qanastek/EMEA-V3 huggingface dataset:
The antihypertensive effect is substantially present within two weeks (85-90%) after initiating therapy with 150 mg once daily.
Nozīmīga antihipertensīvā iedarbība parādās divu nedēļu laikā (85- 90%) pēc terapijas uzsākšanas ar 150 mg devu vienu reizi dienā.
Enviage may be used alone or in combination with other antihypertensive agents (see sections 4.4 and 5.1).
Enviage var lietot atsevišķi vai kombinācijā ar citiem antihipertensīviem līdzekļiem (skatīt apakšpunktus 4. 4 un 5. 1).
Enviage should be taken with a light meal once a day, preferably at the same time each day.
Enviage ieteicams lietot vienu reizi dienā kopā ar vieglu maltīti, vēlams vienā un tajā pašā laikā katru dienu.
Grapefruit juice should not be taken together with Enviage.
Greipfrūtu sulu nedrīkst lietot kopā ar Enviage.
Renal impairment No adjustment of the initial dose is required for patients with mild to severe renal impairment (see sections 4.4 and 5.2).
Nieru darbības traucējumi Pacientiem ar vieglas līdz smagas pakāpes nieru darbības traucējumiem sākumdevas pielāgošana nav nepieciešama (skatīt apakšpunktus 4. 4 un 5. 2).
Hepatic impairment No adjustment of the initial dose is required for patients with mild to severe hepatic impairment (see section 5.2).
Aknu darbības traucējumi Pacientiem ar vieglas līdz smagas pakāpes aknu darbības traucējumiem sākumdevas pielāgošana nav nepieciešama (skatīt apakšpunktu 5. 2).
Elderly patients (over 65 years) No adjustment of the initial dose is required for elderly patients.
Gados vecāki pacienti (vecāki par 65 gadiem) Gados vecākiem pacientiem sākumdevas pielāgošana nav nepieciešama.
Paediatric patients (below 18 years) Enviage is not recommended for use in children and adolescents below age 18 due to a lack of data on safety and efficacy (see section 5.2).
Bērni (līdz 18 gadu vecumam) Enviage nav ieteicams lietošanai bērniem un pusaudžiem līdz 18 gadu vecumam, jo nav informācijas par drošību un efektivitāti (skatīt apakšpunktu 5. 2).
4.3 Contraindications
2 4. 3 Kontrindikācijas
2 Second and third trimesters of pregnancy (see section 4.6).
Grūtniecības otrais un trešais trimestris (skatīt apakšpunktu 4. 6).
The concomitant use of aliskiren with ciclosporin, a highly potent P-gp inhibitor, and other potent P- gp inhibitors (quinidine, verapamil), is contraindicated (see section 4.5).
Aliskirēna vienlaicīga lietošana ar ciklosporīnu, kurš ir spēcīgs P- glikoproteīna inhibitors, un citiem spēcīgiem P- gp inhibitoriem (hinidīnu un verapamilu), ir kontrindicēta (skatīt apakšpunktu 4. 5).
Patients receiving other medicinal products inhibiting the renin-angiotensin system (RAS), and/ or those with reduced kidney function and/ or diabetes mellitus are at an increased risk of hyperkalaemia during aliskiren therapy.
Pacientiem, kuri lieto citus līdzekļus, kas iedarbojas uz renīna- angiotenzīna sistēmu (RAS), un/ vai ar nieru darbības traucējumiem un/ vai cukura diabētu, terapijas laikā ar aliskirēnu pastāv paaugstināts hiperkālijēmijas risks.
Aliskiren should be used with caution in patients with serious congestive heart failure (New York Heart Association [NYHA] functional class III-IV).
Aliskirēns jālieto piesardzīgi pacientiem ar smagu sastrēguma sirds mazspēju (Ņujorkas Sirds asociācijas (NYHA) III- IV funkcionālā klase).
In the event of severe and persistent diarrhoea, Enviage therapy should be stopped.
Ja attīstās smaga un nepārejoša caureja, terapija ar Enviage jāpārtrauc.
Sodium and/ or volume depleted patients In patients with marked volume- and/ or salt-depletion (e. g. those receiving high doses of diuretics) symptomatic hypotension could occur after initiation of treatment with Enviage.
Pacienti ar nātrija un/ vai šķidruma deficītu Pacientiem ar izteiktu šķidruma un/ vai sāls deficītu (piemēram, tiem, kas saņem lielas diurētiku devas) pēc Enviage terapijas uzsākšanas var rasties simptomātiska hipotensija.
This condition should be corrected prior to administration of Enviage, or the treatment should start under close medical supervision.
Pirms Enviage lietošanas šis stāvoklis jākoriģē vai terapiju jāuzsāk stingrā medicīniskā uzraudzībā.
Renal impairment In clinical studies Enviage has not been investigated in hypertensive patients with severe renal impairment (serum creatinine ≥ 150 μ mol/ l or 1.70 mg/ dl in women and ≥ 177 μ mol/ l or 2.00 mg/ dl in men and/ or estimated glomerular filtration rate (GFR) < 30 ml/ min), history of dialysis, nephrotic syndrome or renovascular hypertension.
Nieru darbības traucējumi Klīniskos pētījumos Enviage nav pētīts hipertensijas slimniekiem ar smagiem nieru darbības traucējumiem (kreatinīna klīrenss serumā ≥ 150 μmol/ l vai 1, 70 mg/ dl sievietēm un ≥ 177 μmol/ l vai 2, 00 mg/ dl vīriešiem un/ vai aprēķinātais glomerulārais filtrācijas ātrums (GFĀ) < 30 ml/ min.), ar dialīzi anamnēzē, nefrotisko sindromu vai renovaskulāru hipertensiju.
Caution should be exercised in hypertensive patients with severe renal impairment due to the lack of safety information for Enviage.
Ņemot vērā informācijas trūkumu par Enviage drošību, jāievēro piesardzība, lietojot hipertensijas slimniekiem ar smagiem nieru darbības traucējumiem.
Renal artery stenosis No data are available on the use of Enviage in patients with unilateral or bilateral renal artery stenosis, or stenosis to a solitary kidney.
Nieru artērijas stenoze Nav pieejami dati par Enviage lietošanu pacientiem ar vienpusēju vai abpusēju nieru artēriju stenozi vai vienīgās nieres artērijas stenozi.
Moderate P-gp inhibitors Co-administration of aliskiren 300 mg with ketoconazole 200 mg resulted in a 76% increase in aliskiren AUC but P-gp inhibitors such as ketoconazole are expected to increase tissue concentrations more than plasma concentrations.
Vidēji spēcīgi P- gp inhibitori 300 mg aliskirēna vienlaicīga lietošana ar 200 mg ketokonazola par 76% palielināja aliskirēna AUC, bet paredzams, ka P- gp inhibitoru, piemēram, ketokonazola koncentrācija audos palielinās vairāk nekā koncentrācija plazmā.
Therefore caution should be exercised when aliskiren is administered with moderate P-gp inhibitors such as ketoconazole (see section 4.5).
Tādēļ jāievēro piesardzība, aliskirēnu lietojot kopā ar vidēji spēcīgiem P- gp inhibitoriem, piemēram, ketokonazolu (skatīt apakšpunktu 4. 5).
Enviage has no known clinically relevant interactions with medicinal products commonly used to treat hypertension or diabetes.
Enviage nav zināmas klīniski nozīmīgas mijiedarbības ar zālēm, ko parasti lieto hipertensijas vai cukura diabēta ārstēšanai.
Compounds that have been investigated in clinical pharmacokinetic studies include acenocoumarol, atenolol, celecoxib, pioglitazone, allopurinol, isosorbide-5-mononitrate, ramipril and hydrochlorothiazide.
Klīniskos farmakokinētikas pētījumos tika iekļauti tādi medikamenti, kā acenokumarols, atenolols, celekoksibs, pioglitazons, alopurinols, izosorbīda- 5- mononitrāts, ramiprils un hidrohlortiazīds.
No interactions have been identified.
Mijiedarbība ar šiem medikamentiem netika konstatēta.
Co-administration of aliskiren with either valsartan (↓ 28%), metformin (↓ 28%), amlodipine (↑ 29%) or cimetidine (↑ 19%) resulted in between 20% and 30% change in Cmax or AUC of Enviage.
3 Aliskirēna vienlaicīga lietošana ar valsartānu (↓28%), metformīnu (↓28%), amlodipīnu (↑29%) vai cimetidīnu (↑19%) izraisīja Enviage Cmax vai AUC pārmaiņas par 20– 30%.
When administered with atorvastatin, steady-state Enviage AUC and Cmax increased by 50%.
Lietojot kopā ar atorvastatīnu, Enviage AUC un Cmax līdzsvara stāvoklī palielinājās par 50%.
Co- administration of Enviage had no significant impact on atorvastatin, valsartan, metformin or amlodipine pharmacokinetics.
Vienlaicīga lietošana ar Enviage neizraisīja nozīmīgu ietekmi uz atorvastatīna, valsartāna, metformīna vai amlodipīna farmakokinētiku.
As a result no dose adjustment for Enviage or these co-administered medicinal products is necessary.
Tādēļ nav nepieciešama Enviage vai šo vienlaikus lietoto zāļu devas pielāgošana.
Digoxin bioavailability may be slightly decreased by Enviage.
Enviage var nedaudz samazināt digoksīna biopieejamību.
3 Preliminary data suggest that irbesartan may decrease Enviage AUC and Cmax.
Sākotnējie dati norāda, ka irbesartāns var samazināt Enviage AUC un Cmax.
In experimental animals, it has been shown that P-gp is a major determinant of Enviage bioavailability.
Pētījumos ar dzīvniekiem pierādīts, ka P- gp ir Enviage biopieejamības galvenā determinante.
John’ s wort, rifampicin) might therefore decrease the bioavailability of Enviage.
Tādēļ P- gp induktori (asinszāles preparāti, rifampicīns) var samazināt Enviage biopieejamību.
CYP450 interactions Aliskiren does not inhibit the CYP450 isoenzymes (CYP1A2, 2C8, 2C9, 2C19, 2D6, 2E1 and 3A).
Mijiedarbība ar CYP450 Aliskirēns neinhibē CYP450 izoenzīmus (CYP1A2, 2C8, 2C9, 2C19, 2D6, 2E1 un 3A).
Aliskiren does not induce CYP3A4.
Aliskirēns neinducē CYP3A4.
Therefore aliskiren is not expected to affect the systemic exposure of substances that inhibit, induce or are metabolised by these enzymes.
Tādēļ nav paredzama aliskirēna ietekme uz substanču sistēmisko iedarbību, kas šos enzīmus inhibē vai inducē, vai ko tie metabolizē.
Aliskiren is metabolised minimally by the cytochrome P450 enzymes.
Aliskirēnu minimāli metabolizē citohroma P450 enzīmi.
Hence, interactions due to inhibition or induction of CYP450 isoenzymes are not expected.
Tādēļ nav sagaidāma CYP450 izoenzīmu inhibīcijas vai indukcijas izraisīta mijiedarbība.
However, CYP3A4 inhibitors often also affect P-gp.
Tomēr CYP3A4 inhibitori bieži mijiedarbojas ar P- gp.
Increased aliskiren exposure during co-administration of CYP3A4 inhibitors that also inhibit P-gp can therefore be expected (see P-glycoprotein interactions below).
Lietojot aliskirēnu kopā ar CYP3A4 inhibitoriem, kuri arī inhibē P- gp, sagaidāma aliskirēna iedarbības pastiprināšanās (skatīt zemāk „ Mijiedarbība ar P - glikoproteīnu ”).
P-glycoprotein interactions MDR1/ Mdr1a/ 1b (P-gp) was found to be the major efflux system involved in intestinal absorption and biliary excretion of aliskiren in preclinical studies.
Mijiedarbība ar P- glikoproteīnu Preklīniskajos pētījumos konstatēts, ka MDR1/ Mdr1a/ 1b (P- gp) ir galvenā sistēma, kas atbild par aliskirēna uzsūkšanos zarnu traktā un izdalīšanos ar žulti.
Although this has not been investigated for aliskiren, it is known that P-gp also controls tissue uptake of a variety of substrates and P-gp inhibitors can increase the tissue-to-plasma concentration ratios.
Lai gan nav pierādīts pētījumos ar aliskirēnu, tomēr zināms, ka P- gp regulē arī vairāku substrātu nonākšanu audos un P- gp inhibitori var palielināt attiecību starp koncentrāciju audos un koncentrāciju plazmā.
Therefore, P-gp inhibitors may increase tissue levels more than plasma levels.
Tādēļ P- gp inhibitori koncentrāciju audos var palielināt vairāk nekā koncentrāciju plazmā.
The potential for drug interactions at the P-gp site will likely depend on the degree of inhibition of this transporter.
Zāļu mijiedarbības iespējamība P- gp sistēmā ir tieši atkarīga no šī transportmehānisma inhibīcijas pakāpes.
P-gp substrates or weak inhibitors No relevant interactions with atenolol, digoxin, amlodipine or cimetidine have been observed.
P- gp substrāti vai vāji inhibitori Nav novērota izteikta mijiedarbība ar atenololu, digoksīnu, amlodipīnu vai cimetidīnu.
When administered with atorvastatin (80 mg), steady-state aliskiren (300 mg) AUC and Cmax increased by 50%.
Lietojot kopā ar atorvastatīnu (80 mg), līdzsvara stāvoklī aliskirēna (300 mg) AUC un Cmax palielinājās par 50%.
Moderate P-gp inhibitors Co-administration of ketoconazole (200 mg) with aliskiren (300 mg) resulted in an 80% increase in plasma levels of aliskiren (AUC and Cmax).
Vidēji spēcīgi P- gp inhibitori Lietojot ketokonazolu (200 mg) kopā ar aliskirēnu (300 mg), aliskirēna koncentrācija plazmā (AUC un Cmax) palielinājās par 80%.
Preclinical studies indicate that aliskiren and ketoconazole co-administration enhances aliskiren gastrointestinal absorption and decreases biliary excretion.
Sagaidāms, ka aliskirēna koncentrācijas izmaiņas plazmā, lietojot to kopā ar ketokonazolu nepārsniegs robežas, kas tiktu sasniegtas, lietojot dubultu aliskirēna devu.
The change in plasma levels of aliskiren in the presence of ketoconazole is expected to be within the range that would be achieved if the dose of aliskiren were doubled; aliskiren doses of up to 600 mg, or twice the highest recommended therapeutic dose, have been found to be well tolerated in controlled clinical trials.
Kontrolētos klīniskos pētījumos pierādīts, ka aliskirēna devām līdz 600 mg vai devām, kas divas reizes pārsniedz augstāko ieteicamo terapeitisko devu, ir laba panesamība.
Yet, P-gp inhibitors are expected to increase tissue concentrations more than plasma concentrations.
Tomēr sagaidāms, kad P- gp inhibitoru koncentrācija audos palielināsies vairāk nekā koncentrācija plazmā.
Therefore, caution should be exercised when aliskiren is administered with ketoconazole or other moderate pgp inhibitors (itraconazol, clarithromycin, telithromycin, erythromycin, amiodarone).
Tādēļ jāievēro piesardzība, aliskirēnu lietojot kopā ar ketokonazolu vai citiem vidēji spēcīgiem P- gp inhibitoriem (itrakonazolu, klaritromicīnu, telitromicīnu, eritromicīnu, amiodaronu).
P-gp potent inhibitors A single dose drug interaction study in healthy subjects has shown that ciclosporin (200 and 600 mg) increases Cmax of aliskiren 75 mg approximately 2.5-fold and AUC approximately 5-fold.
Spēcīgi P- gp inhibitori Vienas devas zāļu mijiedarbības pētījumā ar veseliem indivīdiem pierādīts, ka ciklosporīns (200 un 600 mg) palielina aliskirēna 75 mg Cmax aptuveni 2, 5- reizes un AUC aptuveni 5- reizes.
The increase may be higher with higher aliskiren doses.
Lietojot lielākas aliskirēna devas, iespējams lielāks koncentrācijas pieaugums.
Therefore, concomitant use of aliskiren and P-gp potent inhibitors is contraindicated (see section 4.3).
Tādēļ aliskirēna un spēcīgu P- gp inhibitoru lietošana vienlaicīgi ir kontrindicēta (skatīt apakšpunktu 4. 3).
Furosemide When aliskiren was co-administered with furosemide, the AUC and Cmax of furosemide were reduced by 28% and 49% respectively.
4 Furosemīds Lietojot aliskirēnu vienlaikus ar furosemīdu, tā AUC un Cmax samazinājās par attiecīgi 28% un 49%.
It is therefore recommended that the effects be monitored when initiating and adjusting furosemide therapy to avoid possible under-utilisation in clinical situations of volume overload.
Tādēļ, uzsākot un pielāgojot furosemīda terapiju, ieteicams kontrolēt iedarbību, lai izvairītos no iespējamas nepietiekamas devas lietošanas klīniskās situācijās ar šķidruma pārslodzi.
Potassium and potassium-sparing diuretics Based on experience with the use of other substances that affect the renin-angiotensin system, concomitant use of potassium-sparing diuretics, potassium supplements, salt substitutes containing
Kālija preparāti un kāliju saudzējošas diurētikas Ņemot vērā pieredzi par citu vielu, kas ietekmē renīna- angiotenzīna sistēmu, lietošanu, vienlaikus lietošana ar kāliju aizturošām diurētikām, kālija preparātiem, kāliju saturošiem sāls aizstājējiem vai citām vielām, kas var paaugstināt kālija līmeni serumā (piemēram, heparīnu), var paaugstināt kālija koncentrāciju serumā.
If co-medication is considered necessary, caution is advisable.
Ja šādu zāļu vienlaikus lietošana ir nepieciešama, ieteicams ievērot piesardzību.
Grapefruit juice Due to the lack of data a potential interaction between grapefruit juice and aliskiren cannot be excluded.
Greipfrūtu sula Datu trūkuma dēļ nevar izslēgt iespējamu mijiedarbību starp greipfrūtu sulu un aliskirēnu.
Warfarin The effects of Enviage on warfarin pharmacokinetics have not been evaluated.
Varfarīns Enviage ietekme uz varfarīna farmakokinētisku nav pētīta.
Food intake Meals with a high fat content have been shown to reduce the absorption of Enviage substantially.
Lietošana kopā ar uzturu Lietojot Enviage kopā ar uzturu, kurā ir augsts tauku saturs, būtiski samazinās tā uzsūkšanās.
Pregnancy There are no data on the use of aliskiren in pregnant women.
Grūtniecība Nav datu par aliskirēna lietošanu grūtniecēm.
Enviage was not teratogenic in rats or rabbits (see section 5.3).
Enviage nebija teratogēns žurkām vai trušiem (skatīt apakšpunktu 5. 3).
Other substances that act directly on the RAS have been associated with serious foetal malformations and neonatal death.
Citas vielas, kas darbojas tieši uz RAS, izraisīja nopietnas augļa kroplības un jaundzimušo nāvi.
As for any medicine that acts directly on the RAS, Enviage should not be used during the first trimester of pregnancy or in women planning to become pregnant and is contraindicated during the second and third trimesters (see section 4.3).
Tāpat kā jebkuras zāles, kas iedarbojas tieši uz RAS, Enviage nedrīkst lietot grūtniecības pirmajā trimestrī un sievietēm, kuras plāno grūtniecību, kā arī tā lietošana ir kontrindicēta otrajā un trešajā grūtniecības trimestrī (skatīt apakšpunktu 4. 3).
Healthcare professionals prescribing any agents acting on the RAS should counsel women of childbearing potential about the potential risk of these agents during pregnancy.
Veselības aprūpes speciālistiem, kas ordinē jebkādus līdzekļus ar ietekmi uz RAS, jābrīdina sievietes fertīlajā vecumā par iespējamo risku, lietojot šos līdzekļus grūtniecības laikā.
If pregnancy is detected during therapy, Enviage should be discontinued accordingly.
Ja terapijas laikā tiek atklāta grūtniecība, Enviage lietošana attiecīgi jāpārtrauc.
Lactation It is not known whether aliskiren is excreted in human milk.
Zīdīšana Nav zināms, vai aliskirēns izdalās cilvēka mātes pienā.
Enviage was secreted in the milk of lactating rats.
Enviage izdalījās pienā žurkām laktācijas laikā.
Its use is therefore not recommended in women who are breast-feeding.
Tādēļ to nav ieteicams lietot sievietēm, kuras baro bērnu ar krūti.
No studies on the effects on the ability to drive and use machines have been performed.
Nav veikti pētījumi, lai noteiktu ietekmi uz spēju vadīt transportlīdzekļus un apkalpot mehānismus.
However, when driving vehicles or operating machinery it must be borne in mind that dizziness or weariness may occasionally occur when taking any antihypertensive therapy.
Tomēr, vadot transportlīdzekļus un apkalpojot iekārtas, jāatceras, ka jebkuru antihipertensīvo līdzekļu terapijas laikā dažkārt var rasties reibonis vai nespēks.
Enviage has negligible influence on the ability to drive and use machines.
Enviage nedaudz ietekmē spēju vadīt transportlīdzekļus un apkalpot mehānismus.
Enviage has been evaluated for safety in more than 7,800 patients, including over 2,300 treated for over 6 months, and more than 1,200 for over 1 year.
Enviage drošība tika novērtēta vairāk nekā 7 800 pacientiem, to vidū vairāk nekā 2 300 pacientiem, kuri ārstēti ilgāk par 6 mēnešiem, un vairāk nekā 1 200 pacientiem, kuri ārstēti ilgāk par 1 gadu.
The incidence of adverse reactions showed no association with gender, age, body mass index, race or ethnicity.
Netika pierādīta blakusparādību biežuma saistība ar dzimumu, vecumu, ķermeņa masas indeksu, rasi vai tautību.
Treatment with Enviage resulted in an overall incidence of adverse reactions similar to placebo up to 300 mg.
Terapijā ar Enviage, lietojot līdz 300 mg devas, kopējais blakusparādību rašanās biežums bija līdzīgs placebo.
Adverse reactions have generally been mild and transient in nature and have only infrequently required discontinuation of therapy.
Blakusparādības parasti bija vieglas un pārejošas, un to dēļ terapija bija jāpārtrauc tikai retos gadījumos.
The most common adverse drug reaction is diarrhoea.
Biežākā nevēlamā blakusparādība bija caureja.
The incidence of cough was similar in placebo (0.6%) and Enviage treated (0.9%) patients.
5 Klepus rašanās biežums placebo grupas (0, 6%) un Enviage grupas (0, 9%) pacientiem bija līdzīgs.
The adverse drug reactions (Table 1) are ranked under heading of frequency, the most frequent first, using the following convention: very common (≥ 1/ 10); common (≥ 1/ 100, < 1/ 10); uncommon (≥ 1/ 1,000, < 1/ 100); rare (≥ 1/ 10,000, < 1/ 1,000); very rare (< 1/ 10,000), including isolated reports.
Nevēlamās blakusparādības (1. tabula) ir sakārtotas pēc to rašanās biežuma, sākot ar biežākajām, izmantojot šādus apzīmējumus: ļoti bieži (≥1/ 10), bieži (≥1/ 100, < 1/ 10), retāk (≥1/ 1 000, < 1/ 100), reti (≥1/ 10 000, < 1/ 1 000) un ļoti reti (< 1/ 10 000), ieskaitot atsevišķus gadījumus.
5 Table 1
1. tabula
Diarrhoea
caureja
Rash
izsitumi
Angioedema has occurred during treatment with Enviage.
Terapijas laikā ar Enviage konstatēti angioneirotiskās tūskas gadījumi.
In controlled clinical trials, angioedema occurred rarely during treatment with Enviage with rates comparable to treatment with placebo or hydrochlorothiazide.
Kontrolētos klīniskajos pētījumos, terapijas laikā ar Enviage, angioneirotiskā tūska attīstījās retos gadījumos, un tās biežums bija līdzīgs kā placebo vai hidrohlortiazīda grupā.
In the event of any signs suggesting an allergic reaction (in particular difficulties in breathing, or swallowing, or swelling of the face, extremities, eyes, lips and/ or tongue) patients should discontinue treatment and contact the physician.
Gadījumā, ja attīstās jebkādi simptomi, kas liecina par alerģisku reakciju (īpaši jāpievērš uzmanība apgrūtinātai elpošanai vai apgrūtinātai rīšanai, vai sejas, ekstremitāšu, acu, lūpu un/ vai mēles tūskai), pacientiem jāpārtrauc ārstēšana un jāsazinās ar savu ārstu.
Laboratory findings In controlled clinical trials, clinically relevant changes in standard laboratory parameters were uncommonly associated with the administration of Enviage.
Laboratoriskās atrades Kontrolētos klīniskos pētījumos Enviage lietošana dažkārt izraisīja klīniski nozīmīgas standarta laboratorisko rādītāju pārmaiņas.
In clinical studies in hypertensive patients, Enviage had no clinically important effects on total cholesterol, high density lipoprotein cholesterol (HDL-C), fasting triglycerides, fasting glucose or uric acid.
Klīniskos pētījumos ar hipertensijas slimniekiem Enviage nebija klīniski nozīmīgas ietekmes uz kopējā holesterīna, augsta blīvuma lipoproteīnu holesterīna (ABL- H) līmeni, triglicerīdu līmeni tukšā dūšā, glikozes līmeni tukšā dūšā vai urīnskābes līmeni.
Small decreases in haemoglobin and haematocrit (mean decreases of approximately 0.05 mmol/ l and 0.16 volume percent, respectively) were observed.
Hemoglobīns un hematokrīts: tika novērota neliela hemoglobīna un hematokrīta līmeņa mazināšanās (vidējā samazināšanās attiecīgi par aptuveni 0, 05 mmol/ l un 0, 16 tilp.%).
No patients discontinued therapy due to anaemia.
Neviens pacients nepārtrauca terapiju anēmijas dēļ.
This effect is also seen with other agents acting on the renin- angiotensin system, such as angiotensin converting enzyme inhibitors (ACEI) and angiotensin receptor blockers.
Šāda ietekme novērojama arī lietojot citus līdzekļus, kas ietekmē renīna - angiotenzīna sistēmu, piemēram, angiotenzīnu konvertējošā enzīma inhibitorus (AKEI) un angiotenzīna receptoru blokatorus.
Increases in serum potassium were minor and infrequent in patients with essential hypertension treated with Enviage alone (0.9% compared to 0.6% with placebo).
Kālija līmenis serumā: kālija līmeņa palielināšanās serumā bija neliela un attīstījās retos gadījumos pacientiem ar esenciālu hipertensiju, kuri tika ārstēti tikai ar Enviage (0, 9%, salīdzinot ar 0, 6% placebo grupā).
However, in one study where Enviage was used in combination with an ACEI in a diabetic population, increases in serum potassium were more frequent (5.5%).
Tomēr vienā pētījumā, kur Enviage tika lietots kombinācijā ar AKE inhibitoru cukura diabēta slimniekiem, kālija līmeņa palielināšanās serumā novēroja biežāk (5, 5%).
Therefore as with any agent acting on the RAS system, routine monitoring of electrolytes and renal function is indicated in patients with diabetes mellitus, kidney disease, or heart failure.
Tādēļ, līdzīgi kā citu uz RAS sistēmu darbojošos zāļu gadījumā, pacientiem ar cukura diabētu, nieru darbības traucējumiem vai sirds mazspēju nepieciešams veikt regulāru elektrolītu līmeņa un nieru darbības kontroli.
Limited data are available related to overdose in humans.
Dati par pārdozēšanu cilvēkam ir ierobežoti.
The most likely manifestations of overdosage would be hypotension, related to the antihypertensive effect of aliskiren.
Iespējamākās pārdozēšanas izpausmes varētu būt hipotensija, ko izraisa aliskirēna antihipertensīvā darbība.
If symptomatic hypotension should occur, supportive treatment should be initiated.
Ja rodas simptomātiska hipotensija, jāsāk uzturoša terapija.
Renin inhibitor, ATC code:
Farmakoterapeitiskā grupa: renīna inhibitori, ATĶ kods:
Aliskiren is an orally active, non-peptide, potent and selective direct inhibitor of human renin.
Aliskirēns ir iekšķīgi lietojams, aktīvs, nepeptīdu, spēcīgs un selektīvs tiešs cilvēka renīna inhibitors.
By inhibiting the enzyme renin, aliskiren inhibits the RAS at the point of activation, blocking the conversion of angiotensinogen to angiotensin I and decreasing levels of angiotensin I and angiotensin II.
6 Inhibējot enzīmu renīnu, aliskirēns inhibē RAS aktivēšanās brīdī, bloķējot angiotenzinogēna pārvēršanos par angiotenzīnu I un samazinot angiotenzīna I un angiotenzīna II līmeņus.
Whereas other agents that inhibit the RAS (ACEI and angiotension II receptor blockers (ARB)) cause a compensatory rise in plasma renin activity (PRA), treatment with aliskiren decreases PRA in hypertensive patients by approximately 50 to 80%.
Citi līdzekļi, kas inhibē RAS (AKEI un angiotenzīna II receptoru blokatori (ARB)), izraisa kompensatoru renīna aktivitātes palielināšanos plazmā (PRA), bet terapija ar aliskirēnu mazina PRA hipertensijas slimniekiem par aptuveni 50– 80%.
Similar reductions were found when aliskiren was combined with other antihypertensive agents.
Līdzīga mazināšanās tika atklāta, kombinējot aliskirēnu ar citiem antihipertensīviem līdzekļiem.
Elevated PRA has been independently associated with increased cardiovascular risk in hypertensive and normotensive patients.
Paaugstināts PRA hipertensīviem un normotensīviem pacientiem bija neatkarīgi saistīts ar paaugstinātu kardiovaskulāro risku.
The clinical implications of the differences in effect on PRA are not known at the present time.
Šobrīd iedarbības uz PRA atšķirību klīniskā nozīme nav zināma.
6 Hypertension In hypertensive patients, once-daily administration of Enviage at doses of 150 mg and 300 mg provided dose-dependent reductions in both systolic and diastolic blood pressure that were maintained over the entire 24-hour dose interval (maintaining benefit in the early morning) with a mean peak to trough ratio for diastolic response of up to 98% for the 300 mg dose.
Hipertensija Hipertensijas slimniekiem 150 mg un 300 mg Enviage devu lietošana vienreiz dienā nodrošināja no devas atkarīgu gan sistoliskā, gan diastoliskā asinsspiediena mazināšanos, kas saglabājās visu 24 stundu ilgo devas lietošanas starplaiku (saglabājot terapeitisko ieguvumu agri no rīta) ar vidējās maksimālās pret minimālās diastoliskās atbildes reakcijas attiecību līdz 98% pēc 300 mg devas lietošanas.
85 to 90% of the maximal blood- pressure-lowering effect was observed after 2 weeks.
Pēc 2 nedēļām novēroja 85– 90% no maksimālās asinsspiedienu mazinošās iedarbības.
The blood-pressure-lowering effect was sustained during long-term treatment, and was independent of age, gender, body mass index and ethnicity.
Asinsspiedienu mazinošā iedarbība saglabājās ilgstošas terapijas laikā un nebija atkarīga no vecuma, dzimuma, ķermeņa masas indeksa un tautības.
Enviage has been studied in 1,864 patients aged 65 years or older, and in 426 patients aged 75 years or older.
Enviage ir pētīts 1 864 pacientiem vecākiem par 65 gadiem un 426 pacientiem vecākiem par 75 gadiem.
Enviage monotherapy studies have shown blood pressure lowering effects comparable to other classes of antihypertensive agents including ACEI and ARB.
Enviage monoterapijas pētījumos pierādīts, ka asinsspiedienu mazinošā iedarbība ir līdzīga kā citām antihipertensīvo līdzekļu grupas zālēm, to vidū AKEI un ARB.
Compared to a diuretic (hydrochlorothiazide - HCTZ), Enviage 300 mg lowered systolic/ diastolic blood pressure by 17.0/ 12.3 mmHg, compared to 14.4/ 10.5 mmHg for HCTZ 25 mg after 12 weeks of treatment.
Salīdzinot ar diurētiku (hidrohlorotiazīdu - HCTZ), Enviage 300 mg mazināja sistolisko/ diastolisko asinsspiedienu par 17, 0/ 12, 3 mmHg, salīdzinot ar 14, 4/ 10, 5 mmHg pēc 12 terapijas nedēļām ar 25 mg HCTZ.
In diabetic hypertensive patients, Enviage monotherapy was safe and effective.
Enviage monoterapija bija droša un efektīva cukura diabēta slimniekiem ar hipertensiju.
Combination therapy studies are available for Enviage added to the diuretic hydrochlorothiazide, the ACEI ramipril, the calcium channel blocker amlodipine, the angiotensin receptor antagonist valsartan, and the beta blocker atenolol.
Dati no kombinētas terapijas pētījumiem pieejami par Enviage lietošanu kopā ar diurētiku hidrohlortiazīdu, AKEI ramiprilu, kalcija kanālu blokatoru amlodipīnu, angiotenzīna receptoru antagonistu valsartānu un beta blokatoru atenololu.
These combinations were well tolerated.
Šīm kombinācijām bija laba panesamība.
Enviage induced an additive blood-pressure-lowering effect when added to hydrochlorothiazide and to ramipril.
Lietojot kopā ar hidrohlortiazīdu un ramiprilu, Enviage bija papildus asinsspiedienu pazeminoša iedarbība.
In patients who did not adequately respond to 5 mg of the calcium channel blocker amlodipine, the addition of Enviage 150 mg had a blood-pressure-lowering effect similar to that obtained by increasing amlodipine dose to 10 mg, but had a lower incidence of oedema (aliskiren 150 mg/ amlodipine 5 mg 2.1% vs. amlodipine 10 mg 11.2%).
Pacientiem, kuriem nebija adekvātas atbildes reakcijas uz 5 mg kalcija kanālu blokatoru amlodipīnu, Enviage 150 mg pievienošana samazināja asinsspiedienu līdzīgi kā palielinot amlodipīna devu līdz 10 mg, bet retāk izraisīja tūsku (2, 1%, lietojot 150 mg aliskirēna / 5 mg amlodipīna, salīdzinot ar 11, 2% pēc 10 mg amlodipīna lietošanas).
Enviage in combination with the angiotensin receptor antagonist valsartan showed an additive antihypertensive effect in the study specifically designed to investigate the effect of the combination therapy.
Speciālā pētījumā, kurā tika pētīta kombināciju efektivitāte terapijā, lietojot Enviage kopā ar angiotenzīna receptoru antagonistu valsartānu, tika panākta papildus antihipertensīva iedarbība.
In obese hypertensive patients who did not adequately respond to HCTZ 25 mg, add-on treatment with Enviage 300 mg provided additional blood pressure reduction that was comparable to add-on treatment with irbesartan 300 mg or amlodipine 10 mg.
Hipertensijas slimniekiem ar aptaukošanos bez adekvātas atbildes reakcijas uz 25 mg HCTZ, 300 mg Enviage pievienošana nodrošināja papildus asinsspiediena samazināšanos, kas bija līdzīga papildus terapijai ar 300 mg irbesartāna vai 10 mg amlodipīna.
In diabetic hypertensive patients, Enviage provided additive blood pressure reductions when added to ramipril, while the combination of Enviage and ramipril had a lower incidence of cough (1.8%) than ramipril (4.7%).
Cukura diabēta slimniekiem ar hipertensiju Enviage nodrošināja papildus asinsspiediena samazināšanos, kad to pievienoja ramiprilam, bet Enviage un ramiprila kombinācija retāk izraisīja klepu (1, 8%) nekā ramiprils (4, 7%).
There has been no evidence of first-dose hypotension and no effect on pulse rate in patients treated in controlled clinical studies.
Kontrolētos klīniskos pētījumos pacientiem nenovēroja pirmās devas izraisītu hipotensiju un ietekmi uz pulsa ātrumu.
Excessive hypotension was uncommonly (0.1%) seen in patients with uncomplicated hypertension treated with Enviage alone.
Pacientiem ar nekomplicētu hipertensiju, kuri tika ārstēti tikai ar Enviage, pārmērīgu hipotensiju novēroja retāk (0, 1%).
Hypotension was also uncommon (< 1%) during combination therapy with other antihypertensive agents.
Hipotensija bija retāk (< 1%) arī pēc kombinētas terapijas ar citiem antihipertensīviem līdzekļiem.
With cessation of treatment, blood pressure gradually returned towards baseline levels over a period of several weeks, with no evidence of a rebound effect for blood pressure or PRA.
Pēc terapijas pārtraukšanas asinsspiediens pakāpeniski vairāku nedēļu laikā atgriezās sākumstāvoklī, neradot asinsspiediena vai PRA atsitiena efektu.
In a 3-month study of 302 patients with mild stable heart failure, all of whom were receiving standard therapy for stable heart failure, addition of Enviage 150 mg was well tolerated.
3 mēnešu pētījumā, kurā piedalījās 302 pacienti ar vieglas formas stabilu sirds mazspēju, no kuriem visi saņēma standarta stabilas sirds mazspējas ārstēšanu kopā ar 150 mg Enviage, tika novērota laba panesamība.
B-type natriuretic peptide (BNP) levels were reduced by 25% in the Enviage arm compared to placebo.
Enviage grupā novēroja B- tipa nātrijurētiskā peptīda (BNP) līmeņa pazemināšanos par 25% salīdzinot ar placebo grupu.
However the clinical significance of this reduction is unknown.
Tomēr šī samazinājuma klīniskā nozīme nav zināma.
In a 6-month study of 599 patients with hypertension, type 2 diabetes mellitus, and nephropathy, all of whom were receiving losartan 100 mg and optimised antihypertensive background therapy, addition of Enviage 300 mg achieved a 20% reduction versus placebo in urinary albumin: creatinine ratio (UACR), i. e. from 58 mg/ mmol to 46 mg/ mmol.
7 6 mēnešu pētījumā, kurā piedalījās 599 pacienti ar hipertensiju, 2. tipa diabētu un nefropātiju, no kuriem visi saņēma 100 mg losartāna un uzlabotu antihipertensīvu pamatterapiju, lietojot papildus Enviage 300 mg tika sasniegts albumīnu- kreatīna attiecības urīnā (UACR - urinary albumin creatine ratio) samazinājums par 20% (piemēram, no 58 mg/ mmol līdz 46 mg/ mmol).
The proportion of patients who had UACR reduced at least 50% from baseline to endpoint was 24.7% and 12.5% for Enviage and placebo, respectively.
Pacientu skaita attiecība, kuriem UACR no sākotnējā līmeņa līdz gala uzstādījumam samazinājās vismaz par 50%, bija attiecīgi 24, 7% un 12, 5% Enviage un placebo grupā.
The clinical relevance of a reduction in UACR is not established in the absence of an effect on blood pressure.
Tā kā UACR līmeņa samazinājums neietekmē asinsspiedienu, tā klīniskā nozīme nav noskaidrota.
Enviage did not affect the serum concentration of creatinine but was associated with an increased frequency (4.2% vs.
Enviage neietekmē kreatinīna koncentrāciju serumā, tomēr tā lietošana saistīta palielinātu gadījumu skaitu (4, 2% vs.
1.9% for placebo) of serum potassium concentration (≥ 6.0 mmol/ l), although this was not statistically significant.
1, 9% placebo) ar kālija koncentrācijas paaugstināšanos serumā (≥6, 0 mmol/ l), lai gan tas ir statistiski nenozīmīgi.
7 Beneficial effects of Enviage on mortality and cardiovascular morbidity and target organ damage are currently unknown.
Pašlaik nav zināms par Enviage pozitīvo ietekmi uz mirstību un kardiovaskulāru saslimstību, kā arī uz mērķorgānu bojājumiem.
Cardiac electrophysiology No effect on QT interval was reported in a randomised, double-blind, placebo, and active-controlled study using standard and Holter electrocardiography.
Sirds elektrofizioloģija Nejaušinātā, dubultaklā, placebo un aktīvi kontrolētā pētījumā, izmantojot standarta un Holtera elektrokardiogrāfiju, netika konstatētas izmaiņas QT intervālā.
Absorption Following oral absorption, peak plasma concentrations of aliskiren are reached after 1-3 hours.
Uzsūkšanās Pēc iekšķīgas uzsūkšanās aliskirēna maksimālā koncentrācija plazmā tiek sasniegta pēc 1- 3 stundām.
The absolute bioavailability of aliskiren is approximately 2-3%.
Aliskirēna absolūtā biopieejamība ir aptuveni 2- 3%.
Meals with a high fat content reduce Cmax by 85% and AUC by 70%.
Uzturs ar augstu tauku saturu samazina Cmax par 85% un AUC par 70%.
Steady-state-plasma concentrations are reached within 5-7 days following once-daily administration and steady-state levels are approximately 2-fold greater than with the initial dose.
Koncentrācija plazmā līdzsvara stāvoklī tiek sasniegta 5- 7 dienas pēc lietošanas vienu reizi dienā, un koncentrācija līdzsvara stāvoklī ir aptuveni 2 reizes lielāka nekā pēc sākumdevas lietošanas.
Distribution Following intravenous administration, the mean volume of distribution at steady state is approximately 135 litres, indicating that aliskiren distributes extensively into the extravascular space.
Izkliede Pēc intravenozas lietošanas vidējais izkliedes tilpums līdzsvara stāvoklī ir aptuveni 135 litri, kas liecina par aliskirēna plašo izplatīšanos ekstravaskulārajā telpā.
Aliskiren plasma protein binding is moderate (47-51%) and independent of the concentration.
Aliskirēns mēreni (47- 51%) un neatkarīgi no koncentrācijas saistās ar plazmas olbaltumvielām.
Metabolism and elimination The mean half-life is about 40 hours (range 34-41 hours).
Metabolisms un eliminācija Eliminācijas vidējais pusperiods ir aptuveni 40 stundas (34- 41 stundu robežās).
Aliskiren is mainly eliminated as unchanged compound in the faeces (78%).
Aliskirēns galvenokārt izdalās nesaistītā veidā ar izkārnījumiem (78%).
Approximately 1.4% of the total oral dose is metabolised.
Aptuveni 1, 4% no kopējās iekšķīgi lietotās devas tiek metabolizēti.
The enzyme responsible for this metabolism is CYP3A4.
Par šo metabolismu ir atbildīgs enzīms CYP3A4.
Approximately 0.6% of the dose is recovered in urine following oral administration.
Pēc iekšķīgas lietošanas aptuveni 0, 6% no devas atrodami urīnā.
Following intravenous administration, the mean plasma clearance is approximately 9 l/ h.
Pēc intravenozas lietošanas vidējais plazmas klīrenss ir aptuveni 9 l/ h.
Linearity/ non-linearity Exposure to aliskiren increased more than in proportion to the increase in dose.
Lineārā/ nelineārā kinētika Aliskirēna iedarbības pieaugums ir lielāks nekā proporcionāla devas palielināšana.
After single dose administration in the dose range of 75 to 600 mg, a 2-fold increase in dose results in a ~2.3 and 2.6- fold increase in AUC and Cmax, respectively.
Pēc vienreizējas devas 75- 600 mg robežās ievadīšanas, 2- kārtīga devas palielināšana izraisīja attiecīgi ~2, 3 un 2, 6 kārtīgu AUC un Cmax pieaugumu.
At steady state the non-linearity may be more pronounced.
Stabilā stāvoklī nelineārā kinētika var būt vēl izteiktāka.
Mechanisms responsible for deviation from linearity have not been identified.
Mehānisms, kas atbildīgs par lineārās kinētikas izmaiņām nav noskaidrots.
A possible mechanism is saturation of transporters at the absorption site or at the hepatobiliary clearance route.
Iespējamais mehānisms ir mediatoru piesātinājums absorbcijas vietā vai aknu un žults ceļu klīrensa piesātinājums.
Characteristics in patients Aliskiren is an effective once-a-day antihypertensive treatment in adult patients, regardless of gender, age, body mass index and ethnicity.
Pacientu raksturojums Aliskirēns ir efektīva, reizi dienā lietojama antihipertensīva terapija pieaugušiem pacientiem, neatkarīgi no dzimuma, vecuma, ķermeņa masas indeksa un tautības.
The AUC is 50% higher in elderly (> 65 years) than in young subjects.
Gados vecākiem pacientiem (> 65 gadiem) AUC ir par 50% augstāks nekā gados jauniem pacientiem.
Gender, weight and ethnicity have no clinically relevant influence on aliskiren pharmacokinetics.
Dzimums, ķermeņa masa un tautībai būtiski klīniski neietekmē aliskirēna farmakokinētiku.
The pharmacokinetics of aliskiren were evaluated in patients with varying degrees of renal insufficiency.
Aliskirēna farmakokinētika tika vērtēta pacientiem ar dažādas pakāpes nieru mazspēju.
Relative AUC and Cmax of aliskiren in subjects with renal impairment ranged between 0.8 to 2 times the levels in healthy subjects following single dose administration and at steady state.
Aliskirēna relatīvais AUC un Cmax personām ar nieru darbības traucējumiem bija robežās, kas 0, 8 līdz 2 reizes
These observed changes, however, did not correlate with the severity of renal impairment.
Šīs novērotās pārmaiņas tomēr nekorelēja ar nieru darbības traucējumu smaguma pakāpi.
No adjustment of the initial dosage of Enviage is required in patients with mild to severe renal impairment, however caution should be exercised in patients with severe renal impairment.
Pacientiem ar vieglas līdz smagas pakāpes nieru darbības traucējumiem Enviage sākumdevas pielāgošana nav nepieciešama, tomēr pacientiem ar smagiem nieru darbības traucējumiem jāievēro piesardzība.
The pharmacokinetics of aliskiren were not significantly affected in patients with mild to severe liver disease.
Pacientiem ar vieglas līdz smagas pakāpes aknu slimību aliskirēna farmakokinētika nebija nozīmīgi izmainīta.
Consequently, no adjustment of the initial dose of aliskiren is required in patients with mild to severe hepatic impairment.
Tādējādi pacientiem ar vieglas līdz smagas pakāpes aknu darbības traucējumiem aliskirēna sākumdevas pielāgošana nav nepieciešama.
Carcinogenic potential was assessed in a 2-year rat study and a 6-month transgenic mouse study.
Kancerogenitāte tika izvērtēta 2 gadus ilgā pētījumā ar žurkām un 6 mēnešus ilgā pētījumā ar transgēnām pelēm.
No carcinogenic potential was detected.
Kancerogenitāte netika konstatēta.
One colonic adenoma and one caecal adenocarcinoma recorded in rats at the dose of 1,500 mg/ kg/ day were not statistically significant.
Viens konstatētais resnās zarnas adenomas un viens aklās zarnas adenokarcinomas gadījums žurkām, lietojot devu 1 500 mg/ kg dienā, nebija statistiski ticami.
Although aliskiren has known irritation potential, safety margins obtained in humans at the dose of 300 mg during a study in healthy volunteers were considered to be appropriate at 9-11-fold based on faecal concentrations or 6-fold based on mucosa concentrations in comparison with 250 mg/ kg/ day in the rat carcinogenicity study.
Lai gan aliskirēnam ir zināma kairinoša ietekme, klīniskos pētījumos ar veseliem brīvprātīgajiem noteiktās drošības robežas cilvēkiem, lietojot 300 mg devu, bija 9- 11 reizes lielākas, pamatojoties uz koncentrāciju izkārnījumos, vai 6 reizes lielākas, pamatojoties uz koncentrāciju gļotādā, nekā kancerogenitātes pētījumā ar devu 250 mg/ kg/ dienā.
Aliskiren was devoid of any mutagenic potential in the in vitro and in vivo mutagenicity studies.
Aliskirēnam nenovēroja mutagēnu ietekmi in vitro un in vivo mutagenitātes pētījumos.
The assays included in vitro assays in bacterial and mammalian cells and in vivo assessments in rats.
Šīs pārbaudes ietvēra in vitro raudzes baktēriju un zīdītāju šūnās un in vivo novērtējumus žurkām.
Reproductive toxicity studies with aliskiren did not reveal any evidence of embryofoetal toxicity or teratogenicity at doses up to 600 mg/ kg/ day in rats or 100 mg/ kg/ day in rabbits.
Reproduktīvās toksicitātes pētījumi ar aliskirēnu neatklāja ar embriju vai augli saistītu toksicitāti vai teratogenitāti, žurkām lietojot devas līdz 600 mg/ kg dienā vai trušiem 100 mg/ kg dienā.
Fertility, pre-natal development and post-natal development were unaffected in rats at doses up to 250 mg/ kg/ day.
Žurkām, lietojot devas līdz 250 mg/ kg dienā, auglība, prenatālā un postnatālā attīstība netika traucēta.
The doses in rats and rabbits provided systemic exposures of 1 to 4 and 5 times higher, respectively, than the maximum recommended human dose (300 mg).
Žurkām un trušiem lietotās devas nodrošināja sistēmiskas koncentrācijas, kas attiecīgi par 1– 4 un 5 reizēm pārsniedza maksimālo ieteicamo devu cilvēkam (300 mg).
Safety pharmacology studies did not reveal any adverse effects on central nervous, respiratory or cardiovascular function.
Pētījumos iegūtie dati par farmakoloģisko drošību neuzrādīja nekādas centrālās nervu sistēmas, elpošanas sistēmas vai sirds- asinsvadu sistēmas nevēlamās blakusparādības.
Findings during repeat-dose toxicity studies in animals were consistent with the known local irritation potential or the expected pharmacological effects of aliskiren.
Rezultāti atkārtotu devu toksicitātes pētījumos ar dzīvniekiem bija saistīti ar jau zināmo lokāla kairinājuma iespējamību vai paredzamo aliskirēna farmakoloģisko iedarbību.
Crospovidone Magnesium stearate Cellulose, microcrystalline Povidone Silica, colloidal anhydrous Hypromellose Macrogol Talc Iron oxide, black (E 172) Iron oxide, red (E 172) Titanium dioxide (E 171)
Krospovidons Magnija stearāts Mikrokristāliska celuloze Povidons Koloidāls bezūdens silīcija dioksīds Hipromeloze Makrogols Talks Melnais dzelzs oksīds (E 172) Sarkanais dzelzs oksīds (E 172) Titāna dioksīds (E 171)
PA/ Alu/ PVC blisters
PA/ Alu/ PVH blisteri
Packs containing 7, 14, 28, 30, 50, 56, 84, 90, 98 or 280 tablets.
Iepakojumi, kas satur 7, 14, 28, 30, 50, 56, 84, 90, 98 vai 280 tabletes.
Packs containing 84 (3x28), 98 (2x49) or 280 (20x14) tablets are multi-packs.
Iepakojumi, kas satur 84 (3x28), 98 (2x49) vai 280 (20x14) tabletes ir vairāku kastīšu iepakojumi.
EU/ 1/ 07/ 406/ 001-010
EU/ 1/ 07/ 406/ 001- 008
Enviage 300 mg film-coated tablets
Enviage 300 mg apvalkotās tabletes
Each film-coated tablet contains 300 mg aliskiren (as hemifumarate).
Katra apvalkotā tablete satur 300 mg aliskirēna (aliskiren) (hemifumarāta formā).
Light-red, biconvex, ovaloid tablet, imprinted “ IU ” on one side and “ NVR” on the other side.
Gaiši sarkana, abpusēji izliekta, ovālas formas tablete, ar uzdrukātu ‘ IU ’ uz vienas puses un ‘ NVR ’ uz otras puses.
Paediatric patients (below 18 years) Enviage is not recommended for use in children and adolescents below age 18 due to a lack of data on safety and efficacy (see section 5.2).
11 Bērni (līdz 18 gadu vecumam) Enviage nav ieteicams lietošanai bērniem un pusaudžiem līdz 18 gadu vecumam, jo nav informācijas par drošību un efektivitāti (skatīt apakšpunktu 5. 2).
11 4.3 Contraindications
4. 3 Kontrindikācijas
Second and third trimesters of pregnancy (see section 4.6).
Grūtniecības otrais un trešais trimestris (skatīt apakšpunktu 4. 6).
Compounds that have been investigated in clinical pharmacokinetic studies include acenocoumarol, atenolol, celecoxib, pioglitazone, allopurinol, isosorbide-5-mononitrate, ramipril and hydrochlorothiazide.
12 Klīniskos farmakokinētikas pētījumos tika iekļauti tādi medikamenti, kā acenokumarols, atenolols, celekoksibs, pioglitazons, alopurinols, izosorbīda- 5- mononitrāts, ramiprils un hidrohlortiazīds.
Co-administration of aliskiren with either valsartan (↓ 28%), metformin (↓ 28%), amlodipine (↑ 29%) or cimetidine (↑ 19%) resulted in between 20% and 30% change in Cmax or AUC of Enviage.
Aliskirēna vienlaicīga lietošana ar valsartānu (↓28%), metformīnu (↓28%), amlodipīnu (↑29%) vai cimetidīnu (↑19%) izraisīja Enviage Cmax vai AUC pārmaiņas par 20– 30%.
Co- administration of Enviage had no significant impact on atorvastatin, valsartan, metformin or
Vienlaicīga lietošana ar Enviage neizraisīja nozīmīgu ietekmi uz atorvastatīna, valsartāna, metformīna vai amlodipīna farmakokinētiku.
Preliminary data suggest that irbesartan may decrease Enviage AUC and Cmax.
Sākotnējie dati norāda, ka irbesartāns var samazināt Enviage AUC un Cmax.
P-gp potent inhibitors A single dose drug interaction study in healthy subjects has shown that ciclosporin (200 and 600 mg) increases Cmax of aliskiren 75 mg approximately 2.5-fold and AUC approximately 5-fold.
Lietojot lielākas
The increase may be higher with higher aliskiren doses.
13 aliskirēna devas, iespējams lielāks koncentrācijas pieaugums.
Furosemide When aliskiren was co-administered with furosemide, the AUC and Cmax of furosemide were reduced by 28% and 49% respectively.
Furosemīds Lietojot aliskirēnu vienlaikus ar furosemīdu, tā AUC un Cmax samazinājās par attiecīgi 28% un 49%.
13 Potassium and potassium-sparing diuretics Based on experience with the use of other substances that affect the renin-angiotensin system, concomitant use of potassium-sparing diuretics, potassium supplements, salt substitutes containing potassium or other substances that may increase serum potassium levels (e. g. heparin) may lead to increases in serum potassium.
Kālija preparāti un kāliju saudzējošas diurētikas Ņemot vērā pieredzi par citu vielu, kas ietekmē renīna- angiotenzīna sistēmu, lietošanu, vienlaikus lietošana ar kāliju aizturošām diurētikām, kālija preparātiem, kāliju saturošiem sāls aizstājējiem vai citām vielām, kas var paaugstināt kālija līmeni serumā (piemēram, heparīnu), var paaugstināt kālija koncentrāciju serumā.
Treatment with Enviage resulted in an overall incidence of adverse reactions similar to placebo up to 300 mg.
Terapijā ar Enviage, lietojot līdz 300 mg devas, kopējais blakusparādību rašanās biežums bija līdzīgs