Originea bideului, un accesoriu de baie care a stârnit polemici cu secole în urmă.
În secolul al XVIII-lea, bideul a devenit popular în rândul femeilor nobile. Această ustensilă a fost adesea subiectul unor controverse, tocmai din cauza utilizării sale contraceptive. Acesta servea la curățarea celor mai urât mirositoare părți ale corpului în zilele în care nu se putea face baie.
Pentru unii este un accesoriu esențial pentru igiena intimă, pentru alții un mod inutil de a ocupa spațiu. Dar apariția bideului, un accesoriu de baie comun în multe țări din întreaga lume, poate fi urmărită până la alte utilizări, mai neașteptate.René Louis de Voyer de Paulmy, marchiz de Argenson și ministru al monarhului francez Ludovic al XV-lea, povestește în memoriile sale o scenă curioasă: într-o zi, când a fost primit în audiență de doamna de Prie, a găsit-o pe aceasta așezată pe o piesă de mobilier curioasă, pe care se pregătea să se spele la părțile intime, aparent în același timp în care îi vorbea. Aceasta este prima mențiune scrisă despre bideu, un instrument a cărui utilizare este considerată mult mai veche și ale cărui origini nu sunt recunoscute, deși datează din Evul Mediu.Numele provine din franceza veche bidet, un tip de cal mic, asemănător unui ponei, în prezent dispărut, folosit de doamnele și copiii nobilimii pentru plimbări, și se referă la poziția în care trebuie să se stea, ca atunci când se călărește un cal. Funcția sa cea mai evidentă este igiena intimă, ca o completare a băii: într-o perioadă în care baia era un privilegiu chiar și pentru nobilime, iar cea mai mare parte a populației trebuia să se mulțumească cu izvoarele naturale, acesta servea la curățarea celor mai urât mirositoare părți ale corpului în zilele în care nu se putea face baie.METODĂ CONTRACEPTIVĂDar, dincolo de igiena corporală, bideul avea o altă funcție la fel de importantă: aceea de metodă contraceptivă, care, deși de o eficacitate îndoielnică, era tot ce se putea aștepta de la el. Este posibil ca aceasta să fi fost chiar utilizarea sa inițială: prostituatele foloseau recipiente similare pentru a se curăța după sex, în speranța de a evita sarcinile și bolile venerice.În ciuda acestei posibile origini umile, în secolul al XVIII-lea, bideul a devenit popular în rândul femeilor nobile, mai întâi în Franța și Italia și mai târziu în alte țări din sudul Europei. Pentru femeile care aveau o relație extraconjugală (căsătorite sau nu), aceasta era o modalitate de a limita riscul de a rămâne însărcinate de către iubiții lor; pentru femeile căsătorite, era o modalitate de a evita contagiunea de la aventurile soților lor. Utilizarea sa ca mijloc de contracepție nu era un secret: reginei de Napoli, Maria Carolina de Habsburg-Lorena, care dorea să instaleze unul în palatul său din Caserta, i s-a spus că acesta i-ar putea da o reputație proastă de "instrument al unei prostituate", avertisment pe care l-a ignorat.UN SUCCES DISCUTABILSuccesul bideului a durat de fapt mai puțin de două secole, deoarece răspândirea sa în rândul majorității populației a fost aproape la egalitate cu cea a dușului, care era un substitut mai bun pentru funcția sa igienică. Abia în a doua jumătate a secolului al XIX-lea au început să fie instalate instalații de apă curentă în locuințe și abia în secolul al XX-lea acestea au fost larg răspândite. Până atunci, utilizarea bideului fusese atât de limitată încât majoritatea populației pur și simplu nu-i vedea rostul – deși unele țări, precum Italia și Portugalia, au făcut obligatorie instalarea acestuia în băi.Dar, de-a lungul istoriei sale relativ scurte, bideul a fost adesea subiectul unor controverse, tocmai din cauza utilizării sale ca mijloc de contracepție. Prezența sa părea să sugereze o viață luxuriantă din partea proprietarilor săi, așa cum i s-a atras atenția reginei din Napoli, iar în bordeluri era singura piesă de mobilier la dispoziția prostituatelor în afară de pat. Biserica a criticat cu înverșunare utilizarea acestuia, sugerând chiar că a fost folosit pentru avorturi.În secolul al XVIII-lea, bideul a devenit popular în rândul femeilor nobileAceastă ustensilă a fost adesea subiectul unor controverse, tocmai din cauza utilizării sale contraceptive.NAPOLEON I-A SPORIT POPULARITATEAAlții au avut utilizări mai inventive: onorând originea numelui – cai de bidet – Napoleon l-a folosit pentru a-și ușura usturimea de la fese și coapse după ce călărea. Acesta l-a prețuit atât de mult încât i-a lăsat moștenire fiului său prețiosul său bideu roșu, ceea ce a făcut ca ustensila să beneficieze de o publicitate uriașă și i-a sporit imediat popularitatea în rândul nobilimii franceze.Deși astăzi este din ce în ce mai mult în desuetudine, acest instrument de baie a avut o importanță crucială în istoria europeană: fără el, poate că s-ar fi născut alți moștenitori în rândul marilor neamuri, s-ar fi descoperit unele trădări, iar igiena și sănătatea claselor conducătoare ar fi fost mai deplorabile. Indiferent dacă îl găsim mai mult sau mai puțin util, nu vom ști niciodată cum ar fi fost Europa modernă fără bideu.