qanastek/EMEA-V3 huggingface dataset:
Twice daily dose 250 mg/ m² 0.8 ml (62.5 mg) 1.6 ml (125 mg) 3.1 ml (250 mg) 3.9 ml (312.5 mg) 4.7 ml (375 mg)
Deva, lietojot divreiz dienā pa 250 mg/ m2 0, 8 ml (62, 5 mg) 1, 6 ml (125 mg) 3, 1 ml (250 mg) 3, 9 ml (312, 5 mg) 4, 7 ml (375 mg)
Twice daily dose 300 mg/ m² 0.9 ml (75 mg) 1.9 ml (150 mg) 3.8 ml (300 mg) 4.7 ml (375 mg) 5.6 ml (450 mg)
Deva, lietojot divreiz dienā pa 300 mg/ m2 0, 9 ml (75 mg) 1, 9 ml (150 mg) 3, 8 ml (300 mg) 4, 7 ml (375 mg) 5, 6 ml (450 mg)
Twice daily dose 350 mg/ m² 1.1 ml (87.5 mg) 2.2 ml (175 mg) 4.4 ml (350 mg) 5.5 ml (437.5 mg) 6.6 ml (525 mg)
Deva, lietojot divreiz dienā pa 350 mg/ m2 1, 1 ml (87, 5 mg) 2, 2 ml (175 mg) 4, 4 ml (350 mg) 5, 5 ml (437, 5 mg) 6, 6 ml (525 mg)
* Body surface area can be calculated with the following equation BSA (m²) = √ (Height (cm) X Weight (kg) / 3600)
ĶVL (m2) = √( Augums (cm) X Svars (kg) / 3600)
Doses for intermediate body surface areas not included in the above table can be calculated using the following equations:
Ja konkrētais ķermeņa virsmas laukums nav iekļauts tabulā, devu var aprēķināt, izmantojot šādus vienādojumus:
3.1 for a dose of 250 mg/ m²; 3.8 for one of 300 mg/ m²; and by 4.4 for 350 mg/ m².
Lai aprēķinātu ievadāmo tilpumu (ml), ķermeņa virsmas laukums jāpareizina ar koeficientu 3, 1 devai 250 mg/ m2; ar 3, 8 devai 300 mg/ m2 un ar 4, 4 devai 350 mg/ m2.
Currently, there are no data specific to this patient population and therefore specific dosage recommendations cannot be made.
Pavājināta nieru darbība: pašlaik nav pieejami specifiski dati šai pacientu grupai un tādēļ specifiski ieteikumi par devu nav sniegti.
The renal clearance of ritonavir is negligible; therefore, a decrease in the total body clearance is not expected in patients with renal impairment.
Ritonavira nieru klīrenss ir niecīgs, tāpēc pacientiem ar nieru darbības traucējumiem nav paredzama kopējā organisma klīrensa samazināšanās.
Because ritonavir is highly protein bound it is unlikely that it will be significantly removed by haemodialysis or peritoneal dialysis.
Tā kā ritonavirs stipri saistās ar olbaltumiem, maz ticams, ka to var nozīmīgā daudzumā izvadīt ar hemodialīzes vai peritoneālās dialīzes palīdzību.
Hepatic impairment:
Pavājināta aknu darbība: ritonavirs tiek metabolizēts un izvadīts galvenokārt caur aknām.
Ritonavir is principally metabolised and eliminated by the liver.
Farmakokinētiskie dati liecina, ka pacientiem ar viegliem vai vidēji smagiem aknu darbības
Pharmacokinetic data indicate that no dose adjustment is necessary in patients with mild to moderate 3 hepatic impairment (see section 5.2).
3 traucējumiem (skatīt apakšpunktu 5. 2) deva nav jāpielāgo.
Ritonavir should not be given to patients with severe hepatic impairment (see section 4.3).
Ritonaviru nedrīkst dot pacientiem, kuriem ir smagi aknu darbības traucējumi (skatīt apakšpunktu 4. 3).
Pharmacokinetic data indicated that no dose adjustment is necessary for elderly patients (see section 5.2).
Īpašas pacientu grupas: farmakokinētikas dati liecināja, ka devas koriģēšana gados vecākiem pacientiem nav nepieciešama (skatīt apakšpunktu 5. 2).
The bitter taste of Norvir solution may be lessened if mixed with chocolate milk.
Norvir šķīduma rūgto garšu var mazināt, samaisot ar šokolādes pienu.
When ritonavir is used as a pharmacokinetic enhancer of other PIs, consult the Summary of Product Characteristics of the co-administered protease inhibitor for contraindications.
Ritonaviru lietojot kā citu PI farmakokinētikas pastiprinātāju, par kontrindikācijām lasiet vienlaikus lietotā proteāzes inhibitora zāļu aprakstā.
Ritonavir should not be given as a pharmacokinetic enhancer or as an antiretroviral agent to patients with decompensated liver disease.
Ritonaviru nedrīkst lietot par farmakokinētikas pastiprinātāju vai kā pretretrovīrusu līdzekli pacientiem ar dekompensētu aknu slimību.
In vitro and in vivo studies have demonstrated that ritonavir is a potent inhibitor of CYP3A- and CYP2D6- mediated biotransformations.
In vitro un in vivo pētījumos pierādīts, ka ritonavirs ir spēcīgs CYP3A un CYP2D6 mediēto biotransformāciju inhibitors.
The following medicines are contraindicated when used with ritonavir and unless otherwise noted, the contraindication is based on the potential for ritonavir to inhibit metabolism of the co-administered drug, resulting in increased exposure to the co-administered drug and risk of clinically significant adverse effects.
Tālāk minēto zāļu lietošana ir kontrindicēta, ja tās lieto kopā ar ritonaviru, un, ja vien nav norādīts citādi, kontrindikācija pamatojas uz ritonavira spēju inhibēt vienlaikus lietoto zāļu metabolismu, izraisot palielinātu vienlaikus lietoto zāļu kopējo iedarbību un klīniski nozīmīgu blakusparādību risku.
The enzyme-modulating effect of ritonavir may be dose dependent.
Ritonavira enzīmus modulējošā iedarbība var būt atkarīga no devas.
For some products, contraindications may be more relevant when ritonavir is used as an antiretroviral agent than when ritonavir is used as a pharmacokinetic enhancer (eg rifabutin and voriconazole):
Dažiem preparātiem kontrindikācijas vairāk attiecināmas uz gadījumiem, kad ritonavirs tiek lietots kā pretretrovīrusu līdzeklis, nevis farmakokinētikas pastiprinātājs (piemēram, rifabutīnam un vorikonazolam):
Drug Class
Vienlaikus lietoto zāļu līmenis paaugstinās
Drugs within Class
1- adrenoreceptoru
Rationale
Alfuzosīns
Concomitant Drug Levels Increased α 1-Adrenoreceptor Antagonist
Paaugstināta alfuzosīna koncentrācija plazmā, kas
Alfuzosin
antagonisti
Increased plasma concentrations of alfuzosin which may lead to severe hypotension (see section 4.5).
var izraisīt smagu hipotensiju (skatīt apakšpunktu 4. 5).
Analgesics
Pretsāpju līdzekļi
Meperidine, piroxicam, propoxyphne
Meperidīns, piroksikāms, propoksifēns
Increased plasma concentrations of normeperidine, piroxicam and propoxyphene.
Paaugstināta normeperidīna, piroksikāma un propoksifēna koncentrācija plazmā.
Thereby, increasing the risk of serious respiratory depression or haematologic abnormalities, or other serious adverse effects from these agents.
Tādējādi palielinās smaga elpošanas nomākuma vai hematoloģisku noviržu, vai citu nopietnu šo līdzekļu blakusparādību risks.
Antiarrthymics
Antiaritmiskie līdzekļi
Amiodarone, bepridil, encainide, flecanide, propafenone, quinidine
Amiodarons, bepridils, enkainīds, flekanīds, propafenons, hinidīns
Increased plasma concentrations of amiodarone, bepridil, encainide, flecanide, propafenone, quinidine.
Paaugstināta amiodarona, bepridila, enkainīda, flekanīda, propafenona, hinidīna koncentrācija plazmā.
Thereby, increasing the risk of arrhythmias or other serious adverse effects from these agents.
Tādējādi palielinās aritmiju vai citu nopietnu šiem līdzekļiem raksturīgu blakusparādību risks.
Antibiotic
Antibiotiskie līdzekļi
Fusidic Acid
Fuzidīnskābe
Increased plasma concentrations of fusidic acid and ritonavir.
Paaugstināta fuzidīnskābes un ritonavira koncentrācija plazmā.
Antifungal
Pretsēnīšu līdzekļi
Voriconazole
Vorikonazols
Concomitant use of ritonavir (400 mg twice daily and more) and voriconazole is contraindicated due to a reduction in voriconazole plasma concentrations and possible loss of effect (see section 4.5)
Vienlaicīga ritonavira (400 mg divreiz dienā un vairāk) un vorikonazola lietošana ir kontrindicēta vorikonazola koncentrācijas samazināšanās dēļ plazmā un iespējamās iedarbības izzušanas dēļ (skatīt apakšpunktu 4. 5).
4
4 Prethistamīna līdzekļi
Astemizole, terfenadine
Astemizols, terfenadīns
Increased plasma concentrations of astemizole and terfenadine.
Paaugstināta astemizola un terfenadīna koncentrācija plazmā.
Thereby, increasing the risk of serious arrhythmias from these agents.
Tādējādi palielinās šo līdzekļu izraisītu nopietnu aritmiju risks.
Antimycobacterial
Pretmikobaktēriju līdzekļi
Rifabutin
Rifabutīns
Concomitant use of ritonavir dosed as an antiretroviral agent (600 mg twice daily) and rifabutin due to an increase of rifabutin serum concentrations and risk of adverse events including uveitis (see section 4.4).
Vienlaicīga ritonavira pretretrovīrusu līdzekļa devā (600 mg divreiz dienā) un rifabutīna lietošana rifabutīna koncentrācijas palielināšanās dēļ serumā un blakusparādību, tostarp uveīta riska dēļ (skatīt apakšpunktu 4. 4).
Recommendations regarding use of ritonavir dosed as a pharmacokinetic enhancer with rifabutin are noted in section 4.5
Ieteikumi attiecībā uz ritonavira kā farmakokinētikas pastiprinātāja lietošanu kopā ar rifabutīnu minēti 4. 5 apakšpunktā.
Antipsychotics/ Neuroleptics
Antipsihotiskie / neiroleptiskie līdzekļi
Clozapine, pimozide
Klozapīns, pimozīds
Increased plasma concentrations of clozapine and pimozide.
Paaugstināta klozapīna un pimozīda koncentrācija plazmā.
Thereby, increasing the risk of serious haematologic abnormalities, or other serious adverse effects from these agents.
Tādējādi palielinās šo līdzekļu izraisītu nopietnu hematoloģisku noviržu un citu nopietnu blakusparādību risks.
Ergot Derivatives
Melnā grauda derivāti
Dihydroergotamine, ergonovine, ergotamine, methylergonovine
Dihidroergotamīns, ergonovīns, ergotamīns, metilergonovīns
Increased plasma concentrations of ergot derivatives leading to acute ergot toxicity, including vasospasm and ischaemia.
Paaugstināta melnā grauda atvasinājumu koncentrācija plazmā, kas izraisa akūtu melnā grauda toksicitāti, tostarp asinsvadu spazmas un išēmiju.
GI motility agent
Kuņģa- zarnu trakta prokinētiskie līdzekļi
Cisapride
Cisaprīds
Increased plasma concentrations of cisapride.
Paaugstināta cisaprīda koncentrācija plazmā.
Thereby, increasing the risk of serious arrhythmias from this agent.
Tādējādi palielinās šī līdzekļa izraisītu nopietnu aritmiju risks.
HMG Co-A Reductase Inhibitor
HMG Co- A reduktāzes inhibitori
Lovastatin, simvastatin
Lovastatīns, simvastatīns
Increased plasma concentrations of lovastatin and simvastatin; thereby, increasing the risk of myopathy including rhabdomyolysis (see section 4.5).
Tādējādi palielinās miopātijas, tostarp rabdomiolīzes risks (skatīt apakšpunktu 4. 5).
Sedatives/ hypnotics
Nomierinošie/ miega līdzekļi
Clorazepate, diazepam, estazolam, flurazepam, oral midazolam and triazolam
Klorazepāts, diazepāms, estazolāms, flurazepāms, iekšķīgi lietots midazolāms un triazolāms
Increased plasma concentrations of clorazepate, diazepam, estazolam, flurazepam, oral midazolam and triazolam.
Paaugstināta klorazepāta, diazepāma, estazolāma, flurazepāma, iekšķīgi lietota midazolāma un triazolāma koncentrācija plazmā.
Thereby, increasing the risk of extreme sedation and respiratory depression from these agents.
Tādējādi palielinās šo līdzekļu izraisītas pārmērīgas sedācijas un elpošanas nomākuma risks.
(For caution on parenterally administered midazolam, see section 4.5).
(Par piesardzību, lietojot midazolāmu parenterāli, skatīt apakšpunktā 4. 5.)
Ritonavir Drug Level Decreased Herbal Preparation
Ritonavira līmenis pazeminās Ārstniecības augu preparāti
John’ s Wort
Asinszāle
Herbal preparations containing St John’ s wort (Hypericum perforatum) due to the risk of decreased plasma concentrations and reduced clinical effects of ritonavir (see section 4.5).
Asinszāli (Hypericum perforatum) saturoši ārstniecības augu preparāti samazinātas plazmas koncentrācijas un pavājinātas ritonavira klīniskās iedarbības riska dēļ (skatīt apakšpunktu 4. 5).
5 4.4 Special warnings and precautions for use
un piesardzība lietošanā
Ritonavir is not a cure for HIV-1 infection or AIDS.
Ritonavirs neizārstē HIV- 1 infekciju vai AIDS.
Patients receiving ritonavir or any other antiretroviral therapy may continue to develop opportunistic infections and other complications of HIV-1 infection.
Pacientiem, kuri saņem ritonaviru vai kādu citu pretretrovīrusu terapiju, var turpināt attīstīties oportūnistiskas infekcijas un citas HIV- 1 infekcijas komplikācijas.
Patients should be advised that current antiretroviral therapy has not been proven to prevent the risk of transmission of HIV to others through blood or sexual contact.
Pacientiem jāpaskaidro, ka nav pierādīts, ka pašreizējā pretretrovīrusu terapija novērš HIV pārnešanas risku citiem ar asinīm vai dzimumceļā.
Appropriate precautions should continue to be used.
Jāturpina ievērot atbilstoša piesardzība.
When ritonavir is used as a pharmacokinetic enhancer with other PIs, full details on the warnings and precautions relevant to that particular PI should be considered, therefore the Summary of Product Characteristics for the particular PI must be consulted.
Kad ritonaviru izmanto kā farmakokinētikas pastiprinātāju kopā ar citiem PI, jāņem vērā visi norādījumi un brīdinājumi, kas attiecas uz šo konkrēto PI, tāpēc jālasa konkrētā PI zāļu apraksts.
Ritonavir dosed as an antiretroviral agent or as a pharmacokinetic enhancer
5 Ritonavira kā pretretrovīrusu līdzekļa vai kā farmakokinētikas pastiprinātāja lietošana
Extra monitoring is recommended when diarrhoea occurs.
Pacienti ar hronisku caureju vai malabsorbciju: ja sākas caureja, ieteicama papildu uzraudzība.
The relatively high frequency of diarrhoea during treatment with ritonavir may compromise the absorption and efficacy (due to decreased compliance) of ritonavir or other concurrent medications.
Salīdzinoši bieži sastopamā caureja ārstēšanas laikā ar ritonaviru var pasliktināt ritonavira vai citu vienlaikus lietoto zāļu uzsūkšanos un vājināt iedarbību (samazinātās līdzestības dēļ).
Serious persistent vomiting and/ or diarrhoea associated with ritonavir use might also compromise renal function.
Ar ritonavira lietošanu saistītā smagā un ilgstošā vemšana un/ vai caureja var pavājināt arī nieru funkciju.
It is advisable to monitor renal function in patients with renal function impairment.
Pacientiem ar nieru darbības traucējumiem ieteicams kontrolēt nieru darbību.
Haemophilia: there have been reports of increased bleeding, including spontaneous skin haematomas and haemarthroses, in haemophiliac patients type A and B treated with protease inhibitors.
Hemofīlija: ar proteāžu inhibitoriem ārstētiem A un B tipa hemofilijas slimniekiem ziņots par pastiprinātu asiņošanu, tostarp spontānām ādas hematomām un hemartrozēm.
In some patients additional factor VIII was given.
Dažiem pacientiem tika papildus ievadīts faktors VIII.
In more than a half of the reported cases, treatment with protease inhibitors was continued or reintroduced if treatment had been discontinued.
Vairāk nekā pusē ziņoto gadījumu ārstēšana ar proteāzes inhibitoriem tika turpināta vai atsākta, ja ārstēšana bija pārtraukta.
A causal relationship has been evoked, although the mechanism of action has not been elucidated.
Atklāta cēloniska sakarība, lai gan darbības mehānisms nav noskaidrots.
Haemophiliac patients should therefore be made aware of the possibility of increased bleeding.
Tāpēc hemofilijas slimniekiem jāpaskaidro, ka ir iespējama pastiprināta asiņošana.
New onset diabetes mellitus, hyperglycaemia or exacerbation of existing diabetes mellitus has been reported in patients receiving protease inhibitors.
Cukura diabēts un hiperglikēmija: pacientiem, kuri saņem proteāzes inhibitorus, ziņots par jaunu cukura diabēta diagnozi, hiperglikēmiju vai jau pastāvoša cukura diabēta stāvokļa pasliktināšanos.
In some of these the hyperglycaemia was severe and in some cases also associated with ketoacidosis.
Dažiem no šiem pacientiem hiperglikēmija bija smaga, reizēm saistīta arī ar ketoacidozi.
Many patients had confounding medical conditions, some of which required therapy with agents that have been associated with the development of diabetes mellitus or hyperglycaemia.
Daudziem pacientiem bija blakusslimības, dažas no kurām bija jāārstē ar līdzekļiem, kuru lietošana bijusi saistīta ar cukura diabēta vai hiperglikēmijas rašanos.
Combination antiretroviral therapy has been associated with redistribution of body fat (lipodystrophy) in HIV patients.
Lipodistrofija: kombinētā pretretrovīrusu terapija bijusi saistīta ar ķermeņa tauku pārsadali (lipodistrofiju) HIV pacientiem.
The long-term consequences of these events are currently unknown.
Šo traucējumu ilgtermiņa sekas pašlaik vēl nav zināmas.
A connection between visceral lipomatosis and PIs and lipoatrophy and nucleoside reverse transcriptase inhibitors (NRTIs) has been hypothesised.
Izteikts pieņēmums par saistību starp viscerālo lipomatozi un PI un lipoatrofiju un nukleozīdu reversās transkriptāzes inhibitoriem (NRTI).
A higher risk of lipodystrophy has been associated with individual factors such as older age, and with drug related factors such as longer duration of antiretroviral treatment and associated metabolic disturbances.
Augstāks lipodistrofijas risks ir saistīts ar individuāliem faktoriem, piemēram, lielāku vecumu, un ar zāļu faktoriem, piemēram, ilgāku pretretrovīrusu terapiju un ar to saistītiem metaboliskiem traucējumiem.
Clinical examination should include evaluation for physical signs of fat redistribution.
Veicot klīnisko izmeklēšanu, jāvērtē tauku pārsadales fizikālās pazīmes.
Consideration should be given to measurement of fasting serum lipids and blood glucose.
Jāapsver lipīdu līmeņa noteikšana serumā un glikozes līmeņa noteikšana asinīs tukšā dūšā.
Lipid disorders should be managed as clinically appropriate (see section 4.8).
Lipīdu līmeņa pārmaiņas klīniski atbilstoši jāārstē (skatīt apakšpunktu 4. 8).
Pancreatitis should be considered if clinical symptoms (nausea, vomiting, abdominal pain) or abnormalities in laboratory values (such as increased serum lipase or amylase values) suggestive of pancreatitis should occur.
Pankreatīts: ja rodas par pankreatītu liecinoši klīniski simptomi (slikta dūša, vemšana, sāpes vēderā) vai laboratorisko raksturlielumu novirzes (piemēram, paaugstināti seruma lipāzes vai amilāzes raksturlielumi), jāpārbauda pankreatīta diagnoze.
Patients who exhibit these signs or symptoms should be evaluated and Norvir therapy should be discontinued if a diagnosis of pancreatitis is made (see section 4.8).
Pacientiem, kuriem novēro šīs pazīmes vai simptomus, jāveic izmeklēšana un jāpārtrauc Norvir terapija, ja tiek uzstādīta pankreatīta diagnoze (skatīt apakšpunktu 4. 8).
Immune Reactivation Syndrome: in HIV-infected patients with severe immune deficiency at the time of institution of combination antiretroviral therapy (CART), an inflammatory reaction to asymtomatic or residual opportunistic pathogens may arise and cause serious clinical conditions, or aggravation of symptoms.
HIV inficētiem pacientiem, kuriem, uzsākot kombinēto pretretrovīrusu terapiju (combination antiretroviral therapy - CART), ir smags imūndeficīts, var parādīties iekaisuma reakcija uz asimptomātiskiem vai esošiem oportūniskajiem patogēnajiem mikroorganismiem.
Typically, such reactions have been observed within the first few weeks or months of 6 initiation of CART.
Parasti šādas reakcijas ir novērotas dažu pirmo nedēļu vai mēnešu laikā pēc CART uzsākšanas.
Any inflammatory symptoms should be evaluated and treatment instituted when necessary.
Visas iekaisuma reakciju pazīmes ir jāizvērtē un nepieciešamības gadījumā jāordinē ārstēšana.
Ritonavir should not be given to patients with decompensated liver disease.
Aknu slimība: ritonaviru nedrīkst ordinēt pacientiem ar dekompensētu aknu slimību.
For patients with stable severe hepatic impairment (Child Pugh Grade C) without decompensation see section 4.2.
Par pacientiem ar stabiliem un smagiem aknu darbības traucējumiem (C grupa pēc Child Pugh klasifikācijas) bez dekompensācijas lasiet apakšpunktā 4. 2.
Patients with chronic hepatitis B or C and treated with combination antiretroviral therapy are at an increased risk for severe and potentially fatal hepatic adverse events.
Pacientiem ar hronisku B vai C hepatītu un tiem, kuri tiek ārstēti ar kombinētu pretretrovīrusu terapiju, ir palielināts smagu un iespējami letālu aknu blakusparādību risks.
In case of concomitant antiviral therapy for hepatitis B or C, please refer to the relevant product information for these medicinal products.
Veicot vienlaikus B vai C hepatīta pretvīrusu terapiju, lūdzu, skatīt šo preparātu zāļu aprakstus.
Patients with pre-existing liver dysfunction including chronic active hepatitis have an increased frequency of liver function abnormalities during combination antiretroviral therapy and should be monitored according to standard practice.
Pacientiem ar iepriekš pastāvošu aknu disfunkciju, tostarp hronisku aktīvu hepatītu, ir palielināts patoloģisku aknu darbības traucējumu sastopamības biežums kombinētas pretretrovīrusu terapijas
If there is evidence of worsening liver disease in such patients, interruption or discontinuation of treatment must be considered.
Ja šiem pacientiem ir aknu slimības pasliktināšanās pazīmes, jāapsver ārstēšanas pārtraukšana vai izbeigšana.
Since the renal clearance of ritonavir is negligible, the decrease in the total body clearance is not expected in patients with renal impairment.
Nieru slimība: ritonavira nieru klīrenss ir niecīgs, tāpēc kopējā organisma klīrensa samazināšanās pacientiem ar nieru darbības traucējumiem nav paredzama.
For specific dosing information in patients with renal impairment, refer to the Summary of Product Characteristics (SPC) of the co-administered protease inhibitor.
Specifisko informāciju par devām pacientiem ar nieru darbības traucējumiem lasiet vienlaikus lietotā proteāzes inhibitora zāļu aprakstā.
See also section 4.2.
Skatīt arī apakšpunktu 4. 2.
Ritonavir oral solution contains castor oil polyoxyl which may cause stomach upset and diarrhoea.
Ritonavira šķīdums iekšķīgai lietošanai satur polioksil- 35- rīcineļļu, kas var izraisīt vēdera darbības traucējumus un caureju.
Ritonavir oral solution also contains the azo-colouring agent sunset yellow (E110) which may cause allergic reactions.
Ritonavira šķīdums iekšķīgai lietošanai satur arī azokrāsvielu saulrieta dzelteno (E110), kas var izraisīt alerģiskas reakcijas.
Ritonavir oral solution contains alcohol (43% v/ v), ie up to 258 mg per maximum dose of 600 mg, equivalent to 65 ml beer, 27 ml wine per dose.
Ritonavira šķīdums iekšķīgai lietošanai satur etilspirtu (43 tilp.%), t. i., līdz 258 mg maksimālajā 600 mg devā, kas atbilst 65 ml alus, 27 ml vīna vienā devā.
Each 100 mg dose contains up to 43 mg alcohol and each 200 mg dose contains 86 mg alcohol.
Katrā 100 mg devā ir līdz 43 mg etilspirta, katrā 200 mg devā ir 86 mg etilspirta.
Therefore concomitant administration of Norvir with disulfiram or medicines with disulfiram-like reactions (eg metronidazole) should be avoided.
Tādēļ jāizvairās no Norvir lietošanas vienlaikus ar disulfirāmu vai zālēm, kas izraisa disulfirāmam līdzīgas reakcijas (piemēram, metronidazols).
Also to be taken into account in pregnant or breast-feeding women, children and high-risk groups such as patients with liver disease or epilepsy.
Tas jāņem vērā arī grūtniecēm un mātēm bērna zīdīšanas periodā, bērniem un liela riska grupām, piemēram, pacientiem ar aknu slimību vai epilepsiju.
Although the etiology is considered to be multifactorial (including corticosteroid use, alcohol consumption, severe immunosuppression, higher body mass index), cases of osteonecrosis have been reported in patients with advanced HIV-disease and/ or long-term exposure to combination antiretroviral therapy (CART).
Tiek ziņots par osteonekrozes gadījumiem, īpaši pacientiem ar progresējošu HIV - slimību un/ vai pacientiem, kuri ilgstoši saņēmuši kombinēto pretretrovīrusu terapiju (combination antiretroviral therapy - CART), lai gan tiek uzskatīts, ka etioloģiju nosaka vairāki faktori (tai skaitā kortikosteroīdu lietošana, alkohola lietošana, smaga imūnsupresija, palielināts ķermeņa masas indekss).
PR interval prolongation: ritonavir has been shown to cause modest asymptomatic prolongation of the PR interval in some healthy adult subjects.
PR intervāla pagarināšanās: ritonavirs dažiem veseliem pieaugušajiem izraisa nelielu, asimptomātisku PR intervāla pagarināšanos.
Rare reports of 2nd or 3rd degree atrioventricular block in patients with underlying structural heart disease and pre-existing conduction system abnormalities or in patients receiving drugs known to prolong the PR interval (such as verapamil or atazanavir) have been reported in patients receiving ritonavir.
Pacientiem, kuri saņem ritonaviru un kuriem ir strukturāla sirds blakusslimība vai vadīšanas sistēmas patoloģijas, vai kuri saņem zāles, kas, kā zināms, pagarina PR intervālu (piemēram, verapamilu vai atazanaviru), retos gadījumos ziņots par 2. vai 3. pakāpes atrioventrikulāru blokādi.
Norvir should be used with caution in such patients (see section 5.1).
Šādiem pacientiem Norvir jālieto piesardzīgi (skatīt apakšpunktu 5. 1).
Interactions with other medicinal products
Mijiedarbība ar citām zālēm
Ritonavir dosed as an antiretroviral agent
Ritonavira kā pretretrovīrusu līdzekļa lietošana
The following Warnings and Precautions should be considered when ritonavir is used as an antiretroviral agent.
Ritonaviru lietojot kā pretretrovīrusu līdzekli, jāņem vērā tālāk minētie brīdinājumi un norādījumi par piesardzību.
When ritonavir is used as a pharmacokinetic enhancer at the 100 mg and 200 mg level it cannot be assumed that the following warnings and precautions will also apply.
Ritonaviru lietojot kā farmakokinētikas pastiprinātāju 100 mg un 200 mg devā, nevar uzskatīt, ka tālāk minētie brīdinājumi un norādījumi par piesardzību arī ir jāievēro.
When ritonavir is used as a pharmacokinetic enhancer, full details on the warnings and precautions relevant to that particular PI must be considered, therefore the Summary of Product Characteristics, section 4.4, for the particular PI must be consulted to determine if the information below is applicable.
Ritonaviru lietojot kā farmakokinētikas pastiprinātāju, jāņem vērā visi brīdinājumi un norādījumi par piesardzību, kas attiecas uz konkrēto PI, tāpēc jālasa konkrētā PI zāļu apraksta 4. 4 apakšpunkts, kur ir norādīts, vai tālāk minētā informācija ir piemērojama.
7 PDE5 inhibitors:
PDE5 inhibitori:
Particular caution should be used when prescribing sildenafil, tadalafil or vardenafil in patients receiving ritonavir.
Pacientiem, kuri saņem ritonaviru, īpaši uzmanīgi jāordinē sildenafils, tadalafils un vardenafils.
Co-administration of ritonavir with these medicinal products is expected to substantially increase their concentrations and may result in associated adverse events such as hypotension and prolonged erection (see section 4.5).
Ritonavira un šo zāļu vienlaikus lietošana var būtiski palielināt to koncentrāciju un izraisīt blakusparādības, piemēram, hipotensiju un ilgstošu erekciju (skatīt apakšpunktu 4. 5).
The HMG-CoA reductase inhibitors simvastatin and lovastatin are highly dependent on CYP3A for metabolism, thus concomitant use of ritonavir with simvastatin or lovastatin is not recommended due to an increased risk of myopathy including rhabdomyolysis.
HMG– CoA reduktāzes inhibitoru simvastatīna un lovastatīna metabolisms ir ļoti atkarīgs no CYP3A, tādējādi ritonavira vienlaikus lietošana ar simvastatīnu vai lovastatīnu nav ieteicama palielināta miopātijas, tostarp rabdomiolīzes, riska dēļ.
Caution must also be exercised and reduced doses should be considered if ritonavir is used concurrently with atorvastatin, which is metabolised to a lesser extent by CYP3A.
Arī vienlaikus ar atorvastatīnu, ko CYP3A metabolizē mazākā mērā, ritonavirs jālieto uzmanīgi un mazākā devā.
While rosuvastatin elimination is not dependent on CYP3A, an elevation of rosuvastatin exposure has been reported with ritonavir co-administration.
Kaut gan rosuvastatīna eliminācija nav atkarīga no CYP3A, tomēr, lietojot vienlaicīgi ar ritonaviru, ziņots par rosuvastatīna iedarbības pastiprināšanos.
The mechanism of this interaction is not clear, but may be the result of transporter inhibition.
Šīs mijiedarbības mehānisms nav skaidrs, taču tās varētu būt transportētāja inhibīcijas sekas.
When used with ritonavir dosed as a pharmacokinetic enhancer or as an antiretroviral agent, the lowest doses of atorvastatin or rosuvastatin should be administered.
Lietojot vienlaikus ar ritonaviru kā farmakokinētikas pastiprinātāju vai kā pretretrovīrusu līdzekli, jālieto mazākā atorvastatīna vai rosuvastatīna deva.
The metabolism of pravastatin and fluvastatin is not dependent of CYP3A, and interactions are not expected with ritonavir.
Ja
If treatment with an HMG-CoA reductase inhibitor is indicated, pravastatin or fluvastatin is recommended (see section 4.5).
7 indicēta ārstēšana ar HMG– CoA reduktāzes inhibitoru, ieteicams lietot pravastatīnu vai fluvastatīnu (skatīt apakšpunktu 4. 5).
Particular caution should be used when prescribing ritonavir in patients taking digoxin since co-administration of ritonavir with digoxin is expected to increase digoxin levels.
Digoksīns: īpaša uzmanība jāpievērš, kad ritonavirs tiek ordinēts pacientiem, kuri lieto digoksīnu, jo paredzams, ka ritonavira lietošana vienlaikus ar digoksīnu paaugstinās digoksīna līmeni.
The increased digoxin levels may lessen over time (see section 4.5).
Ar laiku paaugstinātais digoksīna līmenis var pazemināties (skatīt apakšpunktu 4. 5).
In patients who are already taking digoxin when ritonavir is introduced, the digoxin dose should be reduced to one-half of the patients’ normal dose and patient need to be followed more closely than usual for several weeks after initiating co-administration of ritonavir and digoxin.
Pacientiem, kuri jau lieto digoksīnu, kad tiek sākta ritonavira lietošana, digoksīna deva jāsamazina līdz pusei no pacienta normālās devas, un pacients vairākas nedēļas pēc vienlaicīgās ritonavira un digoksīna lietošanas sākuma jānovēro rūpīgāk nekā parasti.
In patients who are already taking ritonavir when digoxin is introduced, digoxin should be introduced more gradually than usual.
Pacientiem, kuri jau lieto ritonaviru, kad tiek sākta digoksīna lietošana, digoksīna deva jāpalielina lēnāk nekā parasti.
Digoxin levels should be monitored more intensively than usual during this period, with dose adjustments made, as necessary, based on clinical, electrocardiographic and digoxin level findings.
Šajā periodā digoksīna līmenis jākontrolē intensīvāk nekā parasti, pēc nepieciešamības koriģējot devu, pamatojoties uz klīniskajām, elektrokardiogrāfiskajām un digoksīna līmeņa atradēm.
Barrier or other non-hormonal methods of contraception should be considered when administering ritonavir at therapeutic or low doses as ritonavir is likely to reduce the effect and change the uterine bleeding profile when co-administered with estradiol-containing contraceptives.
Etinilestradiols: lietojot ritonaviru terapeitiskās vai mazās devās, jāizmanto barjermetodes vai citas nehormonālas kontracepcijas metodes, jo ritonavirs ar lielu varbūtību mazina iedarbību un maina dzemdes asiņošanas veidu, kad to lieto vienlaikus ar estradiolu saturošiem pretapaugļošanās līdzekļiem.
Concomitant use of ritonavir and fluticasone or other glucocorticoids that are metabolised by CYP3A4 is not recommended unless the potential benefit of treatment outweighs the risk of systemic corticosteroid effects, including Cushing’ s syndrome and adrenal suppression (see section 4.5).
Glikokortikoīdi: vienlaicīga ritonavira un flutikazona vai citu glikokortikoīdu, ko metabolizē CYP3A4, lietošana nav ieteicama, ja vien iespējamais ārstēšanas guvums neatsver sistēmiskās kortikosteroīdu iedarbības, tostarp Kušinga sindroma un virsnieru nomākuma, risku (skatīt apakšpunktu 4. 5).
Trazodone:
Trazodons:
Particular caution should be used when prescribing ritonavir in patients using trazodone.
Īpaša uzmanība jāpievērš, kad ritonavirs tiek ordinēts pacientiem, kuri lieto trazodonu.
Trazodone is a CYP3A4 substrate and co-administration of ritonavir is expected to increase trazodone levels.
Trazodons ir CYP3A4 substrāts, un paredzams, ka lietošana vienlaikus ar ritonaviru paaugstinās trazodona līmeni.
Adverse events of nausea, dizziness, hypotension and syncope have been observed in single dose interaction studies in healthy volunteers (see section 4.5)
Atsevišķas devas mijiedarbības pētījumos veseliem brīvprātīgajiem novērotās blakusparādības ir slikta dūša, reibonis, hipotensija un ģībonis (skatīt apakšpunktu 4. 5).
The interaction profiles of HIV-protease inhibitors, co-administered with low dose ritonavir, are dependant on the specific co-administered protease inhibitor.
HIV proteāzes inhibitoru mijiedarbības raksturojums, lietojot tos kopā ar ritonaviru mazā devā, ir atkarīgs no konkrētā vienlaikus lietotā proteāzes inhibitora.
For a description of the mechanisms and potential mechanisms contributing to the interaction profile of the PIs, see section 4.5.
Par mehānismiem un iespējamajiem mehānismiem, kas saistīti ar PI mijiedarbības raksturojumu, lasiet apakšpunktā 4. 5.
Please also review the Summary of Product Characteristics for the particular boosted PI.
Lūdzu, lasiet arī konkrēto pastiprināto PI zāļu aprakstu.
Doses of ritonavir higher than 100 mg twice daily should not be used.
Sakvinavirs: par 100 mg divreiz dienā lielākas ritonavira devas nedrīkst lietot.
Higher doses of ritonavir have been shown to be associated with an increased incidence of adverse events.
Pierādīts, ka lielākas ritonavira devas ir saistītas ar palielinātu blakusparādību sastopamību.
8 Co-administration of saquinavir and ritonavir has led to severe adverse events, mainly diabetic ketoacidosis and liver disorders, especially in patients with pre-existing liver disease.
Vienlaicīga sakvinavira un ritonavira lietošana izraisījusi nopietnas blakusparādības – galvenokārt diabētisko ketoacidozi un aknu darbības traucējumus, īpaši pacientiem ar jau esošo aknu slimību.
Saquinavir/ ritonavir should not be given together with rifampicin, due to the risk of severe hepatotoxicity (presenting as increased hepatic transaminases) if the three medicines are given together (see section 4.5).
Iespējamas smagas hepatotoksicitātes dēļ (kas izpaužas kā aknu transamināžu līmeņa paaugstināšanās), lietojot sakvinaviru/ ritonaviru kopā ar rifampicīnu, šīs trīs zāles nedrīkst lietot kopā (skatīt apakšpunktu 4. 5).
Tipranavir: co-administered with 200 mg of ritonavir has been associated with reports of clinical hepatitis and hepatic decompensation including some fatalities.
Tipranavira lietošana vienlaikus ar 200 mg ritonavira bijusi saistīta ar ziņojumiem par klīnisku hepatītu un aknu dekompensāciju, tostarp par dažiem letāliem gadījumiem.
Extra vigilance is warranted in patients with chronic hepatitis B or hepatitis C co-infection, as these patients have an increased risk of hepatotoxicity.
Pacientiem ar hronisku B hepatīta vai C hepatīta blakusinfekciju jāpievērš īpaša uzmanība, jo šiem pacientiem ir palielināts hepatotoksicitātes risks.
Doses of ritonavir lower than 200 mg twice daily should not be used as they might alter the efficacy profile of the combination.
Nedrīkst lietot ritonaviru mazākās devās kā 200 mg divreiz dienā, jo tās var izmainīt kombinācijas efektivitātes raksturojumu.
Co-administration of fosamprenavir with ritonavir in doses greater than 100 mg twice daily has not been clinically evaluated.
8 Fosamprenavirs: vienlaicīga fosamprenavira lietošana kopā ar ritonaviru devās, kas pārsniedz 100 mg divreiz dienā, nav klīniski pārbaudīta.
The use of higher ritonavir doses might alter the safety profile of the combination and therefore is not recommended.
Lielāku ritonavira devu lietošana var ietekmēt šīs kombinācijas lietošanas drošības raksturojumu, tāpēc tas nav ieteicams.
Co-administration of atazanavir with ritonavir in doses greater than 100 mg once daily has not been clinically evaluated.
Atazanavirs: vienlaicīga atazanavira lietošana kopā ar ritonaviru devās, kas pārsniedz 100 mg reizi dienā, nav klīniski pārbaudīta.
The use of higher ritonavir doses might alter the safety profile of atazanavir (cardiac effects, hyperbilirubinemia) and therefore is not recommended.
Lielāku ritonavira devu lietošana var ietekmēt atazanavia lietošanas drošības raksturojumus (ietekme uz sirdi, hiperbilirubinēmija), tāpēc tas nav ieteicams.
Ritonavir dosed as a pharmacokinetic enhancer or as an antiretroviral agent
Ritonavira kā farmakokinētikas pastiprinātāja vai pretretrovīrusu līdzekļa lietošana
Ritonavir has a high affinity for several cytochrome P450 (CYP) isoforms and may inhibit oxidation with the following ranked order:
Ritonaviram piemīt augsta afinitāte pret vairākām citohroma P450 (CYP) izoformām, un tas var nomākt oksidēšanos šādā secībā:
Co-administration of Norvir and medicinal products primarily metabolised by CYP3A may result in increased plasma concentrations of the other medicinal product, which could increase or prolong its therapeutic and adverse effects.
Lietojot vienlaikus Norvir un zāles, kuras primāri metabolizē galvenokārt CYP3A, var palielināties šo zāļu koncentrācija plazmā un pastiprināties vai paildzināties to terapeitiskā iedarbība un blakusparādības.
For select medicinal products (eg alprazolam) the inhibitory effects of ritonavir on CYP3A4 may decrease over time.
Attiecībā uz atsevišķām zālēm (piemēram, alprazolāmu) ritonavira inhibējošā ietekme uz CYP3A4 ar laiku var mazināties.
Ritonavir also has a high affinity for P-glycoprotein and may inhibit this transporter.
Ritonaviram piemīt arī augsta afinitāte pret P glikoproteīnu, tas var kavēt šo transportētājvielu.
The inhibitory effect of ritonavir (with or without other protease inhibitors) on P-gp activity may decrease over time (eg digoxin and fexofenadine-see table “ Ritonavir effects on non-antiretroviral drugs” below).
Ritonavira kavējoša ietekme (kopā ar citiem proteāzes inhibitoriem vai bez tiem) uz P- gp aktivitāti ar laiku var mazināties (piemēram, digoksīns un feksofenadīns – skatīt tabulu “ Ritonavira ietekme uz nepretretrovīrusu zālēm ”).
Ritonavir may induce glucuronidation and oxidation by CYP1A2, CYP2C8, CYP2C9 and CYP2C19 thereby increasing the biotransformation of some medicinal products metabolised by these pathways, and may result in decreased systemic exposure to such medicinal products, which could decease or shorten their therapeutic effect.
Ritonavirs var inducēt glikuronidāciju un oksidāciju ar CYP1A2, CYP2C8, CYP2C9 un CYP2C19, tādējādi palielinot dažu zāļu biotransformāciju, kuras tiek metabolizētas šajā lokā un var samazināt šo zāļu sistēmisko ietekmi, kas var samazināt vai saīsināt to terapeitisko darbību.
Important information regarding drug interactions when ritonavir is used as a pharmacokinetic enhancer is also contained in the Summary of Product Characteristics of the co-administered protease inhibitor.
Svarīga informācija par zāļu mijiedarbību, ritonaviru lietojot kā farmakokinētikas pastiprinātāju, atrodama arī vienlaikus lietotā proteāzes inhibitora zāļu aprakstā.
Drugs that affect ritonavir levels
Zāles, kas ietekmē ritonavira līmeni
This is due to the induction of drug metabolising enzymes by St John’ s wort.
Lietojot vienlaikus ar divšķautņu asinszāli (Hypericum perforatum) saturošiem augu preparātiem, var mazināties ritonavira līmenis serumā, jo divšķautņu asinszāle inducē zāles metabolizējošos enzīmus.
Herbal preparations containing St John’ s wort must not be used in combination with ritonavir.
Tādēļ divšķautņu asinszāli saturošus augu preparātus nedrīkst lietot kombinācijā ar ritonaviru.
If a patient is already taking St John’ s wort, stop St John’ s wort and if possible check viral levels.
Ja pacients jau lieto divšķautņu asinszāli, tās lietošana jāpārtrauc un, ja iespējams, jāpārbauda vīrusu līmenis.
Ritonavir levels may increase on stopping St John’ s wort.
Pārtraucot divšķautņu asinszāles lietošanu, var palielināties ritonavira līmenis.
The dose of ritonavir may need adjusting.
Var būt nepieciešams pielāgot ritonavira devu.
The inducing effect may persist for at least 2 weeks after cessation of treatment with St John’ s wort (see section 4.3).
Enzīmus inducējošā iedarbība var turpināties vismaz 2 nedēļas pēc ārstēšanas pārtraukšanas ar divšķautņu asinszāli (skatīt apakšpunktu 4. 3).
Serum levels of ritonavir may be affected by select co-administered medicinal products (eg delavirdine, efavirenz, phenytoin and rifampicin).
Noteikti vienlaikus lietoti medicīniski preparāti (piemēram, delavirdīns, efavirenzs, fenitoīns un rifampicīns) var ietekmēt ritonavira līmeni serumā.
These interactions are noted in the drug interaction tables below.
Šī mijiedarbība norādīta zāļu mijiedarbības tabulās tālāk.
9 Drugs that are affected by the use of ritonavir
Zāles, ko ietekmē ritonavira lietošana
Interactions between ritonavir and protease inhibitors, antiretroviral agents other than protease inhibitors and other non-antiretroviral drugs are listed in the tables below.
Mijiedarbība starp ritonaviru un proteāzes inhibitoriem, pretretrovīrusu līdzekļiem, izņemot proteāzes inhibitorus, un citām nepretretrovīrusu zālēm norādīta turpmākajās tabulās.
Drug Interactions – Ritonavir with Protease Inhibitors
Zāļu mijiedarbība – ritonavirs ar proteāzes inhibitoriem
Co-
Vienlaikus
Dose of Co-administered
Vienlaikus lietoto zāļu
Dose of NORVIR
NORVIR deva (mg)
Drug
Novērtētās zāles
administered Drug
lietotās zāles
(mg)
deva (mg)
Assessed
Amprenavirs2 ↑ 64%
↑ 5 fold
↑5 reizes
Ritonavir increases the serum levels of amprenavir as a result of CYP3A4 inhibition.
9 Ritonavirs paaugstina amprenavira līmeni serumā CYP3A4 inhibīcijas dēļ.
Clinical trials confirmed the safety and efficacy of 600 mg amprenavir twice daily with ritonavir 100 mg twice daily.
Klīniskos pētījumos ir apstiprināta 600 mg amprenavira divreiz dienā kopā ar ritonaviru 100 mg divreiz dienā lietošanas drošības un efektivitāte.
Norvir oral solution should not be co-administered with amprenavir oral solution to children due to the risk of toxicity from excipients in the two formulations.
Bērniem Norvir šķīdumu iekšķīgai lietošanai nedrīkst lietot vienlaikus ar amprenavira šķīdumu iekšķīgai lietošanai, jo pastāv abu zāļu formu palīgvielu izraisītas toksicitātes risks.
For further information, physicians should refer to the Agenerase Summary of Product Characteristics.
Vairāk informācijas ārstiem jāmeklē Agenerase zāļu aprakstā.
Atazanavir
Atazanavirs
Atazanavir 300 q24h 100 q24h Atazanavir
Atazanavirs ↑
↑ 86%
86% 1
↑ 11 fold
↑ 11 reizes
Atazanavir1
Atazanavirs
↑ 2 fold
↑ 2 reizes ↑
↑ 3-7 fold
3- 7 reizes
Ritonavir increases the serum levels of atazanavir as a result of CYP3A4 inhibition.
Ritonavirs paaugstina atazanavira līmeni serumā CYP3A4 inhibīcijas dēļ.
Clinical trials confirmed the safety and efficacy of 300 mg atazanavir once daily with ritonavir 100 mg once daily in treatment experienced patients.
Klīniskos pētījumos ir apstiprināta 300 mg atazanavira reizi dienā kopā ar ritonaviru 100 mg reizi dienā lietošanas drošības un efektivitāte iepriekš ārstētiem pacientiem.
For further information, physicians should refer to the Reyataz Summary of Product Characteristics.
Vairāk informācijas ārstiem jāmeklē Reyataz zāļu aprakstā.
Darunavir
Darunavirs
600, single
600, viena deva
Darunavir 600, single 100 q12h Darunavir
Darunavirs 600, viena deva 100 q12h Darunavirs
Ritonavir increases the serum levels of darunavir as a result of CYP3A inhibition.
reizes Ritonavirs paaugstina darunavira līmeni serumā CYP3A inhibīcijas dēļ.
Darunavir must be given with ritonavir to ensure its therapeutic effect.
Darunaviru jālieto kopā ar ritonaviru, lai garantētu tā terapeitisko iedarbību.
Ritonavir doses higher than 100 mg twice daily have not been studied with darunavir.
Ritonavira devas, kas ir lielākas par 100 mg divreiz dienā, kopā ar darunaviru nav pētītas.
For further information, refer to the Summary of Product Characteristics for Prezista.
Vairāk informācijas skatīt Prezista zāļu aprakstā.
↑ 2.4 fold
Amprenavirs ↑ 2, 4 reizes
Ritonavir increases the serum levels of amprenavir (from fosamprenavir) as a result of CYP3A4 inhibition.
Ritonavirs paaugstina amprenavira (no fosamprenavira) līmeni serumā CYP3A4 inhibīcijas dēļ.
Fosamprenavir must be given with ritonavir to ensure its therapeutic effect.
Fosamprenavirs jālieto kopā ar ritonaviru, lai nodrošinātu tā terapeitisko iedarbību.
Clinical trials confirmed the safety and efficacy of fosamprenavir 700 mg twice daily with ritonavir 100 mg twice daily.
Klīniskos pētījumos ir apstiprināta fosamprenavira 700 mg divreiz dienā kopā ar ritonaviru 100 mg divreiz dienā lietošanas drošības un efektivitāte.
Ritonavir doses higher than 100 mg twice daily have not been studied with fosamprenavir.
Par 100 mg divreiz dienā lielākas ritonavira devas kopā ar fosamprenaviru nav pētītas.
For further information, physicians should refer to the Telzir Summary of Product Characteristics.
Vairāk informācijas ārstiem jāmeklē Telzir zāļu aprakstā.
Indinavir3 Ritonavir
Indinavirs3 Ritonavirs 3
Indinavir3 Ritonavir
Indinavirs
↑ 4 fold ↔
↑4 reizes
Ritonavir increases the serum levels of indinavir as a result of CYP3A4 inhibition.
Ritonavirs paaugstina indinavira līmeni serumā CYP3A4 inhibīcijas dēļ.
Appropriate doses for this combination, with respect to efficacy and safety, have not been established.
Atbilstošas devas šai kombinācijai attiecībā uz lietošanas efektivitāti un drošību nav noskaidrotas.
Minimal benefit of ritonavir-mediated pharmacokinetic enhancement is achieved with doses higher than 100 mg twice daily.
Minimālu ieguvumu no ritonavira mediētā farmakokinētikas pastiprinājuma sasniedz ar devām, kas ir lielākas par 100 mg divreiz dienā.
In cases of co-administration of ritonavir (100 mg twice daily) and indinavir (800 mg twice daily) caution is warranted as the risk of nephrolithiasis may be increased.
Vienlaicīgas ritonavira (100 mg divreiz dienā) un indinavira (800 mg divreiz dienā) lietošanas gadījumā jāievēro piesardzība, jo var palielināties nefrolitiāzes risks.
100 q12h
100 q
Nelfinavir 1250 q12h 100 q12h Nelfinavir
Nelfinavirs 1250 q12h 100 q12h Nelfinavirs
750, single
750, viena deva
Nelfinavir Ritonavir
Nelfinavirs Ritonavirs
Ritonavir increases the serum levels of nelfinavir as a result of CYP3A4 inhibition.
Ritonavirs paaugstina nelfinavira līmeni serumā CYP3A4 inhibīcijas dēļ.
Saquinavir
Sakvinavirs4 ↑ 15 Sakvinavirs
Saquinavir4 Ritonavir
Ritonavirs
400 q12h
400 q12h 400
400 q12h
reizes
Ritonavir increases the serum levels of saquinavir as a result of CYP3A4 inhibition.
Ritonavirs paaugstina sakvinavira līmeni serumā CYP3A4 inhibīcijas dēļ.
Saquinavir should only be given in combination with ritonavir.
Sakvinaviru drīkst lietot tikai kombinācijā ar ritonaviru.
Ritonavir 100 mg twice daily with saquinavir 1000 mg twice daily provides saquinavir systemic exposure over 24 hours similar to or greater than those achieved with saquinavir 1200 mg three times daily without ritonavir.
Ritonavirs 100 mg divreiz dienā kopā ar sakvinaviru 1000 mg divreiz dienā nodrošina sakvinavira sistēmisko iedarbību 24 stundu garumā, kas ir tāda pati vai lielāka nekā tā, kas tiek sasniegta ar sakvinaviru 1200 mg trīs reizes dienā bez ritonavira.
10 In a clinical study investigating the interaction of rifampicin 600 mg once daily and saquinavir 1000 mg with ritonavir 100 mg twice daily in healthy volunteers, severe hepatocellular toxicity with transaminase elevations up to > 20-fold the upper limit of normal after 1 to 5 days of co-administration was noted.
Klīniskā pētījumā ar veseliem brīvprātīgajiem, kurā tika pētīta 600 mg rifampicīna, lietota reizi dienā, mijiedarbība ar divreiz dienā lietotiem 1000 mg sakvinavira un 100 mg ritonavira, 1 – 5 dienas pēc vienlaicīgās lietošanas novēroja smagu hepatocelulāru toksicitāti ar transamināžu līmeņa paaugstināšanos līdz vairāk kā 20 reizēm virs normas augšējās robežas.
Due to the risk of severe hepatoxicity, saquinavir/ritonavir should not be given together with rifampicin.
Smagās hepatotoksicitātes riska dēļ sakvinaviru/ ritonaviru nedrīkst nozīmēt lietošanai kopā ar rifampicīnu.
For further information, physicians should refer to the Invirase or Fortovase Summary of Product Characteristics.
Vairāk informācijas ārstiem jāmeklē Invirase vai Fortovase zāļu aprakstā.
Tipranavir
Tipranavirs
200 q12h
200 q1
Tipranavir 500 q12h 200 q12h Tipranavir
Tipranavirs 500 q12h 200 q12h Tipranavirs
↑ 11 fold
↑ 11
Ritonavir
Ritonavirs
Ritonavir increases the serum levels of tipranavir as a result of CYP3A inhibition.
Ritonavirs paaugstina tipranavira līmeni serumā CYP3A inhibīcijas dēļ.
Tipranavir must be given with low dose ritonavir to ensure its therapeutic effect.
Tipranavirs jālieto kopā ar ritonaviru mazā devā, lai nodrošinātu tā terapeitisko iedarbību.
Doses of ritonavir less than 200 mg twice daily should not be used with tipranavir as they might alter the efficacy of the combination.
Par 200 mg divreiz dienā mazākas ritonavira devas nedrīkst lietot kopā ar tipranaviru, jo tās var mainīt šīs kombinācijas efektivitāti.
For further information, physicians should refer to the Aptivus Summary of Product Characteristics.
Vairāk informācijas ārstiem jāmeklē Aptivus zāļu aprakstā.
ND:
NN:
Not determined.
Nav noteikts.