30 de ani de la cea mai brutală mineriadă: 14-15 iunie 1990. Scenele de o cruzime insuportabilă care se derulau în Bucureşti.
Minerii sunt conduși de ofițeri SRI sub acoperire în puncte importante din Capitală; o parte din populație îi primește cu simpatie, ca pe niște salvatori; Minerii devastează Universitatea, Institutul de Arhitectură, sediile PNL și PNȚCD ale ziarelor de opoziție și bat cu cruzime peste 1.000 de bărbați și femei; În 48 de ore, România pierde imensul capital de încredere câștigat la Revoluție; pierde finanțarea organismelor internaționale și rămâne pentru mult timp în urma altor țări foste comuniste din Europa de Est;
PETRE
ROMAN, prim-ministru în 1990: "Cine
le-a spus să vină nu se ştie nici astăzi… Din păcate, lucrurile au scăpat de
sub control şi rezultatul a fost dramatic."GELU
VOICAN VOICULESCU, senator FSN în 1990: "E
ultimul lucru la care ne-am fi gândit, să vină minerii… Ion Iliescu le-a
vorbit din balconul Palatului Victoria şi există filmările şi textul în care
i-a îndemnat să semene flori."VIRGIL MĂGUREANU, directorul SRI în
1990: "Unii dintre
SRI-iştii abia înrolaţi în noua organizaţie au binevoit să facă pe călăuzele în
raport cu minerii."CAZIMIR
IONESCU, deputat FSN în 1990: "Sunteţi
aşteptaţi la Pavilionul Expoziţiei". "Şi acolo veţi avea instalate nişte
ecrane mari să puteţi vedea meciul!" Când au auzit de meciul cu Camerun,
(meciul Romania-Camerun de la Campionatul Mondial din 1990) s-au pornit
imediat, nu le mai trebuia nimic."RĂZVAN
THEODORESCU, preşedintele TVR în 1990: "Au
făcut şi atacuri şi violuri." "Am spus: Domnule Iliescu, duceţi-vă şi
spuneţi orice să scăpăm. Şi mi-a spus: Va trebui să le mulţumesc. Am spus:
Mulţumiţi-le şi în genunchi, dar trimiteţi-i, că sunteţi singurul care poate să
o facă."Pe
14 iunie 1990, la două noaptea, primul tren cu mineri ajunge în Bucureşti.
Motivul invocat de mineri pentru venirea la Bucureşti a fost întreruperea
emisiei televiziunii în urma violenţelor din 13 iunie, ceea ce i-ar fi făcut
să creadă că puterea nou instalată prin votul din 20 mai 1990 este în pericol.Trenurile
cu mineri continuă să sosească în cursul dimineţii, iar în final peste 10.000
de mineri vor stăpâni pentru 48 de ore Capitala. Din Gara de Nord grupurile de
mineri sunt preluate de ofiţeri SRI acoperiţi, care îi vor conduce iniţial la
Universitate, pe care o ocupă.Minerii
bat cu cruzime studenţi şi profesori, distrug o colecţie unică de flori de mină
de la Facultatea de Geologie-Geografie şi devastează biblioteca Facultăţii de
Litere, unde urinează pe cărţi. Ultimele victime din Universitate sunt
studenţii de la Facultatea de Matematică, după care minerii se mută la
Institutul de Arhitectură, unde devastează şi bat.În
acelaşi timp, în stradă, foarte mulţi bucureşteni simpatizanţi ai FSN, care cu
o zi înainte priviseră îngroziţi la televizor cum sunt atacate şi incendiate
sediile Poliţiei, Ministerului de Interne, al SRI şi al TVR, îi întâmpină cu
aplauze şi îmbrăţişări, ca pe nişte eroi salvatori ai ordinii şi ai liniştii.În
dimineaţa de 14 iunie 1990, preşedintele Ion Iliescu li se va adresa minerilor,
lăudându-i pentru spiritul civic. Minerii acţionează însă ca nişte hoarde
dezlănţuite. Lovesc cu sălbăticie pe oricine are aspect de intelectual, poartă
barbă sau ochelari, e îmbrăcat diferit sau pur şi simplu este turnat de alţi
bucureşteni că ar fi participat la demonstraţia din Piaţa Universităţii. Mulţi
sunt bătuţi fără să fi călcat vreodată pe acolo. Sunt atacaţi deopotrivă
bărbaţi şi femei, tineri şi bătrâni. Unele femei au vorbit ulterior despre
violuri. Conform
directorului SRI din 1990, Virgil Măgureanu, ofiţeri SRI acoperiţi i-au condus
pe mineri, fără să fi primit ordin în acest sens, spre sediile PNŢCD şi
PNL, spre sediile ziarelor de opoziţie şi spre adresele unor ziarişti şi lideri
ai opoziţiei.Autorităţile
par incapabile să gestioneze situaţia. Scenele de o cruzime insuportabilă care
se derulau în Bucureşti, filmate de reporteri străini, şochează întreaga lume.
Oficial, în 13-15 iunie mor împuşcaţi 4 oameni, 3 sunt răniţi, 1.269 de oameni
sunt bătuţi şi 1.242 arestaţi ilegal.Este
un dezastru de imagine pentru România, care pierde imensul capital de simpatie
şi încredere câştigat la Revoluţia din decembrie 1989. În cele din urmă,
autorităţile reuşesc să îi adune pe mineri la ROMEXPO, cu scopul de a-i
evacua din Capitală. În 15 iunie, după ce preşedintele Ion Iliescu le
mulţumeşte, minerii pleacă spre Valea Jiului. În urma lor rămâne un oraş
traumatizat, umilit, dezbinat şi o ţară în stare de şoc. Mii de români vor
părăsi ţara după mineriadă. Pe
plan extern, România va fi marginalizată. Nu va mai beneficia de
finanţarea organismelor internaţionale şi va rata startul spre economia de
piaţă. Românii au pierdut anii ’90, din punct de vedere economic. Cele trei
zile care au cutremurat România, 13-15 iunie 1990, ne vor costa pe noi toţi un
deceniu.