagās mālsmilts augsnēs, arī vieglākās — smilšmāla augsnēs. Panes gan skābas, gan bāziskas augsnes.

Vainags piramidāls, biezs, zari horizontāli, viegli noliekti. Miza gaiši pelēka, gluda, ar lieliem sveķu pūslīšiem. Kokam kļūstot vecākam, mizai parādās zaļgana nokrāsa. Jaunie dzinumi ir pelēcīgi brūni, pūkaini. Skujas ir 1,8—2,5 (līdz pat 3,5) cm garas, virspusē spīdīgas, tumši zaļas, ar mazu robiņu galā, bet to apakšpusē ir divas pelēcīgi baltas atvārsnīšu rindas. Skujas ir trauslas un saliecot lūst. Daudz purpursarkanu vīrišķo ziedkopu. Čiekuri ir 4—9 cm gari, ar 1,5—3 cm diametru, un, kamēr jauni, tie ir lipīgi, zaļganā purpura krāsā, vēlāk kļūst violeti un beidzot tumši pelēkbrūni. Zvīņas ir noapaļotas, sēklzvīņas izvirzījuma parasti nav. Sēklas garums — 3—6 mm, tās ir trīsstūrainas un sēklas spārns ir gandrīz 2 reizes garāks par pašu sēklu.

Izmantošana
-----------

Balzama baltegle nav toksiska. Tās koksni izmanto celulozes iegūšanai, arī kā kokmateriālu. Noder celtniecībai, arī tiek izmantotas kā Ziemassvētku eglītes. Izmanto dārzkopībā. No sveķiem gatavo Kanādas balzāmu, kas noder kā līme optisko ierīču izgatavošanā un arī pastāvīgajiem preparātiem mikroskopijā. Kaut arī šis balzāms nav indīgs, tomēr tiek izmantots arī grauzēju atbaidīšanai.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Balzama baltegle***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* *Encyclopædia of Life* raksts (angliski)

Atsauces
--------

1. 1 2  «Balzama baltegle». *database.smartgardens.eu*. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2020-12-30. Skatīts: 2022-06-09.
**Diplakantīdas** (*Diplacanthidae*) ir klimatijveidīgo akantodu dzimta. Tās pārstāvji dzīvoja devona periodā, bija izplatīti Skotijā, Kanādā, Dienvidāfrikā u.c. Šīs dzimtas pārstāvji ir sastopami arī Latvijas devona nogulumos.

Apraksts
--------

Uz muguras atrodas divi spuru dzelkšņi, pie tam priekšējais muguras dzelksnis ir dziļi iegremdēts muskulatūrā un tam ir iekšējais skelets. Priekšējais muguras spuras dzelksnis ir garāks par aizmugurējo dzelksni.

Plecu joslā ir papildus (admediāno) dzelkšņu pāris. Skapulokorakoīds ir ar augstu lāpstveida serdi, kas stiepjas dorsāli sānu līnijas virzienā, un ar lielu ķīli ir sadalīts aizžaunu plātnītē un aizmugurējā plātnē. Dermālā plecu josla ir ar pāru priekšējām un pāru pinnālajām plātnēm. Pāru admediānie dzelkšņi un krūšu spuru dzelkšņi ir saauguši vai arī veido locītavu ar pinnālajām plātnēm. Priekšējās ventrālās plātnes ir saaugušas ar prokorakoīdiem. Prepektorālo dzelkšņu nav.

Uz vēdera ir starpdzelkšņu (priekšgurnu dzelkšņu) pāris. Muguras, krūšu un vēdera spuru dzelkšņi šķērsgriezumā ir dziļāki (garāki), nekā platāki. Dzelkšņiem ir viens galvenais pulpārais kanāls un vismaz viens papildus pulpārais kanāls.

Žaunu dobums ir klāts ar vienu žaunu vāku. Gan augšžokļi, gan apakšžokļi pārkaulojas no diviem centriem. Dermālās ornamentētās vaigu plātnes bez sensorā kanāla. Lielās cirkumorbitālās plātnes nepilnīgi aptver acu orbītu. Dzimtas pārstāvjiem ir *extramandibulare*. Uz apakšžokļa abās pusēs ir zems robusts okuzālais kauls. Zobu nav. Zvīņām ir *Acanthodes* veida mikrostruktūra. Zvīņu kronīši ornamentēti ar gareniskiem vai šķērseniskiem ķīļiem.

Sistemātika
-----------

* dzimta: † **Diplacanthidae**

* ģints: † *Diplacanthus*
* ģints: † *Milesacanthus*
* ģints: † *Ptychodictyon*
* ģints: † *Rhadinacanthus*

(†) - izmirušu organismu grupa.

Atsauces
--------

1. ↑  Д. В. Обручев, Основы палеонтологии (Бесчелюстные, рыбы), издательство "Наука", Москва, 1964. г. 184-185. lpp.
**Knesets** (ivritā: כנסת) ir Izraēlas likumdevējs (parlaments).

Likumdošanas jomā Knesets pieņem likumus, ievēl prezidentu un ministru prezidentu (viņu ceremoniāli apstiprina arī valsts prezidents). Tāpat Knesets uzrauga valdības darbu. Tam pieder tiesības atlaist valsts prezidentu un valsts kontrolieri. Knesets var pats sevi atlaist, lai izsludinātu jaunas vēlēšanas. Knesetam pieder augstākā likumdošanas vara, kas nozīmē to, ka parlaments var pieņemt jebkuru likumu ar vienkāršu vairākumu, kaut arī pieņemamais likums būtu pretrunā ar Izraēlas konstitucionālajiem tiesību aktiem. Situācijās, kad pieņemtais normatīvais akts ir pretrunā ar konstitucionālajiem tiesību aktiem, Konstitucionālajai tiesai pieder tiesības atcelt tos.

Pirmo reizi jaunais Izraēlas parlaments sanāca kopā 1949. gada 14. februārī. Pirmā sasaukuma deputāti tika ievēlēti vēlēšanās 20. janvārī. Kneseta funkcijas pirms tam izpildīja Pārstāvju asambleja, kas darbojas Lielbritānijas mandāta laikā. Vēlēšanas notiek ik pēc četriem gadiem, ja vien parlaments sevi neatlaiž pats pirms savu pilnvaru beigām. Vēlēšanās var piedalīties Izraēlas pilsoņi, kuri ir sasnieguši 18 gadu vecumu. Kopumā tiek ievēlēti 120 deputāti. Valdība var uzsākt darbu tikai tad, kad parlaments to apstiprina ar vairākumu balsojumā. Iekļūšanai parlamentā ir noteikts zems balsu skaita slieksnis, kas rada zināmu nestabilitāti parlamenta darbā. Kneseta ēka atrodas Jeruzalemes rietumu daļā. Ēku apsargā īpaša Kneseta apsardze.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Knesets***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)
* Kneseta mājaslapa (ivritā)
**Ūdens avotene** (latīņu: *Catabrosa aquatica*) ir mainīga izskata graudzāļu dzimtas suga, kuras ietvaros nodala vairākus zemākus taksonus. Savvaļā tā ir sastopama Eiropā, Ziemeļāfrikā un dažviet Āzijā, Latvijā sastopama retumis, galvenokārt jūras piekrastē, ļoti reti valsts centrālajā un austrumu daļā.

Skrajas grupas aug miklos upju piekrastes un jūrmalas smiltājos.

Apraksts
--------

Ūdens avotene ir daudzgadīgs, 10—70 cm garš lakstaugs, kurš veido garus, ložņājošus sakneņus. Augam ir kails un pacils stiebrs, kurš nereti apakšdaļā sakņojas. Lapas ir kailas, plakanas, 0,4—0,9 cm platas, līdz 8 cm garas, ar kailu, līdz pusei slēgtu maksti. Mēlīte ir vidēji smaila. Skara ir 10—30 cm gara un skraja, piramidāla apveida, zari vairāk vai mazāk horizontāli, mīksti, pušķos pa 3—5. Vārpiņas ir plakanas, 0,2—0,4 cm garas, ar violetu nokrāsu, ko piešķir strupās un garumā nevienādās vārpiņas plēksnes. Vārpiņas plēksnes ir manāmi īsākas nekā vārpiņa. Vārpiņā ir 2 ziedi. Zieda plēksnes strupas, akota nav. Auglis ir sīks grauds. Zied jūnija beigās un jūlijā.

Atsauces
--------

1. 1 2  «ūdens avotene - Catabrosa aquatica (L.) P.Beauv. - Augi - Latvijas daba». *www.latvijasdaba.lv*. Skatīts: 2022-11-12.
**Krestovska** (krievu: *Крестовский*, jakutu: *Крестовскай арыыта*) ir neapdzīvota sala Krievijas Federācijas galējos ziemeļos Austrumsibīrijas jūrā, Medvežju salu grupā. Administratīvi ietilpst Sahas Republikas Ņižņekolimskas ulusā. Visa salas teritorija kopš 2020. gada ietilpst Medvežju salu valsts dabas rezervātā. Cita starpā rezervāts paredzēts polārlāču vairošanās vietu aizsardzībai.

Ģeogrāfija
----------

Sala izvietojusies Medvežju salu rietumos, to lielākā sala. Rietumos Kolimas šaurums to atdala no Āzijas krasta, bet Meļehova šaurums austrumos — no Puškarjova un Ļeontjeva salām. Sala veidota galvenokārt no granīta un māla slānekļa. Reljefs paugurains, augstākais punkts ir Šapkas kalns salas dienviddaļā (273 m vjl). Krasti ziemeļos un austrumos klinšaini, stāvi ar līdz pat 40 m augstām kraujām. rietumu un dienvidu krasti lēzeni vai zemi. Salā valda arktiskais klimats, dominē akmeņainas tundras ainava. Mīt polārlāči; salas ir to ievērojamākā vairošanās vieta starp Vrangeļa salu un Taimiru.

Vēsture
-------

Pirmais salu 1740. gadā apmeklēja Dmitrijs Laptevs un nodēvēja to par **Svētā Antonija salu** (*остров Святого Антония*), bet šis nosaukums neieviesās. Tagadējo nosaukumu salai piešķīra Ferdinands Vrangelis 1823. gadā pēc salai tuvākā Krestovija zemesraga kontinenta piekrastē.

Atsauces
--------

1. ↑  «В ЯКУТИИ СОЗДАН ЗАПОВЕДНИК «МЕДВЕЖЬИ ОСТРОВА»». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2022. gada 31. janvārī. Skatīts: 2021. gada 28. februārī.
2. ↑  Определение "Медвежьи острова" в Большой Советской Энциклопедии
**Džans Pensjans** (ķīniešu: 張鵬翔, piņjiņs: *Zhang Pengxiang*; dzimis 1980. gada 29. jūnijā Tjaņdziņā) ir Ķīnas starptautiskais lielmeistars šahā (2001).

Biogrāfija
----------

Pirmos panākumus starptautiskajos šaha turnīros guvis 1990. gadu beigās. 1999. gadā Erevānā dalījis 5. vietu Pasaules junioru šaha čempionātā U20 vecuma grupā. 2000. gadā uzvarējis starptautiskajā šaha turnīrā Ģulā (Ungārija) un dalījis 3. vietu Āzijas individuālajā šaha čempionātā Pekinā. Tajā pašā gadā piedalījies Pasaules čempionātā šahā pēc izslēgšanas sistēmas, kur 1. kārtā uzvarējis Anatoliju Karpovu, bet zaudējis 2. kārtā. 2002. gadā uzvarējis starptautiskajā šaha turnīrā Linaresā (Spānija) un Ķīnas šaha čempionātā. 2004. gadā dalījis 1. vietu starptautiskajā šaha turnīrā Barselonā. 2005. gadā pārliecinoši uzvarējis starptautiskajā šaha turnīrā Kannās ar 8½ punktiem no 9 iespējamajiem. 2007. gadā Sebu kļuvis par Āzijas individuālā šaha čempionāta uzvarētāju.

Pārstāvējis Ķīnas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:

* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 2 reizes (2002, 2006). Komandu vērtējumā izcīnījis sudraba (2006) medaļu;
* Pasaules komandu šaha čempionātā piedalījies 2005. gadā. Komandu vērtējumā izcīnījis sudraba medaļu, bet individuālajā vērtējumā izcīnījis bronzas medaļu;
* Āzijas valstu komandu šaha čempionātos piedalījies 2 reizes (1999-2003). Komandu vērtējumā izcīnījis zelta (2003) medaļu. Individuālajā vērtējumā izcīnījis zelta (2003) medaļu.

Par panākumiem turnīros FIDE 1998. gadā Džanam Pensjanam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 2001. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

Atsauces
--------

1. ↑  2001-02 FIDE Knockout Matches
2. ↑  OlimpBase :: Men's Chess Olympiads :: Zhang Pengxiang
3. ↑  OlimpBase :: World Men's Team Chess Championship :: Zhang Pengxiang
4. ↑  OlimpBase :: Men's Asian Team Chess Championship :: Zhang Pengxiang

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
**Eva Margarete Borherte-Šveinfurte** (vācu: *Eva Margarethe Borchert-Schweinfurth*; 1878—1964) bija vācbaltiešu gleznotāja, Rīgas pilsētas mākslas skolas docētāja.

Dzīvesgājums
------------

Dzimusi 1878. gada 20. maijā Rīgā tirgotāja Kārļa Vilhelma Šveinfurta un viņa sievas Annas, dzimusi Teihmanes, ģimenē kā divpadsmitais bērns. Viņas tēvs bija Āfrikas pētnieka Georga Šveinfurta brālēns. 1895. gadā sāka mācīties Elīzes Jungas-Štillingas privātajā zīmēšanas un gleznošanas skolā, nākamajā gadā viņa ieguva zīmēšanas skolotājas diplomu Pēterburgas Mākslas akadēmijā.
No 1898. līdz 1901. gadam viņa papildinājās pie gleznotāja Rafaela Kolina, 1901./1902. gadā Minhenē pie Maksimiliāna Dasio.

1902. gada 3. jūnijā Rīgā apprecējās ar gleznotāju un ilustratoru Bernhardu Borhertu (1863–1945). Mācīja zīmēšanu Elīzes Jungas-Štillingas privātajā zīmēšanas un gleznošanas skolā, vēlāk Rīgas pilsētas mākslas skolā (1903–1913). 1906. un 1907. gadā Borherte mācījās portretu glezniecību Berlīnē. Borhertu ģimenes draugs bija gleznotājs Janis Rozentāls. 1907. gadā viņa kopā ar vīru devās mācību braucienā uz Parīzi, tad uz Itāliju, Zviedriju un Berlīni.

Pēc Pirmā pasaules kara sākuma 1915. gadā kopā ar ģimeni pārcēlās uz Maskavu. 1918. gadā atgriezās Latvijā, bet Latvijas brīvības cīņu laikā 1919. gadā pācēlās uz dzīvi Vācijā, dzīvoja Berlīnē un Golnovā. 1926. gadā viņa kopā ar ainavu gleznotāju Elīzi Degneri nodibināja privātu glezniecības skolu. Pēc Otrā pasaules kara līdz 1953. gadam dzīvoja Bavārijas dienvidos, tad atkal Berlīnē.

Mirusi 1964. gada 21. janvārī Berlīnē.

2010. gadā Latvijas Nacionālā mākslas muzeja Mazajā zālē bija aplūkojama izstāde "Borherti: starp realitāti un fantāziju pasauli".

Atsauces
--------

1. ↑  Baltische Historische Kommission
2. ↑  Izstādē iepazīstinās ar Borhertu ģimenes radošo mantojumu diena.lv 2010. gada 24. maijā

Literatūra
----------

* Neumann, W. Baltische Maler und Bildhauer des XIX. Jahrhunderts. Riga: Grosset, 1902, S. 172.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 75004714
* ISNI: 0000 0000 1996 7773
* GND: 13214381X

 |

 |
**Li Čao** (ķīniešu: 李超, piņjiņs: *Li Chao*; dzimis 1989. gada 21. aprīlī Taijuaņā) ir Ķīnas starptautiskais lielmeistars šahā (2007).

Biogrāfija
----------

Šahu sācis spēlēt sešu gadu vecumā. 2005. gadā bijis sestais Pasaules junioru šaha čempionātā. 2007. gadā uzvarējis Zviedrijas starptautiskajā šaha turnīrā *Scandinavian Chess Tournament* un Manilas starptautiskajā šaha turnīrā *Gloria Macapagal Arroyo Cup*. Divus gadus pēc kārtas uzvarējis Malaizijas starptautiskajā šaha turnīrā *Dato Arthur Tan Malaysia Open* (2007, 2008). 2008. gadā uzvarējis Filipīnu starptautiskajā šaha turnīrā *Second Phillipine International Open* un kopā ar Vesliju So dalījis pirmo vietu starptautiskajā šaha turnīrā Dubaijā. 2010. gadā uzvarējis Veikanzē (Nīderlande) starptautiskā šaha festivāla C turnīrā un Kanberas starptautiskajā šaha turnīrā *Doeberl Cup*. 2011. gadā Šeņdžeņā uzvarējis vasaras Universiādes šaha turnīrā. 2013. gadā Pasajā (Filipīnas) uzvarējis Āzijas individuālajā šaha čempionātā, bet Kazaņā izcīnījis divas medaļas (bronzu individuālajā vērtējumā un zeltu komandu vērtējumā) vasaras Universiādes šaha turnīrā. 2014. gadā uzvarējis Reikjavikas un Heizenštammes (Hesene) starptautiskajos šaha turnīros. 2015. gadā kopā ar Vladimiru Oņiščuku dalījis pirmo vietu Francijas šaha festivālā *Cappelle-la-Grande* un uzvarējis Vācijas šaha turnīrā *Neckar-Open*.

Sekmīgi pārstāvējis Ķīnas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:

* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 5 reizes (2008-2012, 2016-2018). Komandu vērtējumā izcīnījis zelta (2018) medaļu;
* Pasaules komandu šaha čempionātos piedalījies 3 reizes (2011-2013, 2017). Komandu vērtējumā izcīnījis zelta (2017) un 2 sudraba (2011, 2013) medaļas. Individuālajā vērtējumā izcīnījis bronzas (2011) medaļu;
* Āzijas valstu komandu šaha čempionātā piedalījies 2012. gadā. Komandu vērtējumā izcīnījis zelta medaļu, bet individuālajā vērtējumā izcīnījis bronzas medaļu.

Par panākumiem turnīros FIDE 2007. gadā Li Čao piešķīrusi starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumu.

Atsauces
--------

1. ↑  GM Li Chao claims Heusenstammer Schloss-Open 2014
2. ↑  «Li Chao gewinnt 19. Int. Neckar-Open». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2017. gada 31. martā. Skatīts: 2017. gada 4. aprīlī.
3. ↑  OlimpBase :: Men's Chess Olympiads :: Li Chao
4. ↑  OlimpBase :: World Men's Team Chess Championship :: Li Chao
5. ↑  OlimpBase :: Men's Asian Team Chess Championship :: Li Chao
6. ↑  Title Applications (GM): Li, Chao

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
**Čerņihivas bombardēšana** bija virkne gaisa triecienu, kuros tika nogalināti 47 cilvēki Čerņihivas aplenkuma laikā, kas bija daļa no Krievijas 2022. gada iebrukuma Ukrainā. *Amnesty International* un *Human Rights Watch* to raksturoja kā kara noziegumu.

Uzbrukums
---------

2022. gada 3. martā, īsi pēc pulksten 12:00 (UTC+2), tika nofilmētas sešas nevadītas aviācijas bumbas, kas krīt dzīvojamajā rajonā Čerņihivā, trijstūra formas publiskajā laukumā, ko veido Vjačeslava Čornoviļa un Kruhova ielas. (51°30′00″N 31°16′45″E﻿ / ﻿51.5001°N 31.2791°E﻿ / 51.5001; 31.2791Koordinātas: 51°30′00″N 31°16′45″E﻿ / ﻿51.5001°N 31.2791°E﻿ / 51.5001; 31.2791). *Amnesty International* analīzē noskaidrojās, ka krita vismaz astoņas bumbas. Aculieciniece, kura dzīvo Ivana Bohuna ielā, dzirdēja skaļu, dūcošu skaņu, pirms bumbas uzsprāga.

Uzbrukuma video tika ierakstīts ar automašīnas priekšējā paneļa kameru (*dashcam*). Video redzams, kā krīt sešas bumbas un notiek sprādziens. Arī citos tiešsaistes plašsaziņas līdzekļos tika publicēti materiāli, kuros redzami upuru ķermeņi, izdzīvojušie, kas aiznesti nestuvēs, ugunsdzēsēji, kas mēģināja dzēst ugunsgrēkus galvenajā dzīvokļu kompleksā, kas bija cietis, kā arī degošas automašīnas un koki. Reģiona gubernators Vjačeslavs Čauss žurnālistiem sacīja, ka cietušas divas skolas.

Ukrainā dzimusī ASV kongresmene Viktorija Sparca žurnālistiem sacīja, ka viņas vecmāmiņa dzīvoja netālu esošajā ēkā un visi logu stikli bija izbiruši.

Upuri
-----

Sprādzienos galvenokārt gāja bojā cilvēki, kuri stāvēja rindā, lai nopirktu maizi. Jūlija Matvijenko, arī Ivana Bohuna ielas iedzīvotāja, sprādzienā izdzīvoja ar galvas traumu. Viņas trīs bērni netika ievainoti, taču pēc sprādziena viņiem bija jārāpjas ārā no gruvešiem. Vietējie neatliekamās palīdzības dienesti fiksējuši, ka sprādzienā bojā gājuši 38 vīrieši un 9 sievietes, un ievainoti 18 cilvēki.

Izmeklēšana
-----------

Tā kā *Amnesty International* nevarēja identificēt tuvumā esošu likumīgu militāru mērķi, tā paziņoja, ka uzbrukums varētu būt kara noziegums.

*Human Rights Watch* (HRW) neatrada nekādus pierādījumus par "nozīmīgu [militāru] mērķi krustojumā vai tā tuvumā, kad tam tika trāpīts, ... norādot uz potenciāli apzinātu vai neapdomīgu nekritisku uzbrukumu". HRW aicināja Starptautisko krimināltiesu Ukrainā un Apvienoto Nāciju Organizācijas *Izmeklēšanas komisiju* lemt, vai ir noticis kara noziegums, un saukt pie atbildības vainīgās personas. HRW izmeklēšana ietvēra telefonintervijas ar trim lieciniekiem un diviem citiem Čerņihivas iedzīvotājiem, kā arī 22 video un 12 fotogrāfiju analīzi. HRW aptaujātie liecinieki paziņoja, ka nezināja par militāriem mērķiem vai operācijām.

Tika atrasts bumbas krāteris, kas atbilst 500 kg smagai bumbai. Bija zināms, ka 2022. gada Krievijas iebrukumā tikušas izmantotas bumbas FAB-500.

Atsauces
--------

1. ↑  «Death toll from Russian air strikes on Chernihiv city rises to 47, local authorities say». *Reuters*. 2022. gada 4. marts. Skatīts: 2022. gada 9. marts.
2. ↑  Lee Brown. «Dashcam shows flurry of rockets in Chernihiv, Ukraine, that killed at least 33». *New York Post* (en-US), 2022-03-03. Skatīts: 2022-03-09.
**Vana Jui** (ķīniešu: 王瑜, piņjiņs: *Wang Yu*; dzimusi 1982. gada 19. novembrī Tjaņdziņā) ir Ķīnas starptautiskā lielmeistare šahā (2003).

Biogrāfija
----------

Vairākkārt pārstāvējusi Ķīnu Pasaules junioru šaha čempionātos dažādās vecuma grupās un izcīnījusi četras medaļas: 2 zelta (1996 - U14 vecuma grupā, 1998 - U16 vecuma grupā), sudraba (2000 - U18 vecuma grupā) un bronzas (2000 - U20 vecuma grupā). 2000. gadā kļuvusi par Āzijas junioru šaha čempioni U20 vecuma grupā.

2000. gadā Šeņjanā iekļuvusi Pasaules sieviešu šaha kausa izcīņas ceturtdaļfinālā, kurā zaudējusi savai tautietei Sjui Juihua. Trīs reizes piedalījusies Pasaules šaha čempionātos sievietēm pēc izslēgšanas sistēmas, kuros katru reizi zaudējusi 1. kārtā (2001, 2004, 2006). 2004. gadā Beirutā uzvarējusi Āzijas sieviešu individuālajā šaha čempionātā. 2005. gadā kļuvusi par Ķīnas sieviešu šaha čempionāta uzvarētāju. 2010. gadā Filipīnās ieguvusi bronzas medaļu Āzijas sieviešu individuālajā šaha čempionātā. 2021. gada maijā ierindojusies 8. vietā Ķīnas sieviešu šaha čempionātā. 2022. gada novembrī Dzjansu ierindojusies 9. vietā Ķīnas sieviešu šaha čempionātā.

Sekmīgi pārstāvējusi Ķīnas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:

* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījusies 2 reizes (2006, 2010). Komandu vērtējumā izcīnījusi sudraba (2010) un bronzas (2006) medaļas;
* Āzijas komandu šaha čempionātos piedalījusies 2 reizes (1999-2003). Komandu vērtējumā izcīnījusi zelta (2003) un sudraba (1999) medaļas. Individuālajā vērtējumā izcīnījusi bronzas (2003) medaļu;
* Pasaules vīriešu komandu šaha čempionātā piedalījusies 2005. gadā;
* Pasaules sieviešu komandu šaha čempionātos piedalījusies 2009. gadā;
* Āzijas spēļu komandu šaha turnīrā piedalījusies 2010. gadā un komandu vērtējumā izcīnījusi zelta medaļu.

Par panākumiem turnīros FIDE 2003. gadā Vana Jui piešķīra starptautiskās lielmeistares (WGM), bet 2007. gadā - starptautiskā meistara vīriešiem (IM) nosaukumu.

Atsauces
--------

1. ↑  1st FIDE World Cup 2000
2. ↑  2021 China chess championship (Women)
3. ↑  Chinese Championship 2022: Dai Changren and Tan Zhongyi win titles
4. ↑  OlimpBase :: Women's Chess Olympiads :: Wang Yu
5. ↑  OlimpBase :: Women's Asian Team Chess Championship :: Wang Yu
6. ↑  OlimpBase :: World Men's Team Chess Championship :: Wang Yu
7. ↑  OlimpBase :: World Women's Team Chess Championship :: Wang Yu
8. ↑  OlimpBase :: Asian Games (chess - women) :: Wang Yu
9. ↑  IM title application FIDE

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
**Rīno** (angļu: *Reno*) ir pilsēta ASV, otra lielākā pilsēta Nevadas štatā. Atrodas uz vecā pionieru ceļa starp Soltleiksitiju un Kaliforniju. Jau 1850. gados eksistēja neliela apmetne. 1859. gadā apkārtnē tika atklātas zelta un sudraba atradnes. Oficiāli Rīno tika izveidota 1868. gadā, kad garām nākamajai pilsētai izbūvēja Pirmo Transkontinentālo dzelzceļu un kāds iedzīvotājs, saprotot, ko tas varētu nozīmēt viņa biznesam, uzdāvināja savu zemi vilciena depo ierīkošanai. Pilsētu nosauca Amerikas pilsoņu kara varoņa Džeses Rīno vārdā. 1886. gadā pilsētā dibināta Nevadas Universitāte. 20. gadsimta sākumā zelta un sudraba ieguve samazinājās. 1931. gadā tika legalizētas azartspēles, un Rīno tika ierīkoti daudzi kazino un laimētavas, kas turpina nest ievērojamus ienākumus. Līdz nesenam laikam Rīno bija populāra vieta laulības noslēgšanai un šķiršanai Nevadas štata liberālās laulību likumdošanas dēļ, kas radīja pilsētai papildus ienākumus, tomēr pēdējos gados arī citi štati ir liberalizējuši laulību likumdošanu, un šis bizness ir iznīcis.

Atsauces
--------

1. ↑  «Explore Census Data – Reno city, Nevada». Q637413. Skatīts: 20 decembris 2021.
2. ↑  ; ASV Tautas skaitīšana 2020; redaktors: Q637413; pārbaudes datums: 1 janvāris 2022.

Ārējās saites
-------------

* Oficiālā tīmekļa vietne

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 146571366
* LCCN: n79109783
* GND: 4199401-2
* NKC: ge485418

 |

 |
**Li Žuofaņa** (ķīniešu: 李若凡, piņjiņs: *Lǐ Ruòfán*; dzimusi 1978. gada 30. aprīlī Sudžou) ir Ķīnas starptautiskā lielmeistare šahā (2002), kas kopš 2007. gada pārstāv Singapūru.

Biogrāfija
----------

No 1993. līdz 1997. gadam četras reizes pārstāvējusi Ķīnu Pasaules jauniešu šaha čempionātos meitenēm dažādās vecuma grupās, kuros labāko rezultātu sasniegusi 1993. gadā Bratislavā, kad dalījusi 3.-4. vietu. 2001. gadā Čennai uzvarējusi Āzijas individuālajā šaha čempionātā sievietēm. 2002. gadā Ulanbatorā uzvarējusi Pasaules studenšu individuālajā šaha čempionātā, bet pēc tam Haidarābādu piedalījusies Pasaules kausa izcīņā šahā sievietēm, kurā 1. kārtā piekāpusies Humpi Koneru. 2003. gadā uzvarējusi starptautiskajā šaha turnīrā Kualalumpurā. 2006. gadā uzvarējusi Ķīnas sieviešu šaha čempionātā. 2008. gadā bijusi pirmā starptautiskajā šaha turnīrā sievietēm Džakartā.

Piedalījusies Pasaules šaha čempionātos sievietēm pēc izslēgšanas sistēmas:

* 2001. gadā Maskavā 1. kārtā zaudējusi Annai Zatonskihai;
* 2012. gadā Hantimansijskā 1. kārtā zaudējusi Irinai Krušai.

1999. gadā pārstāvējusi Ķīnu Āzijas komandu šaha čempionātos sievietēm, kurā komandu vērtējumā izcīnījusi sudraba medaļu.

Pārstāvējusi Singapūru Pasaules šaha olimpiādēs, kurās piedalījusies 2 reizes (2012, 2016).

Par panākumiem turnīros FIDE 2002. gadā viņai piešķīrusi starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu. 2009. gadā saņēmusi arī vīriešu starptautiskā meistara (IM) nosaukumu.

Personīgā dzīve
---------------

Precējusies ar Ķīnas un Singapūras šaha lielmeistaru Džanu Džunu (dzimis 1978.).

Atsauces
--------

1. ↑  Transfers in 2007
2. ↑  Li Ruofan wins Asian women's chess
3. ↑  «LIST OF WUC CHESS MEDAL LISTS». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 4. martā. Skatīts: 2018. gada 12. novembrī.
4. ↑  FIDE World Cup 2002 in Hyderabad
5. ↑  2001-02 FIDE Knockout Matches
6. ↑  «2012 FIDE Knockout Matches». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2019. gada 30. aprīlī. Skatīts: 2018. gada 12. novembrī.
7. ↑  OlimpBase :: Women's Asian Team Chess Championship :: Li Ruofan
8. ↑  OlimpBase :: Men's Chess Olympiads :: Li Ruofan

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
Šķiedrveidīgie spalvmākoņi
**Šķiedrveidīgie spalvmākoņi** (latīņu: *Cirrus fibratus*, *Ci fib*) ir garas, baltas, dažreiz gandrīz taisnas, diegiem līdzīgas spalvmākoņu līnijas, kuras var būt gan paralēlas, gan haotiskas. Agrāk dēvēti par *Cirrus filosus (Ci fil)*. Parasti tie sastāv no ledus kristāliņiem, kuri rodas no sasalušiem ūdens pilieniem. Atšķiras ar to, ka tie ir gari un neaizsedz visas debesis. Biežāk šķiedrveidīgie spalvmākoņi ir vērojami labos laikapstākļos, kā arī pirms siltās frontes tuvošanās. To augstums mērenajos platumos ir 7—10 km, bet tropos — 17—18 km. Arktiskajos platumos šie mākoņi ļoti zemās temperatūrās var izplatīties pa zemes virsu. Mākoņu biezums var ļoti atšķirties — no 100 metriem līdz dažiem kilometriem. Mākoņi ir caurspīdīgi, cauri tiem viegli tiek Saules, Mēness un zvaigžņu gaisma, dažreiz cauri tiem var redzēt arī zilas debesis. Dienā tie tikpat kā nesamazina apgaismojumu, ir tikpat gaišs, cik būtu, ja mākoņu nebūtu. Nokrišņi ir mazi ledus kristāliņi, kuri var lēni krist lejup, bet vienmēr tie iztvaiko lielā augstumā, nesasniedzot zemes virsu un izveidojot vien nokrišņu joslas (virgu). 

Retos gadījumos pie zemām gaisa temperatūrām ledus kristāliņi rodas arī atmosfēras apakšējos slāņos, bet krītot lejup, tie nedod izmērāmu nokrišņu daudzumu — meteostacijas tad uzrāda tikai nokrišņu pēdas. Šķiedrveidīgo spalvmākoņu veidošanās notiek gaisa atdzišanas rezultātā augšupejošas gaismas plūsmas laikā. Atdziestošajā gaisā notiek ūdens tvaiku sublimācija un ledus kristālu veidošanās. Mazie kristāliņi krīt ļoti lēni un var tikt pārnesti uz vēl lielāku augstumu augšupejošas gaisa plūsmas dēļ. Vakarā, pēc Saules rieta, spalvmākoņi vēl ilgi paliek apgaismoti, sākumā tie izskatās sudrabaini, vēlāk zelta, bet pēc tam sarkanā krāsā. Pēc tam spalvmākoņi pamazām kļūst pelēki un izskatās biezāki. No rīta, pirms saullēkta tos pašus pirmos apgaismo Saules stari.

Literatūra
----------

K. Ozola, A. Zirnītis. Meteoroloģija. R:, LVI, 1958, 229. lpp.

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Mākoņu veidi |
| --- |
|  |
| Ļoti augstie | 
* Perlamutra mākoņi (PSCs)
* Sudrabainie mākoņi

 |
|  |
| Augstie | 
* Spalvmākoņi (Ci)
* Spalvu gubumākoņi (Cc)
* Spalvu slāņmākoņi (Cs)

 |
|  |
| Vidējie | 
* Augstie gubumākoņi (Ac)
* Augstie slāņmākoņi (As)

 |
|  |
| Zemie | 
* Migla
* Slāņmākoņi (St)
* Gubumākoņi (Cu)
* Plakanie gubumākoņi (Cu hum)
* Slāņu gubumākoņi (Sc)
* Lietus slāņmākoņi (Ns)

 |
|  |
| Vertikālās attīstības | 
* Gubumākoņi (Cu)
* Gubu lietusmākoņi (Cb)
* Izvirduma vai ugunsgrēka mākoņi

 |

 |
**A.Brensona patšautene** ir Latvija rokas ložmetējs (patšautene), kas izstrādāta pirms Otrajā pasaules kara ēras. Galvenais projektētājs bija inženieris 1925. gadā 4. Valmieras kājnieku pulka atslēdznieka Aleksandra Brensona, 1925. gada 9. jūlijā viņš sāka darbu un 2. septembrī gatava bija jaunā patšautene — vienkāršāka, izturīgāka, vieglāk apkalpojama, ar vienkāršām un ātri apmaināmām detaļām un taisnām apstrādāšanas līnijām, kā arī izturīgāka pret apkārtējās vides apstākļiem. Ieroci varēja izjaukt 5 sekundēs, salikt — 16 sekundēs, bet stobra nomaiņa prasīja tika 4,5 sekundes.

1926. gada 16. oktobrī Valsts prezidents Jānis Čakste par jaunas patšautenes izgudrošanu paaugstināja Aleksandru Brensonu par VI šķiras kara ierēdni.

Dažos darbos par Latvijas vēsturi 20. gadsimtā izteikta doma, ka Latvijā radītais eksperimentālais Brensona patšautenes modelis bija Čehoslovākijā ražotā rokas ložmetēja jeb pēc tā laika terminoloģijas — patšautenes — ZB 26 un tā britu modifikācijas Bren Mk I prototips. Par latviešu ieroču konstruktora autodidakta Aleksandra Brensona patšautenes likteni izteiktas dažādas vēsturnieku versijas. Trimdas vēsturnieks Edgars Andersons uzskatīja, ka uz tās konstruktīvā pamata tika radīts britu *Bren* sistēmas rokas ložmetējs, kas Otrajā pasaules karā gados un arī pēckara laikā bieži un sekmīgi tika lietots daudzu valstu karavīru apbruņojumā. E.Andersons britu rokas ložmetēja nosaukumu *Bren* atvasināja no A.Brensona uzvārda pirmās zilbes. Patiesībā saīsinājums *Bren* ir no divu pilsētu nosaukumiem, kurās tika radīts šis ierocis — Brno (Čehoslovākija) un Enfīlda (Lielbritānija).
Latvijas Kara muzejā atrodas viena no Aleksandra Brensona radītās patšautenes tehniskā zīmējuma gaismas kopijām. Tā laika gaitā ir stipri bojāta, restaurēta, bet izmantojama ātrai un virspusējai salīdzināšanai ar presē publicētajiem *Bren* markas ložmetējiem. Izpētot konstruktīvo mezglu zīmējumus, Latvijas vēsturnieki, nonāca pie pārliecības, ka Brensona patšauteni nevar uzskatīt par tiešo rokas ložmetēju ZB 26 un Bren Mk I priekšteci.

Tomēr Aleksandra Brensona izgudrojuma tālākais liktenis nebija labvēlīgs, jo ierocis nenoskaidrotu iemeslu dēļ netika ieviests ražošanā, līdz ar to arī latviešu karavīru bruņojumā. Vēsturnieka E.Andersona apgalvojums, ka Latvijā 1930. gadu beigās sāka ražot Brensona konstrukcijas patšautenes, ir kļūdains. Pagaidām Latvijas arhīvos un fotokolekcijās nav atrasts neviens pierādījums šim apgalvojumam.

Lietotāji
---------

* Valsts karogs: Latvija Latvija
* Karogs: Padomju Savienība PSRS

Atsauces
--------

1. ↑  Mūsdienu pasaules mazie ieroči — Bren Archived 2007. gada 29. martā, *Wayback Machine* vietnē. (krieviski)
Nigēras karte
**Militārais apvērsums Nigērā** — varas maiņa (militārais apvērsums) Nigērā 2023. gadā, kad varu pārņēma Nigēras Nacionālās gvardes karavīri.

2023. gada 26. jūlijā Nigēras Nacionālās gvardes karavīri aizturēja valsts prezidentu Mohamedu Bazumu, kas kļuva par Nigēras prezidentu pēc 2021. gadā notikušajām demokrātiskajām vēlēšanām, kurās viņš ieguva 55,6% vēlētāju balsis, bet cita karavīru grupa pasludināja viņa atstādināšanu, slēdza valsts robežas, apturēja valsts iestāžu darbību un izsludināja Policijas stundu. 28. jūlijā militārā hunta pasludināja prezidenta gvardes komandieri ģenerāli Abdurahamanu Tčiani par pagaidu valdības vadītāju.

Nigēra ir kļuvusi par piekto Rietumāfrikas un Centrālāfrikas valsti, kur kopš 2020. gada ir noticis apvērsums. Šis ir piektais militārais apvērsums kopš valsts neatkarības iegūšanas 1960. gadā un pirmais kopš 2010. gada.

Reakcija
--------

Apvērsums izraisīja protestus galvaspilsētā Niamejā, kur vairāki simti prezidenta atbalstītāju sāka protesta gājienus, nosodot apvērsumu. Lai izklīdinātu protestētājus, armija un policija raidīja šāvienus gaisā.

Rietumāfrikas valstu ekonomiskā kopiena (ECOWAS) un Āfrikas Savienība nosodīja notiekošo un nosauca to par "valsts apvērsuma mēģinājumu". Arī ASV un ANO ir nosodījušas nelikumīgo varas sagrābšanu Nigērā un pieprasījušas nekavējoties atbrīvot prezidentu Bazumu. Tomēr par atšķirīgu nostāju paziņojušas ECOWAS dalībvalstis Mali un Burkinafaso, kurās arī valda miitāri režīmi, tās uzsvērušas, ka citu valstu militāra spēka izmantošana Nigēras huntas gāšanai tiks uzskatīta par kara pieteikumu šīm abām valstīm, kā arī nav pievienojušās sankcijām.

Atsauces
--------

1. ↑  «Niger election: Mohamed Bazoum wins landmark vote amid protests». *BBC News* (en-GB). 2021-02-23. Skatīts: 2023-08-12.
2. ↑  «Nigēras armijas vadība pieslējusies militārā apvērsuma īstenotājiem». *www.lsm.lv* (latviešu). Skatīts: 2023-08-12.
3. ↑  «Militārā apvērsumā gāzts Nigēras prezidents». *Ārvalstīs* (latviešu). 2023-07-27. Skatīts: 2023-08-12.
4. ↑  «Apvērsums Nigērā: militārā hunta aizturējusi 180 līdzšinējās valdošās partijas biedrus». *nra.lv* (latviešu). Skatīts: 2023-08-12.

Ārējās saites
-------------
Āraišu Zviedru priede 2012. gadā
**Āraišu Zviedru priede** ir dižkoks, priede, kas atrodas Āraišos, Amatas novadā, 150 m uz ziemeļiem no Āraišu vējdzirnavām. Tā ir viena no Vidzemes "Zviedru priedēm", kuru, pēc nostāstiem, Ziemeļu kara laikā ar saknēm gaisā ir iestādījis Zviedrijas karalis Kārlis XII. Priedes apkārtmērs ir 1,95 m, augstums 10,5 m, vainaga projekcija 110 m2, bet zari sasniedz 8,3 metru garumu. Priedes zari ir izauguši kā sakņu sistēma, kas arī ir iemesls teikai par tās iestādīšanu ar saknēm pavērstām uz augšu.

Āraišu Zviedru priede atrodas ceļa malā, kas senos laikos ticis izmantots kā lielceļš uz Cēsīm. 1701. gada 28. jūnijā Zviedrijas karalis Kārlis XII ir bijis Cēsīs un devies tālāk uz Nītauri un Koknesi caur Āraišiem, bet pēc nostāstiem Āraišos karalis esot atpūties un uzrakstījis vēstuli uz Zviedriju.

Atsauces
--------

1. ↑  Latvijas dižkoku saraksts
2. 1 2  «Dabasretumi.lv objekts: Āraišu Zviedru priede». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 4. martā. Skatīts: 2015. gada 1. jūlijā.
3. ↑  Zviedru priede Āraišos, dabas aizsardzības pārvalde