recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Olafs Luiga** (igauņu: *Olaf Luiga*}; dzimis 1908. gada 23. augustā, miris 1939. gada 5. jūlijā) bija Igaunijas cīkstonis, 1933. gada Eiropas grieķu-romiešu cīņas čempionāta bronzas medaļas ieguvējs, un svarcēlājs, 1928. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieks.

Biogrāfija
----------

1932. gadā beidzis Valsts rūpniecības skolas (igauņu:  *Riigi Tööstuskooli*) mehānikas nodaļu. Nodarboties ar sportu sācis 1924. gadā sporta biedrībā "Kalev" un Valtera Palma boksa kursos.

### Svarcelšanas karjera

1927. gadā Luiga kļuva par Igaunijas čempionu vidējā svarā (līdz 82,5 kg), trīscīņā (raušana un grūšana ar vienu roku, grūšana ar abām rokām) paceļot 297,5 kg. Nākamajā gadā savu titulu viņš aizstāvēja, kopsummā sasniedzot 315 kg. Amsterdamas olimpiskajās spēlēs Luiga pacēla 305 kg (80 + 95 + 130). Pēc Olimpiskajām spēlēm viņš palielināja savu svaru un sacensībās piedalījās smagā svara kategorijā (virs 82,5 kg). Vidējā svarā Luiga uzstādīja 8 Igaunijas rekordus.

No 1929. līdz 1935. gadam Igaunijas meistaru svarcelšanā izcīnīja sacenšoties pieccīņā (raušana un grūšana ar vienu roku, spiešana, raušana un grūšana ar abām rokām). Luiga izcīnīja Igaunijas čempiona titulu 1929. gadā, paceļot pieccīņā 490 kg, 1930. gadā — 502,5 kg un 1931. gadā — 515 kg. 1929. gadā viņš ieguva 5.vietu Eiropas čempionātā trīscīņā paceļot 325 kg (90 + 95 + 140).

### Cīkstoņa karjera

1930. un 1931. gadā Luiga startēja smagajā svarā, pēc tam pussmagajā. 1930. gadā viņš bija spēcīgākais smagā svara cīkstonis Igaunijā. Igaunijas čempionātā gan grieķu-romiešu cīņā (februārī), gan brīvajā cīņā (decembrī), tāpat kā 1929. gada brīvās cīņas čempionātā, viņš guva uzvaru pār Kristjanu Trosmani. Gada nogalē starpvalstu mačā ar Somiju Luiga bija starp tiem nedaudzajiem igauņiem, kas savas cīņas uzvarēja. Igaunijas smagatlēti zaudēja ar 6:22.

1931. gada martā Igaunijas čempionātā grieķu-romiešu cīņā Luiga pirmo reizi zaudēja Trosmanim. 1932. gadā viņš kļuva par Igaunijas grieķu-romiešu cīņas čempionu pussmagajā svarā. Aprīļa vidū Tallinā Luiga, pieveicot Bietagu, palīdzēja Igaunijai valstsvienību sacensībās grieķu-romiešu cīņā uzvarēt Latviju ar rezultātu 5:2. Uzvaras Latvijai guva Alberts Zvejnieks un Kārlis Vilciņš.

1933. gadā Luiga kļuva par Igaunijas čempionu grieķu-romiešu cīņā un piedalījās Eiropas čempionātā Helsinkos. Pirmajās divās cīņās viņš uzvarēja somu Veine Kokinenu un ungāru Jožefu Tarāņi, bet trešajā zaudēja zviedram Rūdolfam Svensonam un ieguva bronzas medaļu.

1936. gadā bija paredzēts arī Luigu sūtīt uz Berlīnes olimpiskajām spēlēm. Bet slimības dēļ viņš nevarēja trenēties ar pilnu atdevi. Pēc trim gadiem viņš nomira no vēža.

Atsauces
--------

1. 1 2 3  «LUIGA, OLAF» (igauņu). ESBL. 2010-12-31. Skatīts: 2018-10-23.
2. ↑  Lembit Koik. *100 aastat Eesti raskejõustikku (1888–1988)* (igauņu). Tallinn : Eesti Entsüklopeediakirjastus, 1996. 388. lpp.
3. ↑  Koik 1996, 332. lpp.
4. 1 2  Koik 1996, 340. lpp.
5. ↑  Koik 1996, 324. lpp.
6. 1 2  Koik 1996, 177.-178. lpp.
7. ↑  Koik 1996, 130.-131. lpp.
8. 1 2  Koik 1996, 323. lpp.
9. ↑  Koik 1996, 327. lpp.
10. ↑  Koik 1996, 133. lpp.

Ārējās saites
-------------

* *Olympedia* profils (angliski)
* FILA profils (angliski)
**Ilmārs Dzenis** (dzimis 1931. gada 5. decembrī Daugavpilī) ir trimdas latviešu dziedātājs un dziesmu autors. Koncertējis ASV, Kanādā, Austrālijā, bet pēc neatkarības atjaunošanas arī Latvijā.
Savā daiļradē izmantojis populāras latviešu dziesmas, kā arī ārzemju autoru dziesmas ar saviem vārdiem.

Dzīvesgājums
------------

Dzimis 1931. gadā Daugavpilī skolotāju ģimenē, vēlāk ģimene pārcēlās uz Jelgavu. Otrā pasaules kara laikā māte ar Ilmāru devās bēgļu gaitās uz Vāciju, kur nonāca Eslingenas bēgļu nometnē. Muzicēja vietējā ballīšu ansamblī.

Pēc pārcelšanās uz dzīvi ASV bija strādnieks metalurģijas uzņēmumā Čikāgā, līdztekus studēja augstskolā, ieguva būvinženiera tiesības. 
1961. gadā sāka darboties ASV latviešu grupā "Čikāgas piecīši", kur bija solists. 1972. gadā Dzenis pameta "Čikāgas piecīšus" un uzsāka solokarjeru, kuras laikā izlaida 12 albumus. 

Kopš 1991. gada Ilmārs Dzenis vairākkārt (1991, 1994, 1997, 2001) rīkoja apjomīgas koncertturnejas pa Latviju, 2002. gadā kopā ar grupu "Emburgas zēni" arī Kanādu un ASV.

Diskogrāfija
------------

* Vēl Tu rozes plūc'... (1972)
* Dzīvīte, dzīvīte... šūpojos tevī...
* Ak, pavasar, ak...!
* Tik dēļ jums, daiļās dāmas, dēļ jums...!
* Sveiciens no Čikāgas
* Es tik lādē!
* Smaidi, draugs
* Šeit ir Latvija!
* Burvīgajā maijā (1995)
* Dziesmu izlase Latvijai (1998)
* Lūdzu, nekāp uz manām varžacīm! (2001)
* Lai dzīvo trešā jaunība! (2004)

Atzinība
--------

* Atzinības krusts, V šķira (2006)
* Mūzikas ierakstu Gada balva (2011, par mūža ieguldījumu)

Atsauces
--------

1. ↑  «Latgales Centrālā bibliotēka». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2017. gada 25. jūlijā. Skatīts: 2017. gada 28. jūnijā.
2. ↑  Latvijas Mūzikas ierakstu Gada balvas ceremonijā godinās Ilmāru Dzeni DELFI.lv, 2011. gada 11. februārī

Ārējās saites
-------------

* Latvijas Nacionālās enciklopēdijas šķirklis
* I. Dzenim veltīts raksts NRA.lv
**Filips Meitners** (vācu: *Philipp Meitner*; 1839. gada 24. augusts Vīne — 1910. gada 9. decembris Vīne) bija Austrijas šahists. Austriešu fiziķes Līzes Meitneres tēvs.

Biogrāfija
----------

Beidzis Vīnes politehnisko institūtu, pēc tam no 1870. gadiem strādājis kā jurists. No jaunības aizrāvies ar šahu, tajā skaitā spēlējis ar savu studiju biedru Vilhelmu Steinicu. Vairāk nekā 40 gadus bijis Vīnes šaha kluba biedrs, piedalījies Vīnes šaha turnīros. Tajos lielāko panākumu guvis 1875. gadā, kad bijis labākais. 1873. gada Vīnes starptautiskajā šaha turnīrā dalījis 7.—8. vietu (uzvarējuši Vilhelms Steinics un Džozefs Blekbērns). 1878. gadā uzvarējis mačā Ādolfu Švarcu ar 6½:3½. 1882. gada Vīnes starptautiskajā šaha turnīrā palicis 14. vietā (uzvarējuši Vilhelms Steinics un Šimons Vinavers). 1882. gadā citā Vīnes turnīrā dalījis 8.—9. vietu (uzvarējis Vincencs Hrubijs). 1895. gadā Vīnes šaha turnīrā bijis 8. vietā (uzvarējis Georgs Marko). 1908. gadā Vīnes šaha turnīrā bijis 4. vietā (uzvarējis Rihards Rēti). 1909./1910. gada gadumijas turnīrā dalījis 6.—7. vietu (uzvarējis Rihards Rēti).

Šaha vēsturē iegājis ar savu 1872. gadā nospēlēto "nemirstīgo neizšķirtu" pret Kārli Hampe.

Atsauces
--------

1. ↑  Vienna (1873)
2. ↑  Vienna (1882)
3. ↑  Carl Hamppe vs Philipp Meitner. "The Immortal Draw

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
**Kepervēma** (krievu: *Кепервеем*, čukču: *Ӄэпэрвээм* — ‘āmriju upe’) ir nacionālais ciems Krievijas ziemeļaustrumos, Čukotkas autonomā apvidus Biļibinas rajonā, administratīvi pakļauts Biļibinas pilsētas municipalitātei. Izvietojies Malijaņujas upes labajā krastā pie Lielās Kepervēmas upes ietekas, kas devusi ciemam vārdu.

Vēsture
-------

Ciema pirmsākumi ir Austrumsibīrijas jūras krastā, kur Raučuas upes deltā 1932. gadā nodibināja Raučuas ciemu kā kolhoza *Vperjod* centru. 1947. gadā ciemu pārcēla uz tagadējo vietu Malijaņujas krastā. 1972. gadā līdzās ciemam uzbūvēja Kepervēmas reģionālo lidostu (nodrošina regulāro satiksmi ar Anadiru, Peveku, Magadanu). 

Mūsdienās ciemā dzīvo ap 300 iedzīvotāju, no tiem 40 % čukči un 20 % eveni. Iedzīvotāju galvenā nodarbošanās ir briežkopība, zveja un medības; lidlauka apkalpošana. Ciemā ir internātvidusskola, feldšeru punkts, pasts, kultūras nams, bibliotēka, veikali. Darbojas lauksaimniecības uzņēmums. Ciems savienots ar 35 km attālo Biļibinas pilsētu ar grantētu vissezonas autoceļu.

Atsauces
--------

1. ↑  «Меновщиков Г. А. Местные названия на карте Чукотки. Краткий топонимический словарь». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 4. augustā. Skatīts: 2021. gada 25. martā.
2. ↑  БИЛИБИНСКИЙ РАЙОН. ГОРОДСКИЕ И СЕЛЬСКИЕ ПОСЕЛЕНИЯ
**Aizpeisas purvs** vai **Aizpeisa purvs** («peiss» — mitraiņu priežu meža vietējais nosaukums) ir zemā tipa purvs Madonas novada Ošupes pagastā. Izvietojies Lubāna dienvidrietumu piekrastē abpus Lisiņas vecupes lejtecei. Pēc Lubāna hodrotehniskā kompleksa izbūves Aizpeisa purvu ziemeļos norobežo Tropupe, rietumos — Zvidzes kanāls, dienvidrietumos un dienvidos — Meirānu kanāls, bet austrumos — Ciska un Salenieku purvs. Purva masīvu divās daļās dala Lubāna izvadkanāls un Lisiņas vecupe.

Purvs veidojies, Lubāna regulāras pārplūšanas dēļ pārpurvojoties sauszemei. Apaugumā pārsvarā priedes, kas izaugušas pēc Īdeņas kanāla izbūves. 1999. gadā purva teritorija iekļauta 2520 ha plašajā dabas liegumā «Lubānas ieplakas», bet 2009. gadā, apvienojot vairākus ap Lubāna ezeru izveidotos liegumus — Lubāna mitrāju dabas liegumā. *Natura 2000* teritorija.

Atsauces
--------

1. ↑  LĢIA karšu serveris
2. ↑  «Latgale.lv». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 4. martā. Skatīts: 2015. gada 19. septembrī.
3. ↑  «Aizkraukles purvs». *Latvijas daba*. 1. sējums. Rīga : Preses nams. 1994. 29. lpp.
4. ↑  Dabas lieguma "Lubānas ieplakas" individuālie aizsardzības un izmantošanas noteikumi
5. ↑  «Dabas aizsardzības pārvalde. Lubāna mitrājs». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2020. gada 31. oktobrī. Skatīts: 2018. gada 11. decembrī. Archived 2020. gada 31. oktobrī, *Wayback Machine* vietnē.
**Anda Brinkmane** (dzimusi 1955. gada 3. septembrī) ir Rīgas Stradiņa universitātes Zobu terapijas un mutes veselības katedras profesore, Zobu terapijas un mutes veselības katedras vadītāja, RSU Stomatoloģijas institūta Terapeitiskās stomatoloģijas klīnikas vadītāja.

Izglītību ieguvusi Rīgas Medicīnas institūtā, ko absolvēja 1979. Savukārt 1986. gadā Rīgas Medicīnas institūta terapeitiskās stomatoloģijas katedrā ieguva bērnu zobārstniecība specializāciju. 

Anda Brinkmane ir Rīgas Stradiņa universitātes Stomatoloģijas institūta zobārste, kā arī Latvijas Zobārstu asociācijas viceprezidente, sertifikācijas komisijas un darba ekspertīzes un kvalitātes kontroles komisijas locekle. Starptautiskās zobārstu koledžas locekle un Pierre Fauchard akadēmijas locekle.

1997. gadā iegūts medicīnas doktora zinātniskais grāds, aizstāvot disertāciju "Mutes saslimšanu profilakses programmas vadlīniju izstrāde skolām."

Regulāri piedalās dažādās starptautiskās un Latvijas zinātniskajās konferencēs, klīniskajos kursos un semināros, nemitīgi papildinot praktiskās un teorētiskās zināšanas, ieviešot pasaules labāko praksi un jaunākās metodes Terapeitiskās stomatoloģijas klīnikā. Daudzu zinātnisko publikāciju autore un līdzautore, piedalījusies vairākos starptautiskos un Latvijas Izglītības un zinātnes ministrijas projektos.

Sniedz konsultācijas mutes saslimšanu profilaksē, halitozes diagnostikā, veic zobu plombēšanu.

Atsauces
--------

1. 1 2  «Rīgas Stradiņa Universitātes Stomatoloģijas institūts». *www.stomatologijasinstituts.lv*. Skatīts: 2018-03-07.[novecojusi saite]
2. 1 2  «Anda Brinkmane». *www.rsu.lv* (latviešu). Skatīts: 2018-03-07.
3. ↑  «Jaunumu raksts». *Ārsts.lv* (latviešu). Skatīts: 2018-03-07.
|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Kentšina*** |

**Kentšina** (poļu: *Kętrzyn*) ir pilsēta Polijas ziemeļaustrumos, Varmijas-Mazūrijas vojevodistē, uz rietumiem no Gižicko.

Pilsēta dibināta 1329. gadā un līdz 1945. gadam ietilpa Vācijā un saucās **Rastenburga** (*Rastenburg*).

Pilsētā bērnību pavadīja vācu fiziķis Vilhelms Vīns (*Wilhelm Wien*, 1864—1928), bet no 1925. līdz 1928. gadam Rastenburgā dzīvoja vācu rakstnieks Johanness Bobrovskis (*Johannes Bobrowski*, 1917—1965).

Pēc 2. pasaules kara, pamatojoties uz Potsdamas konferences lēmumiem, Rastenburga iekļāvās Polijā, vācu iedzīvotāji tika no pilsētas padzīti, bet pilsēta tika pārsaukta par godu poļu vēsturniekam Voiceham Kentšiņskim (*Wojciech Kętrzyński*).

Plašāk pazīstama ar to, ka uz austrumiem no pilsētas atrodas viens no Hitlera komandpunktiem 2. pasaules kara laikā — "Vilku midzenis" (*Führerhauptquartier Wolfsschanze*). 1944. gada 20. jūlijā šeit notika neveiksmīgais vācu armijas virsnieku realizētais atentāts pret Hitleru. Mūsdienās komandpunkta atliekas ir tūrisma objekts.

Apskates objekti
----------------

* Kentšinas pils (*Zamek w Kętrzynie*)

Galerija
--------

* Kentšinas pilsKentšinas pils

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 158342425
* LCCN: n85163622
* GND: 4048451-8
* NKC: ge653792

 |

 |

1. ↑  ; P2701: JSON; pārbaudes datums: 6 oktobris 2022.
**Psiholoģiskā manipulācija** ir sociālās ietekmes veids (vai sociālpsiholoģiska parādība), kura mērķis ir mainīt citu cilvēku attieksmi, izmantojot slēptu un maldinošu taktiku.

Indivīda vai grupas psihoemocionālais stāvoklis ir vienīgais precīzais indikators, kas parāda un ļauj prognozēt interesējošā objekta spējas un iespējas pieņemt lēmumus un veikt konkrētas rīcības šobrīd un nākotnē.

**Psiholoģiskā spiegošana** ir attīstoša pašpilnveides spēja saskatīt un saprast to, ko nepamana un noignorē apkārtējie. Tā ir pieeja ar kuras starpniecību kļūst vieglāk un vienkāršāk nonākt līdz izvirzītajam mērķim, nezaudējot laiku un citus resursus. Precizitāte un objektivitāte ir viena no psiholoģiskās spiegošanas priekšrocībām.Tā ekspluatē indivīda psiholoģisko briedumu un apzinātību. Tā nav saistīta ar suģestiju vai jebkāda cita veida ietekmēšanu un psihes pārkodēšanu. Tāpat tai nav saistības ar mistiku, ezotēriku vai psihiatriju. Tā ir autonoma joma, kura sekmē antimanipulāciju kā atbildes reakciju uz manipulāciju. Ar centrālo ideju par to, ka mākslīgas inovācijas rada pārpratumus un vietu jaunām manipulācijām.

Atsauces
--------

1. ↑  E. Grava (2013). *Izkoptais ļaunums. Rīga: SIA "CREATIVE GLOBAL COMPANY"*
**Otiņspures** jeb **bārkšspures** (*Crossopterygii*) bija viena no daivspurzivju (*Sarcopterygii*) virskārtām, kas tika pretstatīta divējādelpojošajām zivīm un ietvēra sevī visas pārējās daivspurzivis. Mūsdienās šis taksons netiek atzīts, bet divējādelpojošās zivis tiek iedalītas ripidistijveidīgo klasē.

Morfoloģija
-----------

Otiņspuru smadzeņu kapsula (endokrānijs) ir sadalīta divās daļās: priekšējā ožas (etmosfenoīds) un aizmugurējā smadzeņu (otikookcipitāls) daļā. Abas daļas savā starpā ir nedaudz kustīgas. Galvaskausa pārkaulojuma pakāpe ir dažāda; segkauli ir labi attīstīti. Endokrānija dalīšanās vietā arī segkauli dalās divās plātnēs: priekšējā (*frontalia*) un aizmugurējā (*paraetalia*). Galvaskauss ir amfistilisks, dažām sugām iezīmējas pāreja uz autostilisku galvaskausu. Viena vai divas ārējās nāsis ir izvietotas laterāli vai dorsolaterāli. Augšžokļu loks ir patstāvīgs. Sekundārie žokļi ir labi attīstīti, zobi ir spēcīgi un asi. Skriemeļu ķermeņi var būt loka vai pusloka veidā. Pāra spuru skeletam saīsināta centrālā ass un labi attīstīti bazālie elementi. Nepāra peldspuras ir patstāvīgas.

Izplatība un dzīvesveids
------------------------

Otiņspures parādās jau apakšdevona nogulumos. Pārsvarā tās bija saldūdens plēsējas, kas dzīvoja kontinentālajos ar organiku bagātajos ūdeņos. Tās bija labi pielāgotas dzīvei seklās, pūstošās un ar skābekli nabadzīgās ūdenstilpēs. Pāra spuru muskuļainais pamats ļāva tām viegli pārvietoties pa dūņaino dibenu un starp ūdensaugiem. Primitīvas plaušas un hoānas (iekšējās nāsis) deva iespēju izmantot gaisa skābekli, kā arī viegli sajust laupījuma smaku. Triasa periodā konkurences spiediena rezultātā dažas otiņspuru grupas pārgāja uz dzīvi atklātā jūrā. Mūsdienās otiņspures ir pārstāvētas tikai ar jūru dziļūdens formām (Latimērija).

Sistemātika
-----------

* **Otiņspuru virskārta** (*Crossopterygii*)
Kārta: Celakantveidīgās (*Coelacanthiformes*)
Kārta: †Ripidistveidīgās (*Rhipidistiformes*)

(†) — izmirušu zivju grupa.

Atsauces
--------

1. ↑  N. Naumovs, N. Kartašovs. Mugurkaulnieku zooloģija, izdevniecība "Zvaigzne", Rīga, 1990, 150-151. lpp.
**Ļubica Živkoviča** (serbu: *Ljubica Živković*; dzimusi kā **Jociča** (serbu: *Jocić*); 1936. gada 25. septembris Bukovaca — 2017. gada 13. jūnijs Novisada) bija Serbijas starptautiskā meistare šahā (1966). Dienvidslāvijas sieviešu šaha čempionāta uzvarētāja (1959).

Biogrāfija
----------

Piedzimusi Vojvodinas pilsētā Bukovacā, kurā beigusi pamatskolu, pēc tam Novisadā absolvējusi ekonomikas vidusskolu. Pēc vidusskolas beigšanas divus gadus strādājusi Sarajevā, pēc tam atgriezusies Novisadā, kur līdz aiziešanai pensijā strādājusi Dienvidslāvijas kompānijas *Naftagaspromet* informācijas centrā.

Šahu iemācījusies spēlēt agrā jaunībā, bet 1953. gadā kļuvusi par Novisadas šaha kluba biedri. Daudzkārtējā Vojvodinas sieviešu šaha čempionāta uzvarētāja, bet 1959. gadā Zagrebā kļuvusi par Dienvidslāvijas sieviešu šaha čempionāta uzvarētāju. 1966. gadā FIDE viņai piešķīra starptautiskās meistares (WIM) nosaukumu. Piedalījusies 1973. gada starpzonu turnīrā Menorkā, kurā ieņēmusi 16. vietu (uzvarējusi Valentīna Kozlovska).

Diemžēl darba un ģimenes apstākļu spiesta, kā arī dēļ vietējo Vojvodinas šaha struktūru vāja atbalsta, Ļubica Živkoviča nespēja pilnībā atklāt savu šahistes potenciālu un tā arī nekļuva par profesionālu šahisti.

Pēc savām aktīvās šahistes beigām bijusi pazīstama arī kā šaha turnīru tiesnese. 1984. gadā saņēma FIDE starptautiskā arbitra nosaukumu. 1990. gadā Novisadā bijusi viena no 29. šaha olimpiādes galvenā tiesneša vietniecēm.

Atsauces
--------

1. ↑  «1973 Menorca Interzonal Tournament : World Chess Championship (women)». *www.mark-weeks.com*.
2. ↑  Javna medijska ustanova JMU Radio-televizija Vojvodine. «Preminula jedna od najboljih šahistkinja bivše Jugoslavije». *JMU Radio-televizija Vojvodine*.
3. ↑  «Serbia Chess Federation». *www.serbiachess.net*. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2018. gada 8. martā. Skatīts: 2018. gada 21. septembrī.

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
**Silvestrs Stodevešers** (vācu: *Silvester Stodewescher*, latīņu: *Siluester*, *Sylvester*) bija Rīgas arhibīskaps 09.10.1448.—12.07.1479. Viņa valdīšanas laikā savstarpējo karu dēļ Livonijas ordeņa mestrs Johans fon Mengede viņu apcietināja un izlaupīja zemes Vidzemē, Pleskavas karaspēks 1461.—1464. gadā okupēja arhibīskapam piederošās Atzeles austrumu daļu (tagadējo Pitalovas rajonu). Tās iedzīvotājus vai nu deportēja, vai pārkristīja pareizticībā.

Dzīvesgājums
------------

Dzimis Tornā. 1427.–1431. gadā studēja Leipcigas Universitātē, kur ieguva bakalaura grādu.
1439.—1440. gadā ieguva maģistra grādu un kļuva par profesoru. Sacerējis komentārus Aristoteļa rakstiem.
1441. gadā kļuva par Vācu ordeņa virsmestra kancleru un kaplanu.
1448. gadā Romas pāvests viņu iecēla par Rīgas arhibīskapu pretēji Rīgas domkapitula gribai, kas bija ievēlējis Lībekas bīskapu Nikolaju.
1449. gadā Rīgas domkapituls viņu atzina pēc tam, kad viņš bija devis solījumu neinkorporēt domkapitulu Vācu ordenī un neuzsākt karu bez vasaļu piekrišanas.
1451. gadā viņš tomēr piekrita domkapitula pakāpeniskai inkorporācijai.
1452. gadā noslēdza Salaspils līgumu ar Vācu ordeni.
1457. gadā Raunas pilī izdeva t.s. "Silvestra žēlastību", kas arhibīskapa vasaļiem paplašināja mantojuma tiesības.

1479. gadā sākās plaša karadarbība starp Livonijas ordeni un arhibīskapa sabiedrotajiem zviedriem, kas bija izcēlušies Salacgrīvas ostā. Zviedri tika sakauti, un ordeņa mestrs ieņēma visu arhibīskapijas teritoriju un Kokneses pilī sagūstīja arhibīskapu Silvestru.
Arhibīskapu atbrīvoja tikai pēc pāvesta iejaukšanās. 
Drīz pēc šiem notikumiem arhibīskaps Silvestrs mira un tika apglabāts Rīgas Domā.

Hronikas liecības
-----------------

>  Rusova hronika par virsbīskapu Silvestru raksta:  
> 
> 
> 
> 
> "Jānis Mengdens, saukts Osthofs, 37. Vācu ordeņa mestris, ieņēma šo amatu pēc Heidenreicha Finka. Šis mestris gribēja doties uz Prūsiju palīgā ordenim pret tām pilsētām, kuŗas bija atkritušas no ordeņa, bet iekšējs kaŗš aizturēja viņu Livonijā. Tādēļ mestris savu kaŗaspēku veda pret 13. Rīgas virsbiskapu Silvestri, ielenca viņu Kokneses pilī, ieņēma pili un sagūstīja virsbiskapu. Visi virsbiskapa un kapiteļa īpašumi tika atdoti izlaupīšanai. Ar šādu rīcību mestris mantoja maz pateicības no virsmestŗa, kuŗš tajā laikā atradās ļoti gŗūtos apstākļos. Beidzot abas puses, mestris un virsbiskaps, noslēdza 1453.gadā Salaspilī līgumu".
> 
> 
>

Literatūra
----------

Skatīt arī
----------

* Rīgas arhibīskapi

| Politiskie un sabiedriskie amati un pozīcijas |
| --- |
| Reliģiskie amati un pozīcijas |
| Priekštecis: **Henings Šarpenbergs**  |  **Rīgas arhibīskaps** 1448—1479† | Pēctecis: **Stefans Grūbe**  |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 59523216
* LNB: 000201961
* GND: 104350105

 |

 |
**Elblongas kanāls** (poļu: *Kanał Elbląski*, vēsturiski vācu: *Oberländischer Kanal*) ir 80,5 kilometrus garš funkcionējošs kanāls Varmijas-Mazūrijas vojevodistē Polijas ziemeļos. Tā kā kanāla augstuma starpība ir par lielu, lai izmantotu slūžas, atsevišķās vietās kuģi ar speciāliem ratiem tiek pa slīpo plakni pārvietoti pa sauszemi. 
Kanālu uzcēla no 1844. līdz 1860. gadam, kad apvidus bija Prūsijas sastāvā. Mūsdienās tas ir tūrisma objekts, iekļauts Polijas vēstures pieminekļu sarakstā.

2022. gada 17. septembrī atklāja 1,3 kilometrus garu kanālu pāri Vislas strēlei, kas savieno Vislas līci ar Baltijas jūru un ļauj kuģiem iebraukt Elblongas ostā, neizmantojot Krievijas Federācijas teritoriālos ūdeņus.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Elblongas kanāls***.
* Oficiālā tīmekļa vietne

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* NKC: ge722362

 |

 |


1. ↑  Polijā atklās kanālu, kas ļaus apiet Krieviju lsm.lv 2022. gada 17. septembrī
***Ptychodictyon sulcatum*** ir diplakantīdu akantodu suga. Tās pārstāvji bija izplatīti vidusdevonā, narvas un arukilas svītās, Galvenajā devona laukā, Vācijas ziemeļos un Špicbergenas rietumos. Šīm zivīm ir zināmas tikai zvīņas. Veseli ķermeņi nav atrasti.

Apraksts
--------

Zivis bija klātas ar vidēja izmēra zvīņām (līdz 0,9 mm, bet vidēji 0,4-0,6 mm) ar nelielu izliektu pamatni un augstu kakliņu. Zvīņas vainags rombveidīgs vai arī priekšējā malā noapaļots. Uz tā virsmas ir daudzas sīkas vagas, izvietotas "eglītes" veidā. un saplūstošas mediālajā daļā. Poru kanāli izvietojas zem vagām. Vainagā ir līdz 9 augšanas slāņiem. Mezodentīns kakliņā un vainagā ir caurausts ar biezu sarežģīti zarotu galveno dentīna kanālu izaugumu tīklu. Vainagam ir raksturīgi izaugumi, kas orientēti perpendikulāri uz augšu. Virs "embrionālās zvīņas" pamata ir attīstīts ļoti liels bet nezarots kanāls.

Atsauces
--------

1. ↑  Ю.Ю.Валюкявичюс, Акантоды наровского горизонта Главного Девонского поля, Вильнюс, Мокслас, 1985. г. 29. lpp
**Abgara** (pirms tam Dienvidslāvijas *Vinodol*, Lielbritānijas *Bisley*, *Roselands*) bija Latvijas tirdzniecības flotes kravas tvaikonis.
Tvaikonis būvēts 1911. gadā Vesthārtlpūlā, Lielbritānijā. Tilpība: 4422 BRT, trīscilindru tvaika dzinēja jauda 345 ZS.
Latvijas republikas tirdzniecības flotē no 1936. gada, īpašnieki J. Zalcmanis, J. Freimanis, K. Jansons. Pieraksta osta - Rīga. Kapteiņi N.Grīniņš, A.P.Galdiņš.

Vēsture
-------

Veicis reisus no Latvijas uz dažādām Eiropas un Amerikas ostām. 1937. gadā atradās PSRS jūras kuģniecības pārvaldes nomā un veica reisus Baltajā un Barenca jūrā.

Otrā pasaules kara sākumā devās uz Atlantijas okeāna rietumu daļu, kur iesaistīts braucienos starp Ziemeļamerikas un Dienvidamerikas ostām. 1940. gadā kapteinis N. Grīniņš ignorēja Kirhenšteina valdības rīkojumu doties uz PSRS ostām un turpināja braucienus ar Latvijas republikas karogu. 1941. gadā kuģi iznomāja ASV kara laika kuģniecības pārvaldei un tas turpina kuģot ar Latvijas karogu.

1942. gada 6. maijā apmēram 15 jūdzes uz dienvidaustrumiem no Lielās Inagvas salas, Bahamu salu grupā, Abgaru nogremdēja nacistiskās Vācijas zemūdene. Visa apkalpe izglābās.

Izmantotā literatūra
--------------------

* *Latvijas Jūrniecības vēsture*, Rīga, 1998.
**Ptihodiktioni** (*Ptychodictyon*) ir diplakantīdu akantodu ģints. Tās pārstāvji bija izplatīti vidusdevonā, no rēzeknes līdz arukilas svītai, Galvenajā devona laukā (Baltija, Ļeņingradas apgabals, Baltkrievija), Vācijas ziemeļos un Špicbergenas rietumu daļā. Šīm zivīm ir zināmas tikai zvīņas. Veseli ķermeņi nav atrasti. Ptihodiktionu ģints tipveida suga ir *Ptychodictyon rimosum*.

Apraksts
--------

Zivis bija klātas ar dažāda izmēra zvīņām. Daudz ir liela izmēra formu. Vainags ir gluds vai ar daudzām sīkām taisnām vadziņām, sakārtotām "eglītes" veidā. Gludo zvīņu raksturīgākā pazīme ir sarežģīta gļotu un poru kanālu sistēma, kas spīd cauri plānajai virsējai dentīna kārtiņai. Agrīnākajās augšanas plātnēs kanāli daļēji vai pilnīgi ir aizvietoti ar vienkāršajiem odontodiem. Vainaga mezodentīns ir caurausts ar īsiem, uz augšu vērstiem dentīna kanālu izaugumiem. Starp augšupejošajiem kanāliem kakliņā ir attīstīti sarežģīti, šauri dentīna kanāliņi. Pamatnē atrodas lieli asinsvadu kanāli.

Sistemātika
-----------

* ģints: ***Ptychodictyon*** Gross, 1973

* suga: *Ptychodictyon ancestralis* Valiukevičius, 1986
* suga: *Ptychodictyon distinctum* Valiukevičius, 1979
* suga: *Ptychodictyon rimosum* Gross, 1973
* suga: *Ptychodictyon sulcatum* Gross, 1973

Atsauces
--------

1. ↑  Ю.Ю.Валюкявичюс, Акантоды наровского горизонта Главного Девонского поля, Вильнюс, Мокслас, 1985. г. 30. lpp
Šis raksts ir par vienu no ražošanas faktoriem. Par Kārļa Marksa grāmatu sēriju skatīt rakstu Kapitāls (grāmata).
**Kapitāls** ekonomikas teorijā ir viens no trim galvenajiem ražošanas faktoriem. Pārējie divi ir zeme (plašā nozīmē ar to saprot arī dabīgos izrakteņus un citus dabas resursus) un darbs (darbaspēks).

Raksturojums
------------

Ekonomiskajā praksē (uzņēmējdarbībā) ar kapitālu (fizisko kapitālu) saprot ražošanai vai pakalpojumu sniegšanai nepieciešamos resursus (fiksētais kapitāls) un apgrozāmo līdzekļu (apgrozāmais kapitāls) kopumu.

Kapitāla avots ir investīcijas. Uzņēmuma (uzņēmējdarbības) uzsākšanai ir nepieciešams sākuma (starta) kapitāls, ko var izveidot uzņēmuma dibinātājiem ieguldot uzņēmumā (investējot) zināmu naudas summu vai pamatlīdzekļus. Arī tālākai uzņēmējdarbības paplašināšanai ir nepieciešams papildu kapitāls, ko var iegūt ar uzņēmuma akcionāru papildu investīcijām, vai arī ieguldot uzņēmuma peļņu (peļņas kapitalizācija).

Daudzās valstīs, arī Latvijā, valdības atbalsta mazo un vidējo uzņēmumu attīstību, piemēram, piešķirot tiem riska kapitālu.

Atsauces
--------

1. ↑  Paul A. Samuelson and William D. Nordhaus (2004) Economics, 18th ed.ISBN 978-0-07-287205-7
2. ↑   Archived 2007. gada 9. oktobrī, *Wayback Machine* vietnē. Mazais bizness (krieviski)

Ārējās saites
-------------

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* LCCN: sh85019929
* GND: 4029560-6
* BNF: cb11976667p (data)
* NDL: 00570915
* NKC: ph121445
* BNE: XX526039

 |

 |
**Lietenes** jeb **aklie dunduri** (*Haematopota*) ir dunduru dzimtas (*Tabanidae*) ģints. Ir aprakstītas ap 400 lieteņu sugas, un salīdzinoši ar citām dunduru ģintīm tā ir viena no mazākajām. Sastopamas visur, izņemot Austrāliju un Antarktīdu. Latvijā sastopamas trīs sugas, no kurām visbiežāk sastopama parastā lietene (*Haematopota pluvialis*).

Apraksts
--------

Lietenes ir slaidi, pelēki dunduri ar raibiem, pelēcīgiem spārniem. Daudzām sugām ir krāsaini rakstainas acis, bet mirstot šī īpašība zūd. Sugas vienas no otras ir samērā grūti atšķiramas.

Lieteņu sugas asinis sūc zīdītājiem (zirgiem, briežiem, aļņiem, stirnām, retāk liellopiem un pavisam reti aitām un cūkām) un samērā bieži kož arī cilvēkam, uzbrūkot siltā un mitrā laikā, bet visaktīvākās ir smacīgā laikā pirms lietus. Turklāt tās spēj pēc nosēšanās uzsākt asiņu sūkšanu ļoti ātri. Kodiens ir sāpīgs un nepatīkams. Lielāku sugu mātītes vienā paņēmienā iesūc līdz 0,2 g asiņu. Tā kā aklie dunduri asinis sūc vairākas reizes, tie spēj pārnēsāt dažādas infekcijas slimības, piemēram, tularēmiju. Parasti asinssūkšanai nododas ar lielu aizrautību, tādēļ ir viegli nositami.

Ekoloģija
---------

Asinis sūc tikai mātītes, bet tēviņi barojas tikai ar augu sulām. Arī mātītes barojas ar ziedu nektāru, bet, lai spētu reproducēt olas, tām ir nepieciešamas asnis. Lietenēm ir raksturīgi upurim pielavīties bez trokšņa, atšķirībā, piemēram, no diždunduriem, kā arī tās ir neizvēlīgas koduma vietas piemeklēšanai. Šīs ģints dunduriem ir raksturīgi arī izvairīties no baltas krāsas, līdz ar to tās nemēdz sēsties uz drēbēm baltā krāsā, toties labprāt sēžas uz melnām drēbēm.

Kāpuri attīstās saldūdens tilpēs, mitrā augsnē un retumis dārza komposta kaudzēs.

Sistemātika
-----------

Latvijā sastopamas 3 sugas:

* *Haematopota crassicornis* Wahlberg, 184
* *Haematopota pluvialis* (Linnaeus 1758)
* *Haematopota italica* Meigen, 1804

Atsauces
--------

1. ↑  Corneliu Pârvu (1993). *Genus Haematopota Meigen, 1803 (Diptera, Tabanidae) in Romania. A study about female genitalia, variability and distribution of the species.* Tnv. Mus. Hist. nat. «Grigore Antipar» Vol. XXXIII pp. 165-199
2. 1 2 3 4 5 6  Дождевки
3. 1 2  Divspārņi: Dunduri
4. ↑  Chainey, J. E. (1993). Horse-flies, deer-flies and clegs (Tabanidae). In: Medical Insects and Arachnids. Springer Netherlands. Chapter 8: pp. 310-32.
5. 1 2  Dunduri
6. ↑  Aina Karpa (2008). *Catalogue of Latvian Flies (Diptera: Brachycera)*. – Latvijas entomologs, 46: 4-43.
7. ↑  «Catalogue of Latvian Flies (Diptera: Brachycera)». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 5. martā. Skatīts: 2015. gada 18. oktobrī.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Lietenes***.
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)
* *Encyclopædia of Life* raksts (angliski)
* Dziedava: Lietenes
* Medicine: Dunduri
* Haematopota (genus)
Kaporeto kauja
**Kaporeto kauja** bija veiksmīgs Austroungārijas un Vācijas impērijas armiju uzbrukums Itālijas karalistes armijai 1917. gada oktobrī. Itāļi Luidži Kadornas vadībā iepriekšējos 2,5 gadus bija šeit 11 reizes veikuši uzbrukumus ar minimāliem panākumiem. 1917. gada augustā itāļiem gandrīz izdevās pārraut austroungāru aizsardzību, apdraudot ostas pilsētu Triesti. Austroungāri lūdza vācu palīdzību, kas uz Itālijas fronti nosūtīja sešas divīzijas. Tās apvienoja ar deviņām austroungāru divīzijām, izveidojot 14. armiju vācu ģenerāļa Oto fon Belova pakļautībā. Viņa izstrādātais uzbrukuma plāns paredzēja ierobežotu uzbrukumu, kas atspiestu itāļus no Triestes apkārtnes. Kalnainais apgabals nozīmēja, ka lielu armijas vienību ātra pārvietošanās nebija iespējama, tāpēc frontes pārraušanai vācieši izmantoja nelielas specvienības. Lai arī itāļu armijai bija skaitliskais pārsvars, viņiem bija vāja morāle un vāji komandieri. Par spīti dezertieru brīdinājumiem par gaidāmo uzbrukumu, itāļi neveica aizsardzības līniju pastiprināšanu. 

* Oto fon BelovsOto fon Belovs
* Austroungāru kareivju uzbrukumsAustroungāru kareivju uzbrukums
* Vācu kareivji ar itāļu gūstekņiemVācu kareivji ar itāļu gūstekņiem
* Itāļu karagūstekņiItāļu karagūstekņi

1917. gada 24. oktobrī sākās uzbrukums, kas ātri pārrāva itāļu aizsardzību. Vienu no nelielajām vienībām komandēja Ervins Rommels, kuru par panākumiem kaujā apbalvoja ar Pour le Mérite ordeni. 30. oktobrī frontes pārrāvums bija tik dziļš, ka apdraudēja blakus esošās itāļu pozīcijas, un tās sāka atkāpties visā frontes garumā. 10 000 itāļu krita kaujās un 30 000 guva ievainojumus. Gūstā krita 300 000 itāļu, 350 000 dezertēja. Itālijas 2. armija bija pilnībā iznīcināta. Ap 10. novembri frontes līnija stabilizējās apmēram 30 kilometru attālumā no Venēcijas.

Smagā Itālijas sakāve mudināja 9. novembrī Antantei izveidot Augstāko kara padomi, kas ātri uz Itāliju nosūtīja sešas franču un piecas britu divīzijas, lai nostiprinātu itāļu fronti. Sakāves dēļ amatu zaudēja Kadorna, kura vietā iecēla Armando Diazu.

Atsauces
--------

1. 1 2  *Caporetto* Silvestri 2006, p. 117 ISBN 978-8817107112
2. ↑  «Quella massa di profughi che lasciò il Nordest, dopo Caporetto – Il Piccolo».
3. ↑  The Palgrave Concise Historical Atlas of the First World War
**Lielzvīņu platpieris** jeb **Vjetnamas platpieris** (*Hypophthalmichthys harmandi*) ir melnvēderu dzimtas (*Xenocyprididae*) saldūdens zivs, kas mājo Dienvidaustrumāzijā. Izplatības areāls ir samērā ierobežots, un lielzvīņu platpieris sastopams tikai Hainaņas salā Ķīnā un Honas upes baseina lejtecē Vjetnamā. Sugas izdzīvošanu savvaļā apdraud introducētā baltā platpiera populācijas izveidošanās Vjetnamā, tā kā abas sugas veido hibrīdus.

Izskats
-------

Lielzvīņu platpieris izskatās ļoti līdzīgs baltajam platpierim. Tā garums var sasniegt 54,5 cm. Ķermenis samērā augsts, no sāniem saplacināts (vairāk kā baltajam platpierim). Uz vēdera garenvirziena ķīļveida josla. Galva liela, acis mazas, kas atrodas zemu galvas sānos, veidojot platu pieres daļu starp acīm. Mute vērsta uz augšu. Mugura zaļganpelēka, sāni un vēders sudrabaini. Visvieglāk tos var atšķirt pēc zvīņām. Baltajam platpierim tās ir smalkas, bet lielzvīņu platpierim lielākas, tādēļ to skaits uz sānu līnijas ir mazāks, 77—88 zvīņas.

Uzvedība un barība
------------------

Lielzvīņu platpieris mājo upēs, kurām raksturīgas aktīvas ūdens līmeņa izmaiņas. Barojas salīdzinoši seklās, lēni plūstošās un siltās vietās, 05—1,5 m dziļumā, ar ūdens temperatūru apmēram 24°C. Ziemo upju lejtecēs un vidusdaļā, kur upē veidojas dziļākas bedres. Pavasarī, kad plūdos ceļas ūdens līmenis, veic garus migrācijas ceļus uz nārstošanas vietām upju augštecēs. Nārsto tikai dziļos ūdeņos. Pēc nārsta pieaugušie īpatņi atgriežas savās barošanās vietās. Barojas uz ūdentilpes gultnes ar zooplanktonu un fitoplanktonu.

Vairošanās
----------

Dzimumgatavība lielzvīņu platpierim iestājas 5—6 gadu vecumā, sasniedzot 55—70 cm garumu un 5—10 kg masu. Nārsto pavasarī un vasarā plūdu laikā, kad ūdens temperatūra ir 22—30°C. Ja ūdens līmenis krītas, nārstošana tiek pārtraukta, bet atsākas, ja līmenis atkal ceļas. Nārstošana notiek ūdens augšējos slāņos. Auglība līdz 1,1 milj. ikru, kas ir dzeltenīgā krāsā un caurspīdīgi. Raksturīgs porciju nārsts līdz 3 piegājieniem. Ikri puspelaģiski, to attīstība ilgst 1—3 dienas, atkarībā no ūdens siltuma. Ja uz upes ir sabūvēti aizsprosti, ikri nespej peldēt pietiekami ilgi pa straumi un attīstīties. Arī kāpuri turpina peldēt pa straumi lejup pa upi, līdz apmetas kādā stāvoša vai ļoti lēni plūstoša ūdens līcī, plūdu ūdeņu ezeriņā vai attekā. Veido hibrīdus ar balto platpieri. Lielzvīņu platpieris var sasniegt 20 gadu vecumu.

Atsauces
--------

1. 1 2  Carp genetic resources for aquaculture in Asia
2. 1 2 3 4 5 6  IUCN: Hypophthalmichthys harmandi
3. 1 2  FishBase: Hypophthalmichthys harmandi Sauvage, 1884
4. 1 2 3  Research Gate: Largescale silver carp (Hypophthalmichthys harmandi)
5. 1 2  «Listing Largescale Silver Carp (Hypophthalmichthys harmandi), as Injurious Wildlife under the Lacey Act». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2017. gada 17. februārī. Skatīts: 2017. gada 11. februārī.

Ārējās saites
-------------

* Asian Carp
**Kaplī** (nīderlandiešu: *Nederlands Poolstation op Kapp Lee*, norvēģu: *Kapp Leestasjonen*) bija vissezonas pētniecības stacija Arktikā. Izvietojusies Svalbāras arhipelāgam piederošās Edža salas ziemeļrietumos Doleritnesetas ragā.

Vēsture
-------

Staciju 1968. gadā vietā, kuru pirms tam bija regulāri izmantojuši krievu un norvēģu leduslāču mednieki, ierīkoja holandiešu Groningenas universitātes ekspedīcija biologa Pīta Ostervelda *(Piet Oosterveld)* vadībā leduslāču populācijas izpētei. Ekspedīcijā bija septiņi dalībnieki; tās zinātniskais vadītājs bija zooloģe Anne van Veingārdena *(Anne van Wijngaarden)*. Ekspedīcija tika sarīkota par privātiem ziedojumiem un tās mērķis bija iegūt bioloģiskos datus par leduslāčiem austrumos no Špicbergenas. Sakarā ar intensīvajām medībām, to populācija bija strauji sarukusi, kā arī veselības stāvokli bija negatīvi ietekmējušas toksiskās vielas kā DDT un smagie metāli, kas uzkrājās lāču taukaudos.

1968./1969. gada ziemā stacijā veiksmīgi pārziemoja četri cilvēki. Nākamajā vasarā pievinojās citu zinātnieku grupa. 1970. gadā ekspedīcijas dalībnieki tika apbalvoti ar Vissera-Nērlandijas balvu. Gadu vēlāk, daļēji balstoties uz ekspedīcijas pētījumu rezultātiem, leduslāču medības Svalbārā tika stipri ierobežotas, bet kopš 1974. gada pilnīgi aizliegtas.

1972. gadā stacijā atgriezās zinātnieku grupa, kas pētīja naftas ieguves kompāniju veikto izlūkdarbu ietekmi uz vidi.

1977. gadā notika vēl viena ekspedīcija, ko organizēja Arktikas Bioloģisko pētījumu fonds, lai pētītu ziemeļbriežu un tundras veģetācijas attiecības. Ekspedīcijas vajadzībām stacija tika atjaunota un paplašināta.

No 1983. līdz 1988. gadam stacijā tika organizētas ikgadējas ekspedīcijas Pīta Ostervelda vadībā bioloģisko pētījumu veikšanai. 1987. gada vasarā Osterveldu un vēl vienu ekspedīcijas dalībnieku ievainoja leduslācis un viņi tika ar helikopteru evakuēti uz Longjērbīeni. 1989. gadā Ostervelds par simbolisku summu pārdeva Kaplī staciju Norvēģijas Polārajam institūtam, kas staciju nekavējoties nojauca.

2004.—2006. gadā bijušās stacijas vietā tika organizēta norvēģu *Bergen Ice Group* ekspedīcija *ProClim 2004-2006* meteoroloģisko un klimatisko novērojumu veikšanai. Ekspedīcijas izmantoja savulaik naftas kompāniju darbinieku uzbūvētos mednieku namiņus.

2015. gadā bijušās stacijas vietā bāzējās *Oceanwide Expeditions* ekspedīcija, kurā piedalījās arī Pīts Ostervelds.

Atsauces
--------

1. ↑  Barents Sea polar bear research in the good old days – 1968/69 – with video
2. ↑  Dolerittneset („Kapp Lee")
3. ↑  Permanence in Diversity: Netherlands Ecological Research on Edgeoya, Spitsbergen
4. ↑  «Kapp Lee Research Station». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2017. gada 13. novembrī. Skatīts: 2019. gada 6. aprīlī.
5. ↑  Onderzoeker keert terug naar plek waar ijsbeer hem aanviel
6. ↑  Netherlands Scientific Expedition Edgeøya Spitsbergen
**Donalds Birns** (angļu: *Donald Byrne*; 1930. gada 12. jūnijs, Ņujorka — 1976. gada 8. maijs, Filadelfija) bija ASV starptautiskais meistars šahā (1962).

Biogrāfija
----------

ASV starptautiskā lielmeistara šahā Roberta Birna (1928—2013) brālis. Sekmīgi piedalījies ASV atklātajos šaha čempionātos: 1953. gadā - 1. vieta, 1955. gadā - 3. vieta, 1957. gadā - dalījis 1.-2. vietu, bet atzīts par uzvarētāju pēc labāka papildu koeficienta.. Piedalījies ASV šahistu mačos ar PSRS izlasi: 1954. gadā pie 4. galdiņa uzvarējis Juriju Averbahu ar 3:1, bet 1955. gadā ar tādu pašu rezultātu zaudējis Jefimam Helleram. Pārstāvējis ASV komandu Pasaules šaha olimpiādēs, kurās piedalījies 3 reizes (1962-1964, 1968). Individuālajā vērtējumā izcīnījis sudraba (1962) un bronzas (1968) medaļas. Par panākumiem turnīros FIDE 1962. gadā Birnam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM) nosaukumu. Pāragri miris no sarkanās vilkēdes.

Atsauces
--------

1. ↑  «US Open Champions». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 4. augustā. Skatīts: 2016. gada 18. februārī. Archived 2016. gada 4. augustā, *Wayback Machine* vietnē.
2. ↑  OlimpBase :: Men's Chess Olympiads :: Donald Byrne

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 283990917
* ISNI: 0000 0003 9043 1463

 |

 |
**Kaprīzes tēma** ir tēma šaha kompozīcijā. Tās būtība — vienā fāzē melnie novērš balto draudu, likvidējot kādu savas pozīcijas vājumu, otrā fāzē baltie paši likvidē šo vājinājumu, bet melnie aizsargājoties to spiesti atjaunot.

Vēsture
-------

Tēmu piedāvāja krievu problēmists Jurijs Suškovs, kas 1973. gadā publicēja uzdevumu, kurā pirmoreiz bija iestrādāta šī tēma, pie tam divos variantos: 

**J. Suškovs**  
 *Šahmati v SSSR*, 1973**Mats 2 gājienos**
**Uzdevuma risinājums**

Pirmo tematisko variantu pāri veido divi maldinājumi:
**1. Lf8?** (draud **2. Tcd6#**, izmantojot lauciņa c5 bloķēšanu), melnie aizsargājas **1. ... c4!** atbloķējot lauciņu c5.
**1. Lxc5?** (baltie paši atbloķē c5, radot draudu **2. c4#**), **1. ... Zxc5** (aizsargājoties, melnie atkal bloķē c5) **2. Tcd6#**, bet 1. ... Ld3!
Otro — maldinājums un risinājums:

**1. Te8? (draud 2. Le6#), bet 1. ... e3!**
**1. Txe4! (draud 2. c4#)**
**1. ... Lxe4 2. Le6#**
Blakus varianti:
1. ... Zxb6+ 2. Zxb6#
1. ... Ze5 2. Txc5#
1. ... c4 2. Td4#
1. ... La2/d3 2. D(x)d3#

Piemērs
-------

**A. Dombrovskis**  
 *Večerņij Ļeņingrad*, 1977  
1. godalga**Mats 2 gājienos**
**Uzdevuma risinājums**

Pirmais maldinājums: 1. Ta7? (draud 2. Db7#), melnie draudu novērš ar 1. ... e5!, atbloķējot karalim lauciņu e6.
Otrais maldinājums: 1. Td7? (draud 2. Txd6#), melnie draudu novērš ar 1. ... e5!, ieslēdzot torni lauciņa d6 aizsardzībai.
Risinājumā gājiens **1. Txe6! (draud 2. Zf4#)** atbrīvo lauciņu e6 melno karalim.
Tematiskajos variantos melnie spiesti —
bloķēt lauciņu e6 **1. ... Txe6 2. Db7#**
vai izslēgt torņa h6 iedarbību uz lauciņu d6 1...Ng6 2.Rxd6#
Blakus varianti:
1. ... Kxe6 2. Df7#
1. ... fxe4 2. Dxe4#

Atsauces
--------

1. ↑  *Шахматы: Энциклопедический словарь / Гл. ред. А.Е. Карпов*. Москва : Советская энциклопедия. 1990. 148. lpp. ISBN 5-85 270-005-3. (krieviski)
2. ↑  *Словарь терминов шахматной композиции / Авт.-сост. Басистый М. Б*. Киев : Книга. 2004. 150.—151. lpp. ISBN 966-96424-0-1 Jāpārbauda `|isbn=` vērtība. (krieviski)

Ārējās saites
-------------

* Kaprīzes tēmas uzdevumu kolekcija vietnē *yacpdb*
**Viljams Henrijs "Henks" Grīns II** (dzimis 1980. gada 5. maijā Birmingemā) ir amerikāņu uzņēmējs, mūziķis un vlogeris, kas pazīstams ar savu YouTube kanālu VlogBrothers, kurā viņš sadarbojas ar savu brāli Džonu Maiklu Grīnu. Viņš ir arī interneta vides tehnoloģijas bloga EcoGeek, kā arī Subbable veidotājs. Henks kopā ar savu brāli izveidoja pasaulē lielāko interneta video konferenci, VidCon. Viņš piedalās arī citu YouTube kanālu satura izveidē, ieskaitot Crash Course, SciShow, The Lizzie Bennet Diaries, The Brain Scoop, Animal Wonders, SciShow Space, hankschannel, GamesWithHank un Sexplanations.

Personiskā dzīve
----------------

Grīns dzima Birmingemā, Alabamu, tad viņa ģimene drīzumā pārvācās uz Orlando, Floridu, kur viņš pavadīja bērnību. Viņš absolvēja no Ziemas Parka Vidusskolas 1998. gadā un tad ieguva bakalaura grādu bioķīmijā no Ekerdas Koledžas.

Karjera
-------

### Mūzika

Brotherhood 2.0 projekta laikā, Grīns pieņēma izaicinājumu katru nedēļu sarakstīt un izpildīt oriģinālu dziesmu (pazīstamas kā "Dziesmu trešdienas"), un viņš turpināja, lai gan retāk, rakstīt un izpildīt dziesmas. Viņa dziesmas ietver "I'm Gonna Kill You," "Baby, I Sold Your Dog on eBay," and "What Would Captain Picard Do?". Viena no Grīna veiksmīgākajām dziesmām ir "Accio Deathly Hallows". Tā tika prezentēta YouTube sākumlapā un ir skatīta vairāk nekā pusotru miljonu reižu.

Grīna pirmais studijas albums, *So jokes*, tika izlaista 2008. gadā un sasniedza numuru 22. vietu Billboard Top 25. Viņš kopš tā laika ir izlaidis četrus citus albumus. *I'm So Bad at This: Live!* (2009), *This Machine Pwns n00bs* (2009), *Ellen Hardcastle* (2011) un *Incongruent* (2014) ar savu jauno grupu, Hank Green and the Perfect Strangers.

Atsauces
--------

1. ↑  «VlogBrothers channel». YouTube. Skatīts: 2012. gada 11. janvāris.
2. ↑  AJ. «Indiegogo Celebrates YouTubers’ Big Successes at VidCon». *Indiegogo*, 2014. gada 3. jūlijs. Skatīts: 2014. gada 21. jūlijs.
3. ↑  «Crash Course». YouTube. Skatīts: 2013. gada 26. marts.
4. ↑  «SciShow». YouTube. Skatīts: 2013. gada 26. marts.
5. ↑  «The Lizzie Bennet Diaries». YouTube. Skatīts: 2013. gada 26. marts.
6. ↑  «The Brain Scoop». YouTube. Skatīts: 2013. gada 26. marts.
7. ↑  Skylar Browning. «Missoula's Hank Green wins an Emmy». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2014. gada 21. augustā. Skatīts: 2014. gada 22. jūlijs.
8. 1 2

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 58528793
* LCCN: n2007030517
* ISNI: 0000 0000 3635 7125
* GND: 1179967488
* SUDOC: 241961688
* BNF: cb17927616t (data)
* BIBSYS: 1542227318610
* NKC: xx0240591
* BNE: XX6026939

 |

 |
SIA ***AW Latvia*** ir uzņēmums, kas dibināts 2012. gadā un tā pamatdarbība ir kokapstrāde. Uzņēmums kā izmejmateriālu izmanto kokmateriālu, kas tiek iegūts demontējot vecas koka ēkas. Savas darbības laikā *AW Latvia* ir izveidojusi divus preču zīmolus *Antique wood* (produkti no otrreiz pārstrādātas koksnes — mēbeles, sienu apdares materiāls, trīsslāņu plātnes un interjera dizaina priekšmeti) un *Wooden Wall Design* (sienu apdares paneļi, durvis no antīka un jauna koka). Uzņēmums nodarbojas ar abu šo zīmolu produktu ražošanu un pārdošanu. Ražošana notiek uzņēmumam piederošā rūpnīcā, kas atrodas Smiltenē, Limbažu ielā 2. *AW Latvia* 2018. gadā tika iekļauta LIAA top 5 uzņēmumu sarakstā, kas eksportē vairāk nekā 70% no saražotās produkcijas uz vairāk kā 30 valstīm.

Uzņēmuma zīmoli
---------------

### *Wooden Wall Design*

*Wooden Wall Design* ir uzņēmuma *AW Latvia* preču zīme, kas reģistrēta 2020. gadā. Ar preču zīmi *Wooden Wall Design* tirgū tiek piedāvāti sienu apdares paneļi, apdares dēļi un durvis.

### *Antique Wood*

*Antique Wood* ir uzņēmuma *AW Latvia* preču zīme, kas reģistrēta 2012. gadā. Ar preču zīmi *Antique Wood* tirgū tiek piedāvātas mēbeles, trīsslāņu plātnes, interjera dizaina priekšmeti.

Atsauces
--------

1. ↑  "Latvijas Republikas Uzņēmumu reģistrs"
2. ↑  «"Latvijas Investīciju un attīstības aģentūra"». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2020. gada 3. augustā. Skatīts: 2020. gada 29. maijā.
3. ↑  "Dienas Bizness"
4. ↑  "Latvijas Republikas Patentu valde"
5. ↑  "Latvijas Republikas Patentu valde"

Ārējās saites
-------------

* preču zīmes *Wooden Wall Design* vietne
* preču zīmes *Antique wood* vietne
**Kapinamarani** (kapinamaraniešu: *Kapingamarangi*) ir izolēts koraļļu atols Klusajā okeānā, tiek pieskaitīts Karolīnu salu arhipelāgam. Ietilpst Mikronēzijas Federatīvo Valstu Ponpejas pavalstī, administratīvi veido atsevišķu municipalitāti. Atola iedzīvotāji ir polinēzieši, runā kapinamaraniešu valodā, kas tuva samoāņu valodai. Kapinamarani ir viens no diviem Polinēzijas eksklāviem Mikronēzijā, otrs ir Nukuoro.

Ģeogrāfija
----------

Kapinamarani ir koraļļu atols Karolīnu salu dienvidu daļā 730 km uz dienvidrietumiem no Ponpejas un 300 km uz dienvidiem no tuvākās cietzemes Nukuoro. Atolā 33 salas, to kopējā sauszemes platība ir 1,12 km². Koraļļu rifs ieskauj 61,5 km² lielu lagūnu; kopējā atola platība ir 82 km². Atolā piecas apdzīvotas salas: Touhou (3,72 ha, 293 iedzīvotāji), Verua (16,75 ha, 183 iedzīvotāji; ar dambi savienota ar Touhou), Tarina (5,02 ha, 31 iedzīvotājs), Matiro (4,17 ha, 13 iedzīvotāji) un Hukuhenua (2,02 ha, 7 iedzīvotāji). Citas lielākās salas ir Hare (32,17 ha) un Rinutori (10,8 ha).

Vēsture
-------

Pirmais no eiropiešiem salu 1537. gadā atklāja spāņu jūrasbraucējs Ernando de Grihalva (*Hernando de Grijalva*) un atzīmēja to kartē ka *Los Pescadores* — ‘Zvejnieku salas’. 19. gadsimta kartēs briti atolu atzīmēja kā **Griniču** (*Greenwich* ), bet franči — kā **Konstantīnu** (*Constantine*).

Atols tika apdzīvots, domājams, pirms 600—700 gadiem no Elisa salām vai Samoa. Nelielā vietējā mikronēziešu populācija, domājams mortlokieši, tika asimilēti. Atols ir ļoti izolēts un kontakti ar apkārtējām salām bija reti, galvenokārt ar Voleai, no kurienes tika aizgūti ārstnieciskie augi, pesteļošana un grupveida zvejas metode. 1865. gadā atolā iebruka māršalieši un nogalināja pusi atola iedzīvotāju. Pirmais tiešais kontakts ar eiropiešiem, kad kāds kuģis iebrauca lagūnā, notika tikai 1877. gadā. Pēc tam atolu periodiski apmeklēja tirgoņu kuģi no Rabaulas, kas iemainīja kopru pret rietumnieku precēm. Regulāri tirdzniecības un transporta sakari tika izveidoti tikai pēc atola nonākšanas Japānas kontrolē 1914. gadā. 1919. gadā daļa atola iedzīvotāju tika pārcelti uz Ponpeju, kur tie nodibināja atsevišķu ciemu Porakietu (*Porakied*); mūsdienās tajā dzīvo vairāk kā 600 cilvēku un tur ir vairāk kapinamaraniešu valodas zinātāju nekā dzimtajā atolā. 1954. gadā kapinamaranieši izveidoja nelielu apmetni Orolukas atolā, kur audzēja kopru un medīja jūras bruņurupučus.

Atsauces
--------

1. ↑  Encyclopedia.com Kapingamarangi

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Kapinamarani***.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 243167636
* LCCN: sh85071555
* GND: 4392050-0

 |

 |