recursal/SuperWikiNEXT-32B huggingface dataset:
**Up All Night** ir grupas *One Direction* debijas albums, ko ierakstu kompānija Syco izdeva 2011. gada novembrī Apvienotajā Karalistē un Īrijā, un 2012. gadā visā pasaulē. Četrus mēnešus pēc finišēšanas trešajā vietā Lielbritānijas šovā "X Faktors", 2010. gada decembrī, One Direction sāka ierakstīt albumu Zviedrijā, Apvienotajā Karalistē un ASV, strādājot ar dažādiem rakstniekiem un producentiem. Tas pārsvarā ir popmūzikas albums, kas orientējās uz pop rock, dance-pop, teen pop and power pop stiliem. Albuma lirisko saturu veido tēmas par jaunību, attiecībām, sirdssāpēm un iedrošināšanu. Grupa uzstājās ar albuma dziesmām dažādās balvu pasniegšanas ceremonijās, televīzijas šovos un savā albumam veltītajā pasaules kocerttūrē.

Albums kopumā saņēma labvēlīgas atsauksmes no mūzikas kritiķiem, no kuriem daudzi atzinīgi novērtēja albumā apvienotos mūzikas stilus. Starptautiska veiksme, albums ierindojās sešpadsmit valstu topu pirmajās vietās un līdz 2012. gada decembrim tika pārdoti 4,5 miljoni eksemplāru visā pasaulē. Galu galā tas kļuva par Apvienotās Karalistes visstraujāk pirkto debijas albumu 2011. gadā.
2012. gadā tas debitēja pirmajā vietā ASV Billboard 200 topā, pārdodot 176,000 kopijas pirmajā nedēļā. Up All Night bija trešais vislabāk pārdotais albums pasaulē 2012. gadā.

 One Direction uzstājoties Up All Night tūrē Sidnejā 2012. gadā

Dziesmu saraksts
----------------

1. *What Makes You Beautiful* - 3:20
2. *Gotta Be You* - 4:04
3. *One Thing* - 3:17
4. *More Than This* - 3:49
5. *Up All Night* - 3:14
6. *I wish* - 3:36
7. *Tell Me a Lie* - 3:18
8. *Taken* - 3:57
9. *I Want* - 2:53
10. *Everything About You* - 3:37
11. *Same Mistake* - 3:38
12. *Save You Tonight* - 3:25
13. *Stole My Heart* - 3:25

Atsauces
--------

1. ↑  «The Global Bestsellers of 2012» (PDF). International Federation of the Phonographic Industry. 11. lpp. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2013. gada 9. aprīlis. Skatīts: 2014. gada 10. aprīlis.

Ārējās saites
-------------
Latviešu piemineklis Brukvudas kapsētā
**Apvienotās Karalistes latvieši** ir Lielbritānijā dzīvojoša latviešu minoritāte. 

Tautas skaitīšanas laikā 2011. gadā Anglijā tika reģistrēti 53 977 Latvijā dzimuši iedzīvotāji, Velsā — 692, Skotijā — 4475 un Ziemeļīrijā — 2297.

Brukvudas kapsētā netālu no Londonas ir latviešu nodalijums.

Latviešu kapi Brukvudas kapsētā
-------------------------------

* Latviešu nodalijums Brukvudas kapsētāLatviešu nodalijums Brukvudas kapsētā
* Latviešu kapsētas ieejaLatviešu kapsētas ieeja
* Diplomāta Kārļa Zariņa kapsDiplomāta Kārļa Zariņa kaps
* 
* 
*

Atsauces
--------

1. ↑  «UK Government Web Archive». *webarchive.nationalarchives.gov.uk*. Skatīts: 2023-05-28.

Ārējās saites
-------------



|  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- |
| 

| * s
* d
* l
Latviešu diaspora Valsts karogs: Latvija |
| --- |
|  |
| 
* ASV
* Apvienotā Karaliste
* Īrija
* Krievija
* Kanāda
* Brazīlija
* Austrālija
* Vācija
* Norvēģija
* Zviedrija
* Ukraina
* Lietuva
* Igaunija
* Baltkrievija
* Francija
* Venecuēla
* Argentīna
* Gruzija
* Čīle
* Ķīna

 |

 |
**Jevhenijs Zelenskis** (ukraiņu: *Євгеній Зеленський*; dzimis 1991. gada 28. janvārī Potsdamā, Vācija, miris 2014. gada 24. jūnijā Kijivā, Ukrainā) bija Ukrainas karavīrs, Ukrainas Bruņoto spēku Sauszemes spēku operatīvās pavēlniecības "Ziemeļi" 8. speciālo spēku pulka speciālās grupas komandieris, vecākais leitnants. Ukrainas varonis.

Dzīvesgājums
------------

Dzimis Vācijas pilsētā Potsdamā, militārā ģimenē. Viņa tēvs, pulkvedis Oleksandrs Zelenskis, visu savu dzīvi veltīja militārajai izlūkošanai. Kopš bērnības Jevheņijs sapņoja kļūt par karavīru.

2008. gada vasarā Zelenskis tika iesaukts Ukrainas Bruņotajos spēkos. 2012. gadā viņš pabeidza Hetmana Petro Sahaidačnija armijas akadēmiju. Pēc akadēmijas beigšanas leitnanta pakāpē viņš tika nosūtīts tālākai dienesta gaitām kā grupas komandieris uz 8. atsevišķo speciālo spēku pulku, militāro vienību A0553, Hmeļņicka.

2014. gada 17. jūnijā Luhanskas apgabala Ščastjas pilsētā pretteroristiskās operācijas laikā Ukrainas austrumos Zelenska grupai 5 cilvēku sastāvā tika dots uzdevums atbrīvot no gūsta bataljona "Aidar" grupu. 2014. gada 17. jūnijā, nokļuvuši slazdā un pakļauti spēcīgai teroristu apšaudei, Jevheņijs līdz pēdējam sargāja karavīrus, dodot tiem iespēju pārgrupēties. Grupa atvairīja uzbrukumu, četri karavīri izdzīvoja, bet komandieris tika ievainots ar šāviņu no raķešu granātmetēja. No gūtajām brūcēm Jevheņijs nomira Centrālās militārās klīniskās slimnīcas (Kijiva) intensīvās terapijas nodaļā.

Apbalvots ar Ukrainas varoņa ordeni "Zelta zvaigzne" (2014. gada 23. augusts) — par varonību un pašaizliedzību, aizstāvot Ukrainas valsts teritoriālo integritāti, uzticību militārajam zvērestam (pēcnāves kārtā).

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Jevheņijs Zelenskis***.
* Lielās Ukrainas enciklopēdijas raksts (ukrainiski)
* Mūsdienu Ukrainas enciklopēdijas raksts (ukrainiski)

1. ↑  «Новини - Голосіївська районна в м.Києві державна адміністрація». *golos.kyivcity.gov.ua*. Skatīts: 2024-03-28.
2. ↑  «УКАЗ ПРЕЗИДЕНТА УКРАЇНИ № 673/2014 - Офiцiйне представництво Президента України». *web.archive.org*. 2014-10-11. Arhivēts no oriģināla, laiks: 2014-10-11. Skatīts: 2024-03-28.
**Īstlī** (angļu: *Eastleigh*) ir pilsēta (*town*) un pagasts Anglijā, Hempšīras grāfistē, Īstlī distrikta otra lielākā apdzīvotā vieta un administratīvais centrs. Atrodas grāfistes dienviddaļā Ičenas upes krastos 15 km no grāfistes centra Vinčesteras un 125 km no Londonas centra; ietilpst Sauthemptonas aglomerācijā — pilsētā atrodas Sauthemptonas lidosta.

Vēsture
-------

Apdzīvotā vieta vēstures avotos pirmoreiz minēta 932. gadā kā *East Leah* — no senangļu valodas ‘austrumu izcirtums’. 1086. gadā Pastardienas grāmatā minēta kā *Estleie*. 1838. gadā tika uzbūvēts dzelzceļš no Sauthemptonas uz Vinčesteru un pie Bērtonas (*Barton*) ciema izbūvēta Bišopstokas stacija. 1868. gadā vienā pagastā tika apvienoti Bērtonas un Īstlī (*Eastly*) ciemi un apvienotajam pagastam tika piešķirts Īstlī vārds, bet «modernākā» pierakstā — *Eastleigh*. 1891. gadā Īstlī tika ierīkota lokomotīvju apkopes ražotne un turpmākos laikos tā attīstījās kā dzelzceļa pilsēta.

Atsauces
--------

Ārējās saites
-------------
**Koronārais X sindroms** raksturojas ar sāpēm krūtīs, bet koronārie sirds asinsvadi nav izmainīti. Vairumam pacientu ir konstatējami mikrovaskulāri bojājumi (kapilāros), tādēļ to mūsdienās mēdz saukt par **mikrovaskulāro stenokardiju**. Atsevišķi pētījumi ir atraduši saikni arī ar citām vazospastiskām asinsvadu slimībām, piemēram, Reino fenomenu vai migrēnu. Sāpju mehānisms nav līdz galam skaidrs, uzskata, ka tas saistīts ar nepietiekamu mazo asinsvadu paplašināšanos un pastiprinātu jutību pret vazokonstriktoriem. Mirstība no koronārā X sindroma ir salīdzinoši zema, lai gan ir augsts hospitalizācijas risks.

Diagnostika
-----------

Koronārais X sindroms ir lielākoties diagnosticēts uz izslēgšanas metodi.

Raksturīgā triāde:

1. Tipiska fiziskas slodzes ierosināta stenokardija
2. Miokarda išēmija lēkmes laikā vai elektrokardiogrāfiskajā fiziskās slodzes testā vai citos attēldiagnostikas slodzes testos
3. Normālas koronārās artērijas angiogrammā (sašaurinājums mazāk nekā 20%)

Stenokardijas lēkmes ir samērā bieži, pat vairākas reizes nedēļā. Vairumā gadījumu tās ir stabilas, tāpēc var atgādināt hronisku stabilu stenokardiju.

Pacientiem bieži mēdz būt arī arteriālā hipertensija ar kreisā kambara hipertrofiju.

Ārstēšana
---------

Pirmās izvēles preparāti:

* Nitrāti, beta adrenoblokatori, kalcija kanālu blokatori, kas darbosies paplašinot asinsvadus.
* Statīni, kas samazinās hiperlipidēmiju
* Angiotenzīna konvertējošā enzīma inhibitori hipertensijas gadījumā

Otrās izvēles preparāti:

* Trimetazidīns (sirds šūnu metabolisma uzlabotājs) un nikorandils (asinsvadu paplašinošs)

Trešās izvēles preparāti:

* Aminofilīns, kas var samazināt sāpes.

Atsauces
--------

1. 1 2  Klīniskā medicīna 1. grāmata Autors Profesora Aivara Lejnieka redakcijā ISBN 978-9984-813-27-1 Izdevniecība Medicīnas apgāds SIA Gads 2010 Lappuses 942
**Malgožata Basa-Roguska** (poļu: *Małgorzata Bassa-Roguska*; dzimusi 1975. gada 23. novembrī) ir bijusī poļu džudiste un brīvā stila cīkstone, Pasaules čempionāta bronzas medaļniece, trīskārtējā Eiropas čempione.

Biogrāfija
----------

Malgožata Basa izcīnīja bronzas medaļu 1997. gada pasaules čempionātā Klermonferānā (svara kategorijā līdz 62 kg). Viņa uzvarēja trijos Eiropas čempionātos — 1996. gadā Oslo (svara kategorijā līdz 65 kg), 2001. gadā Budapeštā (svara kategorijā līdz 62 kg) un 2002. gadā Seinejoki (svara kategorijā līdz 63 kg), bet 1999. gada Eiropas čempionātā Gēcisā viņa ieguva sudraba medaļu (svara kategorijā līdz 62 kg). 2002. gada pasaules studentu čempionātā Edmontonā viņa ieguva zelta medaļu (svara kategorijā līdz 63 kg).

Citos startos pasaules čempionātos viņa ieņēma šādas vietas: 1994. gadā — 11. vieta (svara kategorijā līdz 65 kg); 1995. gadā — 4. vieta (svara kategorijā līdz 65 kg); 1998. gadā — 5. vieta (svara kategorijā līdz 56 kg); 1999. gadā — 11. vieta (svara kategorijā līdz 62 kg); 2000. gadā — 4. vieta (svara kategorijā līdz 62 kg); 2001. gadā — 6. vieta (svara kategorijā līdz 62 kg); 2002. gadā — 5. vieta (svara kategorijā līdz 63 kg) un 2003. gadā — 17. vieta (svara kategorijā līdz 63 kg). Atlikušajos startos Eiropas čempionātos viņa ieņēma šādas vietas: 1997. gadā — 5. vieta (svara kategorijā līdz 62 kg); 1998. gadā — 6. vieta (svara kategorijā līdz 62 kg); 2000. gadā — 11. vieta (svara kategorijā līdz 62 kg); 2003. gadā — 4. vieta (svara kategorijā līdz 63 kg); 2004. gadā — 5. vieta (svara kategorijā līdz 59 kg).

Viņa bija Polijas čempione 1994. gadā (svara kategorijā līdz 70 kg), 1995. un 1996. gadā (svara kategorijā līdz 65 kg), 1997. 1998. 1999. un 2000. gadā (svara kategorijā līdz 62 kg), 2002. gadā svarā (svara kategorijā līdz 63 kg) un 2004. gadā (svara kategorijā līdz 59 kg) un 2003. gadā vicečempione (svara kategorijā līdz 63 kg)[3].

Nodarbojās arī ar džudo. Viņa bija 1995. gada vicečempione atklātajā kategorijā un bronzas medaļniece kategorijā (svara kategorijā līdz 72 kg).

Atsauces
--------

1. 1 2  Andrzej Głaz, Jerzy Lipski, Jan Żurawski, Jerzy Chełmecki, Janusz Tracewski. *Historia polskich zapasów 1922–2012* (poļu). Warszawa : Polski Związek Zapaśniczy, 2012. 252. lpp. ISBN 978-83-62045-13-6. Skatīts: 2020-04-29.
2. ↑  Andrzej Głaz, Jerzy Lipski, Jan Żurawski, Jerzy Chełmecki, Janusz Tracewski. *Historia polskich zapasów 1922–2012* (poļu). Warszawa : Polski Związek Zapaśniczy, 2012. 236–240 un 242–243. lpp. ISBN 978-83-62045-13-6. Skatīts: 2020-04-29.
3. ↑  «KARTA ZAWODÓW: MISTRZOSTWA POLSKI SENIOREK» (poļu). mistrzjudo.pl. Skatīts: 2020-04-29.[novecojusi saite]

Ārējās saites
-------------

* FILA profils (angliski)
**Melvila sala** (angļu: *Melville Island*) ir Kanādai piederoša neapdzīvota sala Kanādas Arktiskajā arhipelāgā. Administratīvi sadalīta starp Ziemeļrietumu Teritorijām (rietumu daļa) un Nunavutu (austrumu daļa). 33. lielākā sala pasaulē un 8. lielākā sala Kanādā.

Ģeogrāfija
----------

Sala izvietojusies Kanādas Arktiskā arhipelāga rietumu daļā pie Perija šauruma. Ietilpst Perija salu grupā, kas savukārt pieder Karalienes Elizabetes salu grupai. Heizena šaurums ziemeļos to atdala no Makenzi Kinga salas, Ficviljama šaurums ziemeļrietumos — no Prinča Patrika salas, Keleta šaurums rietumos — no Eglintona salas, Maklūra šaurums dienvidrietumos — no Benksa salas, Vikonta Melvila šaurums dienvidos — no Viktorijas salas, Baiama šaurums dienvidaustrumos — no Baiama Mārtina salas, bet Baiama Mārtina šaurums austrumos — no Batērsta, Aleksandra, Mesija, Vanjē un Kamerona salām. Krasti stipri izroboti, daudz lielu līču un pussalu. Sala reljefs pārsvarā līdzens vai viegli saposmots, augstākā virsotne ir Blūhilsu grēdā salas dienvidrietumos; vietām augstākajās vietās saglabājušies ledāji. Ziemeļu daļā valda arktiska tuksneša klimats, dienvidos — tundra. Sabīnas pussalā salas ziemeļos atklāti ievērojami dabasgāzes krājumi.

Vēsture
-------

Pirmais no eiropiešiem salu atklāja britu pētnieks Viljams Perijs 1819. gadā. Perija ekspedīcija bija spiesta pārziemot Vinterharboras līcī salas dienvidaustrumu krastā. Sala nodēvēta par godu britu valstsvīram, tā laika britu Kara flotes vadītājam Robertam Dandasam (*Robert Dundas*), 2. Melvilas vikontam. Salas krastus dažādas ekspedīcijas apsekoja pazudušās Džona Franklina ekspedīcijas meklēšanas laikā 1850.—1853. gadā. Perija ekspedīcijas ziemošanas vietas piemiņas akmens Vinterharborā 2009. gadā iekļauts Kanādas vēsturisko piemiņas vietu sarakstā.

Atsauces
--------

1. ↑  The Atlas of Canada. Sea Islands
2. ↑  Canadian Geographical Names Database (CGNDB). Melville Island
3. ↑  *Ģeogrāfijas vārdnīca Pasaules zemes un tautas*. Rīga : Galvenā enciklopēdiju redakcija. 1978. 476. lpp.
4. ↑  The AAPG/Datapages Combined Publications Database. Drake Point Gas Field, Canadian Arctic Islands
5. ↑  «NWT Place Names Database». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2022. gada 14. augustā. Skatīts: 2022. gada 12. augustā.
6. ↑  Parry's Rock Wintering Site National Historic Site of Canada

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Melvila sala***.
* *Encyclopædia Britannica* raksts (angliski)
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)
* International Map of the World 1:1,000,000 Ballantyne Strait NT-8/9/10/11/12
* International Map of the World 1:1,000,000 Belcher Channel NT-12/13/14/15/16
* International Map of the World 1:1,000,000 Thomsen River NS-9/10/11/12
* International Map of the World 1:1,000,000 Viscount Melville Sound NS-12/13/14

|  |  |  |
| --- | --- | --- |
| 

|  |  |
| --- | --- |
| Autoritatīvā vadība | 
* WorldCat
* VIAF: 244299431
* LCCN: sh85083458
* GND: 4364527-6
* SUDOC: 195032500

 |

 |
Hantu čums
**Kums** (no komi: *чом* — ‘telts’) ir tradicionāls Eiropas un Krievijas ziemeļu un Sibīrijas nomadu tautu pārvietojams mājoklis. Būvē konusa formā, par karkasu izmantojot viegla koka kārtis un apšuj vasarā ar audumu vai koka mizu (tāsi), ziemā — ar voiloku vai zvērādām. Apakšējā daļā čuma diametrs ir 3—8 metri. Mūsdienās reti tiek izmantots kā mājoklis, lielākoties — kā vasaras vai ceļojumu miteklis, dažkārt — noliktava vai vasaras virtuve. 

Čumi bija izplatīti plašā reģionā no Skandināvijas ziemeļiem, kur tas agrāk bija sāmu radicionālais mājokis, Krievijas ziemeļiem, kur tajos mita ziemeļu somugru tautas ņenci, hanti, mansi, komi un citi, kā arī Krievijas austrumos līdz pat Klusajam okeānam. Radniecīgs būves paveids ir Ziemeļamerikas pamatiedzīvotāju tipi, kas atšķiras ar dūmu aizvirām augšdaļā.

Galerija
--------

* Ņencu apmetne ar čumuŅencu apmetne ar čumu
* Evenku čumsEvenku čums
* Čumi Aldinbulakas etnokultūras parkā AltajāČumi Aldinbulakas etnokultūras parkā Altajā
* Sāmu čums, 1900. gadsSāmu čums, 1900. gads

Atsauces
--------

1. ↑  Словарь Фасмера

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Čums***.
* Krievijas Lielās enciklopēdijas raksts (krieviski)
* Mareks Mūrmanis. Cauri ņencu zemēm pa Rūsas upi.
* Florian Stammler. When nomads meet the market: Property and economy among reindeer herders of Yamal, Western Siberia
Zane Zusta ( dzimusi 1982, Liepājā ) ir latviešu rakstniece, scenāriste un dramaturģe. Latviešu bērnu iemīļotā tēla Ucipuci radītāja. 

2004.gadā absolvējusi Rīgas Stradiņa universitāti, iegūstot sociālo zinātņu bakalaura grādu komunikāciju zinātnē ar specializāciju žurnālistikā. 

Dzimusi Liepājā, absolvējusi Liepājas Raiņa 6.vidusskolu un Liepājas Emila Melngaiļa bērnu mūzikas skolu. 

Zane Zusta raksta gan bērniem, gan pieaugušajiem. Debitējusi literatūrā 2015. ar grāmatām "Ucipuci meklē mājas" (nominēta balvai "Zelta Ābele" par skaistāko grāmatu) un "Ucipuci domā ārpus kastes" (2017.g, nominēta Jāņa Baltvilka un Latvijas Literatūras gada balvai). 

2016. gadā dibinājusi Ucipuci izdevniecību. 

2021.gadā dibinājusi latviešu bērnu žurnālu "Ucipuci" un ir tā redaktore. 

2021.gadā LMT Viedtelevīzijas platformā izveidots raidījums bērniem "Ucipuci". 

Grāmatas par Ucipuci izdotas:

* Ķīnā
* Lietuvā
* Igaunijā
* Maķedonijā

Grāmatas par Ucipuci 2019.gadā iestudētas Liepājas Leļļu teātrī - izrāde "Ucipuci meklē mājas", režisors Ģirts Šolis)

Autore arī grāmatām: 

* "Tarakāni manā galvā" (izdevniecība "Zvaigzne ABC", līdzautors psihoterapeits Gatis Līdums )
* "Tarakāni tavā galvā" (izdevniecība "Zvaigzne ABC", līdzautore psihoterapeite Diāna Zande )
* "Es esmu Boss" (izdevniecība "Zvaigzne ABC")
* "Labrīmes, kas mudina bērnu izaugt par labu cilvēku" (izdevniecība "Zvaigzne ABC")
* "Austra, mākoņi un mazais putniņš" (izdevējs "SOS bērnu ciemati Latvijā")
* "Toto atkož noslēpumu" (izdevniecība "Zvaigzne ABC")
* "Aiz durvīm" (izdevniecība "Zvaigzne ABC")
* "Tauriņa spārnu vēzieni" (izdevniecība "Zvaigzne ABC")
* "Nepieradināts putns" (izdevniecība "Zvaigzne ABC")
* "20 padomi laimīgākai bērnībai" (izdevējs "SOS bērnu ciemati Latvijā")

Zanes Zusta darbi "Tarakāni manā galvā" un "Tarakāni tavā galvā" dramatizēti Latvijas Radioteātrī (režisore Karīna Tatarinova). 

Scenāriju autore: 

* Ucipuci seriāls bērniem
* Perfektās kāzas (režisors: Andrejs Ēķis)
* Nebaidies ne no kā 1.sezonas līdzautore (režisors: Andrejs Ēķis)
* Nebaidies ne no kā 2.sezonas autore (režisors: Andrejs Ēķis)
* Tarakāni tavā galvā (režisors: Andrejs Ēķis)

Dramaturģe: 

* Vafeļu sirdis.Misija - tētis (Latvijas Leļļu teātris, režisors Intars Rešetins-Pētersons)
**Vokingas boro** (angļu: *Borough of Woking*; izrunā: [ˈwoʊkɪŋ]) ir pilsēta (*town*) un nemetropoles distrikts ar boro statusu Anglijā, Sari grāfistē. Atrodas grāfistes ziemeļrietumu daļā 40 km no grāfistes centra Raigeitas un 48 km no Londonas centra.

Vēsture
-------

Vēstures avotos Vikinga pirmoreiz minēta 1086. gadā Pastardienas grāmatā kā *Wochinges*. Ilgstoši tas bija mazapdzīvots lauksaimniecībai nepiemērots apvidus. No 17. gadsimta vidus apvidū attīstījās transporta infrastruktūra — ierīkoti vairāki ūdensceļi un Londonas—Sauthemptonas dzelzceļš. Mūsdienu pilsēta tika izveidota no 1860. gadu vidū, kad *London Necropolis Company* sāka pārdot pārpalikušo zemi ap dzelzceļa staciju attīstībai. Pilsētas pašvaldība nodibināta 1893. gadā, bet jau 1894. gadā to reorganizēja par urbāno distriktu. Vēlākos gados tas vairākkārt paplašināts, pievienojot apkārtējos pagastus. 1930. gadā Vokingai piešķirts ģerbonis, bet 1974. gadā — boro statuss.

Viens no distrikta lielākajiem darba devējiem ir sporta automobiļu ražotājs *McLaren*, kā arī šeit atrodas tā F1 komandas bāze.

Kultūra
-------

Liela daļa no Herberta Velsa romāna «Pasauļu karš» norisinās Vokingas apkārtnē. Lielāko daļu romāna autors sarakstīja laikā no 1895. līdz 1898. gadam, kad viņš dzīvoja Vokingā. 2016. gada septembrī Vokingas centrā tika atklāta mākslinieka Veslija Hārlenda rakstnieka bronzas statuja. 1998. gada aprīlī vienā pilsētas laukumā tika uzstādīta Maikla Kondrona 7 m augsta marsiešu tripoda skulptūra.

Atsauces
--------

1. ↑  The Guardian. Woking pays homage to HG Wells, the man who brought the Martians to town

Ārējās saites
-------------
Baltijas Tehniskās augstskolas avīzes *Rigaer Akademische Blätter* 2. burtnīca 1918. gada 2. oktobrī
**Baltijas Tehniskā augstskola** (vācu: *Baltische Technische Hochschule*) bija tehniskā augstskola Rīgā, kas darbojās 1918. un 1919. gadā.
Augstskolu uz pirmskara Rīgas Politehniskā institūta bāzes nodibināja pēc Brestļitovskas miera līguma noslēgšanas un Baltijas hercogistes suverenitātes atzīšanas 1918. gada 22. septembrī. Augstskolas rektors bija Voldemārs fon Knīrīms, kas Latvijas brīvības cīņu laikā devās bēgļu gaitās uz Vāciju.
Latvijas Sociālistiskās Padomju Republikas pastāvēšanas laikā ar Pētera Stučkas parakstītu dekrētu 1919. gada 8. februārī Baltijas Tehnisko augstskolu likvidēja un izveidoja Latvijas Augstskolu profesora Paula Valdena vadībā. 

Pēc Rīgas ieņemšanas 1919. gada maijā atkal uz īsu laiku atjaunoja Baltijas Tehnisko augstskolu.
Pēc Strazdumuižas pamiera 1919. gada jūlijā Latvijas Pagaidu valdība Baltijas Tehnisko augstskolu slēdza un 28. septembrī atklāja kā Latvijas Augstskolu, ko 1923. gada 28. martā pārdēvēja par Latvijas Universitāti.
**Indijas savvaļas ēzelis** (*Equus hemionus khur*) ir Āzijas savvaļas ēzeļu (*Equus hemionus*) viena no pasugām. Indijas savvaļas ēzeli mēdz saukt arī par **khuru**. Mūsdienās Indijas savvaļas ēzelis ir sastopams tikai sausajā, karstajā Taras tuksnesī Indijas ziemeļrietumos - Kutčas sāls palienā, kas atrodas starp 
Kutčas līci un Indas upes deltu, bet kādreiz tas apdzīvoja plašas teritorijas Indijas rietumos, Pakistānā, Afganistānā un Irānā. 1962. gadā bija palikuši vairs tikai 870 dzīvnieki, tādēļ Indijas valdība Kutčas palienā izveidoja Indijas savvaļas ēzeļu rezervātu (The Wild Ass Wildlife Sanctuary).

Izskats un ieradumi
-------------------

Kā visiem Āzijas savvaļas ēzeļiem arī Indijas savvaļas ēzeļiem ir lielas galvas, garas ausis un īsas astes ar tumši brūnu pušķi galā. Apspalvojums ir rudi-brūns uz ķermeņa, bet purns, vēders un kājas gaišā smilšu krāsā. Krēpes tumšas, stāvas un samērā īsas. No krēpēm līdz astei pa mugurkaulu stiepjas tumši brūna svītra. Indijas savvaļas ēzeļiem tāpat kā Somālijas savvaļas ēzeļiem bieži, bet ne vienmēr, mēdz būt strīpas uz kājām, strīpas ir nedaudz tumšāk brūnas nekā kāju bēšais pamattonis.

Indijas savvaļas ēzeļi ganīties iziet starp saulrietu un saullēktu. Tie ēd sauso tuksnešu zāli, lapas, koku augļus un sāļo zemi. Savvaļas ēzeļi ir vieni no ātrākajiem dzīvniekiem Indijā, tie var ilgstoši skriet ar ātrumu 50 km/st.

Ērzeļi mēdz dzīvot kā vientuļnieki vai nelielās "vecpuišu" grupās, kas sastāv no 2-3 dzīvniekiem. Mātītes ar kumeļiem veido lielus barus, kurus vada viena no vecākajām mātītēm. Kad Indijas savvaļas mātītei ir pienākusi pārošanās sezona, tā pamet baru kopā ar kādu ērzeli, kuram cīņā ar citiem ērzeļiem ir jāpierāda savas tiesības uz pārošanos. Pēc dažām dienām mātīte atgriežas ķēvju barā. Pēc 11 mēnešiem piedzimst viens kumeļš. Ja tas ir ērzelēns, tad pēc 1-2 gadiem, tas pamet baru, ja tā ir ķēve, tad paliek kopā ar ģimeni uz visu mūžu.

Atsauces
--------

1. ↑  «Ass (Asiatic Wild) :: Animal Facts :: Young People's Trust for the Environment». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2008. gada 4. decembrī. Skatīts: 2008. gada 19. decembrī.
2. ↑  «Indian Wild Ass: Facts, Discussion Forum, and Encyclopedia Article». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2013. gada 20. martā. Skatīts: 2008. gada 19. decembrī.

Ārējās saites
-------------

* ARKive: Asiatic wild ass (Equus hemionus)
* Statuss of Indian Wild Ass
20. gadsimta sākuma pastkarte, kurā redzamas Rīgas Doma ērģeles
**Rīgas Doma ērģeles** ir otrās lielākās ērģeles Latvijā, kas atrodas Doma baznīcā, Rīgā (vislielākās nepārbūvētās mehāniskās ērģeles ne tikai Latvijā, bet arī visā pasaulē, atrodas Liepājā, Sv. Trīsvienības baznīcā).

Vēsture
-------

Pirmās zināmās Rīgas Doma ērģeles gāja bojā 1547. gada 21. maijā notikušajā ugunsgrēkā. 16. gadsimtā Doma baznīcā iebūvēja jaunas ērģeles, kas skanēja 280 gadus. No tām ir saglabājies Dancigas kokgriezēja Jakoba Rāba darinātais prospekts manierisma stilā, kuru vēlāk ar baroka un rokoko elementiem papildinājuši citi meistari. Šodien skanošās ērģeles ir vairāk nekā gadsimtu vecas, tās ir būvējusi vācu firma *E. F. Walcker & Co* Ludvigsburgā. Tās tika uzstādītas 1884. gadā un tolaik bija lielākās pasaulē, 25 m augstas un 11 m platas. Speciāli to iesvētīšanai Ferencs Lists veltīja korāli "Lai visi Dievu teic" (*Nun danket alle Gott*). 1959.-1962. gadā ērģeles kopā ar visu zāli tika rekonstruētas, lai pielāgotu baznīcas telpu koncertzāles vajadzībām, 1981.-1984. gadā tās restaurēja Nīderlandes firma un tās ir saglabājušas savu īpatnējo skanējumu arī mūsdienās. 

Pēc skanējuma tiek pieskaitītas pie klasiskā romantisma.

Uzbūve
------

Valkera būvētajām ērģelēm ir divi spēles galdi, kas dod retu iespēju izpildīt arī divām ērģelēm sacerētus skaņdarbus. Doma ērģelēm ir četri *manuāļi* jeb *klaviatūras*, 124 *reģistri* (katrs no tiem dod savu skaņu nokrāsu, tos mainot un kombinējot iegūst dažādo ērģeļu skanējumu), kā arī 6718 dažāda lieluma koka un metāla *stabules*, no kurām garākā ir 10 m, vismazākā - 13 mm, stabuļu diametrs ir no 4 mm līdz 50 cm. Gaisu pievada ar 6 plēšām.

Atsauces
--------

1. 1 2  Olga Fil. *Rīga tête-à-tête*. Rīga : Beaux-Arts, 2017. 27–33. lpp. ISBN 978-993-48690-1-3.
2. 1 2  *Энциклопедия "Рига"*. Rīga : Galvenā enciklopēdiju redakcija. 1989. 308–309. lpp. ISBN 5-89960-002-0.
3. ↑  «Dievišķais skanējums • IR.lv». *ir.lv*. Skatīts: 2024-04-19.

Ārējās saites
-------------

* Vikikrātuvē par šo tēmu ir pieejami multivides faili. Skatīt: ***Rīgas Doma ērģeles***.
* Enciklopēdijas *Krugosvet* raksts (krieviski)
**Daniels Rževskis** ir labāk pazīstams kā **Seydanil** Baltkrievu dziedātājs, emuāru autors.

Muzikālās aktivitātes
=====================

Mūzikas karjeru viņš sāka 2019.gadā. Viņš ierakstīja trīs studijas albumus. Uzņēma vairāk nekā sešus videoklipus.

2021.gadā viņš pārtrauca komunikācijas muzikālo darbību, uzsākot militāro operāciju Ukrainā.

Strādā ar ASV modeļu nozari.

2021. gadā Seydanil filmējās amerikāņu žurnāla "Boys Boys Boys Boys"vākam

Populārākās dziesmas "Sirds": tas bija viņa pirmais singls, kas tika izdots 2019.gadā. Šajā dziesmā Seydanil runā par jūtām un emocijām.

"Medības" : arī šī dziesma ir guvusi plašu atzinību. Šīs dziesmas klipā viņš radīja noslēpumainības un intrigu atmosfēru.

"Noziedzība": šī dziesma tika izlaista 2020.gadā. Tajā Seydanil pievēršas noziedzības tēmai un sarežģītām attiecībām.

"Edge" : šī dziesma tika iekļauta viņa trešajā albumā un turpina piesaistīt klausītāju uzmanību.

Atsauces
========

1. ↑  «Seydanil». *Event Cartel* (angļu). Skatīts: 2024-04-19.
2. ↑  «seydanil on Apple Music». *Apple Music - Web Player* (en-US). Skatīts: 2024-04-19.
3. ↑  «Белорусский певец спустя полгода вышел из тени и дал интервью.». *re-port.ru*. Skatīts: 2024-04-19.
4. ↑  «BOYS BOYS BOYS BOYS | VOLUME FOUR | ISSUE #24». *Mob Journal* (angļu). Skatīts: 2024-04-20.