recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Ummis** (arī **Ummas ezers**, **Umu ezers**) ir beznoteces dzidrūdens ezers Ādažu novada Carnikavas pagastā Piejūras dabas parka teritorijā. 

Krasti lēzeni, zemi, dibens smilšains. Barojas ar gruntsūdeņiem. Makrofīti: niedres, pameldri, glīvenes, abinieku sūrene, vārnkājas, grīšļi, ezerenes, lēpes, parīss. Aizsargājamie augi: gludsporu ezerene, Dortmaņa lobēlija. Mīt līdaka, asaris, rauda, plaudis, karūsa, līnis.

Šis ezers ir viens no retajiem dzidrūdens ezeriem Latvijā, tāpēc peldēties šajā ezerā ir aizliegts, lai saglabātu ezera unikālo, oligotrofo vidi. Tā kā šis ir beznoteces ezers, piesārņojot ūdeni ar organiskajām vielām, ezeram draud eitrofikācija un tā unikālā dabas vērtība var tikt neatgriezeniski zaudēta. Tāpat ir aizliegts celt teltis un kurināt ugunskurus pie ezera, tā apkārtnē, kā arī citviet Piejūras dabas parkā. Ezera pārāk liela izmantošana atpūtai jau ir ietekmējusi ūdens krāsas maiņu no zilganzaļas uz zaļganu un samazinājusi dzidrību no 6 metriem 1906. gadā uz 3 metriem 2017. gadā.

Lai saudzētu piekrastē augošo reto un īpaši aizsargājamo ūdensaugu Dortmaņa lobēliju un netraucētu tā ziedēšanu, MK noteikumos *Dabas parka "Piejūra" individuālie aizsardzības un izmantošanas noteikumi* ir aizliegums peldēties un atrasties ar laivu Ummja ezerā no 1. jūnija līdz 15. augustam.

Atsauces
--------

1. ↑  *Latvijas daba*. Rīga : Preses nams.
2. ↑  ezeri.lv
3. ↑  Dabas aizsardzības pārvalde Publicēts: 01.06.2022.
4. ↑  MK noteikumi Likumi.lv Skatīts: 31.01.2024.
**Surigao** (filipīniešu: *Lungsod ng Surigao*, angļu: *City of Surigao*, surigaviešu: *Siyudad nan Surigao*) ir pilsēta Filipīnās, Karagas reģionā, Ziemeļsurigao provinces galvaspilsēta un lielākā pilsēta. Lielākā daļa iedzīvotāju ir surigavieši. Galvenās saimniecības nozares ir kalnrūpniecība, zveja un tūrisms.

Ģeogrāfija
----------

Atrodas provinces vidusdaļā Mindanao salas ziemeļaustrumu galā pie Initvana šauruma, kas no Mindanao atdala Dinagatas salas. Administratīvi pilsētai pieder vairāk kā 20 salas Filipīnu jūrā, kas veido 2/5 no provinces teritorijas. Lielākās salas ir Nonoka, kurā ir vieni no pasaulē lielākajiem niķeļa krājumiem, Hinatuana, Hikdopa un Bajagnana. Pilsētā valda subtropu klimats ar vājhi izteiktu sauso sezonu; lietainākais periods ir no novembra līdz janvārim.

Vēsture
-------

Lai arī pilsētas teritorija bijusi apdzīvota ilgi pirms spāņu kolonizatoru ierašanās, par pilsētas dibināšanas gadu uzskata 1655. gadu, kad nodibināja Banahao ostu Karagas apgabala sastāvā. Kad 1750. gadā ugunsgrēks nopostīja iepriekšējo administratīvo centru Kaolo Siargao salā, uz Surigao pārcēla apgabala militāro, administratīvo un garīgo administrāciju. 1901. gadā amerikāņu administrācijas laikā tika nodibināta Surigao municipalitāte, bet 1970. gadā tai piešķirts pilsētas statuss.

Atsauces
--------

Ārējās saites
-------------
**Lelands Tailers Veins** (angļu: *Leland Tyler Wayne*; dzimis 1993. gada 16. septembrī), profesionāli pazīstams kā ***Metro Boomin***, ir amerikāņu ierakstu producents. Viņš ir pazīstams ar savu producēšanas stilu un tā ietekmi uz mūsdienu hip hopu un *trap* mūziku.

Uzaudzis Sentluisā, Veins savu mūzikas karjeru sāka kā producents 2009. gadā, 16 gadu vecumā; viņš pārcēlās uz Atlantu, lai 2011. gadā apmeklētu Morhausas koledžu, un turpināja plaši sadarboties ar Atlantā dzīvojošiem māksliniekiem *Young Thug*, *Future*, *21 Savage*, *Gucci Mane* un *Migos*. Veins guva panākumus pēc tam, kad producēja *iLoveMakonnen* un *Drake* dziesmu "Tuesday", kas sasniedza 12. vietu ASV *Billboard Hot 100*. Pēc tam Veins producēja ASV top 20 singlus "Jumpman" (*Drake* un *Future*) un "Low Life" (*Future*. un *The Weeknd*), pirms pirmo reizi ieguva savu pirmo vietu topā ar *Migos* dziesmu "Bad and Boujee". Viņam sekoja *Post Malone* "Congratulations", *Kodak Black* "Tunnel Vision", *Future* "Mask Off", *21 Savage* "Bank Account" un viņa otrais ASV pirmais numurs — *The Weeknd* dziesma "Heartless".

Veins izlaida kopdarbus *Savage Mode* (2016) un *Savage Mode II* (2020) ar *21 Savage*, *DropTopWop* (2017) ar *Gucci Mane*, *Perfect Timing* (2017) ar *NAV*, *Double or Nothing* (2017) ar *Big Sean*. Veina debijas studijas albums *Not All Heroes Wear Capes* (2018) debitēja ASV Billboard 200 pirmajā vietā. Savu otro albumu *Heroes & Villains* viņš izdeva 2022. gadā.

Diskogrāfija
------------

###### Studijas albumi

* *Not All Heros Wear Capes* (2018)
* *Heroes & Villains* (2022)

###### Sadarbības albumi

* *Without Warning* (ar *21 Savage* un *Offset*) (2017)
* *Double or Nothing* (ar *Big Sean*) (2017)
* *Savage Mode II* (ar *21 Savage*) (2020)
Šis raksts ir par dzīvnieku. Par citām jēdziena **Brieži** nozīmēm skatīt nozīmju atdalīšanas lapu.

**Brieži** (*Cervus*) ir pārnadžu kārtas (*Artiodactyla*) briežu dzimtas (*Cervidae*) ģints, kurā ietilpst 4 sugas. Briežu ģints kopā ar vēl citām 7 ģintīm veido briežu apakšdzimtu (*Cervinae*).

Briežu ģints dzīvnieki sastopami visā ziemeļu puslodē: Eirāzijā un Ziemeļamerikā. Latvijā savvaļā dzīvo viena briežu ģints suga - staltbriedis (*Cervus elaphus*). Lielākais briežu ģintī ir Kanādas briedis (*Cervus canadensis*).

Sistemātikas izmaiņas
---------------------

Vēl nesenā pagātnē briežu ģintī tika sistematizētas 12 sugas. Tomēr pēc DNS pētījumu veikšanas tika secināts, ka tās nav tik tuvu radniecīgas viena otrai kā tas tika pieņemts pirms tam. Mūsdienās 8 briežu ģints ekssugas ir sistematizētas 3 jaunās ģintīs (Dienvidāzijas brieži (*Rucervus*), rusabrieži (*Rusa*) un baltpurna brieži (*Przewalskium*)).

Klasifikācija
-------------

* **Briežu ģints** (*Cervus*)
	+ Kanādas briedis (*Cervus canadensis*)
	+ Plankumainais briedis (*Cervus nippon*)
	+ Staltbriedis (*Cervus elaphus*)
	+ Tibetas staltbriedis (*Cervus wallichi*)

Atsauces
--------

1. 1 2 3  «Genus Cervus». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2011. gada 8. janvārī. Skatīts: 2011. gada 5. janvārī.
2. ↑  Briežu dzimta
3. ↑  Cervus Linnaeus, 1758

Ārējās saites
-------------

* Eiropas staltbriedis
* Genus cervus
* Red deer and wapiti
**Bakans** (arī **Bakanu ezers**, **Bakānu ezers**, **Kroņu-Bakanu ezers**, **Bokanu ezers**) ir ezers Madonas novada Dzelzavas pagastā. Ezera platība 7,6 ha. Ezera ziemeļos tajā ietek Pelnupīte, bet dienvidos iztek Dokupīte, kas tek uz Liedi. Ezers atrodas blakus Pļaviņu - Gulbenes (P37) ceļam. Bakans ir iecienīta atpūtas vieta. Ezera ziemeļos, pie Pelnupītes ietekas ezerā, atrodas peldvieta.

Vēsture
-------

Ezera austrumu piekrastē uz zemūdens paugura ir senas ezermītnes vieta — valsts nozīmes arheoloģiskais piemineklis, ezermītne atklāta 1930. gados. Arheologs Jānis Apals šeit saskatījis ļoti senu apmetni, veselu nogrimušu ezerpili.
Iepretī kādreizējai ezerpilij krastā atradās Sniķeru mājas, vienā no tām, sauktā par "Ezerkalniem", dzīvoja ezera sargs. 1863. gadā šajās mājās dzimis vēlākais tautskolotājs, dzejnieks un tulkotājs Andrejs Kažoks. 
1971. gadā netālu no ezera uzbūvēja Garzaku govju fermu.
2010. gadā Andris Skride uzņēma filmu "Bakana apburtie" par to, kā 1982. gadā arheologu komanda devās uz Bakana ezeru meklēt nogrimušo ezerpili.

Teika
-----

Par ezera rašanos vēsta tradicionālā latviešu tautas teika:

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| "| Tajā laikā kad ezeri lidojuši un meklējuši savu vietu, māte un meita velējušas veļu. Tad nācis pa gaisu milzīgs zili melns mākonis, šņākdams un briesmīgi rūkdams. Meita nobijusies un teikusi: "Tas nu gan nāk tik briesmīgs kā tāds bakans". Tikko meitene pēdējo vārdu pateikusi, tā mākonis gāzies lejā un apkārtnes pļavas un mājiņa palikusi zem ūdens. Meitene bija uzminējusi ezera vārdu. | "|

Atsauces
--------

1. ↑  Bakans – ezers ar nogrimušu pili Guntis Eniņš delfi.lv 13.11.2015

Ārējās saites
-------------

* www.ezeri.lv datubāze
**Fajuaņa templis** (ķīniešu : 法源寺) ir budistu templis Pekinas centra dienvidrietumu apgabalā Ķīnā, netālu no Govju ielas mošejas.

Tempļa vēsture
--------------

696. gadā (pēc citiem avotiem 645. gadā) celtais templis, iespējams, ir senākais un pazīstamākais budistu templis Pekinā. Tanu dinastijas imperators Taidzuns (626—649) to uzcēla par piemiņu karavīriem, kuri krita kaujās ar ziemeļu ciltīm. Dabas katastrofas iznīcināja sākotnējās Tanu dinastijas celtnes. Mūsdienās redzamais templis ir atjaunots Cjinu dinastijas laikā (1436-1449). 
Templī atrodas liels skaits vēsturisku priekšmetu, tai skaitā bronzas skulptūras, akmens lauvas, kā arī trīs Budas-Vairočanas. Templī ir atrodami arī daudzi budistu teksti no Minu dinastijas.

Tempļa struktūra
----------------

Tempļa teritorija aizņem 6700 m2. Tempļa plānojums ir tāds pats kā citiem budistu tempļiem. Templis ir izveidots kompakti, un ēkas novietotas simetriski mediālajai asij. Galvenās ēkas ietver Tempļa vārtus, Dievišķo karaļu zāli, Galveno zāli, Lielās līdzjūtības zāli, Svēto rakstu zāli un Bungu un Zvanu torņus.

Pie ieejas, kuras austrumu un rietumu pusē izbūvēti Bungu un Zvanu torņi, atrodas vīraka dedzināšanas pods — lu. 

Tālāk Dievišķo karaļu zāli (*Tiawang Dian*), kurā apskatāmas Milefo (Smejošā Budas) un viņa pavadoņu — Dievišķo karaļu statujas —, apsargā bronzas lauvu pāris. 

Galvenā zāle ir varena un svēta. Galvenās zāles priekšā stāv sena stēla, kur ap apzeltīto Šākjamuni (pagātnes Buda) slejas bodisatvas un lohaiņi — tie, kas atbrīvojušies no mūžīgā atdzimšanas cikla. Tur atrodas trīs svētie: Vairokana Buda, Manjusri un Samantabhadra.

Lielās līdzjūtības zālē ir statujas, cirsti akmeņi un mākslas šedevri. Starp tiem ir vairākas no ievērojamākajām senās Ķīnas statujām: Sēdošā Budas māla statuja (Austrumu Hanu dinastija, 25-220), māla Budas statuja no Austrumu Vu dinastijas (229-280), akmens Budas statuja no Tagu dinastijas (618-907). 

Tempļa tālākajā galā Svēto Rakstu zālē glabājas sūtras, blakuszālē — 5 m augsta Budas statuja. Teritorijā parasti ir daudz mūku. kuri apmeklē tempļa budistu skolu.

Templis literatūrā
------------------

Taivāniešu rakstnieks Li Ao publicēja savu romānu "Mocekļa svētnīca: stāsts par reformu kustību 1898. gadā Ķīnā" (alternatīvais nosaukums "Fajuaņa templis"). Šis romāns stāsta par Simts dienu reformas sākumiem un neveiksmēm vēlajā Cjinu dinastijas laikā. Par šo romānu viņš ieguva nomināciju Nobela prēmijai literatūrā.

Ārējās saites
-------------

1. Fayuan Temple. Chinese Culture.org
2. Jump up^ China Discover Net. Beijing. Fayuan Temple
3. A Dorling Kindersley Book, Eyewitness Travel Guide, China
*Corona* sešpaka ar 0,33 litru pudelēm
***Corona Extra*** ir gaišais lāgeris, ko ražo Meksikas alus darītava *Cervecería Modelo* (pieder Beļģijā reģistrētajam uzņēmumam *AB InBev*) vietējam patēriņam un eksportam uz citām valstīm, izņemot Amerikas Savienotās Valstis, un eksportam uz Amerikas Savienotajām Valstīm — cits Meksikas uzņēmums *Constellation Brands*. *Corona* zīmols ir viens no vispārdotākajiem alus veidiem visā pasaulē. Ārpus Meksikas *Corona* parasti tiek pasniegts ar laima vai citrona šķēlīti uz pudeles kakla, lai pievienotu skābumu un garšu.

ASV *Corona Extra* ir visvairāk pārdotais importētais dzēriens.

Sastāvdaļas
-----------

*Corona Extra* satur miežu iesalu, kukurūzu, apiņus, raugu, antioksidantus (askorbīnskābi) un propilēnglikola alginātu kā stabilizatoru. Propilēnglikola algināts ir sintētisks, bezkrāsains, bez smaržas, bezgaršīgs šķidrums, kas pieder pie tās pašas ķīmiskās klases, kā alkohols.

Maldīga asociācija ar koronavīrusu
----------------------------------

Kaut arī C*orona* ir piedzīvojusi zaudējumus 170 miljonu dolāru apjomā 2019.—2020. gada koronavīrusa uzliesmojuma laikā, uzņēmums to attiecināja uz to, ka samazinās cilvēku skaits Ķīnā, kas izklaidējas ārpus mājas, nevis tas noticis alus asociācijas ar vīrusu dēļ. CNN ziņojums, ka 38% amerikāņu apgalvo, ka atsakās dzert alu koronavīrusa dēļ bija aptaujas rezultātu maldinoša interpretācija.

Atsauces
--------

1. ↑  Debbie Vasen. «Best Beers - LoveToKnow Best». Best.lovetoknow.com, 2011. gada 1. decembris. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2011. gada 13. jūlijā. Skatīts: 2011. gada 7. decembris.
2. ↑  Barbara Mikkelson. «Corona Lime Wedge». *Snopes*, 2010. gada 18. maijs. Skatīts: 2020. gada 2. marts.
3. ↑  «Heineken to take over Mexican beer brands in U.S.». USA Today. 2004. gada 21. jūnijs. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2007-02-20. Skatīts: 2008. gada 17. jūlijs.
4. ↑  David Luhnow, David Kesmodel. «Pressure Is on Mexican Brewers». The Wall Street Journal, 2008. gada 17. jūlijs. B2. lpp. Skatīts: 2008. gada 17. jūlijs.
5. ↑  Corona Beer go4WorldBusiness.com, Jul-11-16
6. ↑  «Corona beer company reports £132m loss following virus outbreak». *The Independent*. 2020. gada 28. febr.
7. ↑  «The spread of the coronavirus couldn't have come at a worse time for Corona beer». *CNN*.
8. ↑  Yascha Mounk. «What the Dubious Corona Poll Reveals». *The Atlantic*, 2020. gada 28. febr..
9. ↑  «Fox & CNN Report on Poll Claiming Coronavirus a 'Disaster' for Corona Beer — Conducted By PR Firm Repping Beverage Co.'s». 2020. gada 28. febr.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Corona***.
* Oficiālā tīmekļa vietne
* Grupo Modelo vietne
Agrākās Katrīnas skolas ēka Lāčplēša ielā 55
Skolas ēka 20. gadsimta sākumā
**Rīgas Katrīnas skola** (vācu: *Katharinenschule, Katharinaeum*, krievu: *Екатерининское училище*), vēlāk **Rīgas III. apriņķa skola** (*Dritte Rigaische Kreisschule*), bija viena no Rīgas skolām Lāčplēša ielā 55, kas sagatavoja savus skolēnus mācībām guberņas ģimnāzijā. Tagad skolas ēkā mājo daļa no Rīgas Dizaina un mākslas vidusskolas.

Vēsture
-------

Rīgas Katrīnas skolas senākās ēkas projekts (1789).
Četrgadīgā skola dibināta 1789. gada 7. februāri Maskavas priekšpilsētā un šādi nosaukta par godu Krievijas impērijas ķeizarienei Katrīnai II un atrodās blakus Krievu tirgum (tagad Emīlijas Benjamiņas ielā 7).

1804. gadā to pārveidoja par Rīgas III. apriņķa skolu ar krievu valodas apmācību, kas sagatavoja savus skolēnus mācībām guberņas ģimnāzijā (Rīgas I. apriņķa skola tolaik bija Rīgas Doma skola, bet II. apriņķa skola Pētera I reālskola).

Pēc Rīgas priekšpilsētu nodedzināšanas 1812. gada kara laikā skolu no jauna atvēra 1820. gadā kā elementārskolu ar divu gadu izglītības programmu, bet 1878. gadā to pārveidoja par četrgadīgu pilsētas skolu. Zināms, ka jau pirms 1889. gada skola atradās Smilšu ielā (*Sandstrasse*) Pēterburgas priekšpilsētā, kuru Baltijas pārkrievošanas laikā 1885. gadā pārdēvēja par Romanova ielu. 1913. gadā skolu pārveidoja par augstāko tautskolu (*высшее народное училище*).

Brīvības cīņu laikā 1919. gada 15. augustā Latvijas Republikas Izglītības ministrija skolas ēkā nodibināja Rokdarbu darbnīcas, 1928. gadā Mākslas amatniecības darbnīcu, ko 1933. gadā pārveidoja par Rīgas Valsts mākslas amatniecības skolu, 1936. gadā par Rīgas Valsts daiļamatniecības skolu ar trīsgadīgu programmu. Mūsdienās ēkā atrodas daļa no šīs skolas pēcteča Profesionālās izglītības kompetences centra "Rīgas Dizaina un mākslas vidusskola".

Skolas ēkas iekārtojums
-----------------------

Katrīnas skolas centrā bija zāle, sānos divas klašu telpas un dzīvokļi: diviem skolotājiem pirmajā stāvā un vienam bēniņos. Pagalmā aiz skolas ēkas ierīkoja dārzu skolotāju ģimenēm. Ir ziņas, ka tur turēti gan zirgi, gan vistas. Sākotnēji skolā mācījās 100 bērni, vēlāk to skaits saruka līdz 40.

Ēkas atjaunošana
----------------

2001. gadā biedrība "Latvia Nostra" izdeva grāmatu "Koka Rīga" un uzsāka bijušās Katrīnas skolas atjaunošanu.

Ēkas atjaunošanas projektam, kura autore ir arhitekte Zaiga Gaile, 2014. gadā piešķīra Latvijas Arhitektūras Lielo gada balvu. Skolas ēka apskati regulāri iekļauj ārzemju arhitektu vizītēs.

Ievērojami skolotāji
--------------------

* Oto Bērtiņš, zīmēšanas skolotājs (1840—1850)

Atsauces
--------

1. ↑  Profesionālās izglītības kompetences centrs "Rīgas Dizaina un mākslas vidusskola" Informācija atjaunota 12.09.2019
2. ↑  Kā 200 gadus sena koka māja Rīgā kļuva par dizaina etalonu? Skolas dzīvesstāsts lsm.lv 2020. gada 17. jūlijā
**Artūrs Paulausks** (lietuviešu: *Artūras Paulauskas*; dzimis 1953. gada 23. augustā Viļņā) ir Lietuvas politiķis. no 2000. līdz 2006. gadam viņš bija Seima, Lietuvas parlamenta, spīkeris, bet no 2004. gada 6. aprīļa līdz 12. jūlijam bija Lietuvas prezidenta pienākumu izpildītājs pēc Rolanda Paksa atstādināšanas. Ieņēmis arī Lietuvas vides ministra amatu.

Karjeras sākums
---------------

Artūrs Paulausks 1976. gadā pabeidzis Viļņas Universitāti ar grādu tiesību zinātnē. Pēc tam strādājis par izmeklētāju un prokuroru. No 1987. līdz 1990. gadam viņš bija Lietuvas PSR ģenerālprokurora vietnieks un no 1990. līdz 1995. gadam ģenerālprokurors. No 1995. līdz 1997. gadam viņš atkal bija ģenerālprokurora vietnieks, bet no 1997. līdz 2000. gadam nodarbojās ar juridisko privātpraksi.

Politiskā karjera
-----------------

Artūrs Paulausks politikā iesaistījās kandidējot Lietuvas prezidenta amatam 1997.—1998. gada vēlēšanās. Viņu atbalstīja tābrīža prezidents Aļģirds Brazausks, bet vēlēšanās ar nelielu pārsvaru uzvarēja Valds Adamkus, Paulauskam iegūstot 49,6% balsu, bet Adamkum 50,4%. Paulausks pēc tam izveidoja partiju «Jaunā savienība» un 1998. gada 25. aprīlī kļuva par tās priekšsēdētāju. Šī partija 2000. gada Seima vēlēšanās ieguva 19,6% balsu. Pēc vēlēšanām viņš 2000. gada 19. oktobrī kļuva par Seima spīkeru.

Pēc prezidenta Rolanda Paksa atstādināšanas 2004. gada 6. aprīlī Paulausks kļuva par prezidenta pienākumu izpildītāju līdz nākamā prezidenta Valda Adamkus ievēlēšanai 2004. gada 12. jūlijā.

2006. gada 11. aprīlī Paulausku atcēla no Seima spīkera amata ar 94 balsīm par (un tikai 11 pret). Viņa partija «Jaunā savienība» vēlēšanās nepiedalījās. Paulausku amatā nomainīja Viktors Muntians.

2008. gada 30. janvārī premjerministrs Ģedimins Ķirķils nominēja Paulausku Vides ministra amatam. Kā ministrs Paulausks 2008. gada maijā ANO Ilgtspējīgas attīstības komisijai paziņoja par Lietuvas atbalstu atjaunojamā enerģijas resursu izmatošanai.

2015. gadā plašsaziņas līdzekļos parādījās informācija, ka Paulausks ir iekļauts Krievijas melnajā sarakstā ar pazīstamiem cilvēkiem no Eiropas Savienības, kam liegta iebraukšana valstī.

Atsauces
--------

1. 1 2 3  «Artūras Paulauskas». Seimas of Lithuania. Skatīts: 2009-11-07.
2. ↑  «Statement by H.E. Mr. ARTŪRAS PAULAUSKAS». United Nations. Skatīts: 2009-11-07.
3. ↑  Laurence Norman (May 30, 2015), Russia Produces Blacklist of EU People Banned From Entering Country *Wall Street Journal*.
4. ↑  European Union anger at Russian travel blacklist *BBC News*, May 31, 2015.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Artūrs Paulausks***.
* Biogrāfija Seima tīmekļa vietnē
* Kandidāta biogrāfija 2000. gada vēlēšanām

| Politiskie un sabiedriskie amati un pozīcijas |
| --- |
| Priekštecis: **Rolands Pakss**  |  **Lietuvas prezidents (pienākumu izpildītājs)** 2004. gada 6. aprīlis — 12. jūlijs | Pēctecis: **Valds Adamkus**  |

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* VIAF: 165414724
* ISNI: 0000 0001 1329 5248
* GND: 1032985410

 |

 |
**Rīgas psihiatrijas un narkoloģijas centrs** (RPNC) ir Latvijas lielākā psihiatriskās un narkoloģiskās ārstniecības iestāde, kas izveidota 2007. gadā, pārņemot Garīgās veselības valsts aģentūras un Narkoloģijas valsts aģentūras funkcijas. Galvenā mītne atrodas Tvaika ielā 2, Rīgā.

RPNC ir 3 ambulatorie centri:

* Ambulatori konsultatīvā nodaļa, Rīgā, Tvaika ielā 2
* Ambulatorais centrs "Pārdaugava", Rīgā, Viļa Plūdoņa iela 1
* Ambulatorais centrs "Veldre", Rīgā, Veldres iela 1a

Funkcionalitāte
---------------

2021. gadā slimnīcā ir 23 stacionārās nodaļas (gan vīriešu, gan sieviešu), kā arī ambulatorās pieņemšanas kabineti un strādā narkoloģijas speciālisti. Paredzēta iespēja praktizēt ergoterapiju & mākslas terapiju, kā arī strādā klīniskie psihologi.

Apmeklētājus pie pacientiem COVID-19 ierobežojumu laikā nepielaiž. Lai lokalizētu pandēmijas izplatību slimnīcā, 2021. gada janvārī viena no nodaļām tika pārprofilēta darbam ar COVID-19 slimniekiem.

Izveidots dekoratīvs sezonāls dārzs, strūklaka slimnīcas dienvidu pusē, kā arī divas lapenes.

Vēsture
-------

Aleksandra augstumu iestādes galvenā ēka 19. gadsimtā.
Aleksandra augstumu slimnīcas ārsti iestādes 100 gadu svinībās 1924. gadā. Pirmajā rindā otrais no labās sēž slimnīcas direktors Jānis Brants.
Iestāde atklāta 1824. gada 21. septembrī Sarkandaugavas labajā krastā uz stāvas skanstes. Pēc arhitekta K. F. Breitkreica projekta uzcēla 13 vienstāva, divstāvu un trīsstāvu celtnes. Par aizgādības nama vadītāju iecēla ārstu O. Hūnu. Aizgādības namā bija paredzēja ievietot nespējniekus, vājprātīgos un ar veneriskām slimībām slimojošos.

Sākotnēji **Aleksandra augstumu iestādē** strādāja viens ārsts, kurš vienlaikus bija arī slimnīcas direktors. Līdzās cietumniekiem (72), pārmācāmiem (40), nespējniekiem (45) un venerisko slimību pacientiem (15) psihisko slimnieku ievietošanai un uzraudzībai bija atvēlētas 52 vietas. 
1903. - 1906. gadā uzcēla divstāvu akmens ēku un vienstāva mūra māju, kurā izvietoja kapliču, sekciju telpas un līķu kameras.

Otrā pasaules kara laikā Arāja komanda 1942. gada 14. aprīlī nošāva 243 Aleksandra Augstumu pacientus.
Iestādes nosaukums „Aleksandra augstumi" saglabājās līdz pat 1944. gadam, pēc tam tas tika vairākkārt mainīts – 1. Rīgas psihiatriskā slimnīca, Rīgas psihiatriskā slimnīca, Republikāniskā Rīgas psihoneiroloģiskā slimnīca, Psihiatrijas centrs, Garīgās veselības valsts aģentūra.

Pieminekļi
----------

* Piemineklis "Divi (Sašķeltā dvēsele)" atklāts 1987. gadā kā veltījums garīgi slimo cilvēku sašķeltajai personībai (tēlnieki Inta un Uldis Bergi).
* Hipokrata piemineklis kā atgādinājums par ārsta atbildību sabiedrības un pacientu priekšā atklāts 1989. gadā (tēlnieks Igors Vasiļjevs).

Atsauces
--------

1. ↑  RPNC: Stacionāra nodaļa pārorganizēta ar COVID-19 inficēto pacientu ārstēšanai
2. ↑  Rudīte Vīksne. Garīgi slimo iznīcināšana Latvijā nacistiskās okupācijas laikā. Holokausta izpētes jautājumi Latvijā. Rīga: 2003. — 338. lpp.
3. ↑  Valsts sabiedrība ar ierobežotu atbildību "Rīgas psihiatrijas un narkoloģijas centrs": vēsture
4. ↑  citariga.lv

Ārējās saites
-------------

* RPNC mājaslapa
**Mazās zvīņastlidvāveres** (*Idiurus*) ir zvīņastlidvāveru dzimtas (*Anomaluridae*) ģints, kurai pieder divas sugas. Sastopamas Centrālāfrikas tropu mežos.

Dzīvnieka angliskais nosaukums tulkojas kā "lidojošā pundurpele", tomēr šie grauzēju kārtas pārstāvji nepieder ne peļu, ne vāveru dzimtai.

Izplatība
---------

Mazās zvīņastlidvāveres sastopamas plašā areālā Centrālās Āfrikas tropu mežos no Tanzānijas austrumos cauri Kongo Demokrātiskajai Republikai, Kongo Republikai, Kamerūnai, Ekvatoriālajai Gvinejai līdz Libērijai un Kotdivuārai rietumos.

Izskats
-------

Sīciņš dzīvnieks, ķermeņa garums mazāks par 10 cm, svars 14—35 grami. Mazākā no abām sugām ir mazā zvīņastlidvāvere (*Idiurus zenkeri*). Ķermeņa sānos starp priekškājām un pakaļkājām ādas kroka. Aste gara, palīdz bremzēt vai izlīdzināt lidojumu. Zvīņastlidvāvere ar to spēj aptvert arī kokus. Astes apmatojums sporādisks. Šādi grāmatā "Bafutas pēddziņi" mazo zvīņastlidvāveri apraksta Džeralds Darels:

> *"Idiurus bija tik liels kā parasta mājas pele un arī pēc ķermeņa uzbūves šķita tai ļoti līdzīga. Pirmais, kas dūrās acīs, bija šī dzīvnieka aste: tā bija ļoti gara (gandrīz divreiz garāka par ķermeni), no abiem sāniem apaugusi gariem, viļņotiem matiņiem, kas atgādināja bārkstis, tā kā visa aste izskatījā līdzīga samirkušai putna spalvai. Galva bija liela, ieapaļa, ar mazām, nosmailinātām austiņām. Acis — piķa melnumā, maziņas, izspiedušās uz āru. Zobi kā jau īstam grauzējam — divi lieli, spilgti oranži priekšzobi, kas vieglā puslokā liecās ārā no mutes un piešķīra dzīvniekam, no sāniem raugoties, ārkārtīgi augstprātīgu izteiksmi. Pati īpatnējākā Idiurus ķermeņa sastāvdaļa bija lidplēve gar abiem sāniem. Tā bija gara, plāna ādas slosksne, ar vienu galu piestiprināta pie dzīvnieka pakaļkājas potītes, bet ar otru — pie gara, mazliet izliekta, krimšļaina izauguma virs priekškājas elkoņa locītavas".*
> 
>

Dzīvesveids
-----------

Mazās zvīņastlidvāveres ir nakts dzīvnieki. Dzīvo kolonijās koku dobumos, parasti grūtāk pieejamos mežu masīvos. Kolonijā var būt līdz 100 īpatņiem. Dobumos var mitināties kopā ar sikspārņiem. Veikli un plūdeni planē no viena koka uz otru, viegli gaisā riņķojot, pagriežoties un vijoties līčuloču. Spēj noplanēt pat līdz 50 metriem. Kad zvīņastlidvāveres neplanē, lidplēves kroka ir savilkta, tādējādi tā netraucē tai kāpelēt pa kokiem. Barojas ar eļļaspalmu stumbru mīkstumu un kukaiņiem. Grauž koku mizu, iespējams, lai sūktu sulu.

Sistemātika
-----------

* **Mazo zvīņastlidvāveru ģints** (*Idiurus*)
	+ Lielausu zvīņastlidvāvere (*Idiurus macrotis*)
	+ Mazā zvīņastlidvāvere (*Idiurus zenkeri*)

Atsauces
--------

1. ↑  Mammal Species of the World: Genus Idiurus
2. ↑  ADW: Idiurus zenkeri
3. 1 2  Britannica: Anomalure
4. ↑  *Idiurus macrotis*, Sarkanā grāmata
5. ↑  *Idiurus zenkeri*[novecojusi saite], Sarkanā grāmata

Ārējās saites
-------------

* iNaturalist: Pygmy Anomalures
**Abū Naīms el Hādims** (arābu: أبو نعیم الخادم, *Abū Naīm al-Khādim*; dzīvojis Vidusāzijā 9. gadsimta sākumā) bija arābu šatrandžas spēlētājs, mansubu komponists un vēstures gaitā zuduša šaha traktāta autors.

### Mansuba

Šī ir Abū Naima pazīstamākā mansuba. Tās popularitāti veicina dāmas un laidņu, kas šatrandžā pārvietojās pēc citiem likumiem, neesamība sākuma pozīcijā. 

**Abu Naim al-Khadim**  
*Kitab ash-Shatranj* 842

|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | a | b | c | d | e | f | g | h |  |
| 8 | a8 | b8 | c8 | d8 | e8 | f8 | g8 | h8 | 8 |
| 7 | a7 | b7 | c7 | d7 | e7 | f7 | g7 | h7 | 7 |
| 6 | a6 | b6 | c6 | d6 | e6 | f6 | g6 | h6 | 6 |
| 5 | a5 | b5 | c5 | d5 | e5 | f5 | g5 | h5 | 5 |
| 4 | a4 | b4 | c4 | d4 | e4 | f4 | g4 | h4 | 4 |
| 3 | a3 | b3 | c3 | d3 | e3 | f3 | g3 | h3 | 3 |
| 2 | a2 | b2 | c2 | d2 | e2 | f2 | g2 | h2 | 2 |
| 1 | a1 | b1 | c1 | d1 | e1 | f1 | g1 | h1 | 1 |
|  | a | b | c | d | e | f | g | h |  |

Baltie sāk un uzvar

Risinājums:
1. Zg3–h5+ Th7xh5
2. Tg1xg6+ Kf6xg6
3. Te1–e6 mats.
"Viņš lepojās ar šo mansubu un pamatoti, no tās tagad visi mācās", raksta 11.—12. gadsimta tadžiku šahists Sadžizi Abulfaths.

"Īss, viena varianta, bet spilgts risinājums. Divi efektīgi balto spēcīgāko figūru upuri pie absolūti vienāda materiāla, lauciņa h5 bloķēšana ar melno torni, kas tur nonāk risinājuma gaitā, pareizs mats galdiņa vidū — tas viss padarīja mansubu par tā laika problēmistu etalonu." — F. Bondarenko.

### Pozīcija no partijas

Šī ir pozīcija no kādas Abu Naima partijas:



|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | a | b | c | d | e | f | g | h |  |
| 8 | a8 | b8 | c8 | d8 | e8 | f8 | g8 | h8 | 8 |
| 7 | a7 | b7 | c7 | d7 | e7 | f7 | g7 | h7 | 7 |
| 6 | a6 | b6 | c6 | d6 | e6 | f6 | g6 | h6 | 6 |
| 5 | a5 | b5 | c5 | d5 | e5 | f5 | g5 | h5 | 5 |
| 4 | a4 | b4 | c4 | d4 | e4 | f4 | g4 | h4 | 4 |
| 3 | a3 | b3 | c3 | d3 | e3 | f3 | g3 | h3 | 3 |
| 2 | a2 | b2 | c2 | d2 | e2 | f2 | g2 | h2 | 2 |
| 1 | a1 | b1 | c1 | d1 | e1 | f1 | g1 | h1 | 1 |
|  | a | b | c | d | e | f | g | h |  |

Baltie sāk un uzvar

| Šatrandžas figūras |
| --- |
|  | Šah (Karalis) |
|  | Firzan (Dāma) |
|  | Ruh (Tornis) |
|  | Fil (Laidnis) |
|  | Faras (Zirdziņš) |
|  | Baidak (Bandinieks) |
|

Šatrandžā dažas figūras virzījās citādi kā mūsdienās: laidnis gāja (sita) pāri vienam lauciņam pa diagonāli un līdzīgi zirdziņam varēja pārlēkt pāri figūrām; dāma gājienus varēja izdarīt tikai uz blakus esošo diagonālo lauciņu. 

Ar efektīgu upuru palīdzību baltie mato 6 gājienos:
1. Txb5+! Txb5 (laidnis а6 kontrolē tikai lauciņus с4 un с8, bet ne b5) 2. Zе6+! Dxе6 3. Txc4+! Zxс4 (3. ... Lxс4 4.Zd3+ Kd5 5.е4#) 4. Zа4+ Kd5 5. е4+ Ке5 6. Df4#.

Atsauces
--------

1. 1 2  *Шахматы: Энциклопедический словарь / Гл. ред. А.Е. Карпов*. Москва : Советская энциклопедия. 1990. 7. lpp. ISBN 5-85 270-005-3. (krieviski)
2. ↑  Становление шахматного этюда. Бондаренко Ф.С. Киев: Здоров’я, 1980. 10. lpp. (krieviski)
3. ↑  «CHESS GEMS» (angļu). Jeremy Silman. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2012-03-13. Skatīts: 2017-11-16.
**Brendons Kozuns** (angļu: *Brandon Kozun*, dzimis 1990. gada 8. martā) ir ASV dzimis Kanādas hokejists, spēle uzbrucēja pozīcijā. Pašlaik (2019) Kozuns pārstāv KHL komandu Magņitogorskas "Metallurg".

Karjera
-------

Kozunu 2009. gada NHL drafta 6. kārtā izvēlējās Losandželosas "Kings". Karjeras sākumā spēlēja AHL komandās Mančestras "Monarchs" un Toronto "Marlies". Vienu sezonu ir aizvadījis NHL komandā Toronto "Maple Leafs". 2015. gadā pievienojās KHL komandai Helsinku "Jokerit", taču gadu vēlāk pārcēlās Jaroslavļas "Lokomotiv". 2016.—17. un 2018.—19. gada sezonās Kozuns bija "Lokomotiv" rezultatīvākais spēlētājs. 

Kanādas hokeja izlases sastāvā spēlējis 2018. gada ziemas olimpiskajās spēlēs, tajās kopā ar komandu izcīnot bronzas medaļu.

Ārējās saites
-------------

* *Olympedia* profils (angliski)
* *Eliteprospects* profils (angliski)
* *Internet Hockey Database* profils (angliski)
* *Eurohockey* profils (angliski)
* *Hockey-Reference* profils (angliski)
* KHL profils (angliski)
Ēsterlandes provinces 17. gadsimtā (Īstā Somija (*Finland*), Karēlija (*Karelen*), Nīlande jeb Ūsimā (*Nyland*), Satakunta (*Satakunda*), Savonija (*Savolaks*), Tavastija (*Tavastland*)
**Esterlande** (zviedru: *Österland* — 'Austrumu zeme') jeb **Itemā** (somu: *Itämaa*) bija Somijas dienviddaļas nosaukums 14.—19. gadsimtā, kad tā bija viena no Zviedrijas lielvalsts vēsturiskajām zemēm, kas robežojās ar Norlandi ziemeļos un ar Krievijas Karēliju austrumos.

Esterlandes sastāvā ietilpa Ālandu salas (*Åland*), Finlande (*Egentliga Finland*), Satakunta (*Satakunda*), Tavastija (*Tavastland*), Nīlande (*Nyland*), Savonija (*Savolax*), daļēji Pohjanmā un Karēlija (*Karelen*).

Vēsture
-------

Somijas kolonizācija sākās ar zviedru krusta karagājienu uz Tavastiju (tagadējo Hēmi) starp 1238./1239. gadu un 1248.—1250. gadu. Zviedru krustneši apspieda somu sacelšanos un kādā pilskalnā uzcēla Tavastijas pili (*taffwesta borg*).

Zināms, ka 1244. gada 15. jūlijā pāvests Inocents IV iecēla bīskapu Modenas Vilhelmu par savu legātu Baltijas jūras austrumu krasta zemēs (Livonijā, Igaunijā, Zemgalē, Kursā, Lietuvā, Somijā).
1293. gadā zviedru karaspēks iekaroja Karēlijas dienvidu daļu un nodibināja Viborgas cietoksni, kas historiogrāfijā tiek uzskatīts par Somijas krusta karu pēdējo notikumu. Nosaukums Zviedrijas "Austrumu zeme" tika lietots kopš 1340. gada.
Lai pretotos Krievijas caru pretenzijām uz Somiju, Livonijas kara beigās 1581. gadā Zviedrijas karalis Juhans III sev izveidoja Somijas lielfirsta titulu (*Storfurste till Finland*).

Tomēr 1809. gadā Krievijas impērija atņēma Zviedrijai tās Ēsterlandi un Norlandes zemes austrumu daļu, kurās izveidoja Somijas lielhercogisti.

Atsauces
--------

1. ↑  Ērika hronikas fragments par karagājienu uz Tavastiju (zviedriski)
**Hiongs Tans** (indonēziešu: *Hiong Liong Tan*; 1938. gada 20. augusts Bogora — 2009. gada septembris Bogora) bija Indonēzijas un Nīderlandes starptautiskais meistars šahā (1963).

Biogrāfija
----------

Piedzimis Indonēzijas pilsētā Bogorā. 1956. gadā pārvācies uz Amsterdamu, lai beigtu matemātikas studijas augstskolā, taču nopietni aizrāvies ar šahu. 1958. gadā simultānspēles seansā zaudējis Mihailam Botviņņikam, taču drīz vien viņa rezultāti sākuši uzlaboties. 1961. gadā uzvarējis Nīderlandes šaha čempionātā. 1962. gadā Amsterdamā dalījis pirmo vietu tradicionālajā *IBM* turnīrā. Par panākumiem turnīros FIDE 1963. gadā Tanam piešķīrusi starptautiskā meistara (IM) nosaukumu.

Pārstāvējis Indonēzijas un Nīderlandes komandas lielākajos komandu šaha turnīros:

* Pasaules šaha olimpiādēs piedalījies 1960. gadā. Individuālajā vērtējumā izcīnījis zelta medaļu;
* Pasaules studentu šaha čempionātā piedalījies 1960. gadā.

1963. gadā nospēlējis savā pēdējā nopietnā šaha turnīrā. Tans sasirdzis ar alkohola atkarību un šizofrēniju. Vecāki aizveduši viņu atpakaļ uz Indonēziju, kur ārstējuši psihiatriskajā slimnīcā. Pēc vecāku nāves pārcēlies uz savu dzimto pilsētu Bogoru, kur nodzīvojis līdz mūža beigām.

Atsauces
--------

1. ↑  OlimpBase :: Men's Chess Olympiads :: Tan Hoan Liong
2. ↑  OlimpBase :: World Student Team Chess Championship :: Tan Hoan Liong
3. ↑  «Tan Hoan Liong». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 4. maijā. Skatīts: 2016. gada 19. maijā.

Ārējās saites
-------------

* Šahista profils chessgames.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils 365chess.com mājaslapā (angliski)
* Šahista profils chesstempo.com mājaslapā (angliski)
**Spirillinīnas** (*Spirillinina*) ir foraminīferu apakškārta. Apakškārtu 1975. gadā izveidoja austriešu zinātnieki Johans Hohenēgers un Verners Pillers. Spirillinīnas dzīvo no triasa līdz mūsdienām.

Apraksts
--------

Čaula ir no planispirāliskas līdz trohoīdai. Prolokuls ar sekojošo cauruļveida nedalītu kameru vai ar nelielu kameru skaitu vijumā. Kameras var būt sekundāri sadalītas, to sieniņas ir no optiski monokristāliska kalcīta vai no dažu kristālu mozaīkas. Čaulai var būt pseidoporas vai mikroporas, aizpildītas ar organisku vielu un segtas ar sietveida plātnītēm. Čaulu sieniņas veidojas malu pieaudzēšanas veidā, nevis organiskā šablona kalcifikācijas rezultātā, ko veic māņkājiņas.

Sistemātika
-----------

Spirillinīnu kārtas dalījums dzimtās un apakšdzimtās::

* Apakškārta: ***Spirillinina*** Hohenegger & Piller 1975

* Dzimta: Patellinidae Rhumbler, 1906

* Apakšdzimta: Hergottellinae Loeblich & Tappan, 1984
* Apakšdzimta: Patellininae Rhumbler, 1906

* Dzimta: Planispirillinidae Piller, 1978
* Dzimta: Spirillinidae Reuss & Fritsch, 1861

* Apakšdzimta: Neotrocholininae Rigaud, Schlagintweit & Bucur, 2018 †

(†) - izmirušu organismu grupa.

Atsauces
--------

1. ↑  World Register of Marine Species
**Guru** (sanskritā: गुरु, *guru-* "nozīmīgs; svarīgs") ir visindijas tradīcijās guru ir kas vairāk nekā skolotājs: tradicionāli guru ir godbijīga figūra pret mācekli vai studentu, un guru kalpo kā "padomdevējs, kurš palīdz veidot vērtības, dalās pieredzes zināšanās tikpat lielā mērā kā burtiskās zināšanās, ir dzīves paraugs, iedvesmas avots un kas palīdz skolēna garīgajā evolūcijā." Guru ir arī cilvēka garīgais ceļvedis, kas palīdz atklāt tās pašas iespējas, kuras guru jau ir apzinājies.

Senākās atsauces uz guru jēdzienu ir atrodamas senākajos hinduisma vēdu tekstos. Guru un gurukula — guru vadīta skola — bija iedibināta tradīcija Indijā 1. tūkstošgadē pirms mūsu ēras, un tās palīdzēja sacerēt un nodot dažādas vēdas, upanišadas, dažādu hinduistu filozofijas skolu tekstus un postvēdiskās šastras. sākot no garīgām zināšanām līdz dažādām mākslām. Apmēram mūsu ēras 1. tūkstošgades vidum arheoloģiskie un epigrāfiskie pierādījumi liecina, ka Indijā pastāvēja daudzas lielākas guru institūcijas, dažas netālu no hinduistu tempļiem, kur guru-šisja tradīcija palīdzēja saglabāt, radīt un nodot dažādas zināšanu jomas. Šie guru vadīja plašu pētījumu klāstu, tostarp hinduistu rakstus, budistu tekstus, gramatiku, filozofiju, cīņas mākslu, mūziku un glezniecību.

Guru tradīcija ir sastopama arī džainismā, atsaucoties uz garīgo mācītāju, lomu, kuru parasti pilda džainistu askēts. Sikhismā guru tradīcijai ir bijusi galvenā loma kopš tās dibināšanas 15. gadsimtā, tās dibinātājs tiek saukts par Guru Nanak, bet svētie raksti - par Guru Granth Sahib. Guru koncepcija ir attīstījusies Vadžrajanas budismā, kur tantriskais guru tiek uzskatīts par tēlu, kuru pielūgt un kura norādījumus nekad nedrīkst pārkāpt.

Atsauces
--------

1. ↑  Joel Mlecko (1982), The Guru in Hindu Tradition Numen, Volume 29, Fasc. 1, pages 33-61
2. 1 2  «Guru». Encyclopædia Britannica. 2013.
3. ↑  Robert E. Buswell, David S. Lopez (redaktori).. *The Princeton Dictionary of Buddhism* 1. Princeton University Press. ISBN 978-0-691-15786-3. doi:10.1093/acref/9780190681159.001.0001.
4. ↑  John Cort (2011), Jains in the World: Religious Values and Ideology in India, Oxford University Press, ISBN 978-0199796649, page 100
5. ↑  «Nānak, Gurū». *The Concise Oxford Dictionary of World Religions*. Skatīts: 2023-01-07.
6. ↑  «Guru». *The Concise Oxford Dictionary of World Religions*. Skatīts: 2023-01-07.
**Pavasara dedestiņa**  (*Lathyrus vernus*) ir daudzgadīgs tauriņziežu dzimtas lakstaugs. Suga ir diezgan bieži sastopama Eiropas un Rietumāzijas mežos, kur aug nelielās grupās.

Apraksts
--------

Pavasara dedestiņas stublājs ir stāvs, nezarots un sasniedz 20—40, retāk līdz 60 centimetru augstumu. Augam ir īss, sazarots saknenis, bet saknes sasniedz 1 metra dziļumu. Uz stublāja pamīšus sakārtotas plūksnaini saliktas lapas ar 2—4 eliptisku lapiņu (ga 3—7 cm, pl 1,5—3 cm) pāriem. Lapas galā nav vairākām citām dedestiņu sugām raksturīgās vītnes. Pie kāta pamata smailas pielapes.

Augšējo lapu žāklē garā ziedkātā izveidojas ziedkopa ķekars ar 3—8 nokareniem, purpursarkaniem ziediem, kas novecojot kļūst zili. Zied aprīļa beigās, maijā. Auglis ir 4—6 cm gara, brūna pāksts ar 8—14 indīgām sēklām.

Ekoloģija
---------

Pavasara dedestiņas ir nektāraugi. Ziedu vainaglapas ir cieši savienotas, tādēļ tos apputeksnēt var tikai salīdzinoši spēcīgi kukaiņi, piemēram, akmeņu kamene (*Bombus lapidarius*), dārza kamene (*B.hortorum*), lielacu kamene (*B. confusus*), tīruma kamene (*B. pascuorum*), dažas savvaļas bišu sugas un medus bite (*Apis mellifera*).

Tā ir vienīgā suga dedestiņu ģintī, kas zied tik agri. Atšķirībā no citiem pavasarī ziedošiem augiem, piemēram vizbuļiem (*Anemone*) vai zeltstarītēm (*Gagea*), pēc noziedēšanas pavasara dedestiņas virszemes daļas nenonīkst, bet turpina augt un spēcīgi sakuplot līdz rudenim.

Izplatība un biotopi
--------------------

Sugas dabiskais izplatības areāls ir gandrīz visā Eiropā un Rietumāzijā. Latvijā tā ir diezgan bieži sastopama visā valstī. Pavasara dedestiņa ir introducēta Lielbritānijā, Beļģijā, Nīderlandē, Čitas apgabalā un Jakutijā.

Augs ir sastopams dažādos lapu koku un jauktos mežos, īpaši gāršās, mežmalās un krūmājos, izcirtumos un jaunaudzēs. Tā ir tipiska suga Centrāleiropas platlapju mežos, raksturīga dižskābaržu mežiem (*Fagetalia sylvaticae*). Literatūrā augs ir aprakstīts kā dižskābarža pavadonis, bet tā nav gluži taisnība. Pavasara dedestiņas trūkst daudzos dižskābaržu mežos, īpaši ar kaļķiem nabadzīgās augsnēs un aukstākās vietās. Sugu var uzskatīt par karbonātaugsnes bioindikatoru. Augs sastopams arī ozolu mežos, kastaņu audzēs, lazdu krūmājos, ne pārāk mitros palieņu mežos un arī egļu un lapegļu mežos, ar barības vielām bagātās, irdenās māla un smilšmāla augsnēs.

Atsauces
--------

1. 1 2 3 4  Pavasara dedestiņa Lathyrus vernus (L.) Bernh. Sugu enciklopēdija Latvijas daba. Skatīts: 2024.02.17.
2. ↑  
Erich Oberdorfer: *Pflanzensoziologische Exkursionsflora für Deutschland und angrenzende Gebiete*. Stuttgart (Hohenheim) 2001, S. 616–617. ISBN 3-8001-3131-5
3. 1 2  Gustav Hegi, Helmut Gams: *Familie Leguminosae*. In: Gustav Hegi: Illustrierte Flora von Mitteleuropa. 1. Auflage, Band IV, Teil 3, Verlag Carl Hanser, München 1964, S. 1574–1576.
4. ↑  *Spring vetch: Lathyrus vernus*. NatureGate. Skatīts: 2024.02.17.
5. ↑  Lathyrus vernus Plants of the World Online. Royal Botanic Gardens, Kew. Skatīts: 2024.02.17.
Grafiti 14/88
**14/88** (arī **1488** vai **14 88**) ir kodēts sveiciens, lozungs, ko lielākoties izmanto neonacisti. Taču pēdējā laikā guvis popularitāti interneta vidē starp cilvēkiem, kuri nepieskaitītu sevi pie šīs ideoloģijas. Tā popularitātes pieaugumu lielā mērā panākušas demogrāfiskās izmaiņas Eiropā, ASV, Kanādā, Austrālijā, un Jaunzēlandē. Proti, Rietumu pasaules valstis, kuru pamatiedzīvotāji (Eiropiešu izcelsmes) pārgājuši no 95% valsts sastāva, līdz 52% valsts kopējā etniskā sastāva (ASV), ar līdzīgiem vai sliktākiem rādītajiem pārējās augstāk minētajās valstīs un to pilsētās, tikai pāris paaudžu laikā. Multikulturālisms, aborts, un zemie dzimstības rādītāji ir galvenie demogrāfiskās krišanās cēloņi.

Skaitlis **14** ir saistīts ar 14 vārdus garo Deivida Leina frāzi: *We must secure the existence of our people and a future for White children* ("Mums ir pienākums nosargāt mūsu tautas eksistenci un nākotni baltajiem bērniem").

Vērts pieminēt, ka neviens no 14 vārdiem nenorāda uz naidu, radikālismu, rasismu, vai jebko citu negatīvu. Teikumā, vārdu "baltajiem" var aizvietot ar pilnīgu jebkuru citu rases vai valsts nosaukumu, un apgalvojums būs pilnīgi pieņemams. Šie 14 vārdi tiek maldinoši kategorizēti kā naida simbols, galvenokārt tādu uzņēmumu kā *ADL (Anti Defamation League)* dēļ. Izteikt vēlēšanos eksistēt, kā aksioma pastāv visu pasaules cilvēku tiesībās. Tas, kas noticis ar baltādaino cilvēku demogrāfisko pārsvaru viņu dzimtajās valstīs, atbilst terminam "genocīds".  Tas izprovocē retorisku jautājumu, vai šāds domāšanas veids nav dabiska, saprotama reakcija, jebkurai cilvēku grupai, kas nevēlas brīvprātīgi izmirt. 

Skaitlis **88** ir kodēts sveiciens *Heil Hitler!* Abi cipari tiek kodēti pēc latīņu alfabēta, kur burts H ir astotais pēc kārtas. Tikpat ir arī "baušļu" Deivida Leina esejā 14/88.

Atsauces
--------

1. ↑  A Visual Database of Extremist Symbols, Logos and Tattoos (14 (words)) Arhivēts 2012. gada 26. oktobrī, *Wayback Machine* vietnē. (angliski)
2. ↑  «You are being redirected...». *www.adl.org*. Skatīts: 2024-02-23.
3. ↑  «THE CONVENTION ON THE PREVENTION AND PUNISHMENT OF THE CRIME OF GENOCIDE (1948)». 1948. Skatīts: 23.02.2024.
4. ↑  «Dzimušie un mirušie». *tools.csb.gov.lv* (latviešu). Skatīts: 2024-02-23.
5. ↑  A Visual Database of Extremist Symbols, Logos and Tattoos (88) Arhivēts 2013. gada 20. janvārī, *Wayback Machine* vietnē. (angliski)
6. ↑  Deivida Leina eseja 14/88[novecojusi saite]
Spīķeru promenāde 2017. gada vasarā
**Spīķeru promenāde** atrodas Daugavas labajā krastā posmā no Dzelzceļa līdz Salu tiltam. Tā tika atklāta 2013. gada 1. augustā, pēc tam kad bija noslēgušies Lastādijas, Krasta un Vilhelma Purvīša ielas kvartāla degradētās teritorijas revitalizācijas darbi.

Lai sakārtotu šo teritoriju, projekta gaitā nojauktas trīs ēkas, 43 nolietotās garāžas, nomainīti 6,5 km elektrības kabeļu, uzstādīti 94 apgaismojuma balsti, nomainīts ūdensvads 1,2 km garumā, lietus kanalizācijas sistēma 2,3 km garumā. Veicot labiekārtošanas darbus, tika veidots bērnu rotaļlaukums, uzstādīti 75 soliņi un sols gar tuneļa atbalsta sienu 93 m garumā, uzstādīti 52 puķu podi. Objekta teritorijā iestādīti vairāki simti koku, krūmu un ziedu stādu. Pie kāpnēm un piestātnēm krastmalā, kā arī pie gājēju tuneļa izbūvētas nobrauktuves cilvēkiem ar kustību traucējumiem. Gar Daugavas krastu izbūvēts veloceliņš.

Projektam piesaistīts finansējums no Eiropas Reģionālā attīstības fonda (ERAF) 2,55 miljonu latu apjomā, Rīgas domes līdzfinansējums 2,75 miljonu latu apjomā un pilsētas infrastruktūras fonda līdzekļi 120 000 latu apjomā. Darbus būvobjektā veica uzņēmumu apvienība "Merks – Saldus ceļinieks".

Skatīt arī
----------

* Ķengaraga promenāde
* Veloceliņš Centrs—Dārziņi

Atsauces
--------

1. ↑
Zirgu tramvajs Rīgā
Piemineklis zirgu tramvajam Rīgā
**Zirgu tramvajs** jeb **konka** ir tramvaja veids, kas darbojas ar dzīvnieku (parasti zirgu) muskuļu spēku. Bija plaši sastopams pilsētās 19. gadsimtā, līdz to pamazām izkonkurēja elektriskais tramvajs. Mūsdienās dažkārt saglabājies vai speciāli izveidots kā tūrisma atrakcija (piemēram, Dēbelnes pilsētā Saksijā).

Pasaulē pirmais zirgu tramvajs tika ierīkots Velsā, Svonzi pilsētā 1807. gadā. Daglasā, Menas salā atrodas zirgu tramvaja līnija (*Douglas Bay Horse Tramway*), kas nepārtraukti darbojas kopš 1876. gada (izņemot Otrā pasaules kara gadus).

Zirgu tramvajs Latvijā
----------------------

Latvijā pirmais zirgu tramvajs tika izveidots Rīgā 1882. gada 23. augustā kā ārvalstu koncesija. Pirmās tika izveidotas trīs tramvaja līnijas:

* A — pa Basteja bulvāri līdz Tallinas ielai
* B — apkārt Vecrīgai pa Basteja bulvāri
* C — no Plosta tilta pa Latgales ielu līdz Daugavpils ielai

Vilcējspēks bija 95 Tambovas guberņā pirkti zirgi. Ritošais sastāvs bija 19 Rīgas Krievu Baltijas vagonu fabrikā būvēti vagoni, ietilpība — 40 cilvēku. Salons bija sadalīts divās daļās — smēķētājiem un nesmēķētājiem. Ja tramvajā nebija brīvu vietu, ārpusē tika izlikti sarkani karodziņi. Vasarā tramvajs kursēja pa līnijām no pulksten 7.30 līdz 23.00, bet ziemā no 8.00 līdz 23.00. Kad 1900. gadā Rīgā atklāja elektrisko tramvaju, zirgu tramvajs tika pamazām nomainīts. 2009. gadā Rīgā, bijušajā Siena tirgū atklāja Andra Vārpas veidotu pieminekli zirgu tramvajam.

Līdz Pirmajam pasaules karam bez Rīgas Latvijā zirgu tramvajs darbojās arī Ventspilī uz sanatoriju ar kaulu tuberkulozi slimojošiem bērniem Staldzenē.

Pēc Pirmā pasaules kara darbojās arī zirgu tramvajs Tukumā kravas pārvadājumiem. 1922. gadā izveidoja zirgu tramvaja līniju Baldone—Ikšķiles dzelzceļa stacija, kas darbojās līdz 1941. gadam.

Atsauces
--------

1. ↑  Vides skulptūra Omnibuss (Zirgu tramvajs)

Ārējās saites
-------------

* Baldones-Ikšķiles zirgu tramvajs Arhivēts 2019. gada 1. februārī, *Wayback Machine* vietnē.
* Douglas Bay Horse Tramway
***Spencer*** (arī ***Spenser***) ir uzvārds, kas apzīmē tiesas titulu izsniedzēju (*dispenser*) vai pārvaldnieku (*steward*). Agrākais piemērs ir Roberts d'Abeto, kurš 1086. gada Pastardienas grāmatā minēts kā Roberts le Dispensers ("pārvaldnieks"), vairāku apgabalu galvenais īrnieks. Sākotnēji uzvārdu parasti rakstīja kā *le Despenser*, *Dispenser* vai *Despencer* — īpaši tādos darbos kā Pastardienas grāmata un Skotijas Ragmana ruļļos 1291. un 1296. gadā, taču pamazām tika atmests gan *le*, gan neuzsvērtā pirmā zilbe, izveidojoties par *Spencer*.

Kā amata uzvārds *Despenser*/*Spencer* ģimenēm varēja būt radies dažādās jurisdikcijās, un vienādais uzvārds neliecina par ģenealoģisku radniecību. Uzvārds *Spencer* laika gaitā kļuvis biežāk sastopams. 19. gadsimtā tas kļuva populārs arī kā vārds, jo īpaši Amerikas Savienoto Valstu vairāk anglizētajos apgabalos.

*Spencer* var būt:

* Spensere — uzvārds sieviešu dzimtē;
* Spensers — uzvārds vīriešu dzimtē.


|  |  |
| --- | --- |
|  | *Šajā lapā uzskaitīti cilvēki ar uzvārdu **Spencer**. Ja Tevi uz šo lapu atveda kāda iekšējā saite, kam būtu jāved uz rakstu par noteiktu cilvēku, lūdzu, izlabo šo saiti, tai pievienojot attiecīgā cilvēka vārdu(-s).* |
**Sīkziedu āboliņš** (*Trifolium retusum*) ir viengadīgs tauriņziežu dzimtas lakstaugs. Sastopams Eiropā un Ziemeļāfrikā.

Apraksts
--------

Neliels, 15—30 cm garš augs jau pie pamatnes veido vairākus stublājus, kas augšdaļā bagātīgi zarojas. Apakšējām lapām gari kāti, augšējām — īsāki. Trīsstaraini salikto lapu plātnes iegareni olveida (ga 0,5—1,5 cm) ar nevienādi zobainu malu. Pielapes ar gariem, smailiem galiem.

Bāli rozā vai gandrīz balti ziedi sakārtoti apaļās ziedkopās, to diametrs aptuveni 1 cm. Ziedkopu galviņas atrodas uz kātiem lapu žāklēs. Zieda kauss līdz pusei šķelts, vainags tikai nedaudz garāks par kausa zobiņiem. Zied maijā, jūnijā. Augļa nogatavošanās laikā kausa zobiņi atliecas. Tie ieķeras dzīvnieku vilnā un palīdz augļiem izplatīties. Auglis — pāksts ar divām brūnām sēklām.

Izplatība un biotopi
--------------------

Sīkziedu āboliņa izplatības apgabals ietver Dienvideiropu un Centrāleiropu, kā arī Balkānu pussalu, Kaukāza reģionu un Ziemeļāfriku. Galvenokārt izplatīts Dienvidaustrumeiropas stepēs, īpaši Ungārijā. Apdzīvo mežus, izcirtumus, stepes, ganības, sausas kalnu nogāzes un ceļmalas. Atsevišķos gadījumos populācijas pastāvēšanu apdraud dzīvotnes zudums. Austrijā sugai draud izzušana.

Sīkziedu āboliņš ir introducēts Vācijā un Jaunzēlandē.

Atsauces
--------

1. ↑  E. Oberdorfer *Pflanzensoziologische Exkursionsflora für Deutschland und angrenzende Gebiete*. Stuttgart (Hohenheim) 2001, S. 594. ISBN 3-8001-3131-5
2. ↑  N. Priedītis *Enciklopēdija Latvijas augi*. Rīga : Gandrs, 2014. 306. lpp. ISBN 978-9934-8015-2-5
3. ↑  Dietmar Aichele, Heinz-Werner Schwegler: *Die Blütenpflanzen Mitteleuropas*. 2. Auflage. Band 2: Eibengewächse bis Schmetterlingsblütengewächse. Franckh-Kosmos, Stuttgart 2000, ISBN 3-440-08048-X.
4. ↑  Harald Niklfeld: *Rote Liste gefährdeter Pflanzen Österreichs*. 2. Auflage. Grüne Reihe des Bundesministeriums für Umwelt, Jugend und Familie, 1999, ISBN 3-85333-028-2.
5. ↑  Trifolium retusum Plants of the World Online. Royal Botanic Gardens, Kew. Skatīts: 2024.02.09.