recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Barneo** (krievu: *Барнео*) ir sezonāla dreifējoša starptautiska ekspedīciju bāze Arktikā. Izvieto uz peldoša ledus Ziemeļu Ledus okeānā Ziemeļpola tuvumā. Bāze tiek ierīkota kopš 2000. gada un to organizē Krievu ģeogrāfiskās biedrības *(Русское географическое общество)* Ekspedīciju centrs sadarbībā ar citām organizācijām. Bāzi izmanto galvenokārt zinātniskajiem pētījumiem un ekstrēmajam tūrismam.

Bāze tiek ierīkota aprīļa mēnesī un darbojas mēnesi vai pusotru, kamēr nav spēcīgs vējš un nesāk kust ledus. Vieta nometnei tiek izvēlēta uz piemērota ledus gabala starp 88,5°N līdz 89,5°N un 90°E līdz 140°E. Bāze kopā ar ledus gabalu dreifē ar vidējo ātrumu ap 800 m/h. Kopīgi ar Barneo nereti tiek ierīkota arī pētniecības stacija Severnij poļus.

Pie bāzes tiek ierīkots ledus lidlauks, kas spēj uzņemt An-74 un Il-76 lidmašīnas, kā arī tur bāzējas vismaz divi Mi-8 helikopteri.

Bāzē parasti tiek ierīkoti 12 apsildāmi dzīvojamiem moduļi, 2 kopkajītes (personālam un tūristiem), vairākas tehniskās būves.

Gada laikā bāzi apmeklē ap 250 tūristu, kuriem tiek piedāvātas dažādas ekstrēmās izklaides — izpletņlēkšana, zemledus daivings, lidojumi ar gaisa balonu u.c. Barneo bieži tiek izmantota kā bāze pārgājieniem uz Ziemeļpolu, kas atkarībā no dreifa maršruta, atrodas tikai dažu desmitu kilometru attālumā.

Atsauces
--------

1. ↑  Поиск льдины для десятой базы РГО "Барнео" начнется 16 февраля
2. ↑  База Барнео – ледовый дрейфующий лагерь
3. ↑  АЛЕКСАНДР ОРЛОВ: "«ХРУСТАЛЬНЫЙ КОМПАС» - ЭТО, ДЕЙСТВИТЕЛЬНО, КЛЮЧЕВАЯ ПРЕМИЯ В ОБЛАСТИ НАЦИОНАЛЬНОЙ ГЕОГРАФИИ..."
4. ↑  Ледовая база в живом журнале

Ārējās saites
-------------

* Nordpol-Expedition. Mehr Licht!
* BARNEO ICE CAMP. Gateway to the North Pole
* North Pole campers pack up after shortest ice drift ever
Ordeņa dibinātāja Klāra Feja
**Nabadzīgā Bērna Jēzus māsu kongregācija** (latīņu: *Congregatio Sororum a Paupere Infante Jesu*) ir Romas katoļu sieviešu kongregācija, kas dibināta 1844. gadā Āhenē. Aktīvi darbojas arī Latvijā.

Ordenis nodarbojas ar nabadzīgu, sociāli neaizsargātu bērnu, sevišķi meiteņu, aprūpi un atbalstīšanu. Ordeni akceptējuši Romas pāvests Pijs IX 1862. un 1869. gadā un pāvests Leons XIII 1881. un 1888. gadā. Iesākumā darbojies Āhenē, Bismarka kultūrcīņas laikā ordenis pārcēla savu darbību uz netālo Simpelveldi Nīderlandē. Visā ordenī darbojas apmēram 630 māsu, no kurām ievērojama daļa Latvijā - 32.

Latvijā māsas ieradās 1927. gada 4. novembrī, kad māte Olga Koha (*Olga Koch*) ar 4 māsām no Vīnes pēc arhibīskapa Antonija Springoviča aicinājuma Jaunaglonā nodibināja pirmo Nabadzīgā Bērna Jēzus māsu klosteri Latvijā. Mūsdienās Nabadzīgā Bērna Jēzus māsu kongregācijas klosteri atrodas Daugavpilī, Liepājā, Līvānos, Rīgā un Varakļānos.

Ārējās saites
-------------

* Nabadzīgā Bērna Jēzus māsu kongregācija Latvijā

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 262288867
* LCCN: no2002051320
* GND: 403847-2

 |

 |
Centrālā un Austrumeiropas valstis mūsdienu Eiropas politiskajā kartē.
Poļu politiķu pēc Pirmā pasaules kara piedāvātā Starpjūras federācija (*Federacja Międzymorza*).
Pola Roberta Magoksi (*Magocsi*) ieteiktais Austrumu Centrālās Eiropas iedalījums trīs atšķirīgās zonās (1993).
**Centrālā un Austrumeiropa** (angļu: *Central and Eastern Europe, CEE*) ir viens no politiskajiem un kulturālajiem Eiropas reģioniem, kurā ietilpst tās bijušās Austrumu militārā bloka valstis, kas pēc bloka sabrukuma 1989. - 1990. gadā pakāpeniski integrējās Eiropas Savienības struktūrās.

Teritorija
----------

Pēc Eiropas Savienībā lietotās definīcijas Centrālās un Austrumeiropas reģionā ietilpst šādas dalībvalstis: 

* Polija
* Čehija
* Slovākija
* Ungārija

* Igaunija
* Latvija
* Lietuva

* Slovēnija
* Horvātija

* Rumānija
* Bulgārija

Plašākā nozīmē reģonam pieskaita arī Eiropas Savienības Balkānu esošās un potenciālās kandidātvalstis:

* Serbija
* Melnkalne
* Ziemeļmaķedonija
* Albānija
* Kosova
* Bosnija un Hercegovina

Vēsturiskais reģions
--------------------

Vēsturiski šis reģions lielā mērā atbilst jau 19. gadsimtā tapušajai politiskajai koncepcijai par "Starpeiropas reģionu" (vācu: *Zwischeneuropa*) starp Vācijas un Krievijas impērijām vai "Starpjūras reģionu" (poļu: *Międzymorze*) starp Baltijas un Melno jūru.

Kultūrreģions
-------------

Šveices antropologs Kristiāns Džordāno (*Giordano*) 1990. gados sadalīja Eiropu sešos vēsturski kulturālos regionos, no kuriem vienu viņš nodēvēja par "Austrumviduseiropu". Tajā ietilpināja ne tikai Polijas, Ungārijas, Slovākijas un Rumānijas teritorijas, bet arī Slovēniju un Baltijas valstis. Uzskata, ka šo reģionu raksturoja vēsturiski noteiktā funkcija piegādāt Ziemeļrietumeiropas reģionam izejvielas un cilvēku resursus. Kā vienojoša pazīme ir Jauno laiku sākumā notikusī "refeodalizācija" jeb dzimtbūšanas ieviešana lielajos zemes īpašumos, kas dažās šī reģiona zemēs saglabājās līdz pat 19. gadsimta vidum.

Atsauces
--------

1. ↑  Interdependente Vielfalt: Die historischen Regionen Europas. In: Karl Kaser u.a. (Hg.): *Europa und die Grenzen im Kopf*, Wieser-Verlag, Klagenfurt 2003, S. 113 - 134.

Skatīt arī
----------

* Austrumeiropa
* Centrāleiropa

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 173091383
* SUDOC: 028362780
* BNF: cb12021360s (data)
* NKC: ge128476

 |

 |
**Soloras salas** (indonēziešu: *Kepulauan Solor*) ir salu grupa Indonēzijā, Mazo Zunda salu arhipelāgā. Administratīvi ietilpst Austrumu Nusa Tengaras provincē, kur ir sadalītas Lembatas un Austrumfloresas apriņķos. Lielākā apdzīvotā vieta ir Lembatas apriņķa centrs Levoleba.

Ģeogrāfija
----------

Salas izvietojušās Indonēzijas dienvidaustrumos. Ziemeļos tās apskalo Floresas jūra, dienvidos — Savu jūra. Aloras šaurums austrumos to atdala no Aloras salām, bet Floresas šaurums rietumos — no Floresas. Sastāv no trijām galvenajām salām — Lembatas (1266,4 km²), Adonaras (529,5 km²) un Soloras (226,3 km²), kā arī vairākām mazākām salām. Salas ir vulkāniskas izcelsmes, reljefs kalnains, augstākā virsotne ir Bolens 1651 m vjl Adonaras salā.

Salās valda tropiskais klimats. Ainavā dominē tropiskie lietusmeži.

Atsauces
--------

Ārējās saites
-------------

* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)

  


|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* LCCN: sh2019000030

 |

 |
**Bīvera ezers** (angļu: *Beaver Lake*) ir ar ledu klāts saldūdens ezers Antarktīdā. Izvietojies Eimerija oāzē Prinča Čārlza kalnu austrumu piekājē, no austrumiem ar Džeti pussalu norobežotajā pakavveida Bīvera ieplakā, ko aizpilda stagnanta Nemesīdas glečera mēle. Tiek uzskatīts par lielāko Antarktīdas ezeru. Ezers pieder pie tā sauktajiem plūdmaiņas (epišelfajiem) ezeriem, jo zem Nemesīdas glečera un Eimerija šelfa ledāja ir hidroloģiski savienots ar okeānu; ezera virsma atrodas okeāna virsmas līmenī. Ezers savienots ar 6 km uz dienvidaustrumiem esošo Radoka ezeru ar Pagodromas aizu.

Ezers atklāts 1956. gadā Austrālijas antarktiskās ekspedīcijas gaitā un nosaukts pēc De Havilland Canada DHC-2 Beaver lidmašīnām, kas intensīvi izmantoja ezera virsmu kā nolaišanās laukumu 1957. gada izpētes ekspedīcijas laikā.

Bīvera ieplakas austrumos atrodas Ļedovoje ezers, kura krastā kopš 1982. gada darbojas Krievijas vasaras polārstacija Sojuza. Bīvera ezera dienvidrietumu krastā ierīkota austrāliešu vasaras lauka nometne Bīverleika.

Atsauces
--------

1. ↑  Indications of Holocene sea-level rise in Beaver Lake, East Antarctica
2. ↑  «The Beaver Lake region». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2009. gada 30. septembrī. Skatīts: 2010. gada 29. jūlijā.
3. ↑  USGS GNIS
4. ↑  Полевая база Союз
5. ↑  «Summer spring clean for the Davis field huts». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2009. gada 1. oktobrī. Skatīts: 2010. gada 29. jūlijā.
6. ↑  Australian Antarctic Gazetteer Id 1193
**Mobilā lietotne** jeb **mobilā aplikācija** (angļu: *mobile application*) ir lietojumprogrammatūra, kas galvenokārt tiek izmantota dažādās viedierīcēs — viedtālruņos, planšetdatoros, viedpulksteņos, e-lasītājos un digitālajos mūzikas atskaņotājos. Lietotnes darbojas neatkarīgi no citām ierīcēm vai sistēmām.

Mobilās lietotnes ir paredzētas, lai izglītotu, izklaidētu un palīdzētu patērētājiem ikdienas dzīvē. Ar lietotņu palīdzību iespējams pielāgot mobilo tālruni katra lietotāja individuālajām vēlmēm un vajadzībām. Tās ir viegli pieejamas ikvienam lietotājam.

Mobilās lietotnes, atkarībā no ierīces, iespējams lejupielādēt tādās vietnēs kā *App Store*, *Google Play*, *BlackBerry App World* u.c. Pieejamas gan maksas, gan bezmaksas lietotnes. Lielākā daļa lietotņu ir bezmaksas. Maksas lietotņu cenas 95% gadījumu nesasniedz 10 ASV dolāru. Populārākā cena spēļu kategorijai ir 0,99 ASV dolāru.

Pētījumi prognozē ieņēmumu no lietotņu pārdošanas pieaugumu līdz 2013. gadam. Vēlāk iespējama stabilizēšanās un neliels kritums, kas izskaidrojams ar populārāko lietotņu pieejamību bez maksas.

Populārākās mobilās lietotnes 2011. gada 2. ceturksnī bija spēles — 61% no lejupielādētajām lietotnēm, tām seko laikapstākļu, sociālo tīklu lietotnes u.c.

Atsauces
--------

1. ↑   Archived 2011. gada 27. novembrī, *Wayback Machine* vietnē. What is a mobile app
2. ↑   Archived 2012. gada 19. janvārī, *Wayback Machine* vietnē. Mobile Applications
3. ↑   Archived 2011. gada 16. decembrī, *Wayback Machine* vietnē. What is mobile app and why do I want one
4. ↑
Buruli čūla Ganas iedzīvotāja kreisajā potītē
**Buruli čūla** (pazīstama arī kā **Bērnsdeila čūla**, **Sērla čūla**, vai **Deintrija čūla**) ir infekcijas slimība, ko izraisa *Mycobacterium ulcerans*. Infekcijas agrīno stadiju raksturo nesāpīgs  mezglveida izaugums vai pietūkusi vieta. Šis mezglveida izaugums var kļūt par čūlu. Čūla var būt lielāka iekšpusē nekā ādas virsmā, visapkārt var būt pietūkums. Slimībai pasliktinoties, var tikt inficēti kauli. Buruli čūlas visbiežāk skar rokas vai kājas, parasti nav drudža.

Etioloģija
----------

*M. ulcerans* izdala toksīnu, pazīstamu kā mikolaktons (*mycolactone*), kas traucē imūnsistēmas darbību un izraisa audu nāvi. Baktērijas no tās pašas dzimtas arī izraisa tuberkulozi un lepru (attiecīgi *M. tuberculosis* un *M. leprae*). Nav zināms, kā slimība izplatās. Ūdens avoti varētu būt saistīti ar tās izplatīšanos. Līdz 2013. gadam nav atrasta efektīva vakcīna.

Ārstēšana
---------

Ja ārstēšanās sākta laikus, 80% gadījumu ir efektīvs astoņu nedēļu ilgs antibiotiku kurss. Ārstēšanā bieži lieto zāles rifampicīnu un streptomicīnu. Dažreiz lieto klaritromicīnu vai moksifloksacīnu streptomicīna vietā. Cita ārstēšanas metode ir čūlas izgriešana. Pēc infekcijas izārstēšanas čūlas vietā parasti paliek rēta.

Epidemioloģija
--------------

Buruli čūlas visbiežāk sastopamas lauku apvidos Subsahāras Āfrikā, jo īpaši Kotdivuārā, bet var arī izpausties Āzijā, Klusā okeāna rietumu daļā un Amerikas kontinentos. Gadījumi ir konstatēti vairāk nekā 32 valstīs. Katru gadu notiek apmēram pieci līdz seši tūkstoši inficēšanās gadījumu. Ar Buruli čūlu var slimot arī vairākas dzīvnieku sugas. Alberts Raskins Kuks 1897. gadā bija pirmais, kas aprakstīja Buruli čūlas.

Atsauces
--------

1. ↑  James, William D.; Berger, Timothy G. *Andrews' Diseases of the Skin: clinical Dermatology*. Saunders Elsevier, 2006. 340. lpp. ISBN 0-7216-2921-0.
2. ↑  Rapini, Ronald P.; Bolognia, Jean L.; Jorizzo, Joseph L. *Dermatology: 2-Volume Set*. St. Louis : Mosby, 2007. Chapter 74. ISBN 1-4160-2999-0.
3. ↑  Lavender CJ, Senanayake SN, Fyfe JA (January 2007). "First case of *Mycobacterium ulcerans* disease (Bairnsdale or Buruli ulcer) acquired in New South Wales". *Med. J. Aust.* 186 (2): 62–3. PMID 17223764.
4. 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16  «Buruli ulcer (*Mycobacterium ulcerans* infection) Fact sheet N°199». *World Health Organization*. June 2013. Skatīts: 2014. gada 23. februāris.
5. 1 2 3 4 5  Nakanaga, K; Yotsu, RR; Hoshino, Y; Suzuki, K; Makino, M; Ishii, N (2013). "Buruli ulcer and mycolactone-producing mycobacteria.". *Japanese journal of infectious diseases* 66 (2): 83–8. PMID 23514902.
6. 1 2  Einarsdottir T, Huygen K (November 2011). "Buruli ulcer". *Hum Vaccin* 7 (11): 1198–203. doi:10.4161/hv.7.11.17751. PMID 22048117.
7. ↑  Sizaire V, Nackers F, Comte E, Portaels F (2006). "*Mycobacterium ulcerans* infection: control, diagnosis, and treatment". *Lancet Infect Dis* 6 (5): 288–296. doi:10.1016/S1473-3099(06)70464-9. PMID 16631549.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Buruli čūla***.
**Ahmeds III** (osmaņu turku valodā: احمد ثالث [ahmedi sa:lis]; dzimis 1673. gada 30. decembrī, miris 1736. gada 1. jūlijā) bija Osmaņu impērijas sultāns (no 1703. gada 22. augusta līdz 1730. gada 1. oktobrim), sultāna Mehmeda IV dēls. Tronī Ahmeds III kāpa pēc sava brāļa Mustafa II atteikšanās no troņa. Mustafa II sieva princese Hatidže kopā ar savu tēvu lielvezīru Nevšehirli Damatu Ibrahimu pašā bija faktiskie valsts vadītāji un šo laiku sauc par Tulpju laikmetu.

Biogrāfija
----------

Ahmeds III uzturēja labas attiecības ar Franciju, kurām pastāvīgi traucēja Krievijas Impērija. Pēc Zviedrijas sakāves Poltavas kaujā pret Pēteri I (1709), Ahmeds III deva patvērumu karalim Kārlim XII (1672—1725). Kārlis XII pierunāja Ahmedu III uzsākt karu pret Krieviju un Krievu-turku karā (1710-1711) Baltadži Mehmeta pašā vadībā osmaņi uzvarēja un atguva Azovu un piespieda krievus nojaukt Taganrogas un citus cietokšņus, kā arī vairs neiejaukties Polijas-Lietuvas lietās.

Uzvara karā pret krieviem bija vēsturē vienīgais gadījums, kad osmaņi bija tik tuvu, lai pilnībā salauztu savu ziemeļu kaimiņu, kura spēkus 1711. gadā pilnībā iznīcināja lielvezīrs Baltadži Mehmets pašā pie Prutas upes. Osmaņu turpmākai virzībai uz Maskavu vairs nebija ievērojamu šķēršļu, ja vien sultāns būtu izlēmis turpināt karagājienu.

Karadarbību pārtrauca pēkšņā ziņa, kas sasniedza Konstantinopoli. Osmaņu impērijā bija iebrukuši safavīdi, izraisot paniku un tādēļ sultāns bija spiests novērst uzmanību no Krievijas.

Lielu nepatiku pret sultānu izraisīja viņa pārāk greznais dzīvesveids, kuru atdarināja arī citas augstākās amatpersonas un tādēļ 1730. gada 20. septembrī pret sultānu sacēlās janičāri un viņš bija spiests atteikties no troņa.

Ahmeds pats izvēlējās uz troni izvirzīt savu brāļadēlu Mahmudu I (1730-1754), kurš kļuva par jauno sultānu, bet pats atgriezās uz dzīvi harēmā un pēc sešiem gadiem mira.

Ahmeda III laiku iezīmes
------------------------

Sultāns Ahmeds III pieņem Topkapi pilī ārvalstu vēstniekus.
Neskatoties uz turku zaudējumiem Lielajā turku karā, Ahmeda III 27 gadus ilgais valdīšanas laiks nav uzskatāms par neveiksmīgu. Viņš bija atguvis impērijai Azovu un Moreju, kā arī iekarojis daļu no Persijas.

Ahmeda III valdīšanas beigās valsts finanses bija plaukstošā stāvoklī, kas bija panākts bez nodokļu ievērojamas paaugstināšanas. Sultāns bija liels literatūras un mākslas atbalstītājs un viņa laikā Konstantinopolē tika ieviesta pirmā grāmatu spiestuve arābu un turku valodā (līdz 1729. gadam spiestuves darbojās tikai grieķu valodā).

Skatīt arī
----------

* Ahmeda III strūklaka

Atsauces
--------

* Šajā rakstā izmantoti materiāli no grāmatas *History of Ottoman Turks* (1878)
* Ahmeds III 1911. enciklopēdijā

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 290225144
* LCCN: n79084711
* ISNI: 0000 0000 7853 2569
* GND: 101094108
* SUDOC: 191067458
* BNF: cb162026056 (data)

 |

 |
**Džudzjana** (ķīniešu: 珠江, *Zhū Jiāng* — ‘Pērļu upe’) ir upe Ķīnas dienvidos, valsts trešā garākā upe. Sākas kalnainā apvidū Juņnaņas provinces Cjuidzjinas municipalitātes Džaņji pilsētas apkaimē kā Naņpaņdzjana. Plūst austrumu—dienvidaustrumu virzienā cauri Guansji un Guandunas provincēm, vairākkārt mainot nosaukumu (Naņpaņdzjana→ Hunšuihe→ Cjaņdzjana→ Sjuņdzjana→ Sjidzjana→ Džudzjana). Šaurākā nozīmē par Džudzjanu dēvē tikai 177 km garu posmu tās lejtecē pēc Sjidzjanas saplūšanas ar Beidzjanu un Dundzjanu. Lejtecē Džudzjana veido plašu, sazarotu deltu, kas ir viena no planētas visblīvāk apdzīvotajām teritorijām, kurā dzīvo ap 67 miljoni cilvēku un kuras kopprodukts ir ap 742 miljardi EUR.

Lielākās pietekas ir Liudzjana, Juidzjana un Beidzjana. Lielākās pilsētas krastos ir Guandžou, Džaocjina un Udžou.

Džudzjanas lejtece ir viena no pasaules piesārņotākajām upēm, bet neskatoties uz to, te joprojām ir attīstīta pērļu audzēšana, no kā upe ieguvusi savu nosaukumu.

Atsauces
--------

1. ↑  *Ģeogrāfijas vārdnīca Pasaules zemes un tautas*. Rīga : Galvenā enciklopēdiju redakcija. 1978. 189. lpp.
2. ↑  Bruttoinlandsprodukt (BIP) in China im Jahr 2014 nach Provinzen

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Džudzjana***.
**"Burvju pusdienas"** ir Ingus Baušķenieka trešais soloalbums.

Pēc 1990. gada albuma "Klusais okeāns" jaunas Baušķenieku dziesmas top lēni. 1992. gadā nāk klajā Ingus solo radiosingls "Ārpus tiltiem". 

1993. gadā seko divas kopā ar Edīti rakstītas dziesmas "Roņi" un "Lietus nomierina mani", otrā no tām iekļauta 1993. gadā izdotajā latviešu popmūzikas izlasē — pirmajā Latvijā producētajā ierakstā, kas izdots CD formātā. Abas dziesmas piedalās "Mikrofona" rokaptaujā, "Lietus nomierina mani" gada balsojumā iegūst 45. vietu, "Roņi" - 60. vietu.

Albums ir ierakstīts Baušķenieka mājas studijā un izdots 1995. gada nogalē ierakstu kompānijā "Mikrofona ieraksti". Pazīstamākās šī albuma dziesmas ir radiosingli "Zvēri nāk" un "Lidojums uz Sauli". Dziesmai "Zvēri nāk" izveidots Olafa Okonova režisēts videoklips.

Dziesmu saraksts
----------------

1. Zvaigzne debesīs - 6.00
2. Vai tu guli - 5.17
3. Aizlidoja kļavas - 4.33
4. Zvēri nāk - 4.17
5. Uz zelta pirkstgaliem - 4.09
6. Mīli beidzies - 4.32
7. Roņi (piedalās Edīte Baušķeniece) - 6.13
8. Lietus nomierina mani (piedalās Edīte Baušķeniece) - 5.00
9. Pāri sienai - 5.21
10. Lidojums uz Sauli - 5.50

Atsauces
--------

1. ↑  YouTube - Mikrofona rokaptauja 1993
***Kcell***, uzņēmuma nosaukums *Ksell AK* (kazahu: *«Кселл» АҚ*), ir Kazahstānas mobilo sakaru operators. Tas ir dibināts 1998. gadā. Uzņēmuma galvenais birojs atrodas Almati.

Uzņēmums darbojas ar zīmolu ***Kcell*** (mērķauditorija ir korporatīvie klienti) un ***Activ*** (plašam personu lokam).

*Kcell* akcijas tiek kotētas Kazahstānas fondu biržā un Londonas fondu biržā. Lielākais kapitāldaļu turētājs ir *Kazaktelekom* (75 %).

Vēsture
-------

1998. gada 1. jūnijā Kazahstānas valsts sakaru operators *Kazaktelekom* dibināja biedrību ar ierobežotu atbildību ***GSM Kazakstan***, lai izveidotu mobilo sakaru tīklu. Pēc *GSM* licences saņemšanas 1999. gada februārī sāka darbu *GMS* tīkls. 7. februārī tika atklāts zīmols ***Kcell***, kura mērķauditorija bija korporatīvie klienti. 1999. gada 9. septembrī palaists zīmols ***Activ***, kas bija paredzēts plašam personu lokam.

2004. gadā uzņēmuma abonentu skaits pārsniedza 1,5 miljonus.
2007. gadā decembrī tika pieslēgts 6 miljonais abonents.
2011. gadā *Kcell* uzsāka *3G* pakalpojumus.

Līdz 2012. gadam uzņēmuma kapitāls piederēja *Fintur Holdings B.V.* (51 % kapitāldaļu) un *Kazaktelekom* (49 %). *Fintur Holdings* bija Skandināvijas *TeliaSonera* (tagad *Telia Company*) un Turcijas *Turkcell* kopuzņēmums.
2012. gada 2. februārī *Kazaktelekom* 49 % *Kcell* kapitāldaļu pārdeva *TeliaSonera* meitas uzņēmumam *Sonera Holding B.V.* 2012. gada 27. augustā uzņēmums tika reorganizēts par akciju sabiedrību un pārdēvēts par ***Kcell*** (*«Кселл» АҚ*).
2012. gada decembrī uzņēmums veica sākotnējo publisko piedāvājumu, pārdodot 25 % *Sonera Holding* piederošo akciju. 13. decembrī *Kcell* akcijas sāka kotēt Kazahstānas fondu biržā un Londonas fondu biržā.

2016. gada februārī *Kcell* iegādājās papildu frekvenču tiesības, lai varētu attīstīt mobilo sakaru *4G* *LTE* tehnoloģiju.
2016. gadā *Kcell* parakstīja līgumu ar mobilo sakaru operatoru *Beeline Kazakstan* (uzņēmums *KaR-Tel*) par *LTE* tīklu kopīgu izmantošanu Kazahstānā.
2016. gada 4. maijā *Sonera Holding* tai piederošās 24 % *Kcell* acijas pārdeva *Telia Company* meitas uzņēmumam *TeliaSonera Kazakhstan Holding B.V.*

2018. gada 21. decembrī *Kazaktelekom* iegādājās 24 % *Kcell* akciju no *TeliaSonera Kazakhstan Holding* un 51 % no *Fintur Holdings*, tādējādi *Kazaktelekom* kļuva par 75 % *Kcell* akciju turētāju.
2019. gada 25. februārī Latvijas Goda konsuls Kazahstānā, *Kcell* galvenais tirdzniecības vadītājs Kaspars Kukelis tika iecelts par *Kcell* vadītāju.
2021. gada 6. februārī par galveno izpilddirektoru kļuva Jurijs Harlamovs, nomainot Kukeli.

Atsauces
--------

1. ↑  Shareholders Kcell
2. ↑  Kasparu Kukeli ieceļ par Kazahstānas uzņēmuma Kcell vadītāju Dienas Bizness, 25.02.2019
3. ↑  Назначение Главного исполнительного директора и Председателя правления Kcell, 8 февраля 2021

Ārējās saites
-------------

* *Kcell* vietne
* *activ* vietne
**Rimma Bilunova** (krievu: *Римма Ивановна Билунова*, dzimusi kā **Kazmina** (krievu: *Казьмина*), pirmajā laulībā **Kaļinkina** (krievu: *Калинкина*); 1940. gada 21. augusts Kurgānas apgabals — 2015. gada 21. decembris Maskava) bija Krievijas starptautiskā meistare šahā (1968).

Biogrāfija
----------

Šahu sākusi spēlēt vienpadsmit gadu vecumā, kad dzīvojusi Čeļabinskā. Beigusi Čeļabinskas politehnisko institūtu ar radioinženiera diplomu. Līdz 1970. gadam strādājusi savā specialitātē, pēc tam pārgājusi uz darbu, kas bijis saistīts ar šaha dzīves organizāciju. No 1970. līdz 1976. gadam strādājusi PSRS Bruņoto spēku centrālajā šaha klubā, bet no 1976. gada līdz aiziešanai pensijā strādājusi PSRS Centrālajā šaha klubā. No 1983. līdz 1988. gadam bijusi PSRS sieviešu šaha izlases galvenā trenere. Pēc aiziešanas pensijā strādājusi Krievijas šaha federācijas veterānu komisijā.

Divas reizes uzvarējusi Krievijas sieviešu šaha čempionātos (1966, 1968) un PSRS Bruņoto spēku sieviešu šaha čempionātos (1966, 1968). Septiņas reizes piedalījusies PSRS sieviešu šaha čempionātu finālos (1962, 1963, 1964, 1967, 1968, 1971, 1974), kuros labākos rezultātus sasniegusi 1967. gadā, kad dalījusi 5.-10. vietu, un 1968. gadā, kad ieņēmusi 6. vietu. 1966. gadā saņēmusi PSRS sporta meistares šahā nosaukumu.

Daudzu starptautisko šaha turnīru laureāte, tajā skaitā izcīnījusi pirmo vietu Vladimirā (1967) un otrās vietas Oradjā (1975), Budapeštā (1973, 1985).

Par panākumiem turnīros FIDE 1968. gadā viņai piešķīrusi starptautiskās meistares (WIM) nosaukumu.

Atsauces
--------

1. ↑  Римма Билунова: «НАШУ БАЗУ ДАННЫХ ВОЗИЛИ В ЧЕМОДАНАХ»
2. ↑  Ушла из жизни Римма Ивановна Билунова (1940-2015)

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
**Nacionālo Olimpisko komiteju asociācija** (ANOC) ir starptautiska organizācija, kas apvieno pašreizējās 206 nacionālās olimpiskās komitejas (NOK), kuras atzinusi Starptautiskā Olimpiskā komiteja (SOK). Asociētās locekles ir astoņas nacionālās olimpiskās komitejas, kuras neatzīst Starptautiskā olimpiskā komiteja, bet kuras atzīst kontinentālās asociācijas.

Vēsture
-------

Nacionālo Olimpisko komiteju asociācija tika nodibināta 1979. gada jūnijā Ģenerālās asamblejas laikā Sanhuanā, Puertoriko.

Nacionālo Olimpisko komiteju asociācijas biedri
-----------------------------------------------

ANOC biedri ir iesaistīti vienā no piecām kontinentālajām asociācijām:

| Kontinents | Kontinenta asociācija | Dibināšanas gads |
| --- | --- | --- |
| Āfrika | Āfrikas Nacionālo Olimpisko komiteju asociācija (ANOCA) | 1981 |
| Amerika | Panamerikas sporta organizācija (PASO) | 1940 |
| Āzija | Āzijas Olimpiskā padome (OCA) | 1982 |
| Eiropa | Eiropas Olimpiskās komitejas (EOC) | 1968 |
| Okeānija | Okeānijas Nacionālās Olimpiskās komitejas (ONOC) | 1981 |

Atsauces
--------

1. ↑  History of ANOC (angliski)

Ārējās saites
-------------

* Oficiālā mājaslapa
Koordinātas: 55°39′30″N 21°8′18″E﻿ / ﻿55.65833°N 21.13833°E﻿ / 55.65833; 21.13833


Skats uz Ķaules Nugaras salu
**Ķaules Nugara** (lietuviešu: *Kiaulės Nugara* — ‘Cūkas Mugura’) ir sala Kuršu jomā pie Klaipēdas starptautiskās jūras ostas. Tā ir viena no lielākajām Lietuvas salām, tās garums ir aptuveni 800 metri, bet platums — apmēram 200—300 metri. Savu nosaukumu sala ieguvusi neparastā izskata dēļ — pēc formas tā atgādina cūkas muguru.

1955. gadā Lietuvas topogrāfiskajās kartēs tagadējā sala tika attēlota kā sēklis ar svārstīgu niedru un meldru audzi, kas virs ūdens parādījās periodiski, kad ūdens līmenis Kuršu jomā pazeminājās. 1961.-1962. gadā, kad Klaipēdas ostā notika bagarēšanas darbi, šajā vietā tika izbērta daļa sanesu. Rezultātā izveidojās sala, kuru no 1980. gada sāka atzīmēt topogrāfiskajās kartēs.

1986. gadā sašaurinājumā starp salu un Smeltes pussalu tika uzcelts prāmju līnijas Klaipēda-Mukrana terminālis. Salā atrodas augstsprieguma elektrolīnija, kas ar elektroenerģiju apgādā Kuršu kāpas. Šajā vietā pie salas ir aizliegta kuģošana, jo vadi sniedzas vien 9 metru augstumā virs ūdens līnijas.  

2015. gada sākumā salā oficiāli sāka darboties Klaipēdas sašķidrinātās gāzes terminālis, pie kura ir pietauvots peldošās gāzes glabātavas un regazifikācijas kuģis *Independence*.

Atsauces
--------

1. ↑  «LEII žemėlapių peržiūros programa». *www.geoportal.lt*.
2. ↑  «Uosto akvatorijos vidury - niekieno žemė». *ve.lt*. 2010. gada 2. aug.
3. ↑  Vidmantas Matutis. «Jachta kliudė elektros laidus». *DELFI*.
4. ↑  «Klaipēdas SGT oficiāli uzsāk komerciālo darbību». *www.lsm.lv*.
| Liberālisms |
| --- |
|  |
| 
Idejas |
| * Politiskā brīvība
* Negatīvā brīvība
* Cilvēktiesības
* Privātīpašums
* Tirgus ekonomika
* Kapitālisms
* Sabiedriskais līgums
* Nācija
* Vienlīdzība
 |
| 
Veidi |
| * Klasiskais liberālisms
* Sociālliberālisms
* Ekonomiskais liberālisms
* Neoliberālisms
* Nacionālais liberālisms
* Islāma liberālisms
* Liberālā demokrātija
* Vienlīdzība
 |
| 
Skatīt vēl |
| * Sociāldemokrātija
* Libertisms
 |
| * s
* d
* l
 |

**Nacionālais liberālisms** ir labējā liberālisma paveids ar nacionālistisku nostāju migrācijas, pilsonības, starptautisko attiecību un tirdzniecības jautājumos. 

Galvenie nacionālā liberālisma principi izveidojās 19. gadsimtā, kad Eiropas politiskajā dzīvē konservatīvie liberāļi izspieda monarhistus. Nacionālo liberālismu var uzskatīt par pilsoniskā nacionālisma un nacionālās demokrātijas paveidu, kurā parasti labējais liberālisms apvienojas ar pret konservatīvajiem vērstu mērenu nacionālismu.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* NKC: ph1187523

 |

 |
**Norbi bāka (aizmugurējā vaduguns)** (igauniski - *Norrby ülemine tuletorn*) atrodas uz Vormsi salas Baltijas jūrā. Sala pieder Igaunijai. Bāka atrodas salas ziemeļaustrumu daļā. Tā ir aizmugurējā vaduguns garākajai Igaunijas piekrastes ūdeņu vadlīnijai, kas stiepjas no kuģu kanāla starp Osmusāres salu un *Põõsaspea* zemesragu līdz Vosi kuģu kanālam. Atrodas 952 m attālumā no priekšējās vaduguns.

Vēsture
-------

Bāka sāka darboties 1916. gadā. Tolaik šeit bija uzbūvēts koka pagaidu tornis. 1935. gadā tika uzcelts betona tornis.

Raksturojums
------------

Bākas augstums ir 32 m. Bāku veido apaļš betona tornis ar laternu un galeriju. Bākas torņa augšējā trešdaļa ir sarkana, apakšējās 2/3 ir baltas.Gaismas elements atrodas 35 m virs jūras līmeņa. Gaisma balta (2 s deg, 2 s pārtraukums). Gaismas signāls redzams 12 jūras jūdžu attālumā. Bāka darbojas visu gadu diennakts tumšajā laikā. 2005. gadā Igaunijas pasts izdeva pastmarku ar bākas attēlu. attēlu.

Atsauces
--------

1. ↑  Pastmarka

Ārējās saites
-------------

* Estonian Maritime Navigation
**Viktors Tretjakovs** (*Виктор Васильевич Третьяков*, dzimis 1888. gada 17. oktobrī Kijevas guberņā, miris 1961. gada 14. augustā Rīgā) bija krievu dzejnieks, tulkotājs, žurnālists un mākslinieks.

Biogrāfija
----------

Dzimis Kijevas guberņā tiesas ierēdņa ģimenē, mācījies Kijevas Aleksandra ģimnāzijā. Pirmā dzejas publikācija laikrakstā *"Киевская мысль"* 1915. gadā - dzejolis *"Карусели"* (*"И памятны мне карусели..."*), tas vēlāk pārpublicēts almanahā "Teātris un dzīve". Pēc tam Tretjakovs aktīvi publicējas laikrakstā *"Куранты"* un izdevumā *"Свободная мысль"*.

No 1919. gada studējis Petrogradas universitātes filoloģijas fakultātē. Šajā laikā apmeklējis arī Mākslas akadēmiju, taču nevienu no šīm augstskolām nav beidzis. Viņš sadraudzējas ar dzejnieku Nikolaju Gumiļovu un piedalās pulciņa *"Цех поэтов"* ("Dzejnieku cehs") darbībā. Viņš kļūst arī par kaislīgu dzejnieka Mihaila Kuzmina daiļrades cienītāju, pievēršas arī glezniecībai, nereti ilustrēdams savus dzejoļus. 1921. gadā Tretjakovs pārceļas uz Latviju, jo tajā apmeties viņa patēvs Eduards Veispals.

V. Tretjakovs kļūst par aktīvu krievu un latviešu preses izdevumu līdzstrādnieku, publicē daudz rakstu par literatūru un tēlotāju mākslu, kā arī savus dzejoļus un atdzejojumus no latviešu valodas. Viņa pirmais dzejoļu krājums iznāk 1930. gadā Berlīnē un tiek recenzēts dažādos krievu emigrantu izdevumos Eiropā. Latviešu dzejnieku darbu atdzejojumi apkopoti divās izlasēs, kas iznāk 1931. un 1940. gadā. 1939. gadā V. Tretjakova tulkojumā iznāk Edvarda Virzas poēma "Straumēni". 1934. gadā Tretjakovs sāk izdot žurnālu *"Основы"*, taču pēc sešiem numuriem tā darbība pārtrūkst. 1940. gadā neilgi pirms okupācijas Tallinā izdots otrs V. Tretjakova dzejas krājums.

Vācu okupācijas laikā Tretjakovs dzīvo Rīgā, piedalās mākslas izstādēs. Pēc kara viņš no 1945. līdz 1948. gadam ir Latvijas Valsts universitātes pasniedzējs, taču spiests šo amatu atstāt. Atlikušo dzīves daļu viņš pavada noslēgtībā, jo neiederas padomju literatūras un mākslas ainā. Viņa tulkojumi no latviešu valodas atkal tiek publicēti 50. gadu beigās.

V. Tretjakovs apbedīts Rīgas Meža kapos.

Bibliogrāfija
-------------

* Виктор Третьяков. *Cолнцеpoй. Berlin: Petropolis, 1930.*
* *Латышские поэты в переводах В. Третьякова*. Рига: Главн. складъ изд. у Вальтеръ и Рапа, 1931.
* Виктор Третьяков. *Дед лесной.* Сказка. Текст и рисунки В. Третьякова. Rīga: Filin, 1937.
* Эд. Вирза. *Cтpayмeни: Жизнь стараго латышскаго хутора*. Перевод B. T. Rīga: M. Didkovskis, 1939.
* *Латышские поэты в переводах В. Третьякова*. Rīga: Valters un Rapa, 1940.
* Виктор Третьяков. *Берег дальний*: стихи. Таллин: Союз объединённых искусств Эстонии, 1940.
* Рудольф Блауман. "Субботний вечер"; пер. В. Третьяков. *Пьесы*. Москва: Искусство, 1959. Серия "Библиотека драматурга", c. 493-510.
* *Антология латышской поэзии*. В двух томах. Москва: Государственное издательство художественной литературы СССР, 1959.

Atsauces
--------

1. 1 2
***Nordic Aluminium Oy*** ir Somijas uzņēmums, kas ražo alumīnija izstrādājumus. Tā īpašnieks ir apgaismes ierīču ražotājs *Oy Lival Ab*. Galvenais birojs atrodas Kirkonummi. Dibināts 1990. gadā, atdaloties no *Nokia*.

Uzņēmuma ražošana izvietota rūpnīcā Kirkonummi (Pikalā).

Vēsture
-------

1962. gadā kabeļu ražotājs *Suomen Kaapelitehdas Ab* (tagad *Prysmian Finland*) Pikalas rūpnīcā sāka ražot alumīnija izstrādājumus.
1967. gadā *Suomen Kaapelitehdas* apvienojās ar *Suomen Kumitehdas Oy* un *Nokia Ab*, izveidojot *Oy Nokia Ab* (tagad zināma kā *Nokia Oyj*).
1981. gadā alumīnija ražošana iekļauta *Nokia* metāla produktu nodaļā.
1985. gadā alumīnija ražotne atgriezta atpakaļ *Nokia Kaapeli*. Vēlāk tā iekļauta *Nokia* kabeļu un metālapstrādes grupā.

1990. gadā *Nokia* alumīnija ražotne tika atdalīta kā patstāvīgs uzņēmums ***Nokia Alumiini Oy***, tomēr paliekot *Nokia* īpašumā.
1995. gadā *Nokia Alumiini* kapitāldaļu vairākums pārdots apgaismes ierīču ražotājam *Oy Lival Ab*.
1996. gadā uzņēmuma nosaukums mainīts uz ***Nordic Aluminium Oyj***.
1997. gadā tā akcijas sāktas kotēt Helsinku biržā.
1999. gadā *Nordic Aluminium* iegādājās alumīnija izstrādājumu ražotāju *Megatyöstö Oy* ar rūpnīcām Nivalā, Kempelē un Hatčinsonā (ASV).

2000. gadā Espo atklāta rūpnīca. Kempeles ražošana pārcelta uz Nivalu.
2003. gadā *Lival* īpašumā jau bija 65,8 % *Nordic Aluminium* kapitāldaļu.
2004. gadā ražošana no Espo pārcelta uz Nivalu.

2012. gada jūnijā *Oy Lival Ab* īpašumā bija 71,17 % *Nordic Aluminium* kapitāldaļu. Augustā *Lival* izteica akciju obligāto atpirkšanu, un līdz decembrim ieguva 100 % akciju.
1. decembrī Nivalas rūpnīca pārdota uzņēmumam *Hollmén & Co Oy*.
14. decembrī *Nokia Alumiini* izslēgts no biržas *NASDAQ OMX Helsinki*.

Atsauces
--------

1. ↑  «NORDIC ALUMINIUM OYJ OSTAA MEGATYÖSTÖ OY:N». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2007. gada 13. novembrī. Skatīts: 2012. gada 5. novembrī.
2. ↑  «Key Events». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2013. gada 19. jūnijā. Skatīts: 2012. gada 5. novembrī.
3. ↑  We expanded our operations to Nivala Archived 2016. gada 1. februārī, *Wayback Machine* vietnē. Hollmén & Co

Skatīt arī
----------

* *Nokia*
* *Prysmian Finland*

Ārējās saites
-------------

* Nordic Aluminium vietne
Engbi rūnakmens 2008. gadā
**Engbi rūnu akmens** ir rūnu akmens, kas atrodas pie Engbi (zviedru: *Ängby*) baznīcas Upsālas lēnes teritorijā Zviedrijas austrumos. Tas uzstādīts pēc 11. gadsimta par godu vikingam Bjērnam (*Bjôrn*), kas kritis Viruzemē, un ir viens no vecākajiem rakstu avotiem, kurā pieminēta Igaunijas teritorija, proti, Viruzeme — vikingu *Virlandi*. Rūnas uz akmens ir gravējis rūnu meistars Osmunds Koresons. Teksts uz akmens ir gandrīz vienāds ar to, kas atrodas uz Frēsundas rūnu akmens, lai gan ir nelielas atšķirības.

Rūnu teksts ar latīņu burtiem (sākas no kreisā stūra un vijas gar akmens malu):

Rūnu raksta burtu atšifrējums

>  Uzraksts uz rūnakmens:
> 
> 
> "ra(h)nfriþr ' lit rasa stain þino ' aftiR **biurn** \* sun þaiRa \* kitilmun(t)aR ' kuþ mialbi hons (a)nt auk kuþs (m)uþiR hon fil a **uirlanti** \* in osmuntr markaþi"
> 
> 
> Tulkojums latviski:
> 
> 
> "Ragnfriors lika akmeni celt, pieminot **Bjērnu**, viņa dēlu un Ketilmundru (?). Viņš krita **Viruzemē**. Lai Dievs un Dieva māte palīdz viņa garam. Osmundrs gravēja
> 
> 
>

Ārējās saites
-------------

* An English Dictionary of Runic Inscriptions of the Younger Futhark, at the university of Nottingham
**Nora Cēsniece** (1941. gada 15. aprīlis) ir vitrāžiste, gleznotāja un vitrāžista Egona Cēsnieka meita.

Dzīvesgājums
------------

Nora Cēsniece ir dzimusi 1941. gada 15. aprīlī Rīgā. 1959. gadā beigusi Jaņa Rozentāla Rīgas mākslas vidusskolu, bet 1964. gadā Latvijas Valsts Mākslas akadēmiju pie vadītāja Induļa Zariņa ar diplomdarbu "Tēva portrets". No 1964. līdz 1966. gadam mācījusies Ļeņingradā (tagad Sanktpēterburgā) Iļja Repina Glezniecības, tēlniecības un arhitektūras institūta Mākslas vēstures un teorijas nodaļā aspirantūrā. No 1966. gada strādājusi kombinātā "Māksla", bet no 1976. gada Dekoratīvās mākslas kombinātā vitrāžu iecirknī. No 1973. līdz 1984. gadam vadījusi zīmēšanas studiju Arhitektu savienībā. No 1975. gada ir Mākslinieku savienības biedre. No 1993. gada strādā SIA "Bīķeru vitrāžas".

Mākslinieciskā darbība
----------------------

Izstādēs piedalās no 1966. gada. Darbos vitrāžās ir raksturīga radoša pieeja māksliniecisko un tehnisko uzdevumu risinājumam, kā arī daudzveidība. Veido brīvas, figurālas kompozīcijas, kā arī ornamentāla rakstura vitrāžas. Internetā atrodamie darbi ir apkopoti mākslinieces mājaslapā - .

### Zināmākās vitrāžas

"Upes dzelme" (1969), "Spīdola" (1966), abas vitrāžas radītas Rīgas piena kombināta pirtij Murjāņos. Vitrāža "Māte" (1974) atrodas Straupes evaņģēliski luteriskajā baznīcā. Vairākas vitrāžas atrodas Misiņa bibliotēkā. 1986. gadā tika radīta vitrāža kafejnīcai "Pie Kristapa". 1987. gadā radīti divi triptihi Smiltenes poliklīnikai un Komunālās saimniecības ministrijai.

Atsauces
--------

1. 1 2  Red. Vilsons, A. Māksla un arhitektūra biogrāfijās. Rīga: Latvijas enciklopēdija,1. sēj. 1995. 101. lpp.
2. ↑  Nora Cēsniece | www.makslinieki.lv | (LRSP) Radošo savienību profesionālo mākslinieku reģistrs
3. ↑  LMS - Sabiedriskā labuma biedrība Latvijas Mākslinieku savienība[novecojusi saite]
Šis raksts ir par putnu ģinti. Par apdzīvotu vietu Gārsenes pagastā skatīt rakstu Jakāni (Gārsenes pagasts).

**Jakāni**, **jakānu ģints** (*Jacana*) ir viena no jakānu dzimtas (*Jacanidae*) ģintīm. Šajā ģintī ir divas sugas, kas dzīvo Centrālamerikas un Dienvidamerikas tropu biomā. Abas sugas izskatās ļoti līdzīgas un tās var atšķirt tikai pēc pieres sekstes krāsas. Sarkanpieres jakānam tā ir koši sarkana, dzeltenpieres jakānam dzeltena. Abu sugu jaunie putni izskatās vienādi, jo sekstes tiem vēl nav attīstījušās.

Ieradumi
--------

Jakāni ir trokšņaini putni. Tie klaigā nepārtraukti gan lidojot, gan cīnoties, gan savstarpēji sasaucoties. Tie barojas ar kukaiņiem, gliemjiem, sīkām zivtiņām un ūdensaugu sēklām, jebko, ko var atrast uz un ap ūdensaugiem. Jakāni ir lieliski peldētāji un nirēji. Tie ne tikai uzlasa visu, kas atrodams uz lapām, bet mēdz lapas apgriezt riņķī un pārmeklēt arī otru pusi. Sausās sezonas laikā jakāns uzturas mitru vietu tuvumā, brienot un pārmeklējot dubļus un dūņas.

Lai arī apspalvojums tēviņiem un mātītēm ir vienāds, mātītes ir daudz lielākas par tēviņiem. Mātītēm ir dominantā loma jakānu attiecībās. Katrai mātītei ir sava teritorija, kura tiek aizsargāta no citām mātītēm. Cīņas var būt ļoti agresīvas. Savā teritorijā mātīte pārojas ar visiem tur dzīvojošiem tēviņiem. Tēviņš uz ūdens iekārto peldošu ligzdu, mātīte tajā iedēj 4 melni iesvītrotas, brūnas olas. Perēšanas rūpes uzņemas tēviņš, kā arī viņš aizsargā ligzdu no ienaidniekiem. Kamēr tēviņš perē olas, mātīte dodas pie nākamā tēviņa. Rūpes par cāļu audzināšanu mātītes neuzņemas. Ja olas vai cāļi kādam no tēviņiem aiziet bojā, mātīte ligzdā iedēj nākamās olas. Pēc statistikas datiem izdzīvo tikai 50% no visiem izperētajiem cāļiem. Tikko izšķīlies no olas, cālēns uzreiz spēj staigāt un meklēt barību.

Ja kādu iemeslu dēļ mātīte iet bojā, viņas teritoriju pārņem jauna mātīte. Tādā gadījumā vecās mātītes cālēniem draud briesmas, jo tos var nogalināt jaunā teritorijas saimniece, kas nogalināto cāļu vietā tēviņam ligzdā izdēj jaunas olas. Tēvs par saviem cālēniem rūpējas 2 mēnešus, mācot meklēt barību uz lapām un zem lapām. Kad cālēni paaugas, tie cāļa pūkas nomaina pret pieaugušu putnu spalvām, bet to apspalvojums ir atšķirīgs. Jaunie putni ir balti ar kastaņbrūnu muguru un galvas virspusi, tiem nav arī sarkanās sekstes.

Sistemātika
-----------

* **Jakānu ģints** (*Jacana*)
	+ Dzeltenpieres jakāns (*Jacana spinosa*)
	+ Sarkanpieres jakāns (*Jacana jacana*)

Galerija
--------

* Sarkanpieres jakānsSarkanpieres jakāns
* Dzeltenpieres jakānsDzeltenpieres jakāns

Atsauces
--------

1. ↑  Northern Jacana (Jacana spinosa)
2. ↑  «Wattled Jacana (Jacana jacana)». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2008. gada 5. decembrī. Skatīts: 2009. gada 14. aprīlī.
3. ↑  «Wattled Jacana in Suriname, Gallito de Laguna, Jacana noir, Jacanã». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2008. gada 27. janvārī. Skatīts: 2015. gada 18. janvārī.
4. 1 2 3  «Shedd Aquarium - Chicago». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2014. gada 21. februārī. Skatīts: 2015. gada 18. janvārī. Teksts "Wattled Jacanas "ignorēts
5. ↑  ITIS Standard Report Page: Jacana
**Noras samtenis** (*Lasiommata maera*) ir raibeņu dzimtas (*Nymphalidae*) Latvijā dzīvojoša tauriņu suga. Noras samtenim ir ļoti plašs izplatības areāls, aptverot lielāko daļu Eiropas, Āzijas rietumus un Ziemeļāfriku. Tas sastopams, sākot ar Eiropas rietumiem, un virzienā uz austrumiem turpinās līdz Sibīrijas rietumiem un Tjanšanam. Noras samtenis Eiropā nav sastopams Britu salās, Nīderlandē un Vidusjūras salās.

Noras samtenis Latvijā sastopams bieži, visā teritorijā. To var novērot mežmalās, norās, gar ceļiem, akmeņiem bagātās vietās.

Morfoloģija
-----------

Mātītes parasti ir lielākas nekā tēviņi
Noras samtenis ir vidēji liels dienas tauriņš, kura spārnu plētums ir 42—53 mm. Mātītes parasti ir lielākas nekā tēviņi. Spārni no virspuses ir brūni vai pelēkbrūni, kas rotāti ar gredzenveida actiņām. Uz priekšspārniem ir pa vienai lielai acij ar diviem baltiem punktiem centrā, bet uz aizmugurējiem spārniem vairākas mazākas actiņas, kas rindojas gar spārna malu. Actiņas ir melnas ar baltu punktu centrā, bet apkārt tām ir sarkanīgi oranžs gredzens. Priekšspārni reizēm zem dekoratīvās actiņas var būt ar oranžīgu toni. No apakšpuses priekšspārni ir brūni, kuru galos ir viena liela acs. Aizmugurējie spārni no apakšas ir pelēki, kuriem centrālajā daļā ir divas viļņveida šķērslīnijas, bet gar spārna malu rinda ar melni-pelēkām gredzenveida actiņām. Ārējais gredzens ir viegli dzeltenīgs.

Ekoloģija
---------

Tēviņš
Noras samteņi mājo skrajos, akmeņainos mežos ar sausām pļaviņām un laucītēm. Atkarībā no izplatības reģiona tie mājo līdz 3700 metriem virs jūras līmeņa. Abu dzimumu tauriņi barojas ar dažādu ziedu nektāru. To lidojums ir ātrs. Noras samteņus lidojam var novērot no jūnija līdz augustam. Siltās dienās tēviņi lido, meklējot mātītes, vai tie ieņem saulainu novērošanas laukumiņu uz kāda akmens vai krūma pacēluma galā. Laukumiņu tēviņš aizstāv no citiem tēviņiem. Vasaras beigās izšķiļas kāpuri, kas barojas ar dažādām graudzālēm. Iecienītākie ir ūdenszāles, smilgas, ciņusmilgas, zemzālītes, meduszāles, ciesas, vilkakūlas, mieži un citas graudzāles. Noras samtenis pārziemo kāpura stadijā.

Atsauces
--------

1. ↑  Funet: Lasiommata Westwood, 1841
2. 1 2 3 4  «Butterflies of Europe: Large Wall Brown». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2022. gada 14. augustā. Skatīts: 2014. gada 7. aprīlī.
3. ↑  UK Butterflies: Large Wall
4. 1 2  Latvijas Daba: Noras samtenis
5. 1 2 3 4  Nature Gate: Large Wall Brown

Literatūra
----------

* Povilas Ivinskis, Jonas Augustauskas. *Lietuvos dieniniai drugiai*. Kaunas: Lututė, 2004. ISBN 9955-575-41-7

Ārējās saites
-------------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Noras samtenis*** |

* Dziedava: Noras samtenis
* Dabas foto: Noras samtenis
* Foto: Noras samtenis
* Lasiommata maera (LINNAEUS, 1758) — Braunauge
* Large Wall (Lasiommata maera)
Šis raksts ir par ielu Jūrmalā. Par citām jēdziena **Imantas iela** nozīmēm skatīt nozīmju atdalīšanas lapu.

**Imantas iela** ir iela Jūrmalā, Vaivaru apkaimē. Imantas iela sākas krustojumā ar Asaru prospektu un beidzas krustojumā ar Dzelzceļa ielu. Kopējais ielas garums ir 200 metri, tā ir klāta ar grants segumu. Imantas ielā satiksmes kustība norit vienā joslā. Ielā ir savrupmāju apbūve.

Ielu savienojumi
----------------

Imantas iela ir savienota ar šādām ielām:

* Asaru prospekts (T veida krustojums)
* Dzelzceļa iela (T veida krustojums)

Skatīt arī
----------

* Vaivari

  


|  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Jūrmalas ielas, kuru nosaukums sākas ar burtu I |
| --- |
|  |
| 
* 0—9
* A
* B
* C
* D
* E
* F
* G
* H
* I
* J
* K
* L
* M
* N
* O
* P
* R
* S
* T
* U
* V
* Z

 |
|  |
| IĪ | 
* Iecavas
* Ievu
* Ikšķiles
* Ilgas
* Ilūkstes
* Imantas
* Indrānu
* Indras
* Induļa
* Ineša
* Irbju
* Īves

 |

 |
**Viktors Sultanbajevs** (krievu: *Виктор Иванович Султанбаев*; 1895. gada 11. novembris, Jekaterinoslava - 1972. gada 9. februāris, Ljēža) bija Ukrainā dzimis Beļģijas šahists.

Biogrāfija
----------

1914. gadā uzvarējis dzimtās pilsētas Jekaterinoslavas šaha čempionātā. Pirmā pasaules kara laikā iesaukts Krievijas armijā. Pēc Oktobra revolūcijas un Krievijas pilsoņu kara 1920. gadā kopā ar Pjotra Vrangeļa armiju evakuējies uz Turciju. 1921. gadā pārcēlies uz dzīvi Beļģijā - sākumā neilgi mitinājies Briselē, pēc tām pārvācies uz Ljēžu, kur nodzīvojis līdz mūža beigām.
1923. gadā pirmo reizi piedalījies Beļģijas šaha čempionātā, kurā vēlāk uzvarējis piecas reizes (1932, 1934, 1943, 1957, 1961). Pēdējo reizi Beļģijas šaha čempionātā spēlējis 1969. gadā. Beļģijas izlases sastāvā piedalījies Pasaules šaha olimpiādē 1933. gadā un pie 1. galdiņa ieguvis 4 punktus no 14 iespējamajiem (+1, =6, -7). Bijis agresīva šaha spēles stila piekritējs. 1964. gadā kļuvis par FIDE starptautisko arbitru.

Atsauces
--------

1. ↑  5th Chess Olympiad: Folkestone 1933

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils olimpbase.org mājaslapā (Pasaules šaha olimpiāde) (angliski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 284412688
* ISNI: 0000 0003 9078 9481

 |

 |
**Engelberts fon Dolens** vai **Engelberts no Doles** (vācu: *Engenbert von Dolen* vai *von Doehlen*, latīņu: *Engelbertus a Dalen*) bija Tērbatas bīskaps (1323-1341), vēlāk Rīgas arhibīskaps 1341. 18.X - 1347. 9.IX.

Izcelsme
--------

Dolenu dzimta cēlusies no Dolenas (*Doehlen*) netālu no Oldenburgas (Ziemeļvācijā), kur viņi kalpojuši par pārvaldniekiem pie Rāvensbergas grāfiem. Dzimta izceļojusi krusta karu laikā 13. gadsimtā un apmetusies Rīgas un Tērbatas bīskapijās.

Engelberts fon Dolens pirmo reizi pieminēts 1323. gadā kā Tērbatas domkungs, kas tika ievēlēts par bīskapa Nikolaja pēcteci. Rīgas arhibīskaps Frīdrihs fon Pernšteins to nevarēja apstiprināt, jo uzturējās pāvesta Jāņa XXII galmā Aviņonā. Engelberts fon Dolens devās uz Aviņonu, kur par spīti arhibīskapa Frīdriha fon Pernšteina iebildumiem, tika apstiprināts amatā.

1326. gadā viņš kronēja Zviedrijas karali Magnusu II un saņēma no pāvesta uzdevumu atgūt Livonijas ordeņa ieņemtās Rīgas arhibīskapijas muižas. Pirms Frīdriha fon Pernšteina nāves bīskaps Engelberts ieradās Aviņonā. Pāvests Benedikts XII 1341. gada 18. oktobrī viņu iecēla par Rīgas arhibīskapu, tomēr Engelberts fon Dolens līdz pat savai nāvei 1347. gada 3. septembrī uzturējās Aviņonā.

Dokumenti
---------

>  Rusova hronika:  
> 
> 
> 
> 
> 
> > 
> > "Burchards Dreilēvs, 24. Vācu ordeņa mestris. Šis mestris ieņēma savu amatu 1341. gadā. Savas valdīšanas sākumā, Marijas pasludināšanas dienā, viņš iesāka celt Alūksnes un Frauenburgas pili uz Krievijas robežas, kas krieviem ļoti nepatika. Viņi ieradās pie Alūksnes un gribēja iznīcināt vācus, noslāpējot viņus ar dūmiem. Vāci, neraugoties uz to, ka dūmi darīja viņiem lielas ciešanas, turējās ļoti drošsirdīgi, un nokāva 82 krievus, neskaitot ievainotos, tā gūdami uzvaru. Par pirmo Alūksnes komturu tika iecelts Arnolds Fītinghofs. Kaŗš ar krieviem ilga vēl kādu laiku; mestrim un ordeņam bija jāpieliek daudz pūļu. Šī mestŗa laikā, 1343. gadā, Sv.Juŗa naktī, Harijas iedzīvotāji briesmīgā kārtā izkāva gandrīz visus vācus, dižciltīgos un vienkāršos ļaudis, jaunus un vecus, sievas un jaunavas. Sacēlušos zemnieku dēļ, Harijā, Vīkā, Virijā, Sāmsalā un visā Igaunijā, vāci onāca ļoti gŗūtā stāvoklī un briesmās".
> > 
> > 
> > 
> 
> 
>

Skatīt arī
----------

* Rīgas arhibīskapi

| Politiskie un sabiedriskie amati un pozīcijas |
| --- |
| Reliģiskie amati un pozīcijas |
| Priekštecis: **Nikolajs**  |  **Tērbatas bīskaps** 1323—1341 | Pēctecis: **Vesceluss**  |
| Priekštecis: **Frīdrihs fon Pernšteins**  |  **Rīgas arhibīskaps** 1341—1347† | Pēctecis: **Fromholds fon Fifhūzens**  |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 316388606
* GND: 1070802581

 |

 |