Ce a existat înainte de Stonehenge? Cercul de piatră care îi fascinează pe cercetători.
Primul cerc de la Stonehenge a apărut în urmă cu aproximativ 5.000 de ani, iar cea de-a patra și ultima fază a fost construită în urmă cu aproximativ 3.500 de ani. Mai puțin de 1 la sută dintre britanicii de astăzi descind din locuitorii aborigeni care au ajuns pe insule de pe continent atunci când ghețarii s-au retras în urmă cu aproximativ 11.000 de ani (în mod uimitor, există încă urme ale unora dintre aceste așezări timpurii – de exemplu, remarcabilul sit mezolitic Star Carr din Yorkshire, care ar putea data de acum 11.000-10.000 de ani). Există o posibilă descoperire intrigantă care ar putea indica faptul că situl a fost considerat sacru la începuturi. Chiar lângă Stonehenge, la doar 1,4 kilometri de cerc, arheologii au dezgropat așa-numita Anomalie Coneybury.
Stonehenge nu este cel mai vechi cerc de piatră preistoric din lume, cel mai mare și nici cel mai bogat în ornamente. Cu toate acestea, el captează imaginația globală ca niciun alt cerc de piatră, scrie Haaretz.Și acum se pune întrebarea: Ce a fost în acel loc din Amesbury înainte ca Stonehenge să fie construit?A fost într-adevăr pădurea suficient de densă pentru a împiedica locuirea în grup, așa cum se crede în general? Sau a existat o continuitate încă de la prima ocupare a insulelor britanice? S-ar putea ca constructorii de la Stonehenge să fi ales să își ridice monumentul în acest loc pentru că acesta era deja considerat sacru?Primul cerc de la Stonehenge a apărut în urmă cu aproximativ 5.000 de ani, iar cea de-a patra și ultima fază a fost construită în urmă cu aproximativ 3.500 de ani. Cercurile de piatră mai vechi trebuie să înceapă cu Göbekli Tepe și alte 11 tepe din Turcia, construite acum mai mult de 11.000 de ani. Există cercuri de piatră în Sahara cu o vechime de peste 7.000 de ani, iar Pietrele Carnac din Franța au fost datate cu 6.500 de ani în urmă. Orkney, în largul coastelor din nordul Scoției, are, de asemenea, monumente care au precedat Stonehenge.Stonehenge din sudul Angliei, însă, a devenit subiect de folclor și fantezie și iese în evidență în peisajul actual ca un deget mare. S-au făcut multe cercetări pentru a investiga monumentul în sine, pietrele sale de piatră de azbociment importate și posibilele rațiuni care au stat la baza construcției sale.Dar întrebarea pe care și-o pune noua cercetare publicată miercuri în PLOS One de Samuel Hudson de la Universitatea Southampton din Marea Britanie și colegii săi este ce a existat înainte de Stonehenge. Până acum s-a crezut că zona era o pădure deasă, nepotrivită pentru o ocupație intensă.Nu este așa, conform reconstrucției ecologice a condițiilor de la Blick Mead – o așezare de vânători-culegători pre-neolitici la marginea a ceea ce avea să devină Stonehenge, lângă un izvor.Strămoșii britanicilor de aziAnalizele polenului, ale sporilor de plante, ale ADN-ului din sedimente (o tehnică foarte nouă) și ale oaselor de animale indică faptul că Blick Mead nu se afla într-o pădure densă: era o pădure parțial deschisă, care ar fi fost perfect potrivită pentru megafauna erbivoră, cum ar fi auroșii și cerbii, aparent dințoși. Ceea ce ar fi făcut-o perfect potrivită pentru vânătorii-culegători să trăiască acolo cu cel puțin 10.000-9.000 de ani în urmă, și așa a fost.Privind în trecutul mezolitic (pre-neolitic) al Blick Mead, se pune întrebarea: cine sunt britanicii de astăzi? Studii recente au dat rezultate surprinzătoare.Mai puțin de 1 la sută dintre britanicii de astăzi descind din locuitorii aborigeni care au ajuns pe insule de pe continent atunci când ghețarii s-au retras în urmă cu aproximativ 11.000 de ani (în mod uimitor, există încă urme ale unora dintre aceste așezări timpurii – de exemplu, remarcabilul sit mezolitic Star Carr din Yorkshire, care ar putea data de acum 11.000-10.000 de ani). Se pare că acești britanici aborigeni au dispărut aproape complet.Britanicii de astăzi descind în principal din alți imigranți veniți de pe continent. În urmă cu aproximativ 6.000 de ani, a avut loc un aflux uriaș de agricultori europeni timpurii, care la rândul lor au descins din agricultori anatolieni timpurii. Aceștia au înlocuit populația indigenă. Apoi, în urmă cu 4.500 de ani, a avut loc un alt aflux masiv din Asia Centrală; idem. Apoi, în urmă cu aproximativ 3.000 de ani, a avut loc un alt aflux de descendenți ai primilor fermieri europeni. Fiecare astfel de imigrație a fost perturbatoare.Pe scurt, prima fază a lui Stonehenge a fost construită – conform profesorului David Reich de la Harvard și echipei sale extraordinar de numeroase – de către descendenții primilor fermieri europeni care, la rândul lor, au descins din primii fermieri anatolieni. Este posibil ca fazele ulterioare să fi fost construite de către descendenții altor imigranți sau de un amestec din cele de mai sus.Ce a dus la construcția StonehengeÎntr-adevăr, noua lucrare din PLOS One nu sugerează continuitatea genetică, subliniază autorul principal Hudson. Acesta argumentează pentru continuitatea ocupării umane a sitului începând cu 9.000 de ani în urmă.În acest context, continuitatea înseamnă utilizarea continuă a peisajului din zona respectivă atât de către vânătorii-culegători, cât și de către primii agricultori, explică Hudson: "Ocuparea repetată a acestei zone de-a lungul a mii de ani sugerează că existau elemente ale mediului care o făceau atractivă".Una dintre atracții ar fi putut fi faptul că zona era relativ deschisă, ceea ce a facilitat cultivarea terenurilor și construirea de monumente mari, explică Hudson.Este posibil ca o altă atracție cheie să fi fost faptul că situl a avut o semnificație religioasă înainte de Stonehenge? Teoretic, este posibil. "Reutilizarea locurilor sfinte de-a lungul culturilor și perioadelor este ceva obișnuit", remarcă arheologul israelian, profesorul Aren Maeir, care nu are legătură cu această cercetare.În astfel de cazuri, arheologii pot găsi un templu antic deasupra altuia sau cel puțin cărămizi și pietre refolosite. La Blick Mead, până în prezent, nu s-a găsit niciun fel de dovadă care să susțină un cult sau un ritual din Neolitic până în Epoca Bronzului.Ceea ce nu înseamnă că oamenii de acum 9.000 de ani nu aveau credințe. Rețineți că satul Star Carr din Yorkshire, care datează de acum aproximativ 11.000 de ani, are cu siguranță dovezi care sugerează ritualuri: cel mai izbitor, cranii de cerb pe care antropologii bănuiesc că au fost folosite ca măști sau coifuri.Nu există nicio dovadă că aceste cranii erau accesorii șamanice purtate în timpul dansurilor de transă sau al altor ritualuri. Unii speculează că craniile erau echivalentul unui camuflaj din epoca târzie a epocii de piatră: purtate de vânători pentru a se amesteca în mediul înconjurător, deși trebuie să ne întrebăm ce fel de mediu are cerbi morți și dezmembrați care se plimbă pe acolo.Revenind la Blick Mead, nu se poate exclude faptul că istoria mezolitică timpurie a zonei ar fi putut fi cunoscută – cel puțin într-o oarecare măsură – de către populațiile agricole de mai târziu, spune Hudson.Stonehenge și Anomalie ConeyburyExistă o posibilă descoperire intrigantă care ar putea indica faptul că situl a fost considerat sacru la începuturi. Chiar lângă Stonehenge, la doar 1,4 kilometri de cerc, arheologii au dezgropat așa-numita Anomalie Coneybury.Este practic o groapă de gunoi antică (care nu era observabilă la suprafață) care conținea oase de animale sălbatice și domestice – cerbi și vaci, precum și o mulțime de alte obiecte, inclusiv ceramică din neolitic și unelte de piatră atât din mezolitic, cât și din neolitic, toate amestecate împreună. Aceasta este anomalia – mezoliticul precede neoliticul, de obicei, dar aici se pare că avem o reprezentare a tuturor acestora într-un singur loc.Să fim clari: Anomalia Coneybury nu este asociată cu primii ocupanți ai Blick Mead. Ea datează din neoliticul timpuriu, între 6.000 și 5.500 de ani în urmă. Este anterioară lui Stonehenge.Ce s-a întâmplat la Coneybury? Au existat sărbători acolo de-a lungul timpului? Un grup de cercetători a sugerat în Proceedings of the Prehistoric Society un caz mult mai interesant: Coneybury conține rămășițele unui mare banchet comun din timpul Neoliticului timpuriu. Coneybury era locul unde se întâlneau oameni provenind din zone și culturi diferite, fiecare aducându-și propriul animal pentru cină – un grup a adus cerbi sălbatici, alții au adus bovine domestice.Cu alte cuvinte, vânătorii-culegători și fermierii care trăiau cot la cot au împărțit proto-pâine împreună la un mare banchet în locul unde, secole mai târziu, avea să apară Stonehenge.Astfel, acest gunoi de proveniență mixtă ar putea atesta că situl a avut o anumită semnificație timpurie. În ceea ce privește ceramica găsită la Anomalia Coneybury, fragmentele sunt mari. O idee este că a fost spartă ritualic după acel unic grătar în masă – organizat de două grupuri culturale diferite.O altă descoperire în ceea ce este astăzi parcarea de la Stonehenge – trei gropi care, după cum a elucidat știința, conțineau stâlpi uriași de lemn în urmă cu 10.000 de ani – ar putea, de asemenea, să sugereze că zona a avut o anumită semnificație pentru vânătorii-culegători. Nu se ridică stâlpi gigantici cu ajutorul uneltelor de piatră și a pietrei brute fără motiv. Dar nu știm cât de semnificativ, precizează Hudson: Nu putem spune dacă sentimentele mesoliticilor pentru acest loc au mers dincolo de simpla utilizare practică a unei locații favorabile pentru vânătoare.Deci, ce avem? Pur și simplu nu există dovezi din mezolitic care să sugereze că, în ansamblu, zona a fost considerată importantă din punct de vedere ritualic înainte de Stonehenge, rezumă Hudson. Cu toată înclinația oamenilor de a construi un templu acolo unde a existat un templu, cu toată roza de roci de izvor de la Blick Mead, cu toți stâlpii uriași din parcarea din zilele noastre – nu există niciun motiv solid pentru a crede că Blick Mead a fost, într-un fel, un predecesor al Stonehenge.