Tradiție de Crăciun cu aspect scatologic: Caganer, cea mai îndrăgită figurină din scena nativității.
El Belen, o scenă de nativitate catalană, conține toate personajele obișnuite. Cea mai ciudată tradiție de Crăciun: Caganer, o figurină care își face nevoile în centrul scenei nativității. Caganerul – care înseamnă literalmente "defecator" – este un element de bază al Crăciunului în Catalonia.
O bizară tradiție de Crăciun cu aspect scatologic: Caganer, un omulețul de lut despre care se spune că nu poate lipsi din scena nativității.În Catalonia, printre personajele tradiționale din scena nativității se ascunde o mică figurină, cu pantalonii în vine, care își face nevoile chiar în mijlocul peisajului sfânt.El Belen, o scenă de nativitate catalană, conține toate personajele obișnuite. Sunt Maria și Iosif care privesc cu afecțiune pruncul Iisus, care doarme în iesle. Mai sunt boii, care mugesc ușor, și poate câțiva păstori. Dar dacă privim mai atent, printre personajele tradiționale este ascunsă o figură mică, cu pantalonii în jos, care își face treaba chiar în mijlocul scenei sfinte.Caganerul – care înseamnă literalmente "defecator" – este un element de bază al Crăciunului în Catalonia, în nord-estul Spaniei. Personajul tradițional reprezintă un țăran care poartă pantaloni negri, o cămașă albă și clasica șapcă roșie catalană – barretina. Uneori, acesta poate fi fabricat cu alte mici carecteristici: fumând o pipă sau citind un ziar.Este ca o parte amuzantă a unui lucru care ar trebui să fie foarte serios"Este ca și cum ar fi partea amuzantă a ceva ce ar trebui să fie foarte serios – Nașterea", a râs colecționarul de caganer Marc-Ignasi Corral, 53 de ani, din Barcelona. Da, figura este atât de populară încât are chiar și propria sa societate, Asociația Prietenii Caganerului (L’associació Amics del Caganer), din care Corral este un membru mândru. Înființată în 1990, societatea are aproximativ 70 de membri – unii veniți din țări îndepărtate, precum SUA – care se întâlnesc de două ori pe an.Caganerii tradiționali sunt făcuți din lut, arși într-un cuptor la peste 1. 000 de grade Celsius, apoi pictați manual. Pe măsură ce industria a crescut, caganerul a evoluat; acum există multe tipuri diferite, atât în ceea ce privește designul, cât și materialul.Înrădăcinat ferm în tradiția populară, rădăcinile caganerului sunt vagi, dar în general se consideră că datează de la sfârșitul secolului al XVII-lea sau începutul secolului al XVIII-lea, când tradiția barocă predominantă, atât în Catalonia, cât și în afara acesteia, se concentra pe realismul în artă, sculptură și literatură.În cartea lor "El Caganer", autorii Jordi Arruga și Josep Mañà scriu: "Aceasta a fost o perioadă caracterizată de un realism extrem… toate acestea se bazau în mare măsură pe descrieri ale vieții și obiceiurilor locale. Aici, condițiile de muncă și viața de familie erau folosite ca teme artistice." O reprezentare a vieții realeMotivul pentru care a fost transmis din generație în generație este însă clar: ideea de a defeca a fost mult timp legată de mai toate aspectele care țin de noroc, prosperitate și sănătate."Excrementele echivalează cu fertilizarea egal cu banii egal cu norocul și prosperitatea. Sau cel puțin așa spun antropologii", a declarat istoricul Enric Ucelay-Da Cal, profesor emerit la Universitatea Pompeu Fabra din Barcelona."Se spune că a nu pune un caganer în iesle va aduce ghinion", a adăugat producătorul de caganer Marc Alos Pla, a cărui familie conduce caganer.com, cel mai mare producător de caganer din lume.Și, departe de a considera caganerul ca fiind necivilizat sau chiar grafic, catalanii au o viziune relaxată asupra lui, considerând că reprezintă doar un act natural.