recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Džans Pjēro Gasperīni** (itāļu: *Gian Piero Gasperini*; dzimis 1958. gada 26. janvārī) ir itāļu futbola treneris un bijušais futbolists. Spēlējis pussarga pozīcijā. Kopš 2016. gada jūnija ir Itālijas A sērijas kluba Bergamo "Atalanta" galvenais treneris.

Futbolista karjera
------------------

Gasperīni ir Turīnas "Juventus" jaunatnes sistēmas audzēknis. *Juventus* pirmajā komandā aizvadījis tikai Itālijas kausa izcīņas spēles. 1978. gadā pievienojās B sērijas klubam *Palermo*. Tajā nospēlēja piecas sezonas. 1979. gadā sasniedza Itālijas kausa finālu. Karjeras turpinājumā pārstāvējis klubus *Cavese* un *Pistoiese*.

1985. gadā pārgāja uz *Pescara*, ar ko 1987. gadā izcīnīja ceļazīmi uz A sēriju. 1990.—1991. gada sezonā pārstāvēja klubu *Salernitana*, bet karjeru noslēdza *Vis Pesaro* rindās 1993. gadā.

Trenera karjera
---------------

Trenera karjeru sāka Turīnas "Juventus" kā jauniešu treneris. 2003. gadā kļuva par C1 sērijas kluba *Crotone* galveno treneri. Gasperīni vadībā komanda iekļuva B sērijā. 2006. gadā sāka vadīt klubu *Genoa*. Jau savā pirmajā sezonā iekļuva A sērijā. 2008.—2009. gada sezonā ar *Genoa* izcīnīja 5. vietu. 2010. gada novembrī pēc neveiksmīga sezonas sākuma bija spiests atstāt *Genoa* galvenā trenera amatu.

2011. gada jūnijā tika apstiprināts par Milānas "Internazionale" galveno treneri, taču tā paša gada septembrī tika atbrīvots no amata, komandai nespējot uzvarēt nevienā no piecām spēlēm. 2012. gada septembrī kļuva par *Palermo* galveno treneri. 2013. gadā atgriezās *Genoa* galvenā trenera amatā un nostrādāja klubā trīs sezonas. 

2016. gada 14. jūnijā kļuva par Bergamo "Atalanta" galveno treneri. Jau savā pirmajā sezonā ar šo klubu izcīnīja 4. vietu A sērijā, kvalificējoties UEFA Eiropas līgai. 2018.—2019. gada sezonā aizveda komandu līdz 3. vietai A sērijā, pirmoreiz kluba vēsturē kvalificējoties Čempionu līgai. 2019. gadā *Gran Galà del calcio* pasākumā saņēmis Itālijas Futbolistu asociācijas balvu kā sezonas labākais A sērijas treneris. Gasperīni piešķirta arī *Panchina d'Oro* 2019. gada sezonas labākā trenera balva. 2019.—2020. gada UEFA Čempionu līgas sezonā sasniedza ceturtdaļfinālu. 2020. gadā ar *Atalanta* A sērijā atkārtoti izcīnīja 3. vietu.

Atsauces
--------

1. ↑  «Official: Atalanta appoint Gasperini». *football-italia.net* (angļu). 2016. gada 14. jūnijā. Skatīts: 2020. gada 18. oktobrī.
2. ↑  «Gran Gala del Calcio 2019 winners». *football-italia.net* (angļu). 2019. gada 2. decembrī. Skatīts: 2020. gada 18. oktobrī.
3. ↑  «Gasperini vince la Panchina d'oro 2019, battuti Mihajlovic e Allegri». *repubblica.it* (itāļu). 2020. gada 3. februārī. Skatīts: 2020. gada 18. oktobrī.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Džans Pjēro Gasperīni***.
* *WorldFootball* profils (angliski)
* *Transfermarkt* spēlētāja profils (angliski)
* *Transfermarkt* trenera profils (angliski)
* *FBref*spētētāja profils (angliski)
*Adven* birojs *Blaza Business Park* ēkā Vantā
***Adven Oy*** ir Somijas enerģētikas uzņēmums. Tas pieder investīciju uzņēmumiem *AMP Capital* un *Infracapital*. Galvenais birojs atrodas Vantā. Uzņēmums ir dibināts 2011. gadā.

*Adven* darbojas centralizētās siltumapgādes un vietējo enerģētikas risinājumu jomā Somijā, Zviedrijā, Igaunijā un Latvijā. Tas arī veic rūpnieciskās enerģijas un gāzes izplatīšanu Igaunijā, kā arī apkalpo nelielu gāzes tīklu Somijā. Zviedrijā *Adven* arī darbojas ģeotermālās enerģijas jomā.

Vēsture
-------

2011. gada 7. janvārī Somijas enerģētikas uzņēmums *Fortum* dibināja meitas uzņēmumu ***Fortum Energiaratkaisut Oy***. Tajā bija apvienotas maza mēroga siltumenerģijas, tvaika un dzesēšanas ražošanas un piegādes operācijas.

2011. gada 19. decembrī *Fortum* paziņoja, ka tā meitas uzņēmumi *Fortum Energiaratkaisut Oy* un *AS Fortum Termest* (darbojās Igaunijā; *Fortum* to iegādājās 2000. gadā) par 200 miljoniem EUR tiks pārdoti investīciju fondam *EQT Infrastructure*. Darījums pabeigts 2012. gada 1. februārī; *AS Fortum Termest* kļuva par *Fortum Energiaratkaisut* meitas uzņēmumu. 1. aprīlī *Fortum Energiaratkaisut Oy* tika pārdēvēts par ***Adven Oy***. 4. aprīlī *AS Fortum Termest* pārreģistrēts par *AS Adven Eesti*.

2014. gadā tika nopirkts Zviedrijas uzņēmums *Eco2 Energy* (tagad *Adven Sweden AB*), kas koncentrējās uz ģeoenerģijas risinājumiem. 2015. gadā *Adven* iegādājās Zviedrijas centralizētās siltumapgādes uzņēmumu *Enycon*.

2015. gada 18. decembrī *EQT Infrastructure* pārdeva *Adven* kapitāldaļas investīciju uzņēmumiem *AMP Capital* (Austrālija) un *Infracapital* (Apvienotā Karaliste).

2017. gada beigās *Adven* no *E.ON* iegādājās Zviedrijas centralizētās siltumapgādes uzņēmumu *E.ON Värme Lokala Energilösningar AB*.
2018. gada oktobrī meitas uzņēmums Igaunijā *Adven Eesti* no *Graanul Invest* nopirka 10 ar granulām kurināmās katlu mājas.
2018. gada novembrī par *Adven* direktoru padomes priekšsēdētāju kļuva bijušais premjerministrs Esko Aho.
2019. gada 5. novembrī no kartona ražotāja *Pankaboard* tika nopirkta tā enerģijas ražošanas centrāle, kas ar aptuveni 33 MW kļuva par vienu no *Adven* lielākajām ražotnēm.

*Adven* Latvijā
---------------

2018. gada 14. maijā *Adven* dibināja meitas uzņēmumu Latvijā SIA *Adven Latvia*.
24. jūlijā *Adven* no uzņēmuma SIA *Enerģijas Risinājumi* iegādājās vairākuma kapitāldaļas centralizētās siltumapgādes uzņēmumos Valmierā (AS *Valmieras enerģija*) un Cēsīs.

Atsauces
--------

1. 1 2  Adven Oy Kauppalehti
2. ↑  ADVEN EESTI AS Creditinfo Eesti
3. ↑  Adven Latvia, SIA Lursoft
4. ↑  Adven Group iegādājusies Valmieras un Cēsu novadu centralizētos siltumapgādes uzņēmumus Diena, 2018. gada 25. jūlijs

Ārējās saites
-------------

* Adven globālā vietne
Šis raksts ir par astoņu bitu kopa. Par citām jēdziena **Oktets** nozīmēm skatīt nozīmju atdalīšanas lapu.
**Oktets** jeb **8 bitu baits** (angļu: *octet, 8-bit byte*) informātikā vienmēr ir astoņu (8) bitu kopa. To apzīmē ar mazo **o**.

Vārds "oktets" (ar nozīmi "astoņu grupa") ir cēlies no latīņu un grieķu skaitļu prefiksa "okto-" (*octo-*), kas nozīmē "astoņi".

Lai gan mūsdienās oktets un baits ir sinonīmi, datoru attīstības pirmsākumos baits nebija standartizēts, un dažādās sistēmās varēja būt arī mazāks vai lielāks par 8 bitiem. Tādēļ terminu "oktets" lietoja gadījumos (piemēram, datu apmaiņai starp dažādām sistēmām), kad bija jāapzīmē tieši 8 biti. Baits parasti apzīmēja uzglabājamo datu vienības izmēru, bet oktets — pa tīkliem pārraidāmās informācijas vienību. Arī mūsdienās saglabājusies tradīcija datortīklu standartos gandrīz vienmēr izmantot oktetu. Lai novērstu neviennozīmīgumu *byte* lietošanai franču valodā, Francijā, Franču Kanādā un Rumānijā gandrīz vienmēr baita vietā izmanto vārdu "oktets".

Normalizācija
-------------

Oktetus var lietot ar SI prefiksiem vai ar binārajiem prefiksiem, kurus ir standartizējusi Starptautiskā elektrotehniskā komisija 1998. gadā.

* kibi (no «**ki**lo **bi**nārais»);
* mebi (no «**me**ga **bi**nārais»);
* gibi (no «**gi**ga **bi**nārais»);
* tebi (no «**te**ra **bi**nārais»);

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 1 **kibioktets** (Kio) | = 210 okteti | = 1 024 okteti |
| 1 **mebioktets** (Mio) | = 220 okteti | = 1 024 Kio | = 1 048 576 okteti |
| 1 **gibioktets** (Gio) | = 230 okteti | = 1 024 Mio | = 1 073 741 824 okteti |
| 1 **tebioktets** (Tio) | = 240 okteti | = 1 024 Gio | = 1 099 511 627 776 okteti |
| 1 **pebioktets** (Pio) | = 250 okteti | = 1 024 Tio | = 1 125 899 906 842 624 okteti |
| 1 **exbioktets** (Eio) | = 260 okteti | = 1 024 Pio | = 1 152 921 504 606 846 976 okteti |
| 1 **zebioktets** (Zio) | = 270 okteti | = 1 024 Eio | = 1 180 591 620 717 411 300 000 okteti |
| 1 **jobioktets** (Yio) | = 280 okteti | = 1 024 Zio | = 1 208 925 819 614 629 200 000 000 okteti |

SI prefiksi kilo, mega, giga, tera, u.c. ir tādi paši kā citām SI mērvienībām, kuru pamatā ir bāze 10.
Šajā gadījumā:

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 1 **kilooktets** (ko) | = 103 okteti | = 1 000 okteti |
| 1 **megaoktets** (Mo) | = 106 okteti | = 1 000 ko | = 1 000 000 okteti |
| 1 **gigaoktets** (Go) | = 109 okteti | = 1 000 Mo | = 1 000 000 000 okteti |
| 1 **teraoktets** (To) | = 1012 okteti | = 1 000 Go | = 1 000 000 000 000 okteti |
| 1 **petaoktets** (Po) | = 1015 okteti | = 1 000 To | = 1 000 000 000 000 000 okteti |

Atsauces
--------

1. ↑  «Latvijas Nacionālais terminoloģijas portāls - oktets». termini.gov.lv.
**Brigite Vāgnere** (vācu: *Brigitte Wagner*; dzimusi 1983. gada 22. novembrī) ir bijusī vācu brīvā stila cīkstone, 2004. gada vasaras olimpisko spēļu dalībniece, Pasaules un Eiropas čempione, Pasaules un Eiropas čempionātu medaļniece.

Biogrāfija
----------

Brigite Vāgnere dzimusi 1983. gadā. Ar cīņas sportu viņa sāka nodarboties 1993. gadā un labus rezultātus uzrādīja jau pusaudzes gados, kļūstot par Pasaules un Eiropas čempioni gan kadetu, gan junioru vecuma grupā. 21. gadsimta sākumā viņa tika uzskatīta par vienu no spēcīgākajām cīkstonēm mušas svarā. Visas savas sportiskās karjeras laikā Vāgnere trenējās kā Hallbermozas sporta kluba *"SV Siegfried"* cīkstoņu komandas locekle sava trenera un četrkārtējā olimpieša Jirgena Šeibes vadībā.

Vāgneres agrīnie panākumi sekmēja viņas karjeru, jo viņa dominēja gan 2002. gada pasaules, gan 2003. gada Eiropas čempionātā, abos izcīnot zelta medaļas.

Kad sieviešu brīvā cīņa debitēja 2004. gada vasaras olimpiskajās spēlēs Atēnās, Vāgnere izmantoja savu iespēju piedalīties 48 kg svara kategorijas inaugurācijas sacensībās. Savā apakšgrupā viņa bija otrā aiz japānietes Čiharu Ičo, kas līdz ar trīs citu grupu uzvarētājām iekļuva pusfinālā, Vāgnerei bija jācīnās par 5. līdz 8. vietu. Pirmajā cīņā viņa pārspēja mongolieti Cogtbazarinu Anhžargalu, bet pēc tam zaudēja Krievijas cīkstonei Lorisai Oržakai un ieņēma 6. vietu.

Atsauces
--------

1. ↑  «Brigitte Wagner für die Welttitelkämpfe nominiert» [Brigitte Wagner nominated for the World Championships] (vācu). Münchner Merkur. 2007. gada 19. jūnijs. Skatīts: 04 Jun 2020.
2. ↑  «Japan dominates women's wrestling; U.S. takes two medals» (angļu). USA Today. 2002. gada 3. novembris. Skatīts: 2020. gada 4. jūnijs.
3. ↑  «Ringen: Deutsches Team übertrifft Überwartungen» (vācu). Rheinische Post. 2003. gada 4. maijs. Skatīts: 2020. gada 4. jūnijs.
4. ↑  «Wrestling: Women's Freestyle 48kg». *Athens 2004*. BBC Sport. 2004. gada 15. augusts. Skatīts: 04 Jun 2020.
5. ↑  Gary Abbott. «McMann wins silver medal and Miranda wins bronze medal for United States in Olympic women's wrestling». *USA Wrestling* (The Mat), 2004. gada 23. augusts. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2014. gada 28. jūlijs. Skatīts: 04 Jun 2020.

Ārējās saites
-------------

* *Olympedia* profils (angliski)
* *Munzüger Sport* profils (vāciski)
* FILA profils (angliski)
**Brigita Stoniene** (lietuviešu: *Brigita Stonienė*; dzimusi 1991. gada 14. janvārī kā Brigita Laurušaite) ir Lietuvas šahiste.

Biogrāfija
----------

Kauņas šaha skolas audzēkne. Lietuvas šaha meistara Toma Lauruša vecākā māsa. Treneris - FIDE meistars Laimutis Šolis. Divkārtējā Lietuvas jauniešu čempionāta uzvarētāja U-18 vecuma grupā (2008, 2009). Pārstāvējusi Lietuvu Pasaules un Eiropas jauniešu šaha čempionātos. 2009. gada Lietuvas sieviešu šaha čempionātā ierindojusies 5. vietā. Beigusi Kauņas ģimnāziju *Varpo*. Strādājusi par Kauņas jauno šahistu kluba *Trys nuliai* ("Trīs nulles") filiāles direktori.

Piedalījusies 2009. gada Latvijas šaha čempionātā atpūtas bāzē "Mežezers" Pļaviņu novadā.

Atsauces
--------

1. ↑  Brigita Laurušaitė - Lietuvos jaunių šachmatų čempionė[novecojusi saite]
2. ↑  «Lietuvos moterų šachmatų čempionė Živilė Šarakauskienė!». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 4. martā. Skatīts: 2015. gada 29. oktobrī.

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
**Obi salas** (indonēziešu: *Kepulauan Obi*) ir salu grupa Indonēzijā, Moluku arhipelāgā. Administratīvi ietilpst Ziemeļmoluku provincē, daļa no Dienvidhalmaheras apriņķa.

Ģeogrāfija
----------

Salas izvietojušās Indonēzijas austrumdaļā uz dienvidiem no Halmaheras. Dienvidos tās apskalo Seramas jūra, rietumos — Moluku jūra, bet ziemeļos Obi šaurums atdala no Bačanu salām un Halmaheras. Sastāv no vienas galvenās salas — Obi (2542 km²) un ap 40 mazākām salām, no kurām lielākās ir Bisa (174 km²) un Obilatu (65 km²). Salas ir vulkāniskas izcelsmes, reljefā pauguraini līdzenumi un kalni; augstākā virsotne ir 1611 m vjl Obi salā.

Salās valda tropiskais klimats. Ainavā dominē tropiskie lietusmeži.

Iedzīvotāji
-----------

Visi Obi salu iedzīvotāji ir relatīvi neseni imigranti no vairākām tautām. Pārstāvēti galvenokārt Halmaheras etnosi (butoni, tobelo, ternati, tidori, bugi u.c.), kā arī makasarieši un javieši. Iedzīvotāji koncentrēti galvenokārt salu piekrastē, vidiene faktiski neapdzīvota. Galvenā nodarbe ir zveja un lauksaimniecība (kokosrieksti, muskatrieksti, krustnagliņas, pipari, rīsi u.c.).

Atsauces
--------

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Obi salas***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
**Aegna** (igauņu: *Aegna*, zviedru: *Ulfsö*, vācu: *Wulf*) ir Igaunijai piederīga sala Baltijas jūrā, Somu līcī. Atrodas 14 km uz ziemeļiem no Tallinas, 2 km uz ziemeļiem no Vīmsi pussalas. Sala atrodas stratēģiski svarīgā vietā, iebraucot Tallinas ostā no austrumu puses.

Izveidojusies aptuveni pirms 4200 gadiem, ceļoties jūras gultnei. Aegna atrodas ainavu aizsardzības liegumā, 70% salas klāj mežs. Salā atrodas lieli laukakmeņi, piemēram *Tulekivi* — šī akmens apkārtmērs ir 34,1 metrs un augstums — 3,8 metri. Sala ir iecienīta Tallinas iedzīvotāju vidū kā brīvdienu izbraukumu vieta, 2006. gada vasarā tika uzsākta regulāra satiksme uz salu. Kopš 1975. gada sala ir Tallinas daļa.

Vēsture
-------

Sala minēta 13. gadsimtā kā *Wluesøø*, 1409. gadā kā *Olevessunde*, 1434. gadā kā *Wulvessunt*, 1539. gadā kā *Wolffessunde*. Pirmais igauņu valodas nosaukums ir 1683. gada rakstītajos avotos minētais *Eikisari*. Ir arī citi salas nosaukuma varianti. Kopš 1460. gada salu pastāvīgi vai periodiski apdzīvo zvejnieku ģimenes.

20. gadsimta sākumā uz salas tika veidota militārā bāze un visu piecu salas ciematiņu iedzīvotājiem nācās to pamest. 1911. gadā uz salas iekārtoja artilērijas bateriju, kas tika paplašināta otrā pasaules kara laikā.

Laikaposmā no 1914. līdz 1944. gadam uz salas bija arī šaursliežu dzelzceļš.

Apskates objekti
----------------

* Vecā kapsēta
* Artilērijas bateriju atliekas
* Dižakmeņi

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Aegna***.
* Attēli
* Pārskata karte
* Aegnas šaursliežu dzelzceļa vēsturiskie attēli

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 237005453
* LCCN: sh87000588
* GND: 4576420-7

 |

 |
**Mira** (baltkrievu: *Мір*) ir pilsētciemats Koreļiču rajonā, Grodņas apgabalā, Baltkrievijā, Mirankas upes krastā. Miras ciema padomes administratīvais centrs. 2016. gada 1. janvārī šajā ciemā dzīvoja 2250 cilvēku. Atrodas 26 km attālumā no Koreļičiem un 17 km attālumā no dzelzceļa stacijas "Gorodeja". Līdz mūsdienām Mirā ir saglabājusies Miras pils, kura ir iekļauta UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā. Līdz 1956. gadam Mirai bija pilsētas statuss.

Vēsture
-------

Pirmo reizi Mira dokumentos minēta 1395. gadā, kad krustneši atbalstīja Švitrigaiļa naidu pret Vītautu, un iebruka Novogrudskas kņazistē, iznīcinot Miras ciemu. 1434. gadā Lietuvas kņazs Žigimants dāvināja zemi saviem atbalstītājiem, tajā skaitā arī Semjonam Gedigoldovičam, kurš kļuva par Viļņas apgabala komandieri. Kaut arī šajā dokumentā tiek pieminēta tikai viena muiža (Demida), arheoloģiskajos materiālos no 15. gadsimta sākuma, jau ir atrodamas liecības par mūsdienu Miras teritoriju, bet arī zemēm, kas atrodas otrpus Mirankas upes krastiem, tieši tajā vietā, kur atrodas Miras pils.

Atsauces
--------

1. ↑  «Численность населения на 1 января 2016 г. и среднегодовая численность населения за 2015 год по Республике Беларусь в разрезе областей, районов, городов и поселков городского типа.». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2017. gada 30. jūlijā. Skatīts: 2016. gada 11. jūlijā.
2. ↑  Памяць: Гіст. дак. хроніка Карэліцкага р-на. 40. lpp.
**Semjons Alapins** (krievu: *Семён Зиновьевич Алапин*; 1856. gada 19. novembris Sanktpēterburga - 1923. gada 15. jūlijs Heidelberga) bija ebreju izcelsmes Krievijas šahists.

Biogrāfija
----------

Piedzimis Lietuvas ebreju ģimenē, dažos avotos par viņa dzimšanas vietu tiek uzskatīta Viļņa. Mācību laikā Sanktpēterburgas inženieru institūtā kļuvis par vienu spēcīgākajiem Krievijas šahistiem. 1879. gadā dalījis pirmo vietu ar Mihailu Čigorinu Sanktpēterburgas šaha turnīrā, un Čigorins tikai pēc papildus partijām kļuvis par turnīra uzvarētāju. 1890. gadā Alapins zaudējis maču Čigorinam ar 3:7 (+3-7=0).
1894. gadā kļuvis par graudu eksporta firmas pārstāvi Berlīnē, Parīzē un Vīnē, kur arī pārsvarā dzīvojis līdz sava mūža beigām. Komercdarbības rezultātā ieguvis finiansiālu neatkarību. Piedalījies daudzos šaha turnīros: 1899. gadā 4. vieta Vīnē, 1901. gadā 2. vieta Vīnē, 1901. gadā 5. vieta Montekarlo, 1906. gadā 1. vieta Sanktpēterburgā, 1908. gadā 2. vieta Lodzā, 1909. gadā 2. vieta Minhenē, 1911. gadā 1. vieta Minhenes pilsētas šaha čempionātā. 1899. gadā nospēlējis neizšķirti maču ar Austrijas šaha meistaru Kārli Šlehteru — 3:3 (+1-1=4). Tajā pat gadā treniņmačā uzvarējis vienu no spēcīgākajiem Vācijas šahistiem Zīgbertu Tarrašu ar 5:4 (+4 -3 =2). 1911. gadā Minhenē zaudējis citam Austrijas šahistam Rūdolfam Špīlmanam ar 3½:6½ (+3-6=1). No 1898. gada līdz 1901. gadam izdevis Berlīnē šaha avīzi "Der Schachfreund". 1913. gadā Heidelbergā izdevis tāda paša nosaukuma šaha mācību grāmatu iesācējiem.

Ieguldījums šaha atklātņu teorijā
---------------------------------

Alapins ir devis nozīmīgu ieguldījumu šaha atklātņu teorijā. Daudzi atklātņu varianti ir nosaukti viņa vārdā:

* **Alapina variants sicīliešu aizsardzībā**: 1. e4 c5 2. c3
* **Alapina atklātne**: 1. e4 e5 2. Ze2
* **Alapina gambīts franču aizsardzībā**: 1. e4 e6 2. d4 d5 3. Le3
* **Alapina aizsardzība spāņu atklātnē**: 1. e4 e5 2. Zf3 Zc6 3. Lb5 Lb4
* **Alapina variants Karo-Kana aizsardzībā**: 1. e4 c6 2. c3
* **Alapina variants holandiešu aizsardzībā**: 1. d4 f5 2. Dd3
* **Alapina variants dāmas gambītā**: 1. d4 d5 2. c4 e6 3. Zc3 b6
* **Alapina - Steinica variants Evansa gambītā**: 1. e4 e5 2. Zf3 Zc6 3. Lc4 Lc5 4. b4 Lxb4 5. c3 La5 6. 0-0 d6 7. d4 Lg4
* **Alapina - Sandersa variants Evansa gambītā**: 1. e4 e5 2. Zf3 Zc6 3. Lc4 Lc5 4. b4 Lxb4 5. c3 La5 6. 0-0 d6 7. d4 Ld7

No šiem variantiem pašlaik populārākais ir Alapina variants sicīliešu aizsardzībā, kuru sekmīgi lieto daudzi mūsdienu lielmeistari, tajā skaitā arī Latvijas lielmeistars Jevgeņijs Svešņikovs.

Atsauces
--------

1. ↑  Best Russian Players St Petersburg 1879
2. ↑  Monte Carlo (1901)

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 15796853
* ISNI: 0000 0004 4886 2312
* GND: 12757218X

 |

 |
**Adīna Ķirškalne** (1915. gada 15. augusts—2009. gada 3. jūnijs) bija latviešu skolotāja, sabiedriska darbiniece, dzejniece. 

Dzimusi 1915. gada 15. augustā Madonā. Adīnas tēvs - Fridrihs Kiršbergs (1878-1945?), māte - Helēna (dz. Dindone, 1881-1960). Brālis - Jānis Ķirškalns (1912-2004). Mātes brālis - Bulduru dārzkopības skolas, vēlāk tehnikuma dibinātājs un pirmais direktors Pēteris Dindonis (1877-1967). Mācījusie Kagaiņu 1. pakāpes, pēc tam Ogrēnu 2. pakāpes pamatskolā, pēc tam Cesvaines vidusskolā (1930-1934) un Rīgas Skolotāju institūtā (1935-1937). 

Strādājusi Vecpiebalgas pagasta Upītes sešklasīgajā pamatskolā (1937-1940), un Vecpiebalgas 1905.gada skolā (1940-1948).

Kopš 1949.gada dzīvojusi Madonas novada Lazdonas pagastā un strādājusi pamatskolā par latviešu valodas skolotāju (1948-1970), turpat par internāta aukli (1979-1990). 

Izdotas grāmatas "Rītdienas prieks" (1977), "Pie saulespuķes pieturos" (1995), "Atāla puķītes" (2000). 

1994. gadā apbalvota ar 5. šķiras Triju Zvaigžņu ordeni.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 305054744
* ISNI: 0000 0004 1671 5764

 |

 |
**Tea Geči** (itāļu: *Tea Gueci*; dzimusi 1999. gada 26. decembrī Palermo) ir Itālijas starptautiskā meistare šahā (2019).

Biogrāfija
----------

Šahu iemācījusies spēlēt septiņu gadu vecumā. 2009. gadā uzvarējusi Itālijas junioru šaha čempionātā meitenēm U10 vecuma grupā. 2011. gadā uzvarējusi Itālijas junioru šaha čempionātā meitenēm U12 vecuma grupā. Pārstāvējusi Itāliju piecos Eiropas un piecos pasaules junioru šaha čempionātos. Labāko rezultātu sasniegusi 2011. gadā Brazīlijā, kad pasaules junioru šaha čempionātā meitenēm U12 vecuma grupā ieņēmusi 7. vietu.

2012. gadā Akvi-Termē uzvarējusi Itālijas sieviešu šaha čempionātā, kļūstot par pašu jaunāko dalībnieci visu turnīru vēsturē, kas uzvarējusi čempionātā. Nākamajā gadā kļuvusi par Itālijas sieviešu šaha vicečempioni, kā arī uzvarējusi Itālijas junioru šaha čempionātā meitenēm U20 vecuma grupā.

Pārstāvējusi Itālijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:

* Pasaules šaha olimpiādē piedalījusies 2014. gadā;
* Eiropas komandu šaha čempionātos piedalījusies 2 reizes (2013, 2017).

Par panākumiem turnīros FIDE 2019. gadā Geči piešķīra starptautiskās meistares (WIM) nosaukumu.

Atsauces
--------

1. ↑  «Tea Gueci - Scacchi a Palermo». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2017. gada 1. septembrī. Skatīts: 2017. gada 1. septembrī.
2. ↑  «Record della dodicenne Tea». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2017. gada 1. septembrī. Skatīts: 2017. gada 1. septembrī.
3. ↑  OlimpBase :: Women's Chess Olympiads :: Tea Gueci
4. ↑  OlimpBase :: European Women's Team Chess Championship :: Tea Gueci
5. ↑  2nd quarter PB 2019, 27-30 June, Baku, Azerbaijan

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
* Korespondecšahista profils ICCF mājaslapā (angliski)
**Semjons Furmans** (krievu: *Семён Абрамович Фурман*; 1920. gada 1. decembris, Pinska — 1978. gada 16. marts, Ļeņingrada) bija ebreju izcelsmes PSRS starptautiskais lielmeistars šahā (1966).

Biogrāfija
----------

Pēc Otrā pasaules kara kļuvis par vienu no spēcīgākajiem Ļeņingradas šahistiem. 1953. gadā uzvarējis pilsētas šaha čempionātā, bet 1957. gadā dalījis pirmo vietu ar Viktoru Korčnoju. Vairākkārt sekmīgi spēlējis PSRS šaha čempionātu finālos: 1948. gadā izcīnījis bronzas medaļu (aiz Dāvida Bronšteina un Aleksandra Kotova), 1949. gadā dalījis 4.-5. vietu ar Alekseju Suetinu, bet 1965. gadā dalījis 5.-7. vietu ar Isāku Boļeslavski un Aleksandru Kotovu. 1954. gadā FIDE Furmanam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM), bet 1966. gadā - starptautiskā lielmeistara (GM) nosaukumus.

Sekmīgi piedalījies dažādos komandu šaha turnīros. 1961. gadā PSRS izlases sastāvā uzvarējis Eiropas komandu šaha čempionātā, kā arī izcīnījis individuālo bronzas medaļu. PSRS komandu čempionātos divas reizes (1953, 1960) uzvarējis Ļeņingradas komandas sastāvā. 1954. gadā Rīgā PSRS sporta biedrības "Spartaks" komandas sastāvā kļuvis par PSRS komandu kausa šahā ieguvēju.

No 1969. gada līdz sava mūža beigām bijis Anatolija Karpova treneris. Kopā ar savu audzēkni nogājis ceļu no Pasaules jauniešu šaha čempiona līdz Pasaules šaha čempiona nosaukumam. 1973. gadā par saviem nopelniem trenera darbā kļuvis par PSRS nopelniem bagāto treneri. Kopā ar Karpovu piedalījies vairākos starptautiskos šaha turnīros. 1973. gadā Madridē un 1977. gadā Badlauterbergā (Vācija) ieņēmis 3. vietu (abos turnīros uzvarējis Karpovs).

Bijis pazīstams arī kā šaha teorētiķis un devis nozīmīgu ieguldījumu šaha atklātņu teorijā. Pāragri miris no sirdtriekas. Pēc daudzu laikabiedru domām, tieši ierastā trenera Furmana aiziešana bijusi par pamatu Anatolija Karpova ne visai pārliecinošai spēlei un tikai minimālai uzvarai pār Viktoru Korčnoju 1978. gada mačā par Pasaules šaha čempiona nosaukumu.

Atsauces
--------

1. ↑  26 Championship of Leningrad - 1953
2. ↑  30 Championship of Leningrad - June 1957
3. ↑  USSR Championship (1948)
4. ↑  USSR Championship (1965)
5. ↑  USSR Championship (1949)
6. ↑  Madrid (1973)
7. ↑  Bad Lauterberg (1977)

Ārējās saites
-------------

* Semjons Furmans šahista profils vietnē chessgames.com
* Semjons Furmans šahista profils vietnē 365chess.com
* Semjons Furmans šahista profils vietnē chesstempo.com
* Semjons Furmans šahista profils vietnē olimpbase.org (Eiropas komandu šaha čempionāti)
* Semjons Furmans šahista profils vietnē olimpbase.org (PSRS komandu čempionāti)
* Semjons Furmans šahista profils vietnē olimpbase.org (PSRS komandu kausi)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 287084108
* ISNI: 0000 0003 9292 1482

 |

 |
Komandas logotips
***Team US F1*** bija ASV Formula 1 autosacīkšu komanda, kura plānoja debitēt 2010. gadā.[1] Tā bija viena no četrām komandām, kuras tosezon debitētu F1 čempionātā. Komandu dibināja inženieris Kens Andersons un žurnālists Pīters Vindzors. *US F1* lietotu *Cosworth* dzinējus. US F1 iepriekš tika saukta arī par ***US Grand Prix Engineering*** un ***USGPE***, sakarā ar nesaskaņām par nosaukuma "F1" lietošanas tiesībām.

Komandas galvenā bāze atradās Šarlotas pilsētā ASV. Komandai bija plānota arī bāze Askoitijā, Basku zemē, Spānijā, kur atrodas arī *Epsilon Euskadi* sacīkšu komandas bāze.[2] Andersons bija paziņojis, ka vēlas, lai komandā brauktu divi ASV braucēji,[3] tomēr komanda noslēdza līgumu ar Argentīnas pilotu Hosē Mariju Lopesu.

2010. gada 2. martā Lopess tika atbrīvots no līgumsaistībām un *US F1* atsauca dalību Formula 1 čempionātā.

Piezīmes un atsauces
--------------------

1. ↑  «2010 FIA Formula One World Championship Entry List». FIA. 2009-06-12. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2012-11-17. Skatīts: 2009-06-12.
2. ↑  Damon Lavrinc. «USF1 Exclusive: The pitch behind the American F1 team». *Autoblog*. Weblogs, Inc. Network. 2009-02-04. Skatīts: 2009-02-11.
3. ↑  Tom Jensen. «USF1 Ready To Roll». SpeedTV.com, 2009-02-24. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2009-02-24. Skatīts: 2009-02-24.
***Baltic Kristina*** (iepriekš "**Iļjičs**") ir pasažieru prāmis, kas 2002. gada 20. decembrī sāka kursēt maršrutā Rīga—Stokholma kuģniecības kompānijas "Rīgas Jūras Līnija" uzdevumā.

Baltic Kristina sākums Rīgā
---------------------------

Pēc kruīza kuģa *Russ* darbības apturēšanas līnijā Rīga—Stokholma izveidojās situācija, ka uz Rīgu nebija nodrošināta satiksme, tāpēc ar Rīgas domes atbalstu tika nodibināta kuģniecības kompānija "Rīgas Jūras Līnija", kas iegādājās prāmi *Baltic Kristina* ņemot aizdevumu bankā "Parex".

*Baltic Kristina* darbība Rīgā
------------------------------

Prāmja darbības pirmajā pusgadā tika pārvadāti vairāk nekā 28 000 pasažieri, vairāk nekā 2000 vieglo automašīnu un 1990 kravas vienību. Tika pieņemts lēmums palaist līnijā Rīga—Nineshamna vēl vienu kravas prāmi — *Gute*, tiešajā konkurencē ar kuģniecības kompāniju *Scandlines* kurai līnijā Ventspils—Nineshamna kursēja kravas prāmis *Fellow*. Ventspils—Nineshamna maršruts ir turpat vai 2 reizes īsāks un līdz ar to stipri rentablāks, kā rezultātā kompānija "Rīgas Jūras Līnija" sāka ciest zaudējumus. Bankai vairs netika maksāts parāds, kompānijai parādījās nenomaksāti rēķini par degvielu un prāmis tika arestēts. Pēcāk kompānija "Rīgas Jūras Līnija" tika atzīta par bankrotējušu un kuģis *Baltic Kristina* tika pārdota izsolē.

Specifikācija
-------------

*Baltic Kristina* konstrukcijā ir iebūvētas divas atveres vieglo un kravas automašīnu ērtākai uzbraukšanai un nobraukšanai no prāmja. Viena atvere atrodās kuģa priekšgalā un otra kuģa aizmugurējā daļā. Kravas nodalījumā iebūvētā konstrukcija ļauj vieglās automašīnas pārvadāt vienu virs otras, tādā veidā ļaujot iegūt papildus līnijmetrus, kurus var izmantot dažādi, atkarībā no apstākļiem. Vasaras sezonā tos var izmantot pasažieriem un vieglajiem auto, bet ziemas sezonā uz kravas auto.
***Baltic Records Group*** ir 2001. gada 29.oktobrī dibināta mūzikas izdevniecība. Mūzikas izdevniecības *Baltic Records Group* direktors ir Arvīds Mūrnieks. *Baltic Records Group* katalogā ir 500 dziesmu, pašu izdoto autoru, komponista Aleksandra Kublinska un Marijas Naumovas darbi. Kompānijas māslinieku vidū ir Olga Rajecka, grupa "Dakota", Kaspars Dimiters un vēl citi Latvijā pazīstami mūziķi un Itālijas *DJ Benny Benassi*.

Vēsture
-------

2001. gadā kompānija dodot priekšroku latviešu mūzikas izdošanai. *Baltic Records Group* sadarbības partneru vidū ir rietumu firmas un šīs mūzikas kompānijas ierakstu izplatībai starptautiskā līmenī palīdz arī tās direktora dalība starptautiskajā mūzikas tirgū MIDEM. Kompānija pārvalda kādreizējās skaņu ierakstu studijas Melodija, tagad RSIS kataloga daļu.

Mākslinieki
-----------

Galvenie kompānijas mākslinieki ir:

* Marija Naumova
* Olga Rajecka
* Niks Matvejevs
* Kaspars Dimiters
* Viktors Lapčenoks
* Mārtiņš Brauns
* Dakota
* Aparāts
* Andris Ābelīte

Kompānijas pievēršas arī retro — estrādes mūzikas izdošanai, klajā nākušas Latvijas Gadalaiku izlases:

* Ojāra Grīnberga
* Imanta Skrastiņa
* Edgara Liepiņa
* Eduarda Rozenštrauha

Kopumā kompānijas žanru amplitūda svārstās no kora un bērnu mūzikas līdz aktuālai deju mūzikai, galveno uzmanību pievēršot rokam un popmūzikai.

Atsauces
--------

1. 1 2  «Arhivēta kopija». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 4. martā. Skatīts: 2015. gada 19. augustā. Archived 2016. gada 4. martā, *Wayback Machine* vietnē.
2. ↑  «Benijs Benasi uzstāsies Rīgā». *apollo.lv* (latviešu). 2004. gada 18. martā. Skatīts: 2021. gada 20. novembrī.
3. ↑  «Arhivēta kopija». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 7. martā. Skatīts: 2015. gada 19. augustā.
**Ogņens Kuzmičs** (serbu: *Огњен Кузмић*; dzimis 1990. gada 16. maijā Dobojā, Bosnijā un Hercegovinā) ir serbu basketbolists, spēlē centra pozīcijā, Serbijas basketbola izlases dalībnieks. 2022. gadā pārstāv Serbijas klubu Belgradas "Crvena Zvezda". 2015. gada NBA čempions Goldensteitas "Warriors" sastāvā.

Karjera
-------

Pēc sezonām Bosnijas un Hercegovinas un Somijas klubos O. Kuzmičs nokļuva Spānijas ACB līgas komandā Malagas "Unicaja", taču pirmajā sezonā spēlēja tās fārmklubā, savukārt otrajā sezonā tika izīrēts Badalonas "Joventut".

### NBA

O. Kuzmiču 2012. gada NBA drafta otrajā kārtā ar kopējo 52. numuru izvēlējās Goldensteitas "Warriors". Gan debitanta, gan otrajā sezonā lielāko daļu spēļu O. Kuzmičs gan aizvadīja komandas fārmklubā Santakrusas "Warriors" D-Līgā. Savā otrajā sezonā NBA viņš kļuva par NBA čempionu, tai pašā sezonā kļūdams arī par D-Līgas čempionu. Par NBA čempionu viņš kļuva, nepiedaloties *play-off* spēlēs potītes traumas dēļ.

### Eiropa

2015. gada vasarā kā NBA čempions pārcēlās uz Eiropu, kur noslēdza līgumu ar Atēnu "Panathinaikos". 2017. gadā kļuva par Serbijas čempionu un Adrijas līgas uzvarētāju ar Belgradas "Crvena Zvezda". 2017. gadā pievienojās Spānijas ACB līgas komandai Madrides "Real", kas spēlē arī Eirolīgā.

2019. gada vasarā O. Kuzmičs noslēdza līgumu ar Belgradas "Crvena zvezda", taču drīz pēc tam cieta smagā satiksmes negadījumā.

### Nacionālā izlase

Kā Bosnijas serbam O. Kuzmičam bija iespēja pārstāvēt Bosnijas un Hercegovinas basketbola izlasi. 2013. gadā viņš saņēma uzaicinājumu piedalīties izlases treniņnometnē, tomēr to neizmantoja.

2014. gadā spēlētājs paziņoja, ka pārstāvēs Serbijas basketbola izlasi. O. Kuzmičs bija sākotnēji iekļauts Serbijas komandas sastāvā startam 2014. gada Pasaules čempionātā, taču traumas dēļ nestartēja. Pārstāvējis Serbiju 2015. gada (4. vieta) un 2017. gada Eiropas čempionātā basketbolā. Otrajā reizē kopā ar izlasi izcīnīja sudraba medaļu, finālā piekāpjoties Slovēnijas izlasei. Finālturnīra 9 spēlēs O. Kuzmičs guva 7,1 punktu, 5,1 atlēkušo bumbu un 1,3 rezultatīvas piespēles vidēji spēlē.

Atsauces
--------

1. ↑  NBA pojačanje: Ognjen Kuzmić igra za Srbiju!

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Ogņens Kuzmičs***.
* NBA profils (angliski)
**Tatjana Šumjakina** (krievu: *Татьяна Анатольевна Шумякина*; dzimusi 1965. gada 4. oktobrī Čeļabinskā) ir Krievijas starptautiskā lielmeistare šahā (1994).

Biogrāfija
----------

Divkārtējā Krievijas sieviešu šaha čempionāta uzvarētāja (1980, 1988). 1990. gadā PSRS sieviešu šaha čempionātā izcīnījusi bronzas medaļu. 2000. gadā uzvarējusi Krievijas kausa izcīņā šahā sievietēm. Uzvarējusi vairākos starptautiskos šaha turnīros: Prešovā (1988), Čeļabinskā (1990), Timišoarā (1994), Bukarestē (1994, kopā ar Jelenu Luminicu Kosmu). Par panākumiem turnīros FIDE 1989. gadā Šumjakinai piešķīra starptautiskās meistares (WIM), bet 1994. gadā - starptautiskās lielmeistares (WGM) nosaukumu.

Divas reizes piedalījusies Pasaules šaha čempiones nosaukuma izcīņas ciklu starpzonu turnīros, kuros 1993. gadā Džakartā un 1995. gadā Kišiņevā ierindojusies 22. vietā. 2001. gadā piedalījusies Pasaules sieviešu šaha čempionātā pēc izslēgšanas sistēmas, kurā izstājusies 1. kārtā.

Pārstāvējusi Krievijas komandu Pasaules šaha olimpiādēs, kurās piedalījusies 3 reizes (1992-1994, 1998). Komandu vērtējumā izcīnījusi sudraba (1998) medaļu, bet individuālajā vērtējumā izcīnījusi zelta (1998) medaļu.

Beigusi Čeļabinskas Valsts fiziskās kultūras institūtu. Strādā par treneri Čeļabinskas bērnu un jaunatnes sporta skolā.

Atsauces
--------

1. ↑  ШУМЯКИНА Татьяна Анатольевна - Энциклопедия "Челябинск"
2. ↑  1993 Jakarta Interzonal Tournament
3. ↑  1995 Kishinev Interzonal Tournament
4. ↑  2001-02 FIDE Knockout Matches
5. ↑  OlimpBase :: Women's Chess Olympiads :: Tatiana Shumiakina
6. ↑  Шумякина Татьяна Анатольевна

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils FIDE mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
**Hasana tornis** (franču: *Tour Hassan*; arābu: صومعة حسان) ir nepabeigtas mošejas minarets Rabātā, Marokā. Torņa celtniecība tika uzsākta 1195. gadā un tam tika paredzēts kļūt par lielāko minaretu pasaulē kopā ar mošeju, kas arī bija paredzēta kā pasaulē lielākā. 1199. gadā nomira sultāns Abū Jusufs Jakubs al-Mansurs un mošejas celtniecība tika pārtraukta. Tornis sasniedza 44 metru augstumu, apmēram pusi no paredzētajiem 86 metriem. Arī pārējā mošeja bija nepabeigta — uzbūvētas vairākas sienas un 200 kolonnas. Tornis, kas būvēts no sarkana smilšakmens, kopā ar mošejas atliekām un mūsdienās celto Muhameda V mauzoleju veido svarīgu vēsturisko un tūrisma kompleksu Rabātā.

Sienas drupas pie Hasana torņa
Kāpņu vietā tornī ir izmantotas rampas. Tās būtu ļāvušas muedzinam tornī uzjāt ar zirgu, lai sauktu uz lūgšanām.

Jakubs al-Mansurs
-----------------

Hasana torņa veidotājs Jakubs al-Mansurs bija Almohādu kalifāta, berberu musulmaņu impērijas Magribā un Ibērijā, pārstāvis.

Pasaules mantojuma statuss
--------------------------

Rabātas vēsturiskais centrs 1995. gada 1. jūlijā tika iekļauts UNESCO Pasaules mantojuma kandidātu sarakstā kultūras kategorijā. 2012. gadā tas tika atzīts par Pasaules mantojuma objektu.

Galerija
--------

* Mūra sienas drupas pie Hasana torņaMūra sienas drupas pie Hasana torņa
* Siena pie Hasana torņaSiena pie Hasana torņa
* Skats uz Rabātu no Hasana torņa laukumaSkats uz Rabātu no Hasana torņa laukuma
* Goda sardze pie Hasana torņaGoda sardze pie Hasana torņa

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Hasana tornis***.

Atsauces
--------

1. ↑  *Encyclopædia Britannica* online
2. ↑  William A. Hoisington, *Lyautey and the French Conquest of Morocco*, 1995, Palgrave Macmillan, 292 pages ISBN 0-312-12529-1
3. ↑  Tour Hassan — UNESCO World Heritage Centre
4. ↑  «Rabat, Modern Capital and Historic City: a Shared Heritage». UNESCO. 2012. Skatīts: 2013-10-06.
5. ↑  «Rabat». World Heritage Site. September 2013. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2013-08-17. Skatīts: 2013-10-06. Archived 2013-08-17 *Wayback Machine* vietnē.
6. ↑  «Rabat Named UNESCO World Heritage Site». Caribbean News Digital. 2012-11-23. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2014-02-22. Skatīts: 2013-10-06. Archived 2014-02-22 *Wayback Machine* vietnē.
**Dmitrijs Kolduns** (Dzmitrijs Kalduns, baltkrievu: *Дзмiтрый Аляксанравич Калдун*, krievu: *Дмитрий Александрович Колдун*; dzimis 1985. gada 11. jūnijā Minskā, Baltkrievijā) ir Baltkrievijas dziedātājs, Krievijas TV šova "Zvaigžņu Fabrika 6" uzvarētājs, kura laikā bija slavenā Filipa Kirkorova audzēknis.

Mūziķa karjera
--------------

2006. gadā D. Kolduns piedalījās Krievijas televīzijas kanāla *Первый канал* realitātes šova "Zvaigžņu fabrika 6", kurā arī uzvarēja. Izmantojot gūto popularitāti, 2007. gadā mākslinieks uzvarēja Baltkrievijas atlasē 2007. gada Eirovīzijas dziesmu konkursā Somijā, un jau konkursā iekļūstot pusfinālā, kļūstot par pirmo savas valsts pārstāvi, kas kvalificējās lielajam finālam. Viņš parādījās uz skatuves ar dziesmu "Work Your Magic" (autori — Filips Kirkorovs un *Karen Kavaleryan*) un ieņēma 5. vietu.

Ārējās saites
-------------

* Archived 2017. gada 19. janvārī, *Wayback Machine* vietnē.
* 
* 
* Archived 2008. gada 9. aprīlī, *Wayback Machine* vietnē.
* 

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 3954154260694724480008

 |

 |
**Paklājhaizivjveidīgās** (*Orectolobiformes*) ir skrimšļzivju klases (*Chondrichthyes*) haizivju kārta. Šajā kārtā ir apmēram 43 mūsdienās dzīvojošas sugas, kas iedalītas 13 ģintīs un 7 dzimtās. Tās mājo tikai okeānos un jūrās, bet tās var būt gan seklas, gan samērā dziļas tropu un mērenās joslas jūras. Paklājhaizivis ir sastopamas Atlantijas okeānā, Klusajā okeānā un Indijas okeānā.

Izskats
-------

Vaļhaizivs (*Rhincodon typus*) ir lielākā haizivs pasaulē
Paklājhaizivjveidīgās ir ļoti daudzveidīga grupa. Vismazākā kārtā ir Filipīnu paklājhaizivs (*Cirrhoscyllium expolitum*), kuras garums ir apmēram 30 cm. Bet lielākā ir vaļhaizivs (*Rhincodon typus*), kas ir lielākā zivs pasaulē un var sasniegt 14 metru garumu. Šīs grupas haizivīm ir arī ļoti daudzveidīgas ķermeņu formas, krāsas un raksti. Savu nosaukumu kārta ieguvusi tādēļ, ka daudzas sugas ir krāšņas un rotātas ar dažādiem raibumiem, atgādinot paklājus. Raibais ķermenis nodrošina izcilu saplūšanu ar apkārtējo vidi.

Īpašības
--------

Paklājhaizivjveidīgo kārtas haizivīm ir 2 muguras spuras bez stariem un neliela mute, kas novietota uz priekšu, salīdzinot ar acīm. Daudzām sugām ir ūsas un nelieli žaunu loki. Piektais žaunu loks lielākajai daļai pārklājas ar ceturto. Izņēmums ir vaļhaizivs, kurai žaunu loki ir lieli un labi atdalīti. Astes spuras augšējā daļa daudzām sugām beidzas vienā līnijā ar muguru, bet apakšējā daļa ir ļoti vāji attīstīta. Šļāktuvītes atkarībā no sugas ir mazas vai samērā lielas. Atšķirībā no citām skrimšļzivīm tās atrodas zem acīm, izņemot vaļhaizivi, kurai šļāktuvītes atrodas aiz acīm.

Paklājhaizvjveidīgās vairojas divējādi, dējot olas, piemēram, zebrhaizivis un epolethaizivis, un iznēsājot savas olas olvadā, piemēram, aukļhaizivis un vobegongi. Ilgu laiku tika uzskatīts, ka vaļhaizivis dēj olas, bet pēc padziļinātiem pētījumiem atklājās, ka tās olas iznēsā olvadā, turklāt iznēsāts tiek tikai viens embrijs, bet liekie olu somā izmesti jūrā.

Sistemātika
-----------

* kārta **Paklājhaizivjveidīgās** (*Orectolobiformes*)
	+ Aklo haizivju dzimta (*Brachaeluridae*)
	+ Apkakles paklājhaizivju dzimta (*Parascylliidae*)
	+ Aukļhaizivju dzimta (*Ginglymostomatidae*)
	+ Bambusa haizivju dzimta (*Hemiscylliidae*)
	+ Paklājhaizivju dzimta (*Orectolobidae*)
	+ Vaļhaizivju dzimta (*Rhincodontidae*)
	+ Zebrhaizivju dzimta (*Stegostomatidae*)

Atsauces
--------

1. ↑  «Sharks Classification: Orectolobiformes». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2012. gada 26. martā. Skatīts: 2012. gada 5. jūnijā.
2. 1 2 3 4 5  Order Orectolobiformes
3. ↑  Order Summary for Orectolobiformes

Ārējās saites
-------------

|  |  |
| --- | --- |
|  | Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Paklājhaizivjveidīgās*** |

* Carpet Sharks. Order Orectolobiformes
* Sharks Site: Orectolobiformes
* ADW: Orectolobiformes
**Hamburgas tēma** ir viena no loģiskās skolas tēmam šaha kompozīcijā. Tās būtība — galvenā plāna (tematiskā maldinājuma) draudu novērš melno figūra. Tāpēc baltie vispirms spēlē sagatavošanās plānu. Tā draudu melnie novērš izdarot gājienu ar citu figūru un šī gājiena rezultātā zaudē iespēju no galvenā plāna drauda aizsargāties iepriekšējā veidā, taču ir radusies jauna iespēja galvenā plāna draudu novērst ar pirmo figūru virzoties pa citu līniju, kas savkārt noved pie jauna pozīcijas novājinājuma.

Vēsture
-------

Tēmu 1914. gadā ierosinājis Hamburgas problēmists Frīdrihs Paličs.

Piemēri
-------

**№ 1. V. Masmanis, V. Špekmanis**   
 *Themes 64*, 1957  
1. cildinošā atsauksme**Mats 3 gājienos**
**№ 2. B. Zommers**  
 *Die Schwalbe*, 1936  
1. godalga**Mats 3 gājienos**
**1. uzdevuma risinājums:**

Tematiskais maldinājums:
1. ♕g3? draud 2. ♕g5#, atspēko 1... ♖a5!
**1. ♔h2!** (draud 2. ♕h6+ ♔g4 3. ♕h3#)
**1. ... b5 2. ♕g3** (draud 3. ♕g5#) **2. ... ♖g6 3. ♕h3#**
Blakusvariants:
1. ... ♔g4 2. ♕f4+ ♔h5 3. ♕g5#

  

**2. uzdevuma risinājums:**
Tematiskais maldinājums:
1. ♖e5 ( draud 2. ♘f6#), atspēko 1. ... ♖f1!
**1. ♖e4!** (draud 2.♖h4#)
**1. ... ♗g1 2.♖e5** (draud 3.♘f6#) **2. ... ♖h4+ 3.♗f4#**
Blakusvariants:
1. ... ♔g6 2. ♖h4+ ♔g7 3. ♗f6#

Skatīt arī
----------

* Romiešu tēma
* Drēzdenes tēma
* Elbas tēma

Atsauces
--------

1. 1 2  *Шахматы: Энциклопедический словарь / Гл. ред. А.Е. Карпов*. Москва : Советская энциклопедия. 1990. 76. lpp. ISBN 5-85 270-005-3. (krieviski)

Ārējās saites
-------------

* Hamburgas tēmas uzdevumu kolekcija vietnē *yacpdb*
**Ujtumens Tudevīns** (mongoļu: *Түдэвийн Үйтүмэн*; 1939. gada 27. jūlijā Altaja — 1993. gads) bija Mongolijas starptautiskais meistars šahā (1965).

Biogrāfija
----------

No 1960. gadu vidus līdz 1970. gadu vidum bijis vadošais Mongolijas šahists. No 1964. līdz 1986. gadam piedalījies Mongolijas šaha čempionātos, kuros izcīnījis 3 zelta (1972, 1978, 1986), 4 sudraba (1965, 1969, 1974, 1976) un bronzas (1964) medaļas.

1969. gadā Singapūrā uzvarējis Pasaules šaha čempiona nosaukuma izcīņas cikla Āzijas zonas turnīrā un iekļuvis starpzonu turnīrā. 1970. gadā starpzonu turnīrā Palma de Maļorkā dalījis 20.-22. vietu, taču spējis nospēlēt neizšķirti ar turnīra uzvarētājiem Robertu Fišeru un Bentu Larsenu. 1972. gadā Teherānā dalījis otro vietu Āzijas zonas turnīrā, kurā uzvarējis Šimons Kagans.

Pārstāvējis Mongolijas komandu lielākajos komandu šaha turnīros:

* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 6 reizes (1964—1974). Individuālajā vērtējumā izcīnījis zelta (1964) un sudraba (1970) medaļas;
* Pasaules studentu šaha čempionātā piedalījies 3 reizes (1962—1964).

Par panākumiem turnīros FIDE 1965. gadā Ujtumenam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM) nosaukumu. Bijis pirmais Mongolijas šahists, kas kļuvis par starptautisko meistaru.

Bijis pazīstams arī kā korespondencšahists. Starptautiskā Korespondencšaha federācija (ICCF) 1973. gadā Ujtumenam piešķīrusi starptautiskā korespondencšaha meistara (ICM) nosaukumu.

Atsauces
--------

1. ↑  1970 Palma de Mallorca Interzonal Tournament
2. ↑  OlimpBase :: Men's Chess Olympiads :: Tudev Ujtumen
3. ↑  OlimpBase :: World Student Team Chess Championship :: Tudev Ujtumen

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
* Korespondecšahista profils ICCF mājaslapā (angliski)
**"Cīņa par Saljut"** ir Krievijas televīzijas dokumentālā filma, ko veidojusi Roskosmos telestudija. Pirmizrāde notika 2011. gada 1. novembrī telekanālā *Rossija 1*.

Filmā piedalās: kosmonauti Vladimirs Džanibekovs, Viktors Savinihs, Valērijs Rjumins, Patriks Bodrī; Krievijas zinātņu akadēmijas korespondētājloceklis Sergejs Rogovs, Krievijas kosmosa aģentūras Krišanas un ballistikas rajonu ekspluatācijas priekšnieka vietnieks Sergejs Sergejevs.

Sižets
------

1985. gada sākumā tika zaudēti sakari ar PSRS orbitālo staciju Saljut-7, kura tobrīd bija neapdzīvota. Tā kļuvusi nekontrolējama un pēc kāda laika varētu nokrist uz Zemes neparedzētā vietā. ASV slepeni plāno notvert staciju un ar kosmoplānu Space Shuttle nogādāt to uz zemes. Kad PSRS par to uzzina, steidzami tiek gatavota remonta misija, lai nepieļautu padomju tehnoloģiju nonākšanu ASV rokās...

Ārējās saites
-------------

* Фильм «Битва за «Салют». Космический детектив» на сайте производителя (Телестудия Роскосмоса).
* Фильм «Битва за «Салют». Космический детектив» на сайте телеканала «Россия-1». Archived 2011. gada 2. novembrī, *Wayback Machine* vietnē.
**Halīts** (gr. *ἅλς* — sāls) jeb **akmenssāls** ir hlorīdu klases minerāls ar nātrija hlorīda (NaCl) kristālisko formu. Minerāla kristālķīmiskajā struktūrā ir seši nātrija katjoni, kas iekļauj hlora anjonu. Veido kubisku singoniju un telpisko grupu Fm3m. Ļoti labi šķīst ūdenī.

Īpašības
--------

Halīts veidojas kubisku kristālu formā un ir no bezkrāsaina līdz baltai, gaišzilai, dzeltenai un rozā krāsai. Krāsojumu nosaka piemaisījumi, tai skaitā sarkans krāsojums var būt saistīts ar dažu atmirušu baktēriju vai augu piemaisījumu, kā arī dažādu neorganisku vielu klātbūtni. Halīts sastopams ar citiem jūras ūdens iztvaikošanas produktiem — sulfātiem, borātiem u.c.

Atradnes un iegulu veids
------------------------

Halītu var atrast hemogēno nogulumiežu slāņos, kā arī izžūstošu un izžuvušu lagūnu, ezeru un jūru gultņu nogulumos. Nogulumu slāņi var sasniegt līdz 350 m biezumu un izplesties milzīgās teritorijās. Piemēram, Ziemeļamerikā akmenssāls pazemes iegulas stiepjas no Apalaču kalniem uz rietumiem no Ņujorkas caur Ontārio līdz Mičiganas baseinam.

Izmantošana
-----------

Halīts ir vārāmās sāls galvenais avots, kas savukārt tiek izmantota pārtikas un ķīmiskajā rūpniecībā (kā izejviela hlora, nātrija hidroksīda un sālskābes ražošanai), kā arī elektrotehnikā.

Atsauces
--------

1. ↑  *Latvijas padomju enciklopēdija*. 4. sējums. Rīga : Galvenā enciklopēdiju redakcija. 10. lpp.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Halīts***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)
* Enciklopēdijas *Krugosvet* raksts (krieviski)
Agrākās Pētera I reālskolas ēka Palasta ielā 9.
Reālskola Kronvalda bulvārī 1 (1890—1915).
**Pētera I reālskola** jeb **Rīgas krievu reālskola** (krievu: *Рижское русское реальное училище*) bija Baltijas pārkrievošanas laikā dibināta Rīgas skola ar krievu valodas apmācību.

Vēsture
-------

Skola tika iekārtota agrākajā Pētera palasta ēkā, kurā pēc Rīgas ieņemšanas Lielā Ziemeļu kara laikā uzturējies Pēteris I. 1805. gadā tajā izveidoja **Rīgas 2. apriņķa skolu**, kurai pievienoja jau 1789. gadā dibināto Rīgas Navigācijas skolu. Pēc trīs klašu mācībām ceturtajā gadā bija iespējams apgūt jūrskolas zināšanas. 1820. gadā skolu slēdza. 

Skola savu darbību Palasta ielā 9 atjaunoja 1886. gadā sakarā ar likumu par krievvalodīgo skolu izveidi Rīgā un Baltijas teritorijā.
Tā kā vietējie iedzīvotāji pārsvarā bija tirgotāji un amatnieki, bija nepieciešams arī pēc vispārējās izglītības iegūšanas apgūt praktiskas iemaņas un zināšanas kādā noteiktā sfērā. 
1888. gada 15. februārī Rīgas pilsētas Dome pieņēma lēmumu nodot skolas celtniecībai zemi Muitas un Jēkaba ielu stūrī (tagadējā Kronvalda bulvārī 1). Rīgas mācību apgabala arhitekta Alekseja Kīzelbaša projektētā ēka tika atklāta 1890. gadā.

Pirmā pasaules kara laikā skolu evakuēja uz Taganrogu un Rīgā tās darbība vairs netika atjaunota.

Ievērojami skolēni
------------------

* Sergejs Antonovs, arhitekts
* Alfrēds Kalniņš (biologs)
* Edgars Lejnieks, matemātiķis
* Mārtiņš Nukša, diplomāts
* Mārtiņš Prīmanis, LU rektors
* Eižens Laube, arhitekts
* Frīdrihs Vasarietis, virsnieks, Rīgas aizstāvēšanas organizators bermontiādes laikā, Tirdzniecības un rūpniecības ministrs, diplomāts

Atsauces
--------

1. ↑  Первое десятилетие, 1886-1896, жизни и деятельности первого по времени в Прибалтийской окраине, Русского реального училища императора Петра I в г. Риге