recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Embūte** ir apdzīvota vieta Dienvidkurzemes novada Embūtes pagastā autoceļu P106 un P116 krustojumā Lankas upes krastos. Ziemeļos no ciema atrodas senais kuršu Embūtes pilskalns, pie kura 1244. gadā notika Embūtes kauja. Embūtē atrodas vēstures pieminekļi: Embūtes pils drupas un baznīcas drupas.

Vēsture
-------

Kurzemes bīskapijas pilis Embūte (augšā) un Dundaga (lejā). Berharda Borherta zīmējums no "Terra Mariana" reprodukciju albuma (1903).
Embūtes pils un baznīca (1901)
Pirms Livonijas krusta kariem Embūte atradās kuršu Bandavas valsts dienvidu malā; caur to veda ceļš uz Cekļa zemēm. Kuršu pils *Anbotens* (vācu: *Amboten*) atradās tagadējā Embūtes pilskalnā pie bijušās Embūtes muižas Lankas upes labajā krastā. Te 26 m augstā zemesragā ar ļoti stāvām nogāzēm 50x60 m plakumā ierīkots nocietinājums, kas no pārējās teritorijas atdalīts ar diviem dziļiem grāvjiem un trim zemes vaļņiem.

Embūte vēstures avotos pirmo reizi minēta 1237. gadā, kad pāvesta legāts Modenas Vilhelms noteica robežas starp Līvzemes, Kurzemes un Zemgales diacēzēm (baznīcas teritorijām). Embūtes novads tika iekļauts Kursas diecēzē kopā ar citām kuršu apdzīvotām zemēm starp Ventu un Nemunu. 1243. gadā to iekaroja Livonijas ordeņa bruņinieki, kas bija apmetušies Kuldīgas pilī. 1244. gadā lietuvieši nesekmīgi mēģināja iekarot Embūtes pilskalnu, bet cieta sakāvi. 1253. gada vienošanās par Kursas sadali paredzēja, ka Embūtes zeme piekrīt Kurzemes bīskapam.

1260. gadā, pēc Livonijas ordeņa sakāves Durbes kaujā, kurši atkal sacēlās. Ap 1265. gadu kuršu sacelšanās apspiešanai tika uzcelta Kurzemes bīskapa mūra pils 0,5 km uz dienvidiem no kuršu pilskalna. Līdz 1538. gadam Embūtes draudzes novads (*Amt Amboten*) ietilpa Kursas bīskapijā.

1486. gadā pieminēts, ka Bakūzes muiža piederēja bīskapa vasalim Embūtes Tomam (*Thomas von Amboten*). 1537. gadā Embūti savā īpašumā ieguva Aizputes pilskungs Johans Heikings. 1548. gadā pieminēta Embūtes mācītājmuiža, bet 1553. gadā baznīca.

1560. gadā Dānijas karalis Frederiks II atpirka Kurzemes bīskapa tiesības uz Embūti par labu savam jaunākajam brālim Magnusam. 
Piltenes mantojuma kara laikā pie Embūtes pils notika izšķirošā kauja. 1585. gadā Dānija pilnībā atteicās no bijušās Kurzemes bīskapijas teritorijas par labu Polijai-Lietuvai. 1617. gadā Embūte nokļuva autonomajā Piltenes apgabalā Polijas-Lietuvas kopvalsts sastāvā. 1684. gadā iesvētīta Embūtes mūra baznīca.

Atsauces
--------

1. ↑  «Informācija par objektu: Embūte». *LĢIA vietvārdu datubāze*. Latvijas Ģeotelpiskās informācijas aģentūra. Skatīts: 2016. gada 19. augustā.
2. ↑  E.Brastiņš, 1923
3. ↑  Wartberge, 1863; Löwis of Menar, 1922

|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Embūtes pagasta ciemi |
| --- |
|  |
| 
* *Dēsele*
* *Dinsdurbe*
* *Embūte*
* **Vībiņi**

 |

 |
**Mīkstā lāčauza** (latīņu: *Bromus mollis*) ir graudzāļu dzimtas suga, kura savvaļā ir plaši sastopama Eiropā, tostarp bieži visā Latvijā, kā arī dažviet Āzijā un Ziemeļamerikā.

Atsevišķi eksemplāri un nelielas grupas dažādās sausās vietās un smiltājos ar skraju veģetācijas segumu: pļavās, atmatās, nezālienēs, uzbērumos, ceļu un dzelzceļu malās.

Apraksts
--------

Mīkstā lāčauza ir viengadīgs, 15—60 cm garš lakstaugs, kurš neveido ceru. Augam ir stāvs stiebrs, kuram zem posmu mezgliem, kā arī uz lapām ir matiņi. Arī vārpiņas klātas ar mīkstiem matiņiem, sāniski plakanas. Skara ir stāva, mēreni šaura un blīva, to veido īsi zari. Vārpiņā ir 6—12 ziedi. Ārējā vārpiņas plēksne ar 3—5 dzīslām, iekšējā — ar 5—9 dzīslām. Ārējā zieda plēksne ir apmatota, mala ar strupu šķautni, galā divzobaina. Ārējā zieda plēksne garāka nekā iekšējā. Auglis ir plēksnēs ieslēgts grauds. Zied no maija beigām līdz jūlijam.

Atsauces
--------

1. 1 2  «mīkstā lāčauza - Bromus mollis L. - Augi - Latvijas daba». *www.latvijasdaba.lv*. Skatīts: 2022-11-03.
**Andrijs Voinalovičs** (ukraiņu: *Андрій Войналович*; dzimis 1999. gada 11. decembrī Kijivā) ir Ukrainas basketbolists, spēlē centra un spēka uzbrucēja pozīcijā. 2023. gadā pārstāv Polijas klubu Vroclavas "Śląsk". Ukrainas basketbola izlases spēlētājs.

Karjera
-------

A. Voinalovičs pieaugušo basketbolā sācis spēlēt viena no vadošajiem Ukrainas klubiem Južnijas "Himik" sastāvā, bet 2021. gadā pārcēlies uz *Kyiv Basket*, kuru tolaik trenēja latvietis Ainars Bagatskis. Sākoties Krievijas iebrukumam Ukrainā spēlētājs bija spiests pamest savu valsti, pārceļoties uz Latviju, kur sezonas nobeigumā pārstāvēja "Valmiera Glass VIA". 2022. gada vasarā A. Voinalovičs pievienojās vienam no vadošajiem Igaunijas basketbola klubiem *Tartu Ülikool Maks & Moorits*, ātri vien kļūstot par vienu no komandas līderiem.

2023. gada maijā tika izplatīta informācija, ka 2023.—2024. gada sezonā A. Voinalovičs pārstāvēs Rīgā bāzēto spēcīgāko Ukrainas klubu Slobožanskes "Prometey". Novembrī komanda, pēc vājiem rezultātiem nomainot daļu sastāva, viņu izīrēja vienam no spēcīgākajiem Polijas klubiem Vroclavas "Śląsk".

Spēlējis visu vecumu Ukrainas jaunatnes izlasēs, bet kopš 2021. gada ir pieaugušo Ukrainas basketbola izlases spēlētājs, iekarojot tās galvenā trenera latvieša Ainara Bagatska uzticību.

Atsauces
--------

1. ↑  Redaktors. «"Valmiera Glass"/"ViA" pievienojas Ukrainas basketbolists Voinalovičs». *Valmieras Ziņas* (lv-LV), 2022-03-15. Skatīts: 2023-03-30.
2. ↑  «"Prometey" turpina komplektāciju un piesaista Tartu sezonu aizvadījušo ukraini Voinaloviču». *Sportacentrs.com* (latviešu). 2023-05-30. Skatīts: 2023-05-30.
3. ↑  «https://twitter.com/PRIME\_Athlete/status/1727023410344235084». *X (formerly Twitter)* (angļu). Skatīts: 2023-11-22.
4. ↑  Proballers. «Andrii Voinalovych, Basketball Player». *Proballers* (angļu). Skatīts: 2023-03-30.

Ārējās saites
-------------
**Pjatigorskas Valsts universitāte** (krievu: *Пятигорский государственный университет*) ir augstākās izglītības iestāde Pjatigorskā, Krievijā.

Vēsture
-------

Universitāte tika izveidota 1939. gadā kā Pedagoģiskais institūts. Institūts specializējās svešvalodu apmācībā.

Kopš 1961. gada — Pjatigorskas Valsts Svešvalodu Pedagoģiskais institūts. 1995. gadā to pārdēvēja par Pjatigorskas Valsts lingvistisko universitāti.

Nosaukums kopš 2016. gada — Pjatigorskas Valsts universitāte**.**

Starptautiskā sadarbība
-----------------------

Kopš 2017. gada Pjatigorskas Valsts universitāte ir iekļauta projektā "Knowledge Exchange and Academic Cultures in the Humanities: Europe and the Black Sea Region, late 18th – 21st Centuries" Eiropas Savienības programmas "Horizon 2020" ietvaros.

Ievērojami absolventi
---------------------

* Semjons Sļepakovs — Krievijas producents, scenārists, dziedātājs un komiķis
* Tambi Masaevs — Krievijas aktieris un komiķis
* Jeļena Borščeva — Krievijas kino un teātra aktrise, dzejniece un dziedātāja.

Atsauces
--------

1. ↑  «Пятигорский государственный лингвистический университет переименован :: 1777.Ru». *Новости Ставрополя и Ставропольского края* (ru-ru). Skatīts: 2023-04-19.
Latvijas Universitāte
**Augstākā izglītība** ir profesionālās izglītības līmenis, kas seko pēc vispārējās vai profesionālās vidējās izglītības. Tā ietver sistematizētu zināšanu un praktisko iemaņu kopumu, kas ļauj risināt teorētiskas un praktiskas uzdevumus attiecīgajā profesionālajā jomā, izmantojot un radoši attīstot mūsdienu zinātnes, tehnoloģijas un kultūras sasniegumus.

Augstākā izglītība tiek iegūta augstākās izglītības iestādēs — universitātēs, akadēmijās, institūtos, augstskolās un dažās koledžās. Dažās valstīs ir savi tradicionālie nosaukumi vai variācijas. Augstāko izglītību var iegūt pilna laika, neklātienes, nepilna laika (vakara) vai brīvā formā (tālmācībā).

Atkarībā no studiju veida, valsts, sistēmas un profila augstākās izglītības studiju ilgums ir robežās no 3 līdz 9 gadiem.

Izglītības līmeņi Latvijā
-------------------------

* Pirmsskolas izglītība
* Pamatizglītība
* Vidējā izglītība
* Augstākā izglītība

Skatīt vēl
----------

* Latvijas augstskolas un koledžas

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Augstākā izglītība***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)
**Ostins Tailers Rīvss** (angļu: *Austin Tyler Reaves*; dzimis 1998. gada 29. maijā Ārkanzasas štatā) ir amerikāņu basketbolists, spēlē saspēles vadītāja un uzbrūkošā aizsarga pozīcijā. 2024. gadā pārstāv Nacionālās basketbola asociācijas (NBA) klubu Losandželosas "Lakers", kur spēlē visu līdzšinējo profesionālo karjeru. ASV basketbola izlases dalībnieks.

Abi basketbolista vecāki ir spēlējuši baskebolu koledžas līmenī, pārstāvot Ārkanzasas Štata Universitāti. O. Rīvsa vecākais brālis Spensers Rīvss arī ir profesionāls baskebolists, spēlē Bambergas "Brose" un ir ieguvis Vācijas pilsonību.

Karjera
-------

NCAA nospēlējis piecas sezonas, mainot augstskolu un pabeidzot koledžu baasketbola karjeru Oklahomas Universitātē.

2021. gada NBA draftā neviena no komandām O. Rīvsu neizvēlējās, taču viņš noslēdza līgumu ar Losandželosas "Lakers", negaidīti kļūdams par nozīmīgu komandas rotācijas spēlētāju. 2023. gada jūlijā komanda un spēlētājs vienojās par jaunu līgumu, kas paredzēja 54 miljonu dolāru lielu atalgojumu četros gados.

2023. gada 9. decembrī "Lakers" pārspēja Indiānas "Pacers" pirmajā NBA kausa izcīņā (*NBA In-Season Tournament*), un O. Rīvss šajā spēlē guva 28 punktus, dodoties laukumā no rezervistu soliņa.

Pirms 2023. gada FIBA Pasaules kausa tika izplatīta informācija, ka O. Rīvss varētu pārstāvēt Vācijas basketbola izlasi, ņemot vērā, ka viņa ģimenei ir vācu saknes un pats spēlētājs ir ieguvis arī Vācijas pilsonību. Tomēr viņš iekļuva ASV basketbola izlases sastāvā un pārstāvēja ASV Pasaules kausa finālturnīrā.

Atsauces
--------

1. ↑  «Los Angeles Lakers Re-Sign Austin Reaves». *www.nba.com* (angļu). Skatīts: 2024-02-18.
2. ↑  «"Lakers" aizsargs Rīvss vēlas Pasaules kausā pārstāvēt Vāciju». *Sportacentrs.com* (latviešu). 2023-03-23. Skatīts: 2024-02-18.
3. ↑  «USA Basketball taking inexperienced roster to 2023 FIBA World Cup». *NBA.com* (angļu). Skatīts: 2024-02-18.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Ostins Rīvss***.
* *Basketball Reference* NBA spēlētāja profils (angliski)
* NBA spēlētāja profils (angliski)
* *Eurobasket* spēlētāja(-s) profils (angliski)
* ESPN NBA profils (angliski)
* *RealGM Basketball* profils (angliski)
**Vladimirs Mirskis** (1920—1998) bija krievu skolotājs, Latvijas Universitātes Filoloģijas fakultātes Krievu literatūras katedras docents (1978), Rīgas Pareizticīgo garīgā semināra pasniedzējs.

Dzīvesgājums
------------

Dzimis 1920. gada 21. decembrī Odesā kalpotāja ģimenē. Pēc Krievijas pilsoņu kara kopā ar vecākiem pārcēlās uz dzīvi Viļņā, kopš 1929. gada kopā ar māti dzīvoja Rīgā, mācījās Rīgas 9. pamatskolā un Rīgas Valsts ģimnāzijā, kuru absolvēja 1941. gadā. Pēc Otrā pasaules kara līdz 1947. gadam mācījās skolotāju institūtā un ieguva krievu valodas un literatūras skolotāja specialitāti. 

Strādāja par skolotāju dažādās Rīgas skolās. 1951. gadā apprecējās ar Irēnu (Irinu) Osi.

Pēc aspirantūras Maskavas apgabala N. Krupskas Pedagoģijas institūta (*Московского областного педагогического институт имени Н.К. Крупской*) neklātienes nodaļā (1959—1963) Vladimirs Mirskis no 1964. gada bija LVU Krievu literatūras katedras pasniedzējs. 1966. gadā viņš aizstāvēja zinātņu kandidāta disertāciju "Krievu ģimenes tautasdziesmas" (*Русские народные семейные песни*) un 1978. gadā tika ievēlēts par docentu.

Sava mūža pēdējos gados mācīja senkrievu literatūru Rīgas Pareizticīgo garīgajā seminārā.

Miris 1998. gada 19. septembrī Rīgā.

Darbi
-----

* *Сравнительная поэтика лирических песен разных народов* (Salīdzinošā dažādu tautu lirisko dziesmu poētika)
* *Древнерусская литература.* Rīga: Zvaigzne, 1982. (hrestomātija "Senkrievu literatūra")
* *О вере, России, душе.* Rīga: Улей 1991. ("Par ticību, Krieviju, dvēseli"), garīgā dzeja, lirika, atdzejojumi
* *Ступени.* 1937. – 1997. gadu dzeja Rīga: Улей 1998. ("Pakāpieni").
* *Молитва матери, или горькие и сладкие плоды.* ("Mātes lūgšana, vai rūgtie un saldie augļi").

Atsauces
--------

1. ↑  russkije.lv

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 305085763

 |

 |
Iedzīvotāju īpatsvars rajonos un pilsētās, kuri norādījuši, ka mājās parasti runā krievu valodā (2009)
**Krievu valoda Baltkrievijā** (baltkrievu: *Руская мова ў Беларусі*) ir viena no divām Baltkrievijas valsts valodām, kā sekas 1995. gada republikas referenduma rezultātiem, kad 83,3 % referendumā piedalījušos iedzīvotāju nobalsoja par valsts valodas statusa piešķiršanu krievu valodai.

Pēc valsts valodas statusa piešķiršanas krievu valoda sāka izspiest baltkrievu valodu no visām Baltkrievijas sabiedriskās dzīves jomām, sākot no izglītības un plašsaziņas līdzekļiem un beidzot ar tās lietošanu oficiālo dokumentu apritē. Krievu valodā tiek izdota ievērojama daļa (cenas ziņā pieejamās mazumtirdzniecības) daiļliteratūras, zinātniskās, tehniskās un populārās literatūras, kas padara to par spēcīgāku konkurentu baltkrievu valodai. Līdz ar to, UNESCO baltkrievu valodu klasificē kā "neaizsargātu valodu". Daudzi opozīcijas politiķi runā par rusifikāciju.

Saskaņā ar 2009. gadā veiktās aptaujas datiem lielākajai daļai Baltkrievijas iedzīvotāju (72%) krievu valoda ir galvenā ikdienas dzīvē lietotā valoda. Atbildot uz jautājumu "Kura valoda jums ir tuvāka, dzimtā, neatkarīgi no tās zināšanu pakāpes?", 69,5 % respondentu nosauca krievu valodu.

Baltkrievijas pārkrievošana
---------------------------

Atsauces
--------

1. ↑  Lisa Evans. «Endangered languages: the full list». *the Guardian* (angļu), 2011-04-15. Skatīts: 2023-06-09.

Ārējās saites
-------------
Šis raksts ir par 1943. gadā dzimušu F1 pilotu. Par citām jēdziena **Fitipaldi** nozīmēm skatīt nozīmju atdalīšanas lapu.

**Vilsons Fitipaldi, jaunākais** (portugāļu: *Wilson Fittipaldi Júnior*; dzimis 1943. gada 25. decembrī, Sanpaulu, Brazīlijā; miris 2024. gada 23. februārī) bija brazīliešu sacīkšu pilots un *Fittipaldi Automotive* *Formula 1* komandas īpašnieks. Savā pilota karjerā Fitipaldi piedalījās 38 *Formula 1* sacīkstēs.

Vilsons ir divkārtējā Formula 1 čempiona Emersona vecākais brālis un cita slavena sacīkšu pilota, Kristiana Fitipaldi, tēvs. Vilsons sāka braukt ar kartingiem 1960. gados. 1966. gadā Fitipaldi devās uz Eiropu, lai uzsāktu Formula 3 karjeru, tomēr tā bija ne pārāk veiksmīga un drīz viņš atgriezās dzimtenē. Pēc Emersona panākumiem Formula 2 Vilsons atgriezās Lielbritānijā. Panākumi Lielbritānijas F3 ļāva 1971. gadā viņam debitēt Eiropas F2 čempionātā. 1972. gadā Fitipaldi debitēja Formula 1 čempionātā *Brabham* komandā un maksāja par vietu šajā komandā. Ārpusčempionāta sacīkstē, Brazīlijas *Grand Prix* togad, Fitipaldi ieguva 3. vietu, tomēr čempionātā viņš ne reizi neguva tik labus rezultātus. Savā debijas sezonā Vilsons Fitipaldi neguva ne punktu, savukārt viņa brālis Emersons kļuva par pasaules čempionu. Nākamajā sezonā Vilsons guva 3 punktus, tomēr ar to bija par maz, lai viņš paliktu *Brabham* komandā.

1974. gadā Vilsons nepiedalījās, jo vēlējās izveidot Brazīlijas Formula 1 komandu un tam vajadzēja laiku. *Fittipaldi Automotive* debitēja sacīkstēs 1975. gadā un Vilsons bija vienīgais komandas pilots. Fitipaldi izdevās finišēt tikai sešas reizes. Nākamajā sezonā komandā ieradās Emersons un Vilsons kļuva par komandas vadītāju, atsakoties no iespējas braukt.

Karjeras laikā iegūtie trīs punkti padarīja Vilsonu Fitipaldi par veiksmīgāko pasaules čempiona brāli F1 līdz Ralfa Šūmahera debijai 1997. gadā. Pēc tam, kad Kristians Fitipaldi guva pirmos punktus 1992. gada Japānas *Grand Prix*, Fitipaldi kļuva par pirmo tēva un dēla duetu, kas abi guvuši punktus F1. Kopš tā laika viņiem ir sekojuši Greiems un Deimons Hilli, Žils un Žaks Vilnēvi, Keke un Niko Rosbergi, Satoru un Kadzuki Nakadžimas, kā arī Nelsons un Nelsinju Pikē.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Vilsons Fitipaldi***.
* *Driver Database* profils (angliski)
* *Motorsportstats* profils (angliski)
* *Racing-Reference driver* profils (angliski)
* *eWRC-results.com* profils (angliski)
**1931. gada plūdi Jēkabpilī** bija vieni no lielākajiem Daugavas plūdiem Jēkabpils vēsturē.

Plūdi Jēkabpili pārsteidza 1931. gada 23. aprīlī, kad Daugava izgāja no krastiem un appludināja daudzas pilsētas ielas. Upes krasta mala applūda līdz pat Brīvības ielai, kas tajā laikā bijis neparedzēti augsts līmenis. 1931. gads bija gadsimta griezumā palu ūdeņiem visbagātākais gads. Plūdos Daugavas līmenis pārsniedza vidējo vasaras līmeni par 5,56 metriem. Maksimālais upes caurplūdums pie Jēkabpils 1. un 2. maijā sasniedza 7470 m3 sekundē. 2. maijā ūdens līmenis sāka mazināties.

1931. gada Daugavas plūdus Jēkabpilī tā laika fotogrāfi bija nofotografējuši, bet Voldemāra Šņornieka grāmatu veikala īpašnieks Voldemārs Šņornieks pasūtīja fotogrāfiem pastkaršu komplektu ar plūdu skatiem, kas tika izgatavots augstā mākslinieciskā kvalitātē, bet vēlāk pārdots grāmatveikalā.

Attēlu galerija
---------------

* Jēkabpils pilsētas dārzs, 1931. gadsJēkabpils pilsētas dārzs, 1931. gads
* Hikšteina alus darītava un Meržinska vilnas apstrādes fabrika, 1931. gadsHikšteina alus darītava un Meržinska vilnas apstrādes fabrika, 1931. gads
* Zvanītāju iela, 1931. gadsZvanītāju iela, 1931. gads
* Belvijas viesnīca, 1931. gadsBelvijas viesnīca, 1931. gads

Ārējās saites
-------------

* Daugavas plūdi 1931. gadā

Atsauces
--------

1. 1 2  Gailīte, S. Jēkabpils. Rīga:Gandrs, 2002. 45. lpp.
2. ↑  Gadsimta plūdi Jēkabpilī : Diena.lv
3. ↑  «dabas stihijas: Lielaakie pluudi latvijas veesturee!». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 5. martā. Skatīts: 2011. gada 29. martā.
4. ↑  Ķuzāne, L. Sens tik sens bij tas laiks. Jēkabpils:Jēkabpils dome, 2011. 43. lpp.
**Bajugana** (filipīniešu: *Lungsod ng Bayugan*, angļu: *City of Bayugan*, sebuāņu: *Dakbayan sa Bayugan*) ir pilsēta Filipīnās, Karagas reģionā, Dienvidagusanas provinces lielākā apdzīvotā vieta. Atrodas provinces ziemeļdaļā. Lielākā daļa iedzīvotāju sadzīvē runā sebuāņu valodā. Pilsētā un tās apkārtnē attīstīta griezto ziedu industrija — Bajuganu dēvē par «Griezto ziedu galvaspilsētu».

Vēsture
-------

Līdz 20. gadsimta otrajai pusei tagadējā Bajugana pastāvēja kā ciemats Maigatasanas barangajā Esperansas municipalitātē. Pēc 2. pasaules kara Bajugana sāka strauji attīstīties sakarā ar maģistrālā autoceļa izbūvi. 1960. gadā Bajugana tika reorganizēta par patstāvīgu barangaju. Gadu vēlāk barangaju reorganizēja par patstāvīgu municipalitāti. 2007. gadā Bajuganai piešķirts pilsētas statuss. 2008. gadā statuss tika apstrīdēts Augstākajā tiesā, bet galu galā pārapstiprināts 2011. gadā.

Atsauces
--------

1. ↑  «2020 Census of Population and Housing (2020 CPH) Population Counts Declared Official by the President». *Q107442757*. Q17067223. 7 jūlijs 2021.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Bajugana***.
**Aleksandrs Maļevinskis** (krievu: *Александр Александрович Малевинский*; 1950. gada 26. februāris - 2004) bija Krievijas šahists.

Biogrāfija
----------

PSRS sporta meistars šahā (1975). Vairākkārt piedalījās Krievijas šaha čempionātu finālos. Labākie rezultāti - 7. vieta 1976. gadā un 10. vieta 1980. gadā. 1980. gadā PSRS komandu kausā šahā pārstāvējis sporta biedrību «Lokomotiv» un spēlējis komandā pie 5. galdiņa (+1-2=4).

Tā kā dzīvoja Karaļaučos, tad bija biežs viesis Baltijas šaha turnīros. 1986. gadā Igaunijas pilsētā Hāpsalu kopā ar Aleksandru Šabalovu un Edvīnu Ķeņģi uzvarēja Baltijas republiku čempionātā. Tāpat piedalījies Lietuvas šaha čempionātos, kur 1977. gadā dalījis otro vietu ar Oļegu Dementjevu. Nākamajos Lietuvas čempionātos rezultāti ir bijuši pieticīgāki - 9. vieta 1978. gadā un 7. vieta 1979. gadā.
Divas reizes piedalījies arī Latvijas šaha čempionātos. 1975. gadā ieņēmis 3. vietu, tikai puspunktu atpaliekot aiz Jāņa Klovāna un Anatolija Šmita. 1976. gadā dalījis 5.-7. vietu ar Oļegu Dementjevu un Juzefu Petkēviču.
Pēdējos dzīves gadus ģimenes nesaskaņu dēļ pametis aktīvās šahista gaitas. Miris slimnīcā pēc kautiņā gūtajām traumām 2004. gada rudenī.

Atsauces
--------

1. ↑  Championship of Russia - Novosibirsk 4-29.5.1976
2. ↑  Championship of Russia - Kazan 3-24.6.1980
3. ↑  Championship of Baltic Rupublics - Haapsalu 2-21.6.1986
4. ↑  Championship of Lithuania - Klaipeda 5-28.8.1977
5. ↑  Championship of Lithuania, Vilnius, 1978.04.04-27
6. ↑  Championship of Lithuania(open) - Panevezhis 1979
7. ↑  ВРЕМЯ И МЫ. ПАМЯТЬ

Ārējās saites
-------------

* Aleksandrs Maļevinskis šahista profils vietnē chessgames.com
* Aleksandrs Maļevinskis šahista profils vietnē 365chess.com
* Aleksandrs Maļevinskis šahista profils vietnē chesstempo.com
* Aleksandrs Maļevinskis šahista profils vietnē olimpbase.org (PSRS komandu kausi)
**Andrejs Veide** (1832—1889) bija igauņu izcelsmes latviešu kuģu īpašnieks, kapteinis, kuģu būvētājs un viens no Ainažu jūrskolas dibināšanas atbalstītājiem.

Biogrāfija
----------

Dzimis 1832. gada 6. decembrī Orajē, Hēdemestes pagastā, mūsdienu Igaunijas teritorijā. Jau agri sācis iet jūrā. Braucis galvenokārt uz piekrastes kuģiem.

Kļuvis turīgs Krimas kara laikā, kad vedis sāli un ģipsi no Gotlandes uz Sanktpēterburgu. Pēc kara beigām nodarbojies ar kokmateriālu pārvadāšanu Rīgas līcī.

Aktīvi iesaistījies Ainažu ostas un pilsētas attīstībā. Izbūvējis ostas molu un piestātni, ierīkojis alus bŗūzi un uzcēlis otru ostas noliktavu - spīķeri.

1860. gadā uzbūvējis savas ģimenes māju *Pitāni*.

1864. gadā, pēc Kr. Valdemāra ierosinājuma, kopā ar brāli Juri Veidi, piedalījies līdzekļu vākšanā pirmās jūrskolas izveidei Ainažos.

Kopā ar brāli Juri Veidi, kā arī Jāni un Miķeli Miķelsoniem 1868. gadā nopirka Ainažu muižu un visu pagasta teritoriju (1261 ha.) no grāfa Mellina par 58 000 sudraba rubļu.

Kopā ar brāli 19. gadsimta 2. pusē bija bagātākie kuģu īpašnieki Vidzemes piekrastē. Pa abiem kopā uzbūvējuši 20 buriniekus no aptuveni 50 Ainažos uzbūvētajiem.

1889. gadā uzsācis Ainažos lielas, četrmastu barkentīnas būvi. Neilgi pēc būvdarbu uzsākšanas negaidīti miris. Kuģis nolaists ūdenī 1891. gadā un nosaukts viņa vārdā pār *Andreas Weide*. Tas bija lielākais Latvijas teritorijā uzbūvētais burinieks un pirmais Krievijas Impērijā uzbūvētais četru mastu kuģis.

Miris 1889. gada 18. septembrī Ainažu pagasta Pitānos.

Atsauces
--------

1. ↑  *Latvijas Jūrniecības vēsture*, Rīga, 1998, 139 lpp.
2. ↑
3. ↑  *Latvijas Jūrniecības vēsture*, Rīga, 1998, 153 lpp.
**Jānis Eichmanis** (dzimis 1942. gada 15. augustā Rīgā; miris 2022. gada 24. decembrī) bija latviešu diplomāts. Latvijas Republikas ārkārtējais un pilnvarotais vēstnieks Grieķijā (2003—2007), NATO (2006—2011) un Spānijā (2011—2015).

Dzīvesgājums
------------

Dzimis Rīgā 1942. gada 15. augustā, Otrā pasaules kara laikā kopā ar vecākiem devās bēgļu gaitās uz Vāciju, tad uz Kanādu. Studēja Toronto Universitātē bakalaura studiju programmā, tad līdz 1968. gadam Gvelfas Universitātes maģistra studiju programmā. Strādāja par pētnieku Kanādas Informācijas un Datu aizsardzības komisijā (1978—1980), tad Ontārio parlamenta Procedurālajā komisijā (1980—1983) un Likumdošanas pētījumu dienestā (1983—1988). Vēlāk bija Informācijas un Datu aizsardzības komisijas vecākais padomnieks (1988—1990), Stratēģiskās plānošanas un politikas attīstības departamenta vadītājs (1990—1993). Latviešu nacionālās apvienības Kanādā viceprezidents (1990—1993).

1992. gada decembrī Eichmanis kļuva par Latvijas Republikas Ārlietu ministrijas Amerikas departamenta direktoru, 1993. gada jūlijā par Valsts prezidenta Gunta Ulmaņa kancelejas vadītāju un ārlietu padomnieku. 1995. gadā viņš atgriezās Kanādā, kur turpināja strādāt par Stratēģiskās plānošanas un politikas attīstības departamenta vadītāju Informācijas un Datu aizsardzības komisijā (1995—1999).

1999. gada aprīlī Eichmani iecēla par Latvijas Republikas vēstniecības Vašingtonā padomnieku, 2002. gadā par vēstnieka vietnieku. 2003. gada oktobrī viņš kļuva par ārkārtējo un pilnvaroto vēstnieku Grieķijā, papildus uzņēmās arī nerezidējošā ārkārtējā un pilnvarotā vēstnieka pienākumus Kiprā, Bosnijā un Hercegovinā, 2006. gadā kļuva par Latvijas Republikas vēstnieku NATO, 2011. gadā darbojās Latvijas Republikas Ārlietu ministrijas politiskā direktora birojā. Savukārt no 2011. līdz 2015. gadam Eichmanis pildīja vēstnieka pienākumus Spānijā, kā arī bija nerezidējošais vēstnieks Andorā, pēc tam darbojās Ārlietu ministrijas Kvalifikācijas komisijā.

Miris 2022. gada 24. decembrī.

Apbalvojumi
-----------

* Viestura ordenis, II šķira
* Atzinības krusts, II šķira

Atsauces
--------

1. ↑  CURRICULUM VITAE
2. ↑  Mūžībā devies bijušais vēstnieks Jānis Eichmanis lsm.lv 2022. gada 24. decembrī

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 232737818
* LCCN: no2012039266
* ISNI: 0000 0003 6783 6593

 |

 |
**Oleksandrs Sidorenko** (ukraiņu: *Олександр Сидоренко;* 1960—2022) bija padomju peldētājs, 1980. gada vasaras olimpisko spēļu čempions.

Dzīvesgājums
------------

Dzimis 1960. gada 27. maijā Ždanovā (tagad Mariupole).

Absolvējis Kijivas Valsts fiziskās kultūras institūtu. 1976. gadā viņš kļuva par PSRS sporta meistaru, 1979. gadā tika atzīts par labāko peldētāju valstī, bet 1980. gadā viņam tika piešķirts PSRS Nopelniem bagātā sporta meistara tituls.

1980. gada vasaras olimpiskajās spēlēs viņš uzvarēja 400 metru distancē ar laiku 4:22,89, kas bija jauns olimpiskais rekords. Gadu vēlāk viņš uzvarēja Eiropas čempionātā 200 metru distancē (2:03,60), bet 1982. gada pasaules čempionātā viņš atkal bija pirmais šajā disciplīnā, sasniedzot čempionāta rekordu (2:03,30).

1982. gada 11. septembrī viņš apprecējās ar 1980. gada olimpisko spēļu bronzas medaļas ieguvēju peldēšanā Jeļenu Kruglovu, un 1989. gadā viņiem piedzima dēls Aleksandrs.

Pēc sporta karjeras beigām 1987. gada septembrī viņš kļuva par ūdenspolo komandas "Iļjičivec" treneri, bet 10 gadus vēlāk — par tās vadītāju.

Miris 2022. gada 20. februārī Mariupolē koronavīrusa infekcijas dēļ.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Oleksandrs Sidorenko***.
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)
**Dreiliņu upīte** jeb **Jāņavārtu upīte** ir izzudusi upīte Ķengaraga rajonā, Rīgā, Latvijā. Tā iztecēja no Dreiliņu purva un virzienā uz dienvidiem ietecēja Daugavā iepretī Vīberta salai. Kopējais garums apmēram 3 km. Kritums apmēram 7 m. No kreisās puses Latgales ielas rajonā tai pietecēja neliels strauts.

Dreiliņu upīte 1876. gada plānā.

Vēsture
-------

13. gadsimta sākumā uz upītes tika uzceltas nocietinātas ūdensdzirnavas, sauktas par Brāļa Bertolda dzirnavām, izveidojot nelielu dzirnavdīķi. Ūdens kritums ūdensdzirnavās varēja sastādīt 2 m. Dzirnavām bijuši četri rati, kas norāda uz samērā lielu ūdens debitu 13. gadsimtā. 17. gadsimtā upītes labajā krastā tika izveidota Dreiliņbušas muiža, kuras īpašnieki, domājams, veica purvainās zemes nosusināšanas pasākumus, tādējādi iztaisnojot arī upītes augšteces gultni. Vēlāk uz purvainās zemes gar upīti tika iekoptas pļavas. 1841. gadā Bertolda dzirnavu rajonā tika dibināta Kuzņecova porcelāna un fajansa fabrika. Bet 1861. gadā pār Dreiliņu upīti tika uzbūvēta dzelzceļa līnija Rīga—Daugavpils, zem kuras upītei tika izveidota caurteka. Upīte tika iezīmēta vēl 1961. gada kartē, taču 20. gadsimta 2. pusē upīte tika ievadīta kanalizācijas kolektorā un virszemē vairs nav saskatāma.

Atsauces
--------

1. ↑  Zudusī Lartvija
**Zirgu āboliņš** (*Trifolium medium*) ir daudzgadīgs tauriņziežu dzimtas lakstaugs. Plaši izplatīta suga Eiropā, arī Latvijā bieži sastopams visā teritorijā.

Apraksts
--------

Ziedi ar īsiem kātiņiem piestiprinās pie ziedkopas ass
Zirgu āboliņam ir stāvs, 15—40 cm augsts, zarots stublājs. Tas ir kails vai ar nedaudziem matiņiem. Stublāja krāsa zaļa, reizēm sarkanīga. Trīsstaraini salikto lapu plātnes (ga 1,5—5 cm, pl 0,5—2 cm) ir eliptiskas ar gludu vai sīkzobainu malu. Pielapes lancetiskas, ar smailu galu, apmēram līdz pusei saaugušas ar lapas kātu. Lapu virspuse reizēm lāsumaina.

Stublāja un zaru galos izveidojas apaļas ziedu galviņas. Sākumā ziedkopas ir gandrīz sēdošas, bet ziedēšanas laikā tām izaug 2—3 cm gari kāti. Arī katram ziedam ir īss kātiņš. Ziedi koši purpursarkani, 1,5—2 cm gari, kauss bez matiņiem. Zied no jūnija līdz augustam. Auglis — olveida pāksts ar gaiši brūnām, trīsstūrveida sēklām.

Zirgu āboliņš ir svešapputes augs. Lai gan tā divdzimumu ziedos abu veidu dzimumšūnas attīstās vienlaicīgi, pašapaugļošanās tiek ģenētiski novērsta. Ja putekšņa gēnu sastāvs ir vienāds ar auglenīcas gēniem, tā dīgšana tiek pārtraukta un apaugļošanās nenotiek.

Zirgu āboliņš ir līdzīgs pļavas āboliņam (*T. pratense*) un Alpu āboliņam (*T. alpestre*). Atšķirībā no pļavas āboliņa, tā ziedkopas un arī ziedi ir ar kātiņiem; košāka ziedu krāsa un šaurākas (eliptiskas, nevis olveida) lapas. No Alpu āboliņa atšķiras ar mīkstāku (ne tik stīvu) stublāju, platākām lapām un pielapēm. Vēl viena atšķirība ir zirgu āboliņa kailais zieda kauss, abām pārējām sugām tas ir apmatots.

Izplatība un biotopi
--------------------

Zirgu āboliņš sastopams gandrīz visā Eiropā no Lielbritānijas līdz Kaukāzam. Tālāk uz austrumiem tā dabiskais izplatības areāls sniedzas līdz Rietumsibīrijai. Tas aug vidēji mitrās pļavās un sausos krūmājos, gaišos jauktos mežos un ceļmalās. Alpu kalnos atrodams līdz 2100 m augstumam. Vislabāk aug siltās, barības vielām vidēji bagātās smilšmāla augsnēs. Pacieš daļēju noēnojumu, mērenas temperatūras svārstības un vidēji aukstas ziemas.

Latvijā augs sastopams dažāda lieluma grupās gan pļavās un upju krastos, gan mežos un krūmājos. Reizēm tas veido blīvas audzes.

Atsauces
--------

1. 1 2 3  Zirgu āboliņš Trifolium medium L. Sugu enciklopēdija Latvijas daba. Skatīts: 2024.02.04.
2. ↑  L. Liepiņa *Āboliņi*: Meža enciklopēdija 1. sēj. Rīga: Zelta grauds, 2003. 23. lpp. ISBN 9984-9684-0-5
3. ↑  Trifolium medium L. FloraWeb.de. Skatīts: 2024.02.04.
4. ↑  Trifolium medium Plants of the World Online. Royal Botanic Gardens, Kew. Skatīts: 2024.02.04.
5. ↑  Erhard Dörr, Wolfgang Lippert: Flora des Allgäus und seiner Umgebung. Band 2, IHW, Eching 2004, ISBN 3-930167-61-1, S. 134.
6. ↑  Trifolium medium L. Mittlerer Klee In: Info Flora, dem nationalen Daten- und Informationszentrum der Schweizer Flora. Abgerufen am 4. August 2022.
Veloceļš Rumbulā
**Velosipēdu ceļš** ir speciālā velosipēdu satiksmei paredzēta ceļu infrastruktūra. Tas var būt fiziski atdalīts no pārējām kustības joslām, tam var būt savs apzīmējums, kā arī papildu aprīkojums velosipēdistiem, piemēram, īpaši luksofori.

Velosipēdu ceļi var būt daļa no pilsētas vai valsts ceļu sistēmas, un tiem var būt dažādi veidi, tostarp velosipēdu joslas uz brauktuvēm vai velosipēdu celiņi parkos. Tie ir paredzēti, lai uzlabotu velosipēdistu drošību un ērtības, kā arī var palīdzēt veicināt velosipēdu kā transporta līdzekli.

Vēsture
-------

Velosipēdu ceļiem ir sena vēsture, kas aizsākās 19. gadsimta sākumā, kad tika radīti pirmie velosipēdi. Pirmie velosipēdu ceļi parādījās 19. gadsimta beigās Eiropā un ASV, reaģējot uz pieaugošo velosipēdu popularitāti. Tomēr tolaik velosipēdu ceļi bija vienkārši celiņi vai asfalta celiņi parkos.

Attīstoties transporta infrastruktūrai un augot pilsētām, veloceliņi kļuva populārāki un daudzveidīgāki. 20. gadsimtā tos sāka integrēt pilsētu plānošanā kā daļu no sabiedriskā transporta un atpūtas zonām. Dažādās pasaules valstīs ir izveidoti dažāda veida veloceliņi, sākot ar atsevišķām joslām gar ceļiem un beidzot ar plašiem veloceliņu tīkliem, kas savieno pilsētas un priekšpilsētas.

Veloceļi Latvijā
----------------

* Veloceļš Centrs—Mežaparks
* Veloceļš Rīga—Jūrmala
* Veloceļš Centrs—Berģi
* Veloceļš Centrs—Dārziņi
* Veloceļš Imanta—Daugavgrīva
* Veloceļš Centrs—Ziepniekkalns
* Veloceļš Majori—Kauguri

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Veloceļš***.

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* LCCN: sh85035074
* NDL: 00574883

 |

 |
**Nazāls līdzskanis** (saukts arī **nazāls slēdzenis** vai **nazāls kontinuants**) veidojas nolaižot mīkstās aukslējas un ļaujot gaisam brīvi plūst caur degunu. Mutes dobums turpina darboties kā skaņas rezonanses kamera, bet gaiss caur to neizplūst, jo ir bloķēts ar mēli. Tātad nevis pats deguns, bet mēles artikulācija rada atšķirības nazālajos līdzskaņos. Retāk ir sastopami citu veidu nazalizēti līdzskaņi.

Definīcija
----------

Akustiski nazālie slēdzeņi ir sonoranti. Tas nozīmē, ka netiek traucēta gaisa plūsma un lingvistiski tie gandrīz vienmēr ir balsīgi. Ievērojams izņēmums ir islandiešu valoda, kurā ir četras nebalsīgas nazālas skaņas. 

Tomēr nazālie līdzskaņi pēc to artikulācijas ir arī slēdzeņi, jo gaisa plūsma caur muti ir pilnībā bloķēta. Šī divdabība, skaneniskā gaisa plūsma caur degunu kopā ar mutes dobuma noslēgšanu, nozīmē, ka nazālie līdzskaņi ir gan skaneņi, gan troksneņi. 

Akustiski nazālie līdzskaņi ir frekvencē no apmēram 200 līdz 2000 Hz.

Līdzskaņu tabula
----------------

| IPA | Apraksts | Piemērs |
| --- | --- | --- |
| Valoda | Ortogrāfija | IPA | Nozīme |
|  | bilabiāls nazāls līdzskanis | latviešu | **m**uca | [**m**utsa] | muca |
|  | labiodentāls nazāls līdzskanis | čehu | tra**m**vaj | [tra**ɱ**vaj] | tramvajs |
|  | dentāls nazāls līdzskanis | poļu | **n**os | [**n̪**ɔs] | deguns |
|  | alveolārs nazāls līdzskanis | nīderlandiešu | **n**acht | [**n**ɑxt] | nakts |
|  | retroflekss nazāls līdzskanis | malajalama | അണ | [a**ɳ**a] | žoklis |
|  | palatāls nazāls līdzskanis | itāļu | ba**gn**o | [ba**ɲɲ**o] | pirts |
|  | velārs nazāls līdzskanis | nivhu | **ң**амг | [**ŋ**amg] | septiņi |
|  | uvulārs nazāls līdzskanis | japāņu | 日本 | [ɲiho**ɴ**] | Japāna |

Pielietojums
------------

Ļoti maz ir tādu valodu, kurās nav neviena nazāla līdzskaņa. Katrā valodā ir vismas viens primārais nazālais līdzskanis. 

Bez nazālajiem līdzskaņiem ir arī nazāli patskaņi, kā arī patskaņu un līdzskaņu nazalizācija.

Latviešu valoda
---------------

Nazālie līdzskaņi latviešu valodas vārdā *mango*.
Latviešu valodas nazālie līdzskaņi ir: 

* bilabiāls nazāls līdzskanis [m] ([mɑːjɑ] *māja*),
* dentāls nazāls līdzskanis [n̪] ([n̪ærvs] *nervs*),
* palatāls nazāls līdzskanis [ɲ] ([pɑɲemt̪] *paņemt*),
* velārs nazāls līdzskanis [ŋ] ([bɑŋkɑ] *banka*, veidojas pirms līdzskaņiem *g* un *k*).

Skatīt arī
----------

* Orāls līdzskanis

Ārējās saites
-------------

* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* LCCN: sh85089881
* GND: 4155893-5

 |

 |
Melnās Krievzemes (vācu: *Schwarzrussland*) lokalizācija Polijas dalīšanas laikā (1772, 1793, 1795) starp "Balto Krievzemi" (vācu: *Weißrussland*) ziemeļos un Volīniju dienvidos.
**Melnā Krievzeme** (latīņu: *Ruthenia Nigra*, poļu: *Ruś Czarna*, baltkrievu: *Чорная Русь*) ir vēsturisks apzīmējums tagadējās Baltkrievijas vidienes apgabaliem starp "Balto Krievzemi" (agrākās Polockas kņazistes zemēm) un "Sarkano Krievzemi" (Galīcijas-Volīnijas kņazistes zemēm).

No 13. gadsimta tā atradās Lietuvas dižkunigaitijas sastāvā, pēc tam Polijas-Lietuvas kopvalsts (1569—1795) un Krievijas Impērijas (1795—1915) sastāvā. Pēc Poļu-padomju kara un 1921. gada Rīgas miera līguma to sadalīja starp Poliju un PSRS (1921—1939), pēc Polijas kampaņas šī vēsturiskā teritorija atradās Baltkrievijas PSR (1939—1941, 1944—1991) sastāvā.

Mūsdienās tā sadalīta Brestas, Grodņas un Minskas apgabalos, lielākās pilsētas ir Grodņa, Baranaviči, Navahrudaka, Vavkaviska, Sloņima, Slucka, Ņasviža.

Skatīt arī
----------

* Kijivas Krievzeme
* Baltā Krievzeme
Andris Liepa 2014. gadā
**Andris Liepa** (krievu: *Андрис Марисович Лиепа*; 1962) ir PSRS un Krievijas Federācijas baletdejotājs un režisors.

Dzīvesgājums
------------

Dzimis 1962. gada 6. janvārī Maskavā latviešu baletdejotāja Māra Liepas un krievu aktrises Margaritas Žigunovas ģimenē.
Mācījās Maskavas Akadēmiskajā horeogrāfijas skolā, no 1980. līdz 1988. gadam uzstājās Maskavas Lielajā teātrī kā solists, vēlāk darbojās "Kremļa baletā" (*Кремлёвский балет*) Maskavā.
Pēc 1996. gada Andrejs Žagars viņu aicināja iestudēt vairākas krievu baleta izrādes Rīgā.
1999. gadā Liepam piešķīra Latvijas pilsonību par īpašiem nopelniem, bet 2007. gadā Triju Zvaigžņu ordeni.
No 2019. līdz 2022. gadam Liepa bija Uzbekistānas Ališera Navoji Valsts akadēmiskā Lielā teātra baleta trupas vadītājs.

Atsauces
--------

1. ↑  Ar Triju Zvaigžņu ordeni apbalvoto personu reģistrs apbalvošanas secībā, sākot no 2004. gada 1. oktobra
2. ↑  Andris Liepa kļuvis par Uzbekistānas Lielā teātra baleta trupas vadītāju la.lv 2019. gada 17. janvārī

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 61749248
* ISNI: 0000 0000 0120 6861
* GND: 1269741373
* BNF: cb14051240s (data)

 |

 |
**Sulu arhipelāgs** (filipīniešu: *Kapuluan ng Sulu*, angļu: *Sulu Archipelago*, tausugu: *Sūg*, سُوگ) ir salu grupa Filipīnās. Administratīvi dalās trīs provincēs (Basilana, Sulu un Tavitavi), kas ietilpst Bangsamoro autonomajā reģionā, izņemot Isabelas pilsētu Basilanā, kas pieder Zamboangas Pussalas reģionam. Apdzīvo galvenokārt moro tautas — tausūgi, samali, badžavi un jakani. Lielākā pilsēta ir Holo tāda paša nosaukuma salā.

Ģeogrāfija
----------

Izvietojušās Filipīnu arhipelāga dienvidos starp Sulu jūru ziemeļrietumos un Sulavesi jūru dienvidaustrumos. Stiepjas vairāk kā 410 km garumā starp Mindanao ziemeļaustrumos un Kalimantānu dienvidrietumos. Arhipelāgā ietilpst ap 400 salu. Trīs galvenās salas ir Basilana (1265 km²), Holo (868 km²) un Tavitavi (580 km²). Salas lielākoties vulkāniskas izcelsmes, kalnainas, daudz aprimušu vulkānu; mazākās — koraļļu salas. Augstākā virsotne ir Basilanas smaile 998 m vjl Basilanas salā. Valda subekvatoriāls musonu klimats.

Vēsture
-------

Līdz 15. gadsimtam arhipelāgs ietilpa Madžapaitas impērijā un vēlāk Brunejas impērijā. 1405. gadā (pēc citiem datiem — 1457. gadā) nodibinājās patstāvīgs Sulu sultanāts, kas bez paša Sulu arhipelāga pārvaldīja arī zemes Kalimantānas ziemeļos un Palavanas salu. Dažādos laikos sultanāts bijis Brunejas (1457–1578), Minu (1417–1424) un Cjinu (1726–1733) dinastiju vasaļvalsts, Spānijas (1851–1899) un ASV (1899–1915) protektorāts. 1915. gadā arhipelāgs iekļauts Filipīnās, bet uz Sulu Sultanāta suverenitātes pamata Filipīnas pretendē uz teritorijām Kalimantānas ziemeļos.

Atsauces
--------

1. ↑  *Ģeogrāfijas vārdnīca Pasaules zemes un tautas*. Rīga : Galvenā enciklopēdiju redakcija. 1978. 664. lpp.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Sulu arhipelāgs***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)
* *Encyclopædia Universalis* raksts (franciski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 246525889
* LCCN: sh86005280
* GND: 4058571-2

 |

 |
**Sergejs Nariškins** (krievu: *Серге́й Евге́ньевич Нары́шкин*; 1954) ir Krievijas valsts un drošības dienestu darbinieks. Ārējās izlūkošanas dienesta (SVR) direktors (no 2016) un Krievijas Federācijas Drošības padomes pastāvīgais loceklis.

Dzīvesgājums
------------

Dzimis 1954. gada 27. oktobrī Ļeņingradā strādnieka ģimenē. Bērnībā dzīvoja Vsevoložskā, Ļeņingradas apgabalā, mācījās Ļeņingradas 190. vidusskolā un studēja Ļeņingradas Mehānikas institūtā, pēc kura beigšanas ieguva inženiera radiomehāniķa specialitāti. No 1978. līdz 1982. gadam viņš mācījās VDK Ārējās izlūkošanas skolā Maskavā, kur 1980. gadā iepazinās ar Vladimiru Putinu. Līdz PSRS sabrukumam 1991. gadā viņš kā zinātnes un tehnikas eksperts nodarbojās ar spiegošanu Padomju Savienības vēstniecībā Beļģijā.

Pēc atgriešanās Krievijā Nariškins bija Pēterburgas pašvaldības Ekonomikas attīstības komitejas departamenta vadītājs (1992—1995) un *Promstroibank* Ārējo sakaru nodaļas vadītājs (1995—1997), Ļeņingradas apgabala valdības Ekonomikas un investīciju komitejas priekšsēdētāja vietnieks (1997—1998), Ļeņingradas apgabala valdības Ārējo ekonomisko un starptautisko attiecību komitejas priekšsēdētājs (1998—2004) un cigarešu uzņēmuma *Philip Morris* Ižoras fabrikas valdes loceklis (1996—2004).

2004. gadā viņu Krievijas Federācijas prezidents Vladimirs Putins iecēla par savas administrācijas Ekonomikas valdības vadītāja vietnieku, tad par prezidenta biroja vadītāja vietnieku (2004—2007). 2007. gadā Nariškins kļuva par Krievijas Federācijas valdības vadītāja Viktora Zubkova vietnieku, 2008. gadā par Krievijas Federācijas prezidenta Dmitrija Medvedeva administrācijas vadītāju.

2011. gada 21. decembrī Nariškins kļuva par Krievijas Valsts domes priekšsēdētāju. 2016. gada 5. oktobrī viņu iecēla par Krievijas Federācijas Ārējās izlūkošanas dienesta direktoru.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Sergejs Nariškins***.
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 167811709
* LCCN: n2006085946
* ISNI: 0000 0001 1729 0890
* GND: 141980125
* SUDOC: 148617972
* BNF: cb16265131b (data)

 |

 |
Šis raksts ir par salu. Par provinci skatīt rakstu Basilana (province).
Šis raksts ir par salu. Par pilsētu skatīt rakstu Isabela (Basilana).

**Basilana** (*Basilan*) ir sala Filipīnās, Sulu arhipelāga lielākā sala. Administratīvi kopā ar apkārtējām saliņām veido Basilanas provinci, kuras lielākā daļa pieder Bangsamoro autonomajam reģionam, bet salas lielākā pilsēta Isabela — Zamboangas Pussalas reģionam. Sīkāk sala dalās 2 pilsētās (Isabela un Lamitana) un 9 municipalitātēs. Apdzīvo galvenokārt jakani, tausūgi un čavakano.

Ģeogrāfija
----------

Izvietojusies Filipīnu dienvidos Sulu arhipelāgā. Basilanas šaurums ziemeļos salu šķir no Mindanao salas Zamboangas pussalas. Austrumos krastus apskalo Sulavesi jūra, bet rietumos — Sulu jūra. Salas forma neregulāra, ar vairākām pussalām un plašiem līčiem. Piekrastē daudz mazāku saliņu. Sala vulkāniskas izcelsmes, kalnaina, augstākā virsotne ir Basilanas smaile 998 m vjl salas vidienē. Valda tropisks musonu klimats. Salas vidusdaļu ap Basilanas smaili aizņem 2000. gadā izveidotā Basilanas dabas biotiskā zona 45 km² platībā lietusmežu aizsardzībai.

Atsauces
--------

1. ↑  UN SYSTEM-WIDE EARTHWATCH Web Site. ISLAND DIRECTORY
2. ↑  Protected Planet. Basilan Natural Biotic Area

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Basilana***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* *Encyclopædia Universalis* raksts (franciski)

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 237322574

 |

 |
"**Look At Me!**" ir amerikāņu repera XXXTentacion debijas singls. Dziesmas pirmizrāde notika 2015. gada 30. decembrī dziesmas līdzproducenta Rojas SoundCloud kontā, pirms sākotnēji tā tika izdota digitālai lejupielādei kā singls 2016. gada 29. janvārī, kļūstot par mega hitu 2017. gada janvārī, 2017. gada 20. februārī singls vēlāk tika atkārtoti izdots digitālai lejupielādei ar singla pārtaisītu un tīru versiju, ko veica Empire Distribution. Dziesma kalpo kā galvenais singls no viņa debijas komerciālā miksteipa *Revenge* (2017). Dziesmu producēja Rojas un Džimijs Duvals, un tajā tiek plaši paraugi britu dubstep dīdžeja un ierakstu producenta Mala 2007. gada dziesma "changes".

Dziesma sasniedza 34. vietu ASV *Billboard* Hot 100. Pašlaik tā ir atskaņota 205 miljonus reizes kopš tās pievienošanas SoundCloud, kā arī vairāk nekā 470 miljoni skatījumu pakalpojumā YouTube, un līdz 2022. gadam tā bija sasniegusi jau 1,8 miljardus skatījumu vietnē Spotify. Amerikas Ierakstu industrijas asociācija (RIAA) 2017. gada 14. augustā sertificēja "Look At Me!" ar platīna statusu ar vairāk nekā vienu miljonu viena ekvivalenta vienību.

*Billboard* dziesma ir iekļauta kā viena no 100 dziesmām, kas noteica 2010. gadu desmitgadi.{{Navbox|bodyclass=hlist Musical Artist|name=XXXTentacion|title=XXXTentacion|above=Diskogrāfija|background=solo\_singer|group1=Studijas albumi|list1=\* *17* (2017)

* *?* (2018)
* *SKINS* (2018)
* *Bad Vibes Forever* (2019)

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
*XXXTentacion* |
| --- |
|  |
| Diskogrāfija |
|  |
| Studijas albumi | 
* *17* (2017)
* *?* (2018)
* *SKINS* (2018)
* *Bad Vibes Forever* (2019)

|  |  |
| --- | --- |
| Sadarbības albumi | 
* *Members Only, Vol. 3* (2017)
* *Members Only, Vol. 4* (2019)

 |

 |
|  |
| EP | 
* *A Ghetto Christmas Carol* (2017)

 |
|  |
| Miksteipi | 
* *Revenge* (2017)

 |
|  |
| Singli | 
* *Look At Me!"*
* *What In XXXTarnation*
* *Revenge*
* *Fuck Love*
* *Jocelyn Flores*
* *Sad!*
* *changes*
* *Moonlight*
* *Falling Down*
* *Arms Around You*
* *BAD!*
* *RUN IT BACK!*
* *Royalty*
* *#PROUDCATOWNERREMIX*
* *HEARTEATER*
* *bad vibes forever*
* *Riot*
* *vice city*
* *True Love*
* *I'm Not Human*

 |
|  |
| Komplikācijas albumi | 
* *Look at Me: The Album* (2022)

 |
|  |
| Saistīti raksti | 
* *The Revenge Tour*
* *Members Only*
* *Look At Me: XXXTentacion*
* *In His Own Words: XXXTentacion*

 |

 |
Norlandes pakāpeniska pievienošana Zviedrijas karaļvalstij (ar zaļo krāsu iezīmētas 17. gadsimtā Zviedrijai pievienotās zemes)
**Norlande** (zviedru: *Norrland* — "Ziemeļu zeme") ir viena no Zviedrijas vēsturiskajām zemēm, kas robežojās ar Svēlandi dienvidos, Norvēģiju rietumos un ziemeļos, ar Somiju ziemeļaustrumos. Norlande aizņem 59% no Zviedrijas teritorijas, bet tajā dzīvo tikai 12,8% Zviedrijas iedzīvotāju.

Vēsture
-------

Senatnē Norlandi apdzīvoja vienīgi sāmi.
Norlandes kolonizācija sākās pēc 10. gadsimta no tagadējās Jēvleborjas lēnes, kuras dienvidu daļa jeb Jestrika zeme (latīņu: *Gestricia*, zviedru: *Gästrikland*) piederēja zviedru ķēniņu pārvaldītajai Svēlandei. Uz ziemeļiem no tās atradās Helsingija (latīņu: *Helsingia*).
Ādams no Brēmenes savā Hamburgas arhibīskapijas hronikā ("Hamburgas baznīcas arhibīskapu darbi") pieminējis, ka ap 1060. gadu Helsingijā ieradies katoļu misionārs Stefans (latīņu: *Stephanus*; zviedru: *Stenfinn*), kas vēlāk ieguvis Helsingijas apustuļa vārdu. Pēc Somijas krusta kariem izceļotāji no Helsingijas apmetās tagadējo Helsinku apvidū, kas ir to nosaukuma pamatā.

Norlandes nosaukums rakstos tiek lietots tikai no 15. gadsimta sākuma un sākumā ar "Ziemeļu zemes" vārdu apzīmēja arī tagadējo Somijas Lapzemi. 
Zviedru ekspansija uz ziemeļiem sākās 17. gadsimtā, 1645. gadā Zviedrija atņēma Dānijas-Norvēģijas karalistei Herjedāleni (*Härjedalen*) un daļu no Jemtlandes.
1809. gadā Krievijas Impērija atņēma Zviedrijai Norlandes austrumu daļu, ko pievienoja Somijas lielhercogistei. 19. gadsimtā Norlandē sāka celt lielas papīrfabrikas un dzelzs raktuves.
Traktortehnika pie Lauksaimniecības ministrijas
Protestējošie zemnieki
Protestējošie zemnieki
Traktortehnika pie Lauksaimniecības ministrijas
**2009. gada 3. februāra lauksaimnieku protesti** bija lauksaimnieku protesti Rīgā, kurus izraisīja ekonomiskā situācija valstī. Galvenokārt protestētāji bija piena lopkopji. 2009. gada 3. februārī lauksaimnieki devās uz Rīgu ar lauksaimniecības tehniku. Neliela daļa no tiem devās uz Doma laukumu un Lauksaimniecības ministrijas ēku. Pārējie palika pie Rīgas apvedceļa, izraisot satiksmes sastrēgumus.

Viena no lauksaimnieku prasībām bija zemkopības ministra Mārtiņa Rozes atkāpšanās. Šī lauksaimnieku prasība tika izpildīta — ap pulksten 20.00 Mārtiņš Roze LTV1 ēterā paziņoja, ka ir demisionējis un demisijas raksts premjeram Ivaram Godmanim tiks iesniegts nākamās dienas (4.februāra) rītā. Pirmā smagā tehnika Rīgā ieradās jau pulksten 06.00 no rītā pie Latvijas Republikas Zemkopības ministrijas. Protesta akcija ilga līdz pulksten 20.00.