qanastek/EMEA-V3 huggingface dataset:
Only the ethinyloestradiol component of oral contraceptives has been studied.
Pētīts tikai etinilestradiols, ko satur perorālie kontracepcijas līdzekļi.
The potential interaction of efavirenz with oral contraceptives has not been fully characterised.
nav aprakstīta.
A reliable method of barrier contraception must be used in addition to oral contraceptives (see section 4.6).
Papildus perorālajiem kontracepcijas līdzekļiem jālieto droša kontracepcijas barjermetode (skatīt apakšpunku 4. 6).
Immunosuppressants metabolized by CYP3A4 (e. g., cyclosporine, tacrolimus, sirolimus)/ Efavirenz OPIOIDS
Imūnsupresanti, kurus metabolizē CYP3A4 (piemēram, ciklosporīns, takrolims, sirolims) / efavirenzs OPIOĪDI
Decreased exposure of the immunosuppressant may be expected (CYP3A4 induction).
Iespējama samazināta imūnsupresanta iedarbība (CYP3A4 indukcija).
These immunosuppressants are not anticipated to affect exposure of efavirenz.
Nav paredzams, ka šie imūnsupresanti ietekmēs efavirenza iedarbību.
Dose adjustments of the immunosuppressant may be required.
Iespējams būs nepieciešams pielāgot imūnsupresantu devu.
Close monitoring of immunosuppressant concentrations for at least 2 weeks (until stable concentrations are reached) is recommended when starting or stopping treatment with efavirenz.
Pacienti jānovēro, vai nerodas
Methadone/ Efavirenz (stable maintenance, 35-100 mg once daily/ 600 mg once daily)
AUC: ↓ 52% (↓ 33 līdz ↓ 66)
Methadone:
Cmax: ↓ 45% (↓ 25 līdz ↓ 59)
AUC: ↓ 52% (↓ 33 to ↓ 66) Cmax: ↓ 45% (↓ 25 to ↓ 59) (CYP3A4 induction) In a study of HIV infected intravenous drug users, co-administration of efavirenz with methadone resulted in decreased plasma levels of methadone and signs of opiate withdrawal.
(CYP3A4 indukcija) Pētījumā HIV inficētiem intravenozo zāļu lietotājiem vienlaikus efavirenza un metadona lietošana izraisīja metadona plazmas līmeņa pazemināšanos un opiātu atcelšanas pazīmes.
The methadone dose was increased by a mean of 22% to alleviate withdrawal symptoms.
Lai atvieglotu atcelšanas simptomus, metadona deva tika palielināta par vidēji 22%.
Patients should be monitored for signs of withdrawal and their methadone dose increased as required to alleviate withdrawal symptoms.
izmaiņas procentos un ticamības intervāls, ja piemērojamsa (mehānisms)
Buprenorphine/ naloxone/ Efavirenz
Buprenorfīns/ naloksons/ efavirenzs
Buprenorphine:
Buprenorfīns:
AUC: ↓ 50% Norbuprenorphine:
AUC: ↓ 50% Norbuprenorfīns:
AUC: ↓ 71% Efavirenz:
AUC: ↓ 71% Efavirenzs:
No clinically significant pharmacokinetic interaction
Klīniski nozīmīgu farmakokinētisko mijiedarbību nenovēro.
Despite the decrease in buprenorphine exposure, no patients exhibited withdrawal symptoms.
samazināšanos, pacientiem nenovēroja abstinences simptomus.
Dose adjustment of buprenorphine or efavirenz may not be necessary when co-administered.
Var nebūt nepieciešama buprenorfīna vai efavirenza devu pielāgošana, tos lietojot kopā.
a 90% confidence intervals unless otherwise noted. b 95% confidence intervals.
a 90% ticamības intervāls, ja vien nav norādīts citādāk. b 95% ticamības intervāls.
Efavirenz should not be used during pregnancy unless there are no other appropriate treatment options.
Efavirenzu nedrīkst ordinēt grūtniecības periodā, ja vien nav citas adekvātas terapijas iespējas.
15 Women of childbearing potential: pregnancy should be avoided in women treated with efavirenz.
Sievietes reproduktīvā vecumā: sievietēm, kuras tiek ārstētas ar efavirenzu, jāizvairās no grūtniecības.
Barrier contraception should always be used in combination with other methods of contraception (for example, oral or other hormonal contraceptives).
Vienmēr vienlaicīgi ar citiem kontracepcijas līdzekļiem (piem, perorālajiem vai citiem hormonālās kontracepcijas līdzekļiem) jāizmanto kontracepcijas barjermetode.
Because of the long half-life of efavirenz, use of adequate contraceptive measures for 12 weeks after discontinuation of efavirenz is recommended.
Tā kā efavirenzam ir garš eliminācijas pusperiods, 12 nedēļas pēc efavirenza lietošanas pārtraukšanas iesaka lietot atbilstošus kontracepcijas līdzekļus.
Women of childbearing potential should undergo pregnancy testing before initiation of efavirenz.
Sievietēm reproduktīvajā vecumā pirms efavirenza terapijas uzsākšanas jāveic grūtniecības tests.
Pregnancy: there are limited amount of data from the use of efavirenz in pregnant women.
Grūtniecība: pieejami ierobežoti dati par efavirenza lietošanu grūtniecēm.
In postmarketing experience through an antiretroviral pregnancy registry, more than 200 pregnancies with first-trimester exposure to efavirenz as part of a combination antiretroviral regimen have been reported with no specific malformation pattern.
Pēcreģistrācijas ziņojumos par pretretrovīrusu terapiju grūtniecēm, kur vairāk kā 200 grūtnieces pirmajā trimestrī lietoja efavirenzu kā daļu no pretretvovīrusu terapijas, netika ziņots par specifiskiem malformācijas gadījumiem.
Retrospectively in this registry, a small number of cases of neural tube defects, including meningomyelocele, have been reported but causality has not been established.
Agrāk ir bijuši ziņojumi par neirālā vada bojājumiem, tai skaitā meningomielocēli, bet to cēloņsakarība nav zināma.
Studies in animals have shown reproductive toxicity including marked teratogenic effects (see section 5.3).
Pētījumi ar dzīvniekiem liecināja par reproduktīvo toksicitāti, ieskaitot izteiktus teratogēnus efektus (skatīt apakšpunktu 5. 3).
Lactation: studies in rats have demonstrated that efavirenz is excreted in milk reaching concentrations much higher than those in maternal plasma.
Bērna zīdīšanas periods: pētījumi ar žurkām ir pierādījuši, ka efavirenzs izdalās pienā, sasniedzot daudz lielāku koncentrāciju, nekā mātītes plazmā.
It is not known whether efavirenz is excreted in human milk.
Nav zināms, vai efavirenzs izdalās arī cilvēka pienā.
Since animal data suggest that the substance may be passed into breast milk, it is recommended that mothers taking efavirenz do not breast feed their infants.
Tā kā dati par dzīvniekiem liecina, ka viela var nonākt mātes pienā, sievietēm, kas lieto efavirenzu, iesaka savus bērnus ar krūti nebarot.
It is recommended that HIV infected women do not breast feed their infants under any circumstances in order to avoid transmission of HIV.
HIV inficētām sievietēm ir ieteicams nekādā gadījumā nebarot savus bērnus ar krūti, lai izvairītos no HIV transmisijas.
Efavirenz may cause dizziness, impaired concentration, and/ or somnolence.
Efavirenzs var izraisīt reiboni un/ vai miegainību, pazemināt koncentrēšanās spējas.
Patients should be instructed that if they experience these symptoms they should avoid potentially hazardous tasks such as driving or operating machinery.
Pacientiem ir jānorāda, ka gadījumā, ja parādās šie simptomi, viņiem vajadzētu izvairīties no iespējami bīstamiem uzdevumiem, piemēram, autovadīšanas vai mehānismu apkalpošanas.
Efavirenz has been studied in over 9,000 patients.
19 Efavirenzs ir pētīts vairāk nekā 9000 pacientu.
In a subset of 1,008 adult patients who received 600 mg efavirenz daily in combination with PIs and/ or NRTIs in controlled clinical studies, the most frequently reported adverse reactions of at least moderate severity reported in at least 5% of patients were rash (11.6%), dizziness (8.5%), nausea (8.0%), headache (5.7%) and fatigue (5.5%).
1008 pieaugušu pacientu apakšgrupā, kas kontrolētos klīniskajos pētījumos saņēma 600 mg efavirenza dienā kombinācijā ar PI un/ vai NRTI, visbiežāk ziņotās nevēlamās blakusparādības ar vismaz mērenu intensitāti un vismaz 5% pacientu, bija izsitumi (11, 6%), reibonis (8, 5%), slikta dūša (8, 0%), galvassāpes (5, 7%) un nogurums (5, 5%).
The most notable adverse reactions associated with efavirenz are rash and nervous system symptoms.
Visnopietnākās ar efavirenza lietošanu saistītās nevēlamās blakusparādības ir izsitumi un nervu sistēmas simptomi.
The administration of STOCRIN with food may increase efavirenz exposure and may lead to an increase in the frequency of adverse reactions (see section 4.4).
Ordinējot STOCRIN vienlaicīgi ar pārtiku, var pastiprināties efavirenza iedarbība un var pieaugt nevēlamo blakusparādību biežums (skatīt apakšpunktu 4. 4).
The long-term safety profile of efavirenz-containing regimens was evaluated in a controlled trial (006) in which patients received efavirenz + zidovudine + lamivudine (n = 412, median duration 180 weeks), efavirenz + indinavir (n = 415, median duration 102 weeks), or indinavir + zidovudine + lamivudine (n = 401, median duration 76 weeks).
Kontrolētos klīniskajos pētījumos (006) tika novērtēta efavirenzu saturošu terapijas shēmu ilgstošas lietošanas drošības profils, kur pacienti saņēma efavirenzu + zidovudīnu + lamivudīnu (n = 412, vidējais ilgums 180 nedēļas), efavirenzu + indinavīru (n = 415, vidējais ilgums 102 nedēļas), vai indinavīru + zidovudīnu + lamivudīnu (n = 401, vidējais ilgums 76 nedēļas).
Long-term use of efavirenz in this study was not associated with any new safety concerns.
Ilgstoša efavirenza lietošana šo pētījumu ietvaros neliecināja par jauniem, ar lietošanas drošību saistītiem gadījumiem.
Rash: in clinical studies, 26% of patients treated with 600 mg of efavirenz experienced skin rash compared with 17% of patients treated in control groups.
Izsitumi: klīniskajos pētījumos ādas izsitumi parādījās 26% pacientu, kas bija ārstēti ar 600 mg efavirenza, salīdzinot ar 17% kontroles grupā.
Skin rash was considered treatment related in 18% of patients treated with efavirenz.
18% pacientu ādas izsitumu izcelsmi saistīja ar efavirenza terapiju.
Severe rash occurred in less than 1% of patients treated with efavirenz, and 1.7% discontinued therapy because of rash.
Nopietni izsitumi parādījās mazāk nekā 1% ar efavirenzu ārstēto pacientu, un 1, 7% pārtrauca terapiju izsitumu dēļ.
The incidence of erythema multiforme or Stevens-Johnson syndrome was approximately 0.1%.
Erythema multiforme vai Stīvena- Džonsona sindroma gadījumu biežums bija apmēram 0, 1%.
Rashes are usually mild-to-moderate maculopapular skin eruptions that occur within the first two weeks of initiating therapy with efavirenz.
Izsitumi parasti ir viegli līdz mēreni izteikti makulopapulāri ādas bojājumi, kas parādās pirmo divu efavirenza terapijas nedēļu laikā.
In most patients rash resolves with continuing therapy with efavirenz within one month.
Lielākajai daļai pacientu izsitumi izzūd viena mēneša laikā, turpinot terapiju ar efavirenzu.
Efavirenz can be reinitiated in patients interrupting therapy because of rash.
Efavirenzu var atkārtoti uzsākt pacientiem, kam terapija pārtraukta izsitumu dēļ.
Use of appropriate antihistamines and/ or corticosteroids is recommended when efavirenz is restarted.
Atsākot efavirenzu, iesaka lietot piemērotus antihistamīnus un/ vai kortikosteroīdus.
16 Experience with efavirenz in patients who discontinued other antiretroviral agents of the NNRTI class is limited.
Pieredze efavirenza lietošanā pacientiem, kas bija pārtraukuši citu NNRTI klases pretvīrusu līdzekļu lietošanu, ir ierobežota.
Nineteen patients who discontinued nevirapine because of rash have been treated with efavirenz.
Ar efavirenzu ir ārstēti deviņpadsmit pacienti, kas pārtrauca nevirapīna lietošanu izsitumu dēļ.
Nine of these patients developed mild-to-moderate rash while receiving therapy with efavirenz, and two discontinued because of rash.
Deviņiem no šiem pacientiem attīstījās viegli līdz mēreni izteikti izsitumi efavirenza terapijas laikā, un divi pacienti izsitumu dēļ terapiju pārtrauca.
Psychiatric symptoms: serious psychiatric adverse reactions have been reported in patients treated with efavirenz.
Psihiatriskie simptomi: pacientiem, kuri ārstēšanā saņēmuši efavirenzu, novēroja nopietnas psihiatriskas nevēlamas blakusparādības.
In controlled trials of 1,008 patients treated with regimens containing efavirenz for an average of 1.6 years and 635 patients treated with control regimens for an average of 1.3 years, the frequency of specific serious psychiatric events are detailed hereafter:
Specifisko smago psihiatrisko blakusparādību biežums tiem 1008 pacientiem, kas kontrolētajos pētījumos vidēji 1, 6 gadus saņēma terapijas kursu ar efavirenzu, un tiem 635 pacientiem, kas kontrolētajos pētījumos 1, 3 gadus ārstēti ar kontroles zālēm, ir uzskaitīts zemāk:
Efavirenz regimen
1, 6% 0, 6% 0, 4%
Control regimen
0, 6% 0, 3% 0%
- severe depression - suicidal ideation - non-fatal suicide attempts - aggressive behaviour - paranoid reactions - manic reactions
- agresīva uzvedība - paranoidālas reakcijas - maniakālas reakcijas
Patients with a history of psychiatric disorders appear to be at greater risk of these serious psychiatric adverse reactions with frequencies of each of the above events ranging from 0.3% for manic reactions to 2.0% for both severe depression and suicidal ideation.
Katras augstākminētās blakusparādības biežums ir diapazonā no 0, 3% maniakālām reakcijām līdz 2, 0% gan smagai depresijai, gan suicīdām domām.
There have also been post-marketing reports of death by suicide, delusions and psychosis-like behaviour.
Arī pēcreģistrācijas periodā ir bijuši ziņojumi par suicīdu izraisītu nāvi, murgiem un psihozei līdzīgu uzvedību.
Nervous system symptoms: in clinical controlled trials, frequently reported adverse reactions in patients receiving 600 mg efavirenz with other antiretroviral agents included, but were not limited to: dizziness, insomnia, somnolence, impaired concentration and abnormal dreaming.
Nervu sistēmas simptomi: kontrolētos klīniskajos pētījumos pacientiem, kas lietoja 600 mg efavirenza dienā kopā ar citām pretretrovīrusu zālēm, ir bieži aprakstītas blakusparādības, pie kurām pieder (bet ne tikai): reibonis, bezmiegs, miegainība, traucētas koncentrēšanās spējas un sapņu traucējumi.
Nervous system symptoms of moderate-to-severe intensity were experienced by 19.4% of patients compared to 9.0% of patients receiving control regimens.
Šajā terapijas grupā 19, 4% pacientu izjuta vidēji stiprus un stipri izteiktus nervu sistēmas darbības traucējumus, salīdzinājumā – kontroles grupā šādas blakusparādības izjuta 9, 0% pacientu.
These symptoms were severe in 2.0% of patients receiving efavirenz 600 mg daily and in 1.3% of patients receiving control regimens.
20 Klīniskajos pētījumos šīs blakusparādības bija smagas 2, 0% pacientu, kas saņēma 600 mg efavirenza dienā, un 1, 3% kontroles grupas pacientu.
In clinical studies 2.1% of patients treated with 600 mg of efavirenz discontinued therapy because of nervous system symptoms.
Klīniskajos pētījumos 2, 1% pacientu, kas saņēma 600 mg efavirenza dienā, pārtrauca ārstēšanos nervu sistēmas simptomu dēļ.
Nervous system symptoms usually begin during the first one or two days of therapy and generally resolve after the first 2 - 4 weeks.
Nervu sistēmas simptomi parasti parādās pirmajā vai otrajā terapijas dienā, un parasti izzūd pēc pirmajām 2- 4 nedēļām.
In one clinical study, the monthly prevalence of nervous system symptoms of at least moderate severity between weeks 4 and 48, ranged from 5% - 9% in patients treated with regimens containing efavirenz and 3% - 5% in patients treated with the control regimen.
Vienā klīniskā pētījumā smagu nervu sistēmas traucējumu simptomu ikmēneša prevalence laika periodā no ceturtās līdz četrdesmit astotajai nedēļai bija no 5% līdz 9% pacientu, kuri ārstēti ar efavirenzu, un 3% līdz 5% pacientu, kuri ārstēti ar kontroles terapiju.
In a study of uninfected volunteers, a representative nervous system symptom had a median time to onset of 1 hour post-dose and a median duration of 3 hours.
Pētījumā ar neinficētiem brīvprātīgajiem raksturīgo nervu sistēmas simptomu parādīšanās laiks bija vidēji 1 stunda pēc devas un vidējais ilgums bija 3 stundas.
Nervous system symptoms may occur more frequently when efavirenz is taken concomitantly with meals possibly due to increased efavirenz plasma levels (see section 5.2).
Nervu sistēmas simptomi var parādīties biežāk, ja efavirenzu lieto kopā ar ēdienu, to var izskaidrot ar paaugstinātu efavirenza līmeni plazmā (skatīt apakšpunktu 5. 2).
Dosing at bedtime seems to improve the tolerability of these symptoms and can be recommended during the first weeks of therapy and in patients who continue to experience these symptoms (see section 4.2).
Lietojot pirms gulētiešanas, šķiet, uzlabojas zāļu panesamība, un to ieteic pirmo terapijas nedēļu laikā, kā arī pacientiem, kam šie simptomi nepāriet (skatīt apakšpunktu 4. 2).
Dose reduction or splitting the daily dose has not been shown to provide benefit.
Devas samazināšanai vai dienas devas sadalīšanai nav pierādīta labvēlīga iedarbība.
Analysis of long-term data from study 006 (median follow-up 180 weeks, 102 weeks, and 76 weeks for patients treated with efavirenz + zidovudine + lamivudine, efavirenz + indinavir, and indinavir + zidovudine + lamivudine, respectively) showed that, beyond 24 weeks of therapy, the incidences of new-onset nervous system symptoms among efavirenz-treated patients were generally similar to those in the control arm.
Ilgtermiņa klīnisko pētījumu (006) datu analīze (zāles lietotas 180 nedēļas, 102 nedēļas un 76 nedēļas pacientiem, kuri attiecīgi tika ārstēti ar efavirenzu + zidovudīnu + lamivudīnu, efavirenzu + indinavīru un indinavīru + lamivudīnu) liecināja, ka pēc 24 nedēļu terapijas jauna veida nervu sistēmas simptomu biežums ar efavirenzu ārstētiem pacientiem bija līdzīgs kā pacientiem kontroles grupā.
Adverse reactions of moderate or greater severity with at least possible relationship to treatment regimen (based on investigator attribution) reported in clinical trials of efavirenz at the recommended dose in combination therapy (n = 1,008) are listed below.
Zemāk uzskaitītas vidēji smagas vai smagākas nevēlamās blakusparādības, par ko ziņots klīniskajos pētījumos ar efavirenza rekomendētajām devām kombinētajā terapijā (n = 1008), un par kurām ir maz ticams, ka tās ir saistītas ar terapiju (pamatojoties uz pētnieku ziņām).
Frequency is defined using the following convention: very common (≥ 1/ 10); common (≥ 1/ 100 to < 1/ 10); uncommon (≥ 1/ 1,000 to < 1/ 100); rare (≥ 1/ 10,000 to < 1/ 1,000); very rare (< 1/ 10,000) including isolated reports.
Blakusparādību biežuma iedalījums: ļoti bieži (≥ 1/ 10); bieži (≥ 1/ 100 līdz < 1/ 10); retāk (≥ 1/ 1 000 līdz < 1/ 100); reti (≥ 1/ 10 000 līdz < 1/ 1 000); ļoti reti (< 1/ 10 000), ieskaitot atsevišķus gadījumus.
disturbance in attention, dizziness, headache, somnolence
Nervu sistēmas traucējumi bieži uzmanības traucējumi, reibonis, galvassāpes, miegainība
agitation, amnesia, ataxia, coordination abnormal, convulsions, thinking abnormal
retāk uzbudinājums, amnēzija, ataksija, koordinācijas traucējumi, konvulsijas, domāšanas traucējumi
Eye disorders uncommon
Acu bojājumi retāk redzes traucējumi
Gastrointestinal disorders common
Ausu un labirinta bojājumi retāk reibonis
abdominal pain, diarrhoea, nausea, vomiting
Kuņģa- zarnu trakta traucējumi bieži sāpes vēderā, caureja, slikta dūša, vemšana
uncommon
retāk akūts pankreatīts
Skin and subcutaneous tissue disorders very common
Ādas un zemādas audu bojājumi ļoti bieži
common
izsitumi
pruritus
bieži
uncommon
nieze
erythema multiforme, Stevens-Johnson syndrome
retāk erythema multiforme, Stīvensa- Džonsona sindroms Vispārēji traucējumi un reakcijas ievadīšanas vietā bieži nogurums
General disorders and administration site conditions
21 Imūnās sistēmas traucējumi retāk paaugstināta jutība
Hepatobiliary disorders uncommon
Aknu un/ vai žults izvades sistēmas traucējumi retāk akūts hepatīts
Psychiatric disorders common
Reproduktīvās sistēmas traucējumi un krūts slimības retāk ginekomastija
abnormal dreams, anxiety, depression, insomnia
Psihiskie traucējumi bieži murgaini sapņi, trauksme, depresija, bezmiegs
affect lability, aggression, confusional state, euphoric mood, hallucination, mania, paranoia, suicide attempt, suicide ideation
retāk nenosvērtība, agresija, apjukums, eiforija, halucinācijas, mānija, paranoja, pašnāvības mēģinājumi, pašnāvības tieksmes
Immune Reactivation Syndrome: in HIV infected patients with severe immune deficiency at the time of initiation of combination antiretroviral therapy (CART), an inflammatory reaction to asymptomatic or residual opportunistic infections may arise (see section 4.4).
HIV inficētiem pacientiem ar smagu imūndeficītu, kuriem uzsāka kombinēto pretretrovīrusu terapiju (combination antiretroviral therapy - CART), var parādīties iekaisuma reakcija uz asimptomātisku vai nenoskaidrotu oportūnistisku infekciju (skatīt apakšpunktu 4. 4).
Lipodystrophy and metabolic abnormalities: combination antiretroviral therapy has been associated with redistribution of body fat (lipodystrophy) in HIV patients including the loss of peripheral and facial subcutaneous fat, increased intra-abdominal and visceral fat, breast hypertrophy and dorsocervical fat accumulation (buffalo hump).
Lipodistrofija un vielmaiņas traucējumi: kombinēta pretretrovīrusu terapija HIV pacientiem ir bijusi saistīta ar taukaudu pārdali (lipodistrofiju), tai skaitā ar perifēro un sejas zemādas taukaudu zudumu, intraabdominālo un viscerālo taukaudu palielināšanos, krūšu hipertrofiju un dorsocervikālo tauku uzkrāšanos (“ bifeļa kupris ”).
18 Combination antiretroviral therapy has been associated with metabolic abnormalities such as hypertriglyceridaemia, hypercholesterolaemia, insulin resistance, hyperglycaemia and hyperlactataemia (see section 4.4).
Kombinētā pretretrovīrusu terapija ir bijusi saistīta ar tādiem metabolisma traucējumiem kā hipertrigliceridēmija, hiperholesterinēmija, insulīna rezistence, hiperglikēmija un hiperlaktatēmija (skatīt apakšpunktu 4. 4).
Osteonecrosis: cases of osteonecrosis have been reported, particularly in patients with generally acknowledged risk factors, advanced HIV disease or long-term exposure to combination antiretroviral therapy (CART).
Osteonekroze: ziņots par osteonekrozes gadījumiem, īpaši pacientiem ar vispārzināmiem riska faktoriem, progresējošu HIV- slimību vai pakļautiem ilgstošai kombinētas pretretrovīrusu terapijas ietekmei (CART).
Laboratory test abnormalities:
Novirzes no normas laboratorijas izmeklējumu rādītājos
Liver enzymes: elevations of aspartate aminotransferase (AST) and alanine aminotransferase (ALT) to greater than five times the upper limit of the normal range (ULN) were seen in 3% of 1,008 patients treated with 600 mg of efavirenz (5-8% after long-term treatment in study 006).
Aknu enzīmi: aspartāta aminotransferāzes (AsAT) un alanīna aminotransferāzes (AlAT) paaugstināšanos, kas vairāk nekā piecas reizes pārsniedza normas augšējo robežu (NAR), konstatēja 3% no 1008 pacientu, kas saņēma 600 mg efavirenza dienā (5- 8% pēc ilgtermiņa terapijas klīniskajos pētījumos 006).
Similar elevations were seen in patients treated with control regimens (5% after long-term treatment).
Līdzīga paaugstināšanās novērota arī pacientiem kontroles grupā (5% pēc ilgtermiņa terapijas).
Elevations of gamma-glutamyltransferase (GGT) to greater than five times ULN were observed in 4% of all patients treated with 600 mg of efavirenz and 1.5 - 2% of patients treated with control regimens (7% of efavirenz-treated patients and 3% of control-treated patients after long-term treatment).
Gamma glutamiltransferāzes (GGT) paaugstināšanās vairāk kā piecas reizes virs normas augšējās robežas (NAR) tika novērota 4% visu pacientu, kas saņēma 600 mg efavirenza dienā, un 1, 5 – 2% kontroles grupas pacientu (7% ar efavirenzu ārstētiem pacientiem un 3% pacientu kontroles grupā pēc ilgtermiņa ārstēšanas).
Isolated elevations of GGT in patients receiving efavirenz may reflect enzyme induction.
Izolēta GGT paaugstināšanās pacientiem, kas saņem efavirenzu, var liecināt par enzīmu indukciju.
In the long-term study (006), 1% of patients in each treatment arm discontinued because of liver or biliary system disorders.
Ilgtermiņa klīniskajos pētījumos (006) 1% pacientu katrā terapijas grupā ārstēšana tika pārtraukta aknu vai žults sistēmas slimību dēļ.
In the long-term data set from study 006, 137 patients treated with efavirenz-containing regimens (median duration of therapy, 68 weeks) and 84 treated with a control regimen (median duration, 56 weeks) were seropositive at screening for hepatitis B (surface antigen positive) and/ or C (hepatitis C antibody positive).
Ilgtermiņa pētījumos 006 137 pacienti, kuri saņēma efavirenzu saturošas terapijas kursus (vidējais ilgums 68 nedēļas), un 84 pacienti kontroles grupā (vidējais ārstēšanas ilgums 56 nedēļas) bija seropozitīvi pret B (virsmas antigēna pozitīvi) un/ vai C hepatītu (C hepatīta antivielu pozitīvi).
Among these co-infected patients, elevations in AST to greater than five times ULN developed in 13% of patients in the efavirenz arms and 7% of those in the control arm, and elevations in ALT to greater than five times ULN developed in 20% of patients in the efavirenz arms and 7% of the patients in the control arm.
AsAT paaugstināšanos piecas reizes virs NAR pacientiem ar kombinētu infekciju novēroja 13% pacientu efavirenza grupā un 7% kontroles grupā, un AlAT paaugstināšanos piecas reizes virs NAR novēroja 20% pacientu efavirenza grupā un 7% kontroles grupā.
Among co-infected patients, 3% of those treated with efavirenz-containing regimens and 2% in the control arm discontinued from the study because of liver or biliary system disorders.
3% no kombinētās infekcijas pacientiem, kuri lietoja efavirenzu saturošu terapiju, un 2% kontroles grupas kombinētās infekcijas pacientu pārtrauca klīnisko pētījumu zāļu lietošanu aknu vai žults sistēmas slimību dēļ.
Reasons for discontinuation among co-infected recipients of efavirenz included abnormalities in hepatic enzymes; there were no discontinuations reported in this study for cholestatic hepatitis, hepatic failure, or fatty liver (see section 4.4).
Iemesls, kādēļ 22 kombinētās infekcijas efavirenza grupas pacienti pārtrauca zāļu lietošanu, bija izmaiņas aknu enzīmu testos; šajos pētījumos nav ziņots, ka pārtraukšanu būtu izraisījis holestatiskais hepatīts, aknu funkcijas traucējumi vai tauku palielināšanās aknās (skatīt apakšpunktu 4. 4).
Amylase: in the clinical trial subset of 1,008 patients, asymptomatic increases in serum amylase levels greater than 1.5 times the upper limit of normal were seen in 10% of patients treated with efavirenz and 6% of patients treated with control regimens.
10% pacientu, kuri lietoja efavirenzu, un 6% pacientu kontroles grupā no 1008 pacientiem klīnisko pētījumu apakšgrupā tika novērota asimptomātiska seruma amilāzes līmeņa paaugstināšanās vairāk kā 1, 5 reizes virs normas robežas.
The clinical significance of asymptomatic increases in serum amylase is unknown.
Asimptomātiskā seruma amilāzes pieauguma klīniskā nozīme nav zināma.
Lipids: increases in total cholesterol of 10 - 20% have been observed in some uninfected volunteers receiving efavirenz.
Lipīdi: dažiem, efavirenzu saņēmušajiem, neinficētiem brīvprātīgajiem novēroja kopējā holesterīna līmeņa paaugstināšanos par 10 – 20%.
In clinical trials of various efavirenz-containing regimens in treatment naive patients, total cholesterol, HDL-cholesterol, and triglycerides increased over 48 weeks of treatment (21 – 31%, 23 – 34%, and 23 – 49%, respectively).
Klīniskajos pētījumos, kuros pacientiem, kas iepriekš nebija saņēmuši pret HIV ārstēšanu, izvērtēja dažādas efavirenza lietošanas shēmas, kopējais holesterīna, ABL- holesterīna un triglicerīdu līmenis 48 terapijas nedēļu laikā paaugstinājās (attiecīgi par 21 – 31%, 23 – 34% un 23 – 49%).
The proportion of patients with a total cholesterol/ HDL-cholesterol ratio greater than 5 was unchanged.
To pacientu proporcionālais skaits, kam kopējā holesterīna/ ABL - holestrīna attiecība bija lielāka par 5, nemainījās.
The magnitude of changes in lipid levels may be influenced by factors such as duration of therapy and other components of the antiretroviral regimen.
To, cik krasas būs lipīdu līmeņa izmaiņas, var ietekmēt tādi faktori kā ārstēšanas ilgums un citas pretretrovīrusu terapijas shēmas īpašības.
Cannabinoid test interaction: efavirenz does not bind to cannabinoid receptors.
Mijiedarbība ar kanabinoīdu testiem: efavirenzs nesaistās ar kanabinoīdu receptoriem.
False positive urine cannabinoid test results have been reported in uninfected volunteers who received efavirenz.
Neinficētiem brīvprātīgajiem novēroja viltus pozitīvu urīna kanabinoīdu testu.
False positive test results have only been observed with the CEDIA DAU Multi-Level THC assay, which is used for screening, and have not been observed with other cannabinoid assays tested including tests used for confirmation of positive results.
Viltus pozitīvi testa rezultāti tika novēroti ar CEDIA DAU Multi- level THC testu, ko lieto skrīningam, un to nenovēroja kanabinoīdu testos, ieskaitot pozitīvu rezultātu apstiprinājuma testus.
Postmarketing experience with efavirenz has shown the following additional adverse reactions to occur in association with efavirenz-containing antiretroviral treatment regimens: cerebellar coordination and balance disturbances, delusion, hepatic failure, neurosis, photoallergic dermatitis, psychosis and completed suicide.
Pēcreģistrācijas pieredze: lietojot efavirenzu saturošas terapijas shēmas, ir novērotas arī šādas nevēlamas blakusparādības: koordinācijas un līdzsvara traucējumi, mānija, aknu mazspēja, neiroze, fotosensibilizācija un ar to saistītais dermatīts, psihoze un pašnāvības.
19 Paediatric patients: undesirable effects in children were generally similar to those of adult patients.
Nevēlamās blakusparādības bērniem visumā ir tādas pašas kā pieaugušajiem.
Rash was reported more frequently in children (in a clinical study including 57 children who received efavirenz during a 48-week period, rash was reported in 46%) and was more often of higher grade than in adults (severe rash was reported in 5.3% of children).
Izsitumus bērniem novēro biežāk nekā pieaugušajiem, un tie biežāk ir smagi (izsitumus novēroja 46% bērnu, kas 48 nedēļus ilgā klīniskā pētījuma ietvaros lietoja efavirenzu, smagi izsitumi bija 5, 3% bērnu).
Prophylaxis with appropriate antihistamines prior to initiating therapy with efavirenz in children may be considered.
Iespējams, ka pirms efavirenza terapijas, ir lietderīgi uzsāk piemērotu antihistamīna līdzekļu lietošanu.
Although nervous system symptoms are difficult for young children to report, they appear to be less frequent in children and were generally mild.
Kaut gan maziem bērniem ir grūti izvērtēt neiroloģiskos simptomus, šķiet, ka bērniem tos novēro retāk un tie kopumā ir vieglāki.
In the study of 57 children, 3.5% of patients experienced nervous system symptoms of moderate intensity, predominantly dizziness.
Pētījumā, kurā iesaistīja 57 bērnus, 3, 5% pacientu novēroja vidēji smagas pakāpes nervu sistēmas blakusparādības, galvenokārt - miegainību.
No child had severe symptoms or had to discontinue because of nervous system symptoms.
Nevienam bērnam nebija smagu simptomu un nebija jāpārtrauc dalība pētījumā nervu sistēmas blakusparādību dēļ.
Some patients accidentally taking 600 mg twice daily have reported increased nervous system symptoms.
Dažiem pacientiem, kas nejauši ir lietojuši 600 mg efavirenza divas reizes dienā, ir aprakstīta nervu sistēmas traucējumu simptomu palielināšanās.
One patient experienced involuntary muscle contractions.
Vienam pacientam attīstījās patvaļīgas muskuļu kontrakcijas.
Treatment of overdose with efavirenz should consist of general supportive measures, including monitoring of vital signs and observation of the patient ’ s clinical status.
Efavirenza pārdozēšanas terapijai jāizmanto vispārējie pasākumi, ieskaitot dzīvībai svarīgo pazīmju monitorēšanu un pacienta klīniskā stāvokļa novērošanu.
Administration of activated charcoal may be used to aid removal of unabsorbed efavirenz.
Lai palīdzētu izvadīt neabsorbētās zāles, var izmantot aktīvo ogli.
There is no specific antidote for overdose with efavirenz.
Nav specifisku antidotu pret efavirenza pārdozēšanu.
Since efavirenz is highly protein bound, dialysis is unlikely to remove significant quantities of it from blood.
Tā kā efavirenzs sevišķi aktīvi saistās ar proteīniem, nav sagaidāms, ka ar dialīzi var izvadīt no organisma nozīmīgu zāļu daudzumu.
Non-nucleoside reverse transcriptase inhibitors.
Farmakoterapeitiskā grupa: nenukleozīdu reversās transkriptāzes inhibitori.
Mechanism of action: efavirenz is a NNRTI of HIV-1.
23 Darbības mehānisms: efavirenzs ir HIV- 1 NNRTI.
Efavirenz is a non-competitive inhibitor of HIV-1 reverse transcriptase (RT) and does not significantly inhibit HIV-2 RT or cellular DNA polymerases (α, β, γ or δ).
Efavirenzs ir nekonkurējošs HIV- 1 reversās transkriptāzes (RT) inhibitors, un tas nozīmīgi neinhibē HIV- 2 RT vai šūnu DNS polimerāzes (α, β, γ vai δ).
Antiviral activity: the free concentration of efavirenz required for 90 to 95% inhibition of wild type or zidovudine-resistant laboratory and clinical isolates in vitro ranged from 0.46 to 6.8 nM in lymphoblastoid cell lines, peripheral blood mononuclear cells (PBMCs) and macrophage/ monocyte cultures.
Pretvīrusu iedarbība: brīvā efavirenza koncentrācija, kas nepieciešama, lai sasniegtu 90 līdz 95% savvaļas tipa vai zidovudīna- rezistento laboratorijas un klīnisko izolātu inhibīciju in vitro, svārstījās no 0, 46 līdz 6, 8 limfoblastu šūnu rindā, perifēro asiņu mononukleāro šūnu (PAMŠ) un monocītu/ makrofāgu kultūrās.
Resistance: the potency of efavirenz in cell culture against viral variants with amino acid substitutions at positions 48, 108, 179, 181 or 236 in RT or variants with amino acid substitutions in the protease was similar to that observed against wild type viral strains.
Rezistence: efavirenza iedarbīgums šūnu kultūrās pret vīrusu variantiem ar aizvietotām aminoskābēm RT 48., 108., 179., 181. vai 236. pozīcijā vai pret variantiem ar aizvietotām aminoskābēm proteāzē bija līdzīgs tam, ko novēro pret savvaļas tipa celmiem.
The single substitutions which led to the highest resistance to efavirenz in cell culture correspond to a leucine-to-isoleucine change at position 100 (L100I, 17 to 22-fold resistance) and a lysine-to-asparagine at position 103 (K103N, 18 to 33-fold resistance).
Vienīgie aizvietojumi, kas radīja augstāko rezistenci pret efavirenzu šūnu kultūrās, atbilst leicīna nomaiņai uz izoleicīnu 100. pozīcijā (L100I, 17 līdz 22 reizes lielāka rezistence) un lizīna nomaiņai uz asparagīnu 103. pozīcijā (K103N, 18 līdz 33 reizes lielāka rezistence).
Greater than 100-fold loss of susceptibility was observed against HIV variants expressing K103N in addition to other amino acid substitutions in RT.
Vairāk kā simtkārtīgu jutīguma zudumu novēroja HIV variantiem, kam papildus citām aminoskābju substitūcijām RT bija K103N.
K103N was the most frequently observed RT substitution in viral isolates from patients who experienced a significant rebound in viral load during clinical studies of efavirenz in combination with indinavir or zidovudine + lamivudine.
K103N bija visbiežāk novērotā RT substitūcija vīrusu izolātos tiem pacientiem, kam bija nozīmīgs vīrusu slodzes rikošets klīniskos pētījumos ar efavirenzu kombinācijā ar indinaviru vai zidovudīnu + lamivudīnu.
This mutation was observed in 90% of patients receiving efavirenz with virological failure.
Šo mutāciju novēroja 90% pacientu, kam efavirenzs nebija efektīvs uz vīrusu slodzi.
Substitutions at RT positions 98, 100, 101, 108, 138, 188, 190 or 225 were also observed, but at lower frequencies, and often only in combination with K103N.
Tika novērotas arī RT substitūcijas 98., 100., 101., 108., 138., 188., 190. un 225. pozīcijās, tomēr tās bija retākas un bieži tikai kombinācijā ar K103N.
The pattern of amino acid substitutions in RT associated with resistance to efavirenz was independent of the other antiviral medications used in combination with efavirenz.
RT aminoskābju substitūcijas veids, kas bija saistīts ar rezistenci pret efavirenzu, bija neatkarīgs no citām pretvīrusu zālēm, ko izmantoja kombinācijā ar efavirenzu.
Cross resistance: cross resistance profiles for efavirenz, nevirapine and delavirdine in cell culture demonstrated that the K103N substitution confers loss of susceptibility to all three NNRTIs.
Krusteniskā rezistence: krusteniskās rezistences profili šūnu kultūrā efavirenzam, nevirapīnam un delavirdīnam pierādīja, ka K103N substitūcija izraisa jutīguma zudumu pret visiem trim NNRTI.
Two of three delavirdine-resistant clinical isolates examined were cross-resistant to efavirenz and contained
Divi no trim pret delavirdīnu rezistentiem klīniskiem izolātiem bija krusteniski rezistenti pret efavirenzu, un tiem novēroja K103N substitūciju.
A third isolate which carried a substitution at position 236 of RT was not cross-resistant to efavirenz.
Trešais izolāts, kam bija aizvietota RT 236. pozīcija, nebija krusteniski rezistents pret efavirenzu.
Viral isolates recovered from PBMCs of patients enrolled in efavirenz clinical studies who showed evidence of treatment failure (viral load rebound) were assessed for susceptibility to NNRTIs.
Vīrusu izolātiem, ko ieguva no to pacientu PAMŠ, kuri bija iekļauti efavirenza klīniskajos pētījumos un kuriem terapija nebija efektīva (vīrusu slodzes rikošets), noteica jutīgumu pret NNRTI.
Thirteen isolates previously characterised as efavirenz-resistant were also resistant to nevirapine and delavirdine.
Trīspadsmit izolāti, kas iepriekš tika raksturoti kā pret efavirenzu rezistenti, bija rezistenti arī pret nevirapīnu un delavirdīnu.
Five of these NNRTI-resistant isolates were found to have K103N or a valine-to-isoleucine substitution at position 108 (V108I) in RT.
Pieciem no šiem pret NNRTI rezistentiem izolātiem tika konstatēta K103N vai RT substitūcija 108. pozīcijā no valīna uz izoleicīnu (V108I).
Three of the efavirenz treatment failure isolates tested remained sensitive to efavirenz in cell culture and were also sensitive to nevirapine and delavirdine.
Trīs no pārbaudītajiem efavirenza terapijas rezistentajiem izolātiem saglabāja jutīgumu pret efavirenzu šūnu kultūrā un bija jutīgi arī pret nevirapīnu un delavirdīnu.
The potential for cross resistance between efavirenz and PIs is low because of the different enzyme targets involved.
Krusteniskās rezistences iespējamība starp efavirenzu un PI ir maza, jo ir atšķirīgi mērķa enzīmi.
The potential for cross-resistance between efavirenz and NRTIs is low because of the different binding sites on the target and mechanism of action.
Krusteniskās rezistences iespējamība starp efavirenzu un NRTI ir maza, jo ir atšķirīgas saistīšanās vietas pie mērķa un atšķirīgi darbības mehānismi.
Pharmacodynamic effects:
Farmakodinamiskā iedarbība
Efavirenz has not been studied in controlled studies in patients with advanced HIV disease, namely with CD4 counts < 50 cells/ mm3, or in PI or NNRTI experienced patients.
Efavirenzs nav pētīts kontrolētos pētījumos pacientiem ar progresējošu HIV slimību, t. i., ar CD4 skaitu < 50 šūnām/ mm3, vai pacientiem, kas iepriekš saņēmuši PI vai NNRTI.
Clinical experience in controlled studies with combinations including didanosine or zalcitabine is limited.
Klīniskā pieredze kontrolētos pētījumos ar kombinācijām, ieskaitot didanozīnu vai zalcitabīnu, ir ierobežota.
Two controlled studies (006 and ACTG 364) of approximately one year duration with efavirenz in combination with NRTIs and/ or PIs, have demonstrated reduction of viral load below the limit of quantification of the assay and increased CD4 lymphocytes in antiretroviral therapy-naïve and NRTI-experienced HIV-infected patients.
Divos kontrolētos apmēram gadu ilgos pētījumos (006 un ACTG 364) ar efavirenzu kombinācijas ar NRTI un/ vai PI, uzrādīja vīrusu slodzes samazināšanos zem raudzes kvantifikācijas robežas un CD4 limfocītu skaita palielināšanos antiretrovirālo terapiju iepriekš nesaņēmušajiem un NRTI saņēmušajiem HIV inficētajiem pacientiem.
Study 020 showed similar activity in NRTI-experienced patients over 24 weeks.
Pētījums 020 uzrādīja līdzīgus rezultātus NRTI saņēmušiem pacientiem pēc 24 nedēļām.
In these studies the dose of efavirenz was 600 mg once daily; the dose of indinavir was 1,000 mg every 8 hours when used with efavirenz and 800 mg every 8 hours when used without efavirenz.
24 indinavīra deva bija 1000 mg ik pēc 8 stundām kopā ar efavirenzu un 800 mg ik pēc 8 stundām bez efavirenza.
The dose of nelfinavir was 750 mg given three times a day.
Nelfinavīra deva bija 750 mg trīs reizes dienā.
The standard doses of NRTIs given every 12 hours were used in each of these studies.
Katrā no šiem pētījumiem tika izmantotas NRTI standarta devas, nozīmējot ik pēc 12 stundām.
Study 006, a randomized, open-label trial, compared efavirenz + zidovudine + lamivudine or efavirenz + indinavir with indinavir + zidovudine + lamivudine in 1,266 patients who were required to be efavirenz-, lamivudine-, NNRTI-, and PI-naive at study entry.
Klīniskajā pētījumā 006, randomizētā, atklātā pētijumā, 1266 pacientiem, kuriem, uzsākot pētījumus, bija nepieciešama efavirenza -, lamivudīna -, NNRTI -, un PI terapija, tika salīdzināti efavirenzs + zidovudīns + lamivudīns vai efavirenzs + indinavīrs ar indinavīru + zidovudīnu + lamivudīnu.
The mean baseline CD4 cell count was 341 cells/ mm3 and the mean baseline HIV-RNA level was 60,250 copies/ ml.
Vidējais izejas CD4 šūnu skaits bija 341 šūna/ mm3 un vidējais izejas HIV- RNS līmenis bija 60250 kopijas/ ml.
Efficacy results for study 006 on a subset of 614 patients who had been enrolled for at least 48 weeks are found in Table 3.
To 614 pacientu, kuri tika iesaistīti klīniskajā pētījumā 006 vismaz 48 nedēļas, pētījuma efektivitātes rezultāti apkopoti 3. tabulā.
In the analysis of responder rates (the non-completer equals failure analysis [NC = F]), patients who terminated the study early for any reason, or who had a missing HIV-RNA measurement that was either preceded or followed by a measurement above the limit of assay quantification were considered to have HIV-RNA above 50 or above 400 copies/ ml at the missing time points.
Reaģējušo skaita analīzē (nepabeigušie pielīdzināti neveiksmes analīzei [NC = F]) pacientiem, kas jebkāda iemesla dēļ pāragri izstājās no pētījuma, vai kam iztrūka HIV- RNS mērījuma, pirms vai pēc kura sekoja mērījums virs analīzes kvantifikācijas robežas, tika uzskatīti par tādiem, kam trūkstošos laika posmos HIV- RNS bija virs 50 vai virs 400 kopijām/ ml.
Efficacy results for study 006
Klīniskā pētījuma 006 efektivitātes rezultāti
Responder rates (NC = Fa) Plasma HIV-RNA
Reaģējušo pacientu skaits (NC = F) a HIV RNS plazmā
Mean change from baseline-CD4 cell count
CD4 šūnu skaita vidējās izmaiņas, salīdzinot ar sākumu šūnas/ mm3
400 copies/ ml (95% C. I. b)
< 400 kopijām/ ml
< 50 copies/ ml (95% C. I. b)
< 50 kopijām/ ml
cells/ mm3 (S. E. M. c)
(95% TIb)
Treatme
(95% TIb)
nt n
SEMc
48 weeks
n 48 nedēļas
Regimend EFV +
EFV
202
202 67% (60%, 73%)
62%
62% (55%, 69%)
<
%, 55%)
45%
(34
40%
40%%, 47%)
S. E. M., standard error of the mean. d EFV, efavirenz; ZDV, zidovudine; 3TC, lamivudine; IDV, indinavir.
a NC = F, neveiksme, izstājas no pētījuma b TI, ticamības intervāls c SEM, vidējā standartkļūda d EFV, efavirenzs; ZDV, zidovudīns; 3TC, lamivudīns; IDV, indinavīrs.
Long-term results at 168 weeks of study 006 (160 patients completed study on treatment with EFV +IDV, 196 patients with EFV + ZDV + 3TC and 127 patients with IDV + ZDV + 3TC, respectively), suggest durability of response in terms of proportions of patients with HIV RNA < 400 copies/ ml, HIV RNA < 50 copies/ ml and in terms of mean change from baseline CD4 cell count.
Ilgtermiņa pētījuma 006 rezultāti pēc 168. nedēļām (kur attiecīgi 160 pacienti pabeidza pētījumu, lietojot EFV + IDV, 196 pacienti, lietojot EFV + ZDV + 3TC, un 127 pacienti, lietojot IDV + ZDV + 3TC) liek domāt par atbildes reakcijas noturību, attiecīgi salīdzinot atbildes reakcijas rādītājus pacientiem ar HIV RNS < 400 kopijām/ ml, HIV RNS < 50 kopijām/ ml un CD4 šūnu skaita izmaiņas, salīdzinot ar sākumu.
Efficacy results for studies ACTG 364 and 020 are found in Table 4.
Pētījumu ACTG 364 un 020 efektivitātes rezultāti ir atspoguļoti 4. tabulā.
Study ACTG 364 enrolled 196 patients who had been treated with NRTIs but not with PIs or NNRTIs.
Pētījuma ACTG 364 196 pacienti tika ārstēti ar NRTI, bet nesaņēma PI un NNRTI.
Study 020 enrolled 327 patients who had been treated with NRTIs but not with PIs or NNRTIs.
Pētījuma 020 327 pacienti tika ārstēti ar NRTI, bet nesaņēma PI vai NNRTI.
Physicians were allowed to change their patient ’ s NRTI regimen upon entry into the study.
Pēc iesaistīšanās pētījumos ārsts varēja mainīt pacientu NRTI lietošanas shēmu.
Responder rates were highest in patients who switched NRTIs.
Augstāki atbildes reakcijas rādītāji bija pacientiem, kuri mainīja NRTI.
Table 4:
25 4. tabula.
Efficacy results for studies ACTG 364 and 020
Klīnisko pētījumu ACTG 364 un 020 efektivitātes rezultāti
Responder rates (NC = Fa)
Reaģējušo pacientu skaits (NC = Fa) HIV RNS plazmā
Mean change from
salīdzinot ar sākumu
Plasma HIV-RNA
(95% TIc)
baseline-CD4 cell count
(SEMd)
Study Number/ Treatment Regimensb
Pētījuma
n
numurs / n
% C. I. c)%
(95% TI)
(95% C. I.)
šūnas
cells/ mm3 (S. E. M. d)
Terapijas shēmasb
Study ACTG 364 48 weeks
Pētījums ACTG 364
Study 020 24 weeks
Pētījums 020 24 nedēļas
< 400 copies/ ml
< 400 kopijām/ ml
< 50 copies/ ml
< 50 kopijām/ ml
EFV + IDV + NRTIs IDV + NRTIs a
EFV + IDV + NRTI IDV + NRTI
NC = F, noncompleter = failure. b EFV, efavirenz; ZDV, zidovudine; 3TC, lamivudine; IDV, indinavir; NRTI, nucleoside reverse transcriptase inhibitor; NFV, nelfinavir. c C. I., confidence interval for proportion of patients in response. d S. E. M., standard error of the mean. ---, not performed.
NC = F, neveiksme, izstājas no pētījuma b EFV, efavirenzs; ZDV, zidovudīns; 3TC, lamivudīns; IDV, indinavīrs; NRTI, nukleozīdu reversās transkriptāzes inhibitori, NFV, nelfinavīrs. c TI, ticamības intervāls proporcionāli pacientu atbildes reakcijai d SEM, vidējā standartkļūda ---, nav veikts.
Paediatric trial:
Pediatrisks pētījums: pašlaik turpinās pētījuma ACTG 382 norise.
ACTG 382 is an ongoing uncontrolled study of 57 NRTI-experienced paediatric patients (3 - 16 years) which characterises the pharmacokinetics, antiviral activity and safety of efavirenz in combination with nelfinavir (20 - 30 mg/ kg given three times a day) and one or more NRTIs.
Pētījuma mērķis ir raksturot efavirenza farmakokinētiku, pretvīrusu aktivitāti un drošību kombinācijā ar nelfinavīru (20 - 30 mg/ kg, trīs reizes dienā) un vienu vai vairākiem NRTI.
The starting dose of efavirenz was the equivalent of a 600 mg dose (adjusted from calculated body size based on weight).
Efavirenza sākuma deva bija 600 mg vienreiz dienā (piemērojot pēc aprēķinātā ķermeņa lieluma, kas izriet no svara).
40, 66) based on percentage of patients with plasma HIV-RNA < 50 copies/ ml.
Atbildes rādītājs pēc 48 nedēļām, vērtējot pēc NC = F analīzes pacientiem ar plazmas HIV- RNS < 400 kopijām/ ml, bija 60% (95%, TI 47, 72), un, vērtējot pēc pacientiem ar plazmas HIV- RNS < 50 kopijām/ ml, tas bija 53% (TI 40, 66).
The mean CD4 cell counts were increased by 63 ± 34.5 cells/ mm3 from baseline.
Vidējais CD4 šūnu skaits paaugstinājās par 63 ± 34, 5 šūnām/ mm3, salīdzinot ar izejas līmeni.
The durability of the response was similar to that seen in adult patients.
Atbildes reakcijas ilgums ir līdzīgs tam, ko novēro pieaugušajiem.
Absorption: peak efavirenz plasma concentrations of 1.6 - 9.1 μ M were attained by 5 hours following single oral doses of 100 mg to 1,600 mg administered to uninfected volunteers.
Uzsūkšanās: neinficētiem brīvprātīgajiem maksimālās efavirenza koncentrācijas plazmā 1, 6- 9, 1 μM tika sasniegtas 5 stundu laikā pēc vienreizējas iekšķīgas 100 mg līdz 1600 mg devas nozīmēšanas.
Dose related increases in Cmax and AUC were seen for doses up to 1,600 mg; the increases were less than proportional suggesting diminished absorption at higher doses.
Ar devu saistītas Cmax un ZLL palielināšanās tika novērotas devām līdz 1600 mg; pieaugums bija mazāk kā proporcionāls, kas liecina par absorbcijas samazināšanos, palielinoties devām.
Time to peak plasma concentrations (3 - 5 hours) did not change following multiple dosing and steady-state plasma concentrations were reached in 6 - 7 days.
Laiks līdz maksimālai koncentrācijai plazmā (3 - 5 stundas) nemainījās pēc vairākkārtīgām devām, un stabila koncentrācija plazmā tika sasniegta sešās septiņās dienās.
In HIV infected patients at steady state, mean Cmax, mean Cmin, and mean AUC were linear with 200 mg, 400 mg, and 600 mg daily doses.
Ar HIV inficētiem pacientiem stabilā stāvokļa vidējais Cmax, vidējais Cmin un vidējais ZLL bija lineāri 200 mg, 400 mg un 600 mg dienas devām.