qanastek/EMEA-V3 huggingface dataset:
Treatment with ECALTA should be initiated by a physician experienced in the management of invasive fungal infections.
Terapiju ar ECALTA drīkst uzsākt tikai ārsti, kam ir pieredze invazīvu sēnīšu infekciju ārstēšanā.
Specimens for fungal culture should be obtained prior to therapy.
Pirms terapijas jāpaņem paraugi sēņu kultūras iegūšanai.
Therapy may be initiated before culture results are known and can be adjusted accordingly once they are available.
Terapiju var sākt pirms kultūras rezultātu saņemšanas un attiecīgi to koriģēt, kad kļūst zināmi rezultāti.
A single 200 mg loading dose should be administered on Day 1, followed by 100 mg daily thereafter.
1. dienā jāievada viena, 200 mg liela piesātinoša deva, bet turpmāk ievada 100 mg reizi dienā.
Duration of treatment should be based on the patient ’ s clinical response.
Terapijas ilgumu nosaka atkarībā no pacienta klīniskās atbildes reakcijas.
In general, antifungal therapy should continue for at least 14 days after the last positive culture.
Parasti pēc pēdējās pozitīvās kultūras antifungālo terapiju turpina vēl vismaz 14 dienas.
ECALTA should be reconstituted with the solvent to a concentration of 3.33 mg/ ml and subsequently diluted to a concentration of 0.36 mg/ ml before use according to the instructions given in section 6.6.
ECALTA jāšķīdina ar klāt pievienoto šķīdinātāju līdz koncentrācijai 3, 33 mg/ ml un pirms ievadīšanas jāatšķaida līdz koncentrācijai 0, 36 mg/ ml, ievērojot 6. 6 sadaļā sniegtos norādījumus.
It is recommended that ECALTA be administered at a rate of infusion that does not exceed 1.1 mg/ minute (equivalent to 3.0 ml/ minute).
ECALTA infūziju ieteicams ievadīt ne ātrāk kā 1, 1 mg/ min (atbilst 3, 0 ml/ min).
Infusion associated reactions are infrequent when the rate of anidulafungin infusion does not exceed 1.1 mg/ minute.
Ja anidulafungīna infūzijas ātrums nepārsniedz 1, 1 mg/ min, ar infūziju saistītas reakcijas rodas reti.
ECALTA should not be administered as a bolus injection.
ECALTA nedrīkst ievadīt bolusa injekcijas veidā.
Renal and hepatic impairment
Nieru un aknu darbības traucējumi Pacientiem ar vieglas, mērenas vai smagas pakāpes aknu mazspēju devas pielāgošana nav nepieciešama.
2 No dosing adjustments are required for patients with mild, moderate, or severe hepatic impairment.
2 devas pielāgošana nav nepieciešama.
ECALTA can be given without regard to the timing of haemodialysis (see section 5.2).
ECALTA var ievadīt neatkarīgi no hemodialīzes seansiem (skatīt apakšpunktu 5. 2).
Duration of treatment There are insufficient data to support the 100 mg dose for longer than 35 days of treatment.
Terapijas ilgums Nav pietiekamu datu, kas pamatotu 100 mg devas lietošanu ilgāk par 35 dienām.
Other special populations No dosing adjustments are required for adult patients based on gender, weight, ethnicity, HIV positivity, or geriatric status (see section 5.2).
Citām īpašām pacientu grupām Pieaugušiem pacientiem nav jāpielāgo devas atkarībā no dzimuma, ķermeņa svara, etniskās piederības, HIV esamības vai geriatriskā vecuma (skatīt apakšpunktu 5. 2).
Children and adolescents ECALTA is not recommended for use in children below 18 due to insufficient data on safety and efficacy (see section 5.2).
Bērniem, pusaudžiem un jauniešiem Nav ieteicams ECALTA lietot pacientiem, kas jaunāki par 18 gadiem, jo nav pietiekamu datu par iedarbīgumu un drošību šajā vecuma grupā (skatīt apakšpunktu 5. 2).
Hypersensitivity to the active substance, or to any of the excipients.
Paaugstināta jutība pret aktīvo vielu vai jebkuru no palīgvielām.
Hypersensitivity to other medicinal products of the echinocandin class.
Paaugstināta jutība pret citām ehinokandīna grupas zālēm.
The efficacy of ECALTA in neutropenic patients with candidaemia and in patients with deep tissue Candida infections or intra-abdominal abscess and peritonitis has not been established.
ELCATA efektivitāte neitropēniskiem pacientiem ar kandidēmiju un pacientiem ar dziļo audu Candida infekcijām vai intra- abdominālu abscesu un peritonītu nav noteikta.
Clinical efficacy has been evaluated primarily in non-neutropenic patients with C. albicans infections and in a smaller number of patients infected with non-albicans, mainly C. glabrata, C. parapsilosis and C. tropicalis.
Klīniskā efektivitāte tika pētīta, galvenokārt, ne- neitropēniskiem pacientiem ar C. albicans izraisītām infekcijām un nelielam daudzumam pacientu, kas nav inficēti ar C. albicans, bet ir inficēti pārsvarā ar C. glabrata, C. parapsilosis un C. tropicals.
Patients with candida endocarditis, osteomyelitis or meningitis and known C. krusei infection have not been studied.
Nav pētījumu par pacientiem ar kandidu izraisītu endokardītu, osteomielītu vai meningītu un ar zināmu C. krusei infekciju.
Hepatic effects Increased levels of hepatic enzymes have been seen in healthy subjects and patients treated with anidulafungin.
Ietekme uz aknām Gan veseliem cilvēkiem, gan pacientiem, kas saņēmuši anidulafungīnu, novērota aknu enzīmu līmeņa palielināšanās.
In some patients with serious underlying medical conditions who were receiving multiple concomitant medicines along with anidulafungin, clinically significant hepatic abnormalities have occurred.
Dažiem pacientiem ar nopietniem medicīniskiem stāvokļiem, kuri līdztekus anidulafungīnam saņēma daudzas citas zāles, radās klīniski nozīmīga aknu patoloģija.
Isolated cases of significant hepatic dysfunction, hepatitis, or worsening hepatic failure have been reported.
Atsevišķos gadījumos ziņots par izteiktu aknu disfunkciju, hepatītu vai aknu mazspējas pasliktināšanos.
Patients with increased hepatic enzymes during anidulafungin therapy should be monitored for evidence of worsening hepatic function and evaluated for risk/ benefit of continuing anidulafungin therapy.
Pacienti, kam anidulafungīna terapijas laikā palielinās aknu enzīmu līmenis, jānovēro, vai viņiem nepasliktinās aknu funkcija, un jāizsver riska un ieguvuma līdzsvars, turpinot anidulafungīna terapiju.
Infusion-related reactions Exacerbation of infusion-related reactions by coadministration of anaesthetics has been seen in a non- clinical (rat) study (see section 5.3).
Ar infūziju saistītās reakcijas Neklīniskā pētījumā (ar žurkām) novērota ar infūziju saistīto reakciju pastiprināšanās, ja vienlaikus ievada anestēzijas līdzekļus (skatīt apakšpunktā 5. 3).
The clinical relevance of this is unknown.
Vai tam ir klīniska nozīme, nav zināms.
Nevertheless, care should be taken when co-administering anidulafungin and anaesthetic agents.
Tomēr jābūt piesardzīgiem, ja anidulafungīnu lieto vienlaicīgi ar anestēzijas līdzekļiem.
Alcohol content This medicinal product contains 24 vol% ethanol (alcohol); this is equivalent to 6 g ethanol in the 100 mg maintenance dose (administered over a 1.5-hour period), and 12 g ethanol in the 200 mg loading dose (administered over a 3-hour period).
Alkohola saturs Šīs zāles satur 24 tilp% etanola (etilspirta); tas atbilst 6 g etanola 100 mg balstdevā (ko ievada 1, 5 stundu laikā) un 12 g etanola 200 mg piesātinošā devā (ko ievada 3 stundu laikā).
Ethanol could be harmful for those suffering from alcoholism.
Etanols var būt kaitīgs pacientiem, kas cieš no alkoholisma.
This should be taken into account in pregnant or breast-feeding women, children, and in high-risk groups such as those with liver disease or epilepsy.
Jāpievērš uzmanība grūtniecēm vai sievietēm, kuras baro bērnu ar krūti, bērniem un augsta riska grupu pacientiem, piemēram, ar aknu slimību vai epilepsiju.
The amount of alcohol in this medicinal product may alter the effects of other medicines.
Zālēs esošais etilspirts var mainīt citu zāļu iedarbību.
The amount of alcohol in this medicinal product may impair the ability to drive or use machines.
Zālēs esošais etilspirts var ietekmēt spēju vadīt transportlīdzekļus un apkalpot mehānismus
3 Fructose content Patients with rare hereditary problems of fructose intolerance should not take this medicine.
Fruktozes saturs Šīs zāles nevajadzētu lietot pacientiem ar retu iedzimtu fruktozes nepanesamību.
Anidulafungin is not a clinically relevant substrate, inducer, or inhibitor of cytochrome P450 isoenzymes (1A2, 2B6, 2C8, 2C9, 2C19, 2D6, 3A).
Anidulafungīns nav citohroma P450 izoenzīmu (1A2, 2B6, 2C8, 2C9, 2C19, 2D6, 3A) klīniski nozīmīgs substrāts, inducētājs vai inhibitors.
Of note, in vitro studies do not fully exclude possible in vivo interactions.
Jāņem vērā, ka in vitro pētījumi pilnībā neizslēdz mijiedarbības iespēju in vivo.
Drug interaction studies were performed with anidulafungin and other medicinal products likely to be co-administered.
3 Zāļu mijiedarbības pētījumi veikti ar anidulafungīnu un citām zālēm, kuras iespējams varētu tikt lietotas līdztekus.
No dosage adjustment of either medicinal product is recommended when anidulafungin is co-administered with ciclosporin, voriconazole or tacrolimus, and no dosage adjustment for anidulafungin is recommended when co-administered with amphotericin B or rifampicin.
Ne vienu, ne otru zāļu deva nav jāpielāgo, ja anidulafungīnu lieto kopā ar ciklosporīnu, vorikonazolu vai takrolimu, un anidulafungīna deva nav jāpielāgo, ja to lieto kopā ar amfotericīnu B vai rifampicīnu.
There are no data regarding the use of anidulafungin in pregnant women.
Nav pietiekamu datu par anidulafungīna lietošanu grūtniecēm.
Slight developmental effects have been observed in rabbits administered anidulafungin during pregnancy, in the presence of maternal toxicity (see section 5.3).
Trušu mātītēm grūsnības laikā ievadot anidulafungīnu, kas radīja toksicitāti mātītei, tika novērota neliela ietekme uz mazuļu attīstību (skatīt apakšpunktu 5. 3).
Therefore anidulafungin is not recommended in pregnancy.
Šī iemesla dēļ anidulafungīnu nav ieteicams lietot grūtniecēm.
Animal studies have shown excretion of anidulafungin in breast milk.
Pētījumos ar dzīvniekiem pierādīts, ka anidulafungīns izdalās mātīšu pienā.
It is not known whether anidulafungin is excreted in human breast milk.
Nav zināms, vai anidulafungīns nonāk mātes pienā cilvēkam.
A decision on whether to continue/ discontinue breast- feeding or therapy with anidulafungin should be made taking into account the benefit of breast-feeding to the child and the benefit of anidulafungin to the mother.
Lēmums par to vai turpināt/ pārtraukt bērna zīdīšanu vai terapiju ar anidulafungīnu jāpieņem, ņemot vērā ieguvumu bērnam turpinot zīdīšanu un ieguvumu mātei no terapijas ar anidulafungīnu.
The amount of alcohol in this medicinal product may impair the ability to drive or use machines.
Zālēs esošais alkohola daudzums var ietekmēt spēju vadīt transportlīdzekļus un apkalpot mehānismus.
Nine hundred and twenty-nine (929) subjects received single or multiple doses of intravenous anidulafungin in clinical trials:
Klīniskos pētījumos deviņsimt divdesmit deviņi (929) pacienti saņēmuši vienu, atsevišķu vai multiplas intravenozā anidulafungīna devas:
672 in Phase 2/ 3 trials (287 patients with candidaemia/ invasive candidiasis, 355 patients with oral/ oesophageal candidiasis, 30 patients with invasive aspergillosis), and 257 in Phase I studies.
672 pacienti II/ III fāzes pētījumos (287 pacienti ar kandidēmiju / invazīvu kandidozi, 355 pacienti ar mutes / barības vada kandidozi un 30 pacienti ar invazīvu aspergillozi) un 257 pacienti 1. fāzes pētījumos.
Three studies (one comparative vs fluconazole, two non-comparative) assessed the efficacy of anidulafungin in patients with candidaemia and a limited number of patients with deep tissue Candida infections.
Trīs pētījumos (viens bija salīdzinošs pētījums ar flukonazolu, divi nebija salīdzinoši pētījumi) novērtēta anidulafungīna efektivitāte pacientiem ar kandidēmiju un noteiktam daudzumam pacientu ar dziļo audu Candida infekcijām.
A total of 204 patients received the recommended daily dose of 100 mg; the mean duration of intravenous treatment in these patients was 13.5 days (range, 1 to 38 days).
Ieteikto dienas devu 100mg pavisam saņēma 204 pacienti; intravenozās terapijas ilgums šiem pacientiem vidēji bija 13, 5 dienas (no 1 līdz 38 dienām).
One hundred and nineteen patients received ≥ 14 days of anidulafungin.
119 pacienti anidulafungīnu saņēma ≥14 dienas.
Adverse reactions were typically mild to moderate and seldom led to discontinuation.
Blakusparādības parasti bija vieglas vai mērenas, un to dēļ reti nācās pārtraukt terapiju.
Infusion-related adverse reactions have been reported with anidulafungin; in the pivotal ICC study, these included flushing/ hot flush (2.3%), pruritus (2.3%), rash (1.5%), and urticaria (0.8%).
Anidulafungīna terapijas laikā novērotas ar infūziju saistītas blakusparādības; galvenajā IKK pētījumā novērotas šādas blakusparādības: pietvīkums/ karstuma viļņi (2, 3%), nieze (2, 3%), izsitumi (1, 5%) un nātrene (0, 8%).
Other treatment-related adverse reactions that occurred in ≥ 1% of patients in the pivotal study included hypokalemia (3.1%), diarrhoea (3.1%), ALT increased (2.3%), hepatic enzyme increased (1.5%), blood alkaline phosphatase increased (1.5%), and blood bilirubin increased (1.5%).
Citas ar terapiju saistītas blakusparādības, kas radās ≥1% pacientu, bija šādas: hipokaliēmija (3, 1%), caureja (3, 1%), paaugstināts ALAT līmenis (2, 3%), aknu enzīmu līmeņa pieaugums (1, 5%), sārmainās fosfatāzes līmeņa pieaugums asinīs (1, 5%) un palielināts bilirubīna līmenis asinīs (1, 5%).
In the 100 mg ICC database (N = 204), the drug-related adverse reactions (MedDRA) listed below were reported with frequencies corresponding to Common (≥ 1/ 100 to < 1/ 10) or Uncommon (≥ 1/ 1,000
100 mg IKK datu bāzē (N = 204) reģistrētās ar zālēm saistītās blakusparādības (MedDRA) klasificētas kā biežas (≥1/ 100 līdz ≤1/ 10) vai retākas ((≥1/ 1000 līdz < 1/ 10).
Within each frequency grouping, undesirable effects are presented in order of decreasing seriousness.
Katrā biežuma grupā tās norādītas smaguma samazināšanās secībā.
Blood and lymphatic system disorders Common:
Asins un limfatiskās sistēmas traucējumi Bieži:
Coagulopathy
Koagulopātija
Nervous system Common:
Nervu sistēmas traucējumi Bieži:
disorders Convulsion, headache
krampji, galvas sāpes
Gastrointestinal disorders Common:
Kuņģa - zarnu traucējumi Bieži:
Diarrhoea, vomiting, nausea Abdominal pain upper
caureja, vemšana, slikta dūša sāpes vēdera augšdaļā
Renal and urinary disorders Common:
Nieru un urīnceļu traucējumi Bieži:
Blood creatinine increased
Ādas un zemādas audu
Skin and subcutaneous tissue disorders Common:
Bieži:
Rash, pruritus Urticaria
izsitumi, nieze nātrene
Metabolism and Common:
Metabolisma un barošanās traucējumi Bieži:
nutrition disorders Hypokalaemia Hyperglycaemia
Hipokaliēmija Hiperglikēmija
Vascular disorders Common:
Asinsvadu sistēmas traucējumi Bieži:
Flushing Hypertension, hot flush
Pietvīkums hipertensija, karstuma viļņi, dziļo vēnu trombozes
General disorders and administration site conditions Uncommon:
Vispārēji traucējumi un reakcijas ievadīšanas vietā Retāk:
Infusion site pain
sāpes infūzijas vietā
Hepatobiliary disorders Common:
Aknu un / vai žultsceļu traucējumi Bieži:
Alanine aminotransferase increased, blood alkaline phosphatase increased, aspartate aminotransferase increased, blood bilirubin increased, gamma-glutamyltransferase increased
paaugstināts alanīnaminotransferāzes līmenis, paaugstināts alkāliskās fosfatāzes līmenis asinīs, paaugstināts aspartātaminotransferāzes līmenis, paaugstināts bilirubīna līmenis asinīs, paaugstināts gamma glutamiltransferāzes līmenis
Cholestasis
holestāze
As with any overdose, general supportive measures should be utilised as necessary.
Tāpat kā jebkuras pārdozēšanas gadījumā pēc vispārējiem principiem jāveic organisma funkcijas uzturoši pasākumi.
In case of overdose, adverse reactions may occur as mentioned in section 4.8.
Pārdozējot preparātu, var rasties 4. 8 sadaļā minētās blakusparādības.
During clinical trials, a single 400 mg dose of anidulafungin was inadvertently administered as a loading dose.
Klīnisko pētījumu gaitā kā piesātinoša deva nejauši tika ievadīta viena, 400 mg liela anidulafungīna deva.
No clinical adverse reactions were reported.
Klīniski netika novērotas nekādas blakusparādības.
No dose limiting toxicity was observed in a study of 10 healthy subjects administered a loading dose of 260 mg followed by 130 mg daily; 3 of the 10 subjects experienced transient, asymptomatic transaminase elevations (≤ 3 x Upper Limit of Normal (ULN)).
3 no 10 subjektiem uz laiku un asimptomātiski paaugstinājās transamināžu līmenis (≤ 3 x pārsniedzot normas augstāko robežu (NAR)).
ECALTA is not dialysable.
ECALTA nav iespējams izvadīt hemodialīzes ceļā.
Other antimycotics for systemic use, ATC code:
Vispārīgās īpašības Farmakoterapeitiskā grupa: citi antimikotiskie līdzekļi sistēmiskai lietošanai, ATĶ kods:
JO2AX06
J02AX06.
Anidulafungin is a semi-synthetic echinocandin, a lipopeptide synthesised from a fermentation product of Aspergillus nidulans.
Anidulafungīns ir pussintētisks ehinokandīns, no Aspergillus nidulans fermentācijas produkta sintezēts lipopeptīds.
Anidulafungin selectively inhibits 1,3-β -D glucan synthase, an enzyme present in fungal, but not mammalian cells.
Anidulafungīns selektīvi inhibē 1, 3- β- D- glikānsintāzi, enzīmu, kas atrodams sēnīšu šūnās, bet nav sastopams zīdītāju šūnās.
This results in inhibition of the formation of 1,3-β -D-glucan, an essential component of the fungal cell wall.
Rezultātā tiek inhibēta 1, 3- β- D- glikāna, svarīga sēnīšu šūnas sienas komponenta, veidošanās.
Anidulafungin has shown fungicidal activity against Candida species and activity against regions of active cell growth of the hyphae of Aspergillus fumigatus.
Anidulafungīnam pierādīta fungicīda aktivitāte pret Candida ģints sēnītēm un pret šūnu aktīvas augšanas reģioniem Aspergillus fumigatus hifās.
Activity in vitro Anidulafungin exhibited in-vitro activity against C. albicans, C. glabrata, C. parapsilosis, and C. tropicalis.
Darbība in vitro Anidulafungīnam in vitro uzrādīja aktivitāti pret C. albicans, C. glabrata, C. parapsilosis, and C.
Susceptibility breakpoints for 1,3- β -D-glucan synthesis inhibitors have not been established.
Jutības atskaites punkts 1, 3- β- D- glikāna sintēzes inhibitoriem nav noskaidrots.
For the clinical relevance of these findings see below under clinical studies.
Par šo datu klīnisko nozīmi skatīt tālāk pie klīniskiem pētījumiem.
Minimum inhibitory concentration (MIC) determinations were performed according to the Clinical and Laboratory Standards Institute methods M27 and M38.
Minimālā inhibējošā koncentrācija (MIK) noteikta pēc Klīnisko un laboratorisko standartu institūta metodikas M27 un M38.
Candida isolates with reduced susceptibility to anidulafungin have not been isolated from treated patients.
Ārstētiem pacientiem nav iegūti Candida izolāti ar samazinātu jutību pret anidulafungīnu.
Among a number of isolates with elevated echinocandin MICs isolated from patients treated with other echinocandins, only two Candida isolates were reported to also have elevated anidulafungin MICs, suggesting the lack of complete cross resistance among echinocandins.
No izolātiem ar paaugstinātu ehinokandīna MIK, kas iegūti pacientiem, ārstētiem ar citiem ehinokandīniem, tikai divos Candida izolātos konstatēta vienlaikus paaugstināta arī anidulafungīna MIK, kas liek domāt, ka ehinokandīnu starpā nepastāv pilnīga krustota rezistence.
Activity in vivo Parenterally administered anidulafungin was effective against Candida spp. in immunocompetent and immunocompromised mouse and rabbit models.
Darbība in vivo Ievadot parenteriāli, anidulafungīns bija efektīvs pret Candida ģints sēnītēm imunokompetentu un imunokompromitētu peļu un trušu modeļos.
Anidulafungin treatment prolonged survival and also reduced the organ burden of Candida spp., when determined at intervals from 24 to 96 hours after the last treatment.
Terapija ar anidulafungīnu pagarināja dzīvildzi un samazināja Candida ģints sēnīšu daudzumu orgānos, ko noteica 24 līdz 96 stundu laikā no pēdējās devas ievadīšanas.
Experimental infections included disseminated C. albicans infection in neutropenic rabbits, oesophageal/ oropharyngeal infection of neutropenic rabbits with fluconazole-resistant C. albicans and disseminated infection of neutropenic mice with fluconazole-resistant C. glabrata.
Eksperimentālās infekcijās ietvēra izkaisītu C. albicans infekciju neitropēniskiem trušiem, ozeofagāla/ orofangiāla infekciju neitropēniskiem trušiem pret flukonazolu rezistentu C. albicans un izkaisītu infekciju neitropēniskām pelēm pret flukonazolu rezistentu C. glabrata.
Information from clinical studies
Klīnisko pētījumu dati
Candidaemia and other forms of Invasive Candidiasis
Kandidēmija un invazīvās kandidozes citas formas
The safety and efficacy of anidulafungin were evaluated in a pivotal Phase 3, randomised, double- blind, multicentre, multinational study of primarily non-neutropenic patients with candidaemia and a limited number of patients with deep tissue Candida infections or with abscess-forming disease.
Anidulafungīna drošums un efektivitāte vērtēta plašā III fāzes randomizētā, dubultmaskētā, daudzcentru, starptautiskā pētījumā, galvenokārt, ne- neitropēniskiem pacientiem ar kandidēmiju un noteiktam daudzumam pacientu ar dziļo audu Candida infekcijām vai ar abscesu veidojošām slimībām.
Patients were randomised to receive either anidulafungin (200 mg intravenous loading dose followed by 100 mg intravenous daily) or fluconazole (800 mg intravenous loading dose followed by 400 mg intravenous daily), and were stratified by APACHE II score (≤ 20 and > 20) and the presence or absence of neutropenia.
[No pētījuma tika izslēgti pacienti ar Candida endokardītu, osteomielītu vai meningītu, kā arī pacienti ar C. krusei izraisītu infekciju.] Pacienti tika randomizēti, lai saņemtu vai nu anidulafungīnu (200 mg intravenozu piesātinājuma devu un pēc tam pa 100 mg intravenozi dienā) vai flukonazolu (800 mg intravenozu piesātinājuma devu un pēc tam pa 400 mg intravenozi dienā), un stratificēti pēc APACHE II skalas rādītāja (≤20 un > 20) un neitropēnijas esamības vai neesamības.
Treatment was administered for at least 14 and not more than 42 days.
Terapija tika turpināta vismaz 14 dienas, bet ne ilgāk par 42 dienām.
Patients in both study arms were permitted to switch to oral fluconazole after at least 10 days of intravenous therapy, provided that they were able to tolerate oral medication and were afebrile for at least 24 hours, and that the most recent blood cultures were negative for Candida species.
Abos atzaros pacientiem pēc vismaz 10 dienas ilgas intravenozas terapijas ļāva pāriet uz perorālu flukonazola lietošanu tad, ja viņi panesa perorālu terapiju, ja ne mazāk kā 24 stundas viņiem nebija drudža un ja pēdējās asiņu kultūrās netika atrastas Candida ģints sēnītes.
Patients who received at least one dose of study medication and who had a positive culture for Candida species from a normally sterile site before study entry were included in the modified intent-
Pacienti, kas bija saņēmuši vismaz vienu pētāmā preparāta devu un kam pirms pētījuma paņemtā kultūrā no normāli sterilas vietas bija atrastas Candida ģints sēnītes, tika iekļauti modificētā ārstēšanai apzināto pacientu (modified intent- to- treat – MITT) populācijā.
In the primary efficacy analysis, global response in the MITT populations at the end of intravenous therapy, anidulafungin was compared to fluconazole in a pre-specified two- step statistical comparison (non-inferiority followed by superiority).
Primārajā efektivitātes analīzē intravenozās terapijas beigās tika salīdzināta MITT populāciju kopējā atbildreakcija uz anidulafungīnu un flukonazolu, izmantojot iepriekš izvēlētu, divpakāpju statistiskās salīdzināšanas metodiku (vērtējums “ ne sliktāks ” (non- inferiority), kam seko “ pārākuma ” (superiority) novērtējums).
A successful global response required clinical improvement and microbiological eradication.
Pozitīvai kopējai reakcijai bija nepieciešama klīniska uzlabošanās un mikrobioloģiski pierādīta sēnīšu izzušana.
Patients were followed for six weeks beyond the end of all therapy.
Pacientus turpināja novērot vēl sešas nedēļas pēc terapijas beigām.
Two hundred and fifty-six patients, ranging from 16 to 91 years in age, were randomised to treatment and received at least one dose of study medication.
Terapijai tika randomizēti 256 pacienti vecumā no 16 līdz 91 gadam, un viņi saņēma vismaz vienu pētāmā preparāta devu.
The most frequent species isolated at baseline were C. albicans (63.8% anidulafungin, 59.3% fluconazole), followed by C. glabrata (15.7%, 25.4%), C. parapsilosis (10.2%, 13.6%) and C. tropicalis (11.8%, 9.3%) - with 20, 13 and 15 isolates of the last 3 species, respectively, in the anidulafungin group.
Visbiežāk izolēta C. albicans (63, 8% anidulafungīna, 59, 3% flukonazola grupā), biežuma ziņā tai seko C. glabrata (15, 7%, 25, 4%), C. parapsilosis (10, 2%, 13, 6%) un C. tropicalis (11, 8%, 9, 3%) - ar 20, 13 un 15 izolātiem attiecīgi pēdējās 3 ģintīs anidulafungīna grupā.
The majority of patients had Apache II scores ≤ 20 and very few were neutropenic.
Lielākai daļai pacientu APACHE II skaitlis bija ≤20, neitropēnija konstatēta tikai dažiem pacientiem.
Efficacy data, both overall and by various subgroups, are presented below in Table 1.
6 Efektivitātes rādītāji abās grupās un dažādās apakšgrupās atspoguļoti 1. tabulā.
Global success in the MITT population: primary and secondary endpoints
Pozitīvie iznākumi MITT populācijā: primārie un sekundārie galarezultāti
Anidulafungin
Anidulafungīna
Fluconazole
Flukonazola
Between group difference a (95% CI)
(95% TI)
End of IV Therapy (1º endpoint) Candidaemia only Other sterile sitesb c
Kandidēmija Citas sterilas vietas infekcijab c
15.42 (3.9, 27.0) 14.7 (2.5, 26.9) -
14, 7 (2, 5; 26, 9) -
Peritoneal fluid/ IA abscess Other
Peritoneālā šķidr. / IA abscess
Apache II score ≤ 20 Apache II score > 20
APACHE II skaitlis ≤ 20
Non-neutropenic (ANC, cells/ mm3 > 500) Neutropenic (ANC, cells/ mm3 ≤ 500) At Other Endpoints
Nav neitropēnijas (ANC, šūnas/ mm3 > 500)
End of All Therapy 2 Week Follow-up 6 Week Follow-up a
17, 24 (2, 9; 31, 6) e Visas terapijas beigās
17.24 (2.9, 31.6)e 15.41 (0.4, 30.4)e 11.84 (-3.4, 27.0)e
15, 41 (0, 4; 30, 4) e
Mortality rates in both the anidulafungin and fluconazole arms are presented below in Table 2:
2 nedēļas pēc terapijas beigām
Table 2.
2. tabula.
Mortality
Mirstība
Anidulafungin
Anidulafungīna grupā
Fluconazole
Flukonazola grupā
Overall study mortality Mortality during study therapy Mortality attributed to Candida infection
Kopējā mirstība pētījuma laikā Mirstība pētījuma terapijas gaitā Mirstība saistībā ar Candida infekciju
General pharmacokinetic characteristics The pharmacokinetics of anidulafungin have been characterised in healthy subjects, special populations and patients.
Farmakokinētikas vispārīgais raksturojums Anidulafungīna farmakokinētika pētīta veseliem subjektiem, īpašās populācijās un pacientiem.
A low intersubject variability in systemic exposure (coefficient of variation ~25%) was observed.
Sistēmiskas ekspozīcijas apstākļos novērota neliela variabilitāte starp subjektiem (variācijas koeficients ∼25%).
The steady state was achieved on the first day after a loading dose (twice the daily maintenance dose).
Līdzsvara koncentrācija tika sasniegta pirmajā dienā pēc piesātinošās devas (divas reizes lielākas par dienas balstdevu) ievadīšanas.
Distribution The pharmacokinetics of anidulafungin are characterised by a rapid distribution half-life (0.5-1 hour) and a volume of distribution, 30-50 l, which is similar to total body fluid volume.
Izplatība Anidulafungīna farmakokinētikai raksturīga strauja izplatīšanās (tās pusperiods 0, 5– 1 stunda) un 30 – 50 l izplatības tilpums, kas atbilst ķermeņa kopējam šķidruma tilpumam.
Anidulafungin is extensively bound (> 99%) to human plasma proteins.
Anidulafungīns intensīvi saistās ar cilvēka plazmas proteīniem (> 99%).
No specific tissue distribution studies of anidulafungin have been done in humans.
Anidulafungīna izplatība dažādos audos cilvēkam nav
Therefore, no information is available about the penetration of anidulafungin into the cerebrospinal fluid (CSF) and/ or across the blood-brain barrier.
7 pētīta, tādēļ nav zināms, vai anidulafungīns nonāk cerebrospinālajā šķidrumā (CSŠ) un/ vai tas šķērso hematoencefālisko barjeru.
Biotransformation Hepatic metabolism of anidulafungin has not been observed.
Biotransformācija Anidulafungīna hepatisks metabolisms nav novērots.
Anidulafungin is not a clinically relevant substrate, inducer, or inhibitor of cytochrome P450 isoenzymes.
Anidulafungīns nav klīniski nozīmīgs citohroma P450 izoenzīmu substrāts, inducētājs vai inhibitors.
It is unlikely that anidulafungin will have clinically relevant effects on the metabolism of drugs metabolised by cytochrome P450 isoenzymes.
Nav gaidāms, ka anidulafungīns varētu būtiski ietekmēt citohroma P450 izoenzīmu metabolizēto zāļu metabolismu.
Anidulafungin undergoes slow chemical degradation at physiologic temperature and pH to a ring- opened peptide that lacks antifungal activity.
Anidulafungīns fizioloģiskos temperatūras un pH apstākļos lēnām ķīmiski sadalās līdz peptīdam ar vaļēju gredzenu, kuram nepiemīt antifungāla aktivitāte.
The in vitro degradation half-life of anidulafungin under physiologic conditions is approximately 24 hours.
Fizioloģiskos apstākļos anidulafungīna in vitro degradācijas pusperiods ir aptuveni 24 stundas.
In vivo, the ring-opened product is subsequently converted to peptidic degradants and eliminated mainly through biliary excretion.
In vivo produkts ar vaļējo gredzenu pārvēršas peptīdu degradācijas produktos, kas tiek izvadīti galvenokārt ar žulti.
Elimination The clearance of anidulafungin is about 1 l/ h.
Eliminācija Anidulafungīna klīrenss ir apmēram 1 l/ h.
Anidulafungin has a predominant elimination half-life of approximately 24 hours that characterizes the majority of the plasma concentration-time profile, and a terminal half-life of 40-50 hours that characterises the terminal elimination phase of the profile.
Anidulafungīnam ir pārsvarā ap 24 stundām garš pusizvadīšanas periods, kas raksturo plazmas koncentrācijas- laika profila lielāko daļu, un 40 – 50 stundu garš pilnīgas izvadīšanas pusperiods, kas raksturo šī profila pilnīgas izvadīšanas fāzi.
In a single-dose clinical study, radiolabeled (14C) anidulafungin (~88 mg) was administered to healthy subjects.
Vienas, atsevišķas devas klīniskā pētījumā veseliem subjektiem ievadīja ar 14C iezīmētu anidulafungīnu (∼88 mg).
Approximately 30% of the administered radioactive dose was eliminated in the faeces over 9 days, of which less than 10% was intact drug.
Ap 30% ievadītās radioaktīvās devas 9 dienu laikā tika izvadīti ar izkārnījumiem, pie tam mazāk nekā 10% − neaktīvā formā.
Less than 1% of the administered radioactive dose was excreted in the urine, indicating negligible renal clearance.
Urīnā nonāca mazāk par 1% ievadītās radioaktīvās devas, kas liecina par nenozīmīgu klīrensu caur nierēm.
Anidulafungin concentrations fell below the lower limits of quantitation 6 days post-dose.
6 dienas pēc devas ievadīšanas anidulafungīna koncentrācija bija kritusies zem izmērāma līmeņa.
Negligible amounts of drug-derived radioactivity were recovered in blood, urine, and faeces 8 weeks post-dose.
8 nedēļas pēc devas ievadīšanas asinīs, urīnā un izkārnījumos bija konstatējams niecīgs iezīmētā preparāta radioaktivitātes daudzums.
Linearity Anidulafungin displays linear pharmacokinetics across a wide range of once daily doses (15-130 mg).
Linearitāte Anidulafungīnam piemīt lineāra farmakokinētika plašā vienreiz dienā ievadāmu devu diapazonā (15 – 130 mg).
Special populations Patients with fungal infections The pharmacokinetics of anidulafungin in patients with fungal infections are similar to those observed in healthy subjects based on population pharmacokinetic analyses.
Farmakokinētika īpašās pacientu populācijās Pacienti ar sēnīšinfekcijām Pēc populāciju farmakokinētiskās analīzes datiem, pacientiem ar sēnīšinfekcijām anidulafungīna farmakokinētika ir tāda pati kā veseliem subjektiem.
With the 200/ 100 mg daily dose regimen at an infusion rate of 1.1 mg/ min, the steady state Cmax and trough concentrations (Cmin) could reach approximately 7 and 3 mg/ l, respectively, with an average steady state AUC of approximately 110 mg⋅ h/ l.
Pie dienas devu režīma 200/ 100 mg un infūzijas ātruma 1, 1 mg/ min Cmax un minimālā koncentrācija (Cmin) stabilas koncentrācijas fāzē var sasniegt, attiecīgi, ap 7 un 3 mg/ l, bet AUC – vidēji ap 110 mg. h/ l.
Weight Although weight was identified as a source of variability in clearance in the population pharmacokinetic analysis, weight has little clinical relevance on the pharmacokinetics of anidulafungin.
Ķermeņa svars Kaut arī populāciju farmakokinētiskā analīze liecina, ka ķermeņa svars ir viens no faktoriem, kas nosaka klīrensa variabilitāti, tomēr tam nav klīniski būtiskas ietekmes uz anidulafungīna farmakokinētiku.
8 Gender Plasma concentrations of anidulafungin in healthy men and women were similar.
Dzimums Anidulafungīna koncentrācija plazmā veseliem vīriešiem un sievietēm ir līdzīga.
In multiple-dose patient studies, drug clearance was slightly faster (approximately 22%) in men.
Vairākdevu pētījumos zāļu klīrenss bija nedaudz ātrāks (apmēram 22%) vīriešiem.
Elderly The population pharmacokinetic analysis showed that median clearance differed slightly between the elderly group (patients ≥ 65, median CL = 1.07 l/ h) and the non-elderly group (patients < 65, median CL = 1.22 l/ h), however the range of clearance was similar.
Vecums Populācijasfarmakokinētiskā analīze rāda, ka vidējais klīrenss gados vecāku cilvēku grupā (≥ 65 gadi; vidējais KL = 1, 07l/ h) un jaunāku cilvēku grupā (< 65 gadi; vidējais KL = 1, 22l/ h) nedaudz atšķiras, taču klīrensa diapazons ir tāds pats.
Ethnicity Anidulafungin pharmacokinetics were similar among Caucasians, Blacks, Asians, and Hispanics.
Etniskā piederība Anidulafungīna farmakokinētika baltajiem cilvēkiem, melnādainiem cilvēkiem, aziātiem un latīņamerikāņiem neatšķiras.
HIV positivity Dosage adjustments are not required based on HIV positivity, irrespective of concomitant anti- retroviral therapy.
HIV pozitīvi cilvēki HIV pozitīviem cilvēkiem neatkarīgi no tā, vai viņi saņem antiretrovīrusu terapiju, devas nav jāpielāgo.
Hepatic insufficiency Anidulafungin is not hepatically metabolised.
8 Aknu mazspēja Anidulafungīns netiek metabolizēts aknās.
Anidulafungin pharmacokinetics were examined in subjects with Child-Pugh class A, B or C hepatic insufficiency.
Anidulafungīna farmakokinētika pētīta pacientiem ar A, B un C klases (pēc Child- Pugh) aknu mazspēju.
Anidulafungin concentrations were not increased in subjects with any degree of hepatic insufficiency.
Šiem pacientiem neatkarīgi no aknu mazspējas pakāpes anidulafungīna koncentrācija nebija paaugstināta.
Although a slight decrease in AUC was observed in patients with Child-Pugh C hepatic insufficiency, the decrease was within the range of population estimates noted for healthy subjects.
Pacientiem ar C pakāpes aknu mazspēju konstatēts nedaudz samazināts AUC, taču šis samazinājums nepārsniedza šī rādītāja svārstību robežas veseliem subjektiem populācijas pētījumos.
Renal insufficiency Anidulafungin has negligible renal clearance (< 1%).
Nieru mazspēja Anidulafungīna klīrenss caur nierēm ir niecīgs (< 1%).
In a clinical study of subjects with mild, moderate, severe or end stage (dialysis-dependent) renal insufficiency, anidulafungin pharmacokinetics were similar to those observed in subjects with normal renal function.
Klīniskā pētījumā pacientiem, kam bija viegla, mērena, smaga vai termināla (no dialīzes atkarīga) nieru mazspēja, anidulafungīna farmakokinētika bija tāda pati kā subjektiem, kam nieru funkcija ir normāla.
Anidulafungin is not dialysable and may be administered without regard to the timing of hemodialysis.
Anidulafungīns dialīzes ceļā neizvadās, un to var ievadīt neatkarīgi no hemodialīzes plāna.
Paediatric The pharmacokinetics of anidulafungin after at least 5 daily doses were investigated in 24 immunocompromised paediatric (2 to 11 years old) and adolescent (12 to 17 years old) patients with neutropenia.
Bērni un pusaudži Anidulafungīna farmakokinētika pētīta 24 imūnkompromitētiem bērniem (no 2 līdz 11 gadiem) un pusaudžiem (no 12 līdz 17 gadiem) ar neitropēniju pēc vismaz 5 dienu ilgas anidulafungīna ievadīšanas.
Steady state was achieved on the first day after a loading dose (twice the maintenance dose), and steady state Cmax and AUCss increase in a dose-proportional manner.
Vienmērīgas koncentrācijas līmenis tika sasniegts pirmajā dienā pēc piesātinošas (par balstdevu divreiz lielākas) devas saņemšanas, un stabilā fāzē Cmax un AUC pieauga proporcionāli devai.
Both regimens were well- tolerated by these patients.
Sistēmiskā ekspozīcija, saņemot balstdevu 0, 75 vai 1, 5 mg/ kg/ d, šajā populācijā bija salīdzināma ar ekspozīciju, kādu novēro pieaugušiem, kas saņem, attiecīgi, 50 vai 100 mg/ kg/ d.
5.3 Preclinical safety data
Abus režīmus pacienti labi panesa.
In 3 month studies, evidence of liver toxicity, including elevated enzymes and morphologic alterations, was observed in both rats and monkeys at doses 4- to 6-fold higher than the anticipated clinical therapeutic exposure.
5. 3 Preklīniskie dati par drošību
In vitro and in vivo genotoxicity studies with anidulafungin provided no evidence of genotoxic potential.
3 mēnešus ilgos pētījumos ar žurkām un pērtiķiem, kas saņēma 4−6 reizes lielākas devas par devām, kas radītu klīniski terapeitisku ekspozīciju, tika novērota toksicitāte aknām, tostarp enzīmu līmeņa pieaugums un morfoloģiskas pārmaiņas aknās.
Long-term studies in animals have not been conducted to evaluate the carcinogenic potential of anidulafungin.
Ne in vitro, ne in vivo veiktos genotoksicitātes pētījumos anidulafungīnam nav novērots genotoksisks potenciāls.
Administration of anidulafungin to rats did not indicate any effects on reproduction, including male and female fertility.
Anidulafungīna ievadīšana žurkām neietekmēja to reproduktivitāti, nemazinot ne tēviņu, ne mātīšu auglību.
Anidulafungin crossed the placental barrier in rats and was detected in foetal plasma.
Žurkām anidulafungīns iet cauri placentai un tas atrasts augļu plazmā.
Embryo-foetal development studies were conducted with doses between 0.2- and 2-fold (rats) and between 1- and 4-fold (rabbits) the proposed therapeutic maintenance dose of 100 mg/ day.
Embrija- augļa attīstības pētījumos tika lietota 0, 2 līdz 2 reizes augstāka deva (žurkām) un 1 līdz 4 reizes augstāka deva (trušiem), nekā ieteiktā uzturošā terapeitiskā deva - 100 mg / dienā.
9 Anidulafungin did not produce any drug-related developmental toxicity in rats at the highest dose tested.
Anidulafungīns neradīja ar zāļu lietošanu saistītu attīstības toksicitāti žurkām pie augstākās ievadītās devas.
Developmental effects observed in rabbits (slightly reduced foetal weights) occurred only at the highest dose tested, a dose that also produced maternal toxicity.
Trušiem novērotie attīstības traucējumi (nedaudz samazināts augļu svars) tika konstatēti tikai pie augstākās devas, kas mātītēm arī radīja toksicitāti.
Crossing of the blood-brain barrier by anidulafungin was limited in healthy rats; however, in rabbits with disseminated candidiasis, anidulafungin has been shown to cross the blood-brain barrier and reduce fungal burden in the brain.
Veselām žurkām neliels daudzums anidulafungīna šķērso hematoencefālisko barjeru, bet trušiem ar izkaisīto kandidozi anidulafungīns šķērso hematoencefālisko barjeru un samazina sēnīšu invāziju smadzenēs.
Rats were dosed with anidulafungin at three dose levels and anesthetised within one hour using a combination of ketamine and xylazine.
Žurkām ievadīja anidulafungīnu trīs dažādās devās un pēc tam stundas laikā tās anestezēja, izmantojot ketamīna un ksilazīna kombināciju.
Rats in the high dose group experienced infusion-related reactions that were exacerbated by anaesthesia.
Žurkām, kas saņēma lielāko devu, novērotas ar infūziju saistītas reakcijas, kuras anestēzija pastiprināja.
Some rats in the mid dose group experienced similar reactions but only after administration of anaesthesia.
Vidējās devas grupā dažiem dzīvniekiem izpaudās līdzīgas reakcijas, taču tikai pēc anestēzijas līdzekļu ievadīšanas.
There were no adverse reactions in the low- dose animals in the presence or absence of anaesthesia, and no infusion-related reactions in the mid- dose group in the absence of anaesthesia.
Mazākās devas grupā dzīvniekiem neatkarīgi no anestēzijas netika novērotas šādas blakusparādības, un vidējās devas grupā dzīvniekiem ar infūziju saistītas reakcijas neradās, ja tie nebija saņēmuši anestēziju.
Fructose Mannitol Polysorbate 80 Tartaric acid Sodium hydroxide (for pH-adjustment) Hydrochloric acid (for pH-adjustment)
Pulveris fruktoze, mannitols, polisorbāts 80, vīnskābe, nātrija hidroksīds (pH korekcijai), sālsskābe (pH korekcijai)
Ethanol anhydrous Water for injections
Šķīdinātājs bezūdens etanols, ūdens injekcijām
This medicinal product must not be mixed with other medicinal products or electrolytes except those mentioned in section 6.6.
Šo medicīnisko produktu nedrīkst sajaukt vai ievadīt kopā ar citām zālēm vai elektrolītiem, izņemot tos, kas norādīti 6. 6 sadaļā.
Powder and solvent:
Pulveris un šķīdinātājs:
The reconstituted solution should be further diluted within an hour.
Pagatavotais šķīdums: pēc pulvera izšķīdināšanas koncentrētais šķīdums jāatšķaida stundas laikā.
Chemical and physical in-use stability of the reconstituted solution has been demonstrated for 3 hours at 25ºC and for 2 hours at 5°C.
Pierādīts, ka pagatavotais šķīdums saglabā lietošanai nepieciešamo ķīmisko un fizikālo stabilitāti 3 stundas 25°C temperatūrā un 2 stundas 5°C temperatūrā.
Chemical and physical in-use stability of the infusion solution has been demonstrated for 24 hours at 25ºC.
Infūziju šķīdums: pierādīts, ka infūziju šķīdums 25°C temperatūrā saglabā lietošanai nepieciešamo ķīmisko un fizikālo stabilitāti 24 stundas.
From a microbiological point of view, the product should be used immediately.
No mikrobioloģiskā viedokļa produkts jāizlieto nekavējoties.
If not used immediately, in-use storage times and conditions are the responsibility of the user.
Ja tas netiek tūliņ izlietots, tad par uzglabāšanas ilgumu un apstākļiem ir atbildīgs lietotājs.
10 6.4 Special precautions for storage
6. 4 Īpaši uzglabāšanas nosacījumi
For storage conditions of the reconstituted medicinal product, see section 6.3.
Izšķīdināto zāļu uzglabāšanas nosacījumus skatīt apakšpunktā 6. 3.
30 ml Type 1 glass vial with an elastomeric stopper and aluminium seal with flip-off cap.
Pulveris 1. klases stikla 30 ml flakons ar elastomēra aizbāzni un alumīnija aizsarguzmavu, kurai ir atvāžams vāciņš.
30 ml of 20% (w/ w) ethanol anhydrous in water for injections in a Type 1 glass vial with an elastomeric stopper and aluminium seal with flip-off cap.
Šķīdums 30 ml 20% (w/ w) bezūdens etanola ūdens šķīdums injekcijām 1. klases stikla flakonā ar elastomēra aizbāzni un alumīnija uzmavu, kurai ir atvāžams vāciņš.
ECALTA will be available as a box containing 1 vial of 100 mg powder and 1 vial of 30 ml solvent.
ECALTA būs pieejams kārbās, kas satur 1 flakonu ar 100 mg pulvera un 1 flakonu ar 30 ml šķīdinātāja.
6.6 Special precautions for disposal and other handling
10 6. 6 Norādījumi par sagatavošanu lietošanai un iznīcināšanu
ECALTA must be reconstituted with the solvent (20% (w/ w) ethanol anhydrous in water for injections) and subsequently diluted with ONLY 9 mg/ ml (0.9%) sodium chloride for infusion or 50 mg/ ml (5%) glucose for infusion.
ECALTA jāšķīdina klāt pieliktajā šķīdinātājā (20% (w/ w) bezūdens etanola ūdens šķīdumā injekcijām) un tad jāatšķaida, pie tam TIKAI ar 9 mg/ ml (0, 9%) nātrija hlorīda šķīdumu infūzijām vai 50 mg/ ml (5%) glikozes šķīdumu infūzijām.
The compatibility of reconstituted ECALTA with intravenous substances, additives, or medicines other than 9 mg/ ml (0.9%) sodium chloride for infusion or 50 mg/ ml (5%) glucose for infusion has not been established.
Vai ECALTA šķīdums ir saderīgs ar citām intravenozi ievadāmām vielām, piedevām vai medikamentiem, nav zināms.
Reconstitution Aseptically reconstitute each vial with the solvent (20% (w/ w) ethanol anhydrous in water for injections) to provide a concentration of 3.33 mg/ ml.
Šķīdināšana Flakona saturs aseptiski jāizšķīdina šķīdinātājā (20% (w/ w) bezūdens etanola ūdens šķīdumā injekcijām), tā iegūstot koncentrāciju 3, 33 mg/ ml.
The reconstitution time can be up to 5 minutes.
Šķīšana var ilgt līdz 5 minūtēm.
The reconstituted solution should be clear and free from visible particulates.
Iegūtajam šķīdumam jābūt caurspīdīgam un dzidram, bez redzamām daļiņām.
After subsequent dilution, the solution is to be discarded if particulate matter or discoloration is identified.
Ja pēc tam, kad šķīdums atšķaidīts, tajā parādās sīkas daļiņas vai tas maina krāsu, šķīdums ir jāiznīcina.
The reconstituted solution must be further diluted within an hour and administered within 24 hours.
Iegūtais šķīdums ir jāatšķaida stundas laikā un jāievada 24 stundu laikā.
Dilution and infusion Aseptically transfer the contents of the reconstituted vial(s) into an intravenous bag (or bottle) containing either 9 mg/ ml (0.9%) sodium chloride for infusion or 50 mg/ ml (5%) glucose for infusion obtaining an anidulafungin concentration of 0.36 mg/ ml.
Atšķaidīšana un ievadīšana Aseptiski paņemiet no flakona (- iem) šķīdumu un ievadiet to intravenozā maisā (vai pudelē) ar 9 mg/ ml (0, 9%) nātrija hlorīda šķīdumu infūzijām vai 50 mg/ ml (5%) glikozes šķīdumu infūzijām, tādējādi iegūstot anidulafungīna koncentrāciju 0, 36 mg/ ml.
The table below provides the volumes required for each dose.
Tālāk tabulā norādīti tilpumi, kādi nepieciešami katrai no devām.
Dilution requirements for ECALTA administration
Atšķaidīšanas nosacījumi pirms ECALTA ievadīšanas
Number
Kārbu skaits
Total
Izšķīdinātā preparāta
Infusion
Infūzijas tilpums *
Total infusion
Kopējais infūzijas
Infusion solution
Infūzijas šķīduma
reconstituted volume
Infūzijas ātrums
volume A volume
tilpums tilpums
concentration
koncentrācija
30 ml (1 box)
30 ml (1 kārba)
60 ml (2 boxes)
60 ml (2 kārbas)
Either 9 mg/ ml (0.9%) sodium chloride for infusion or 50 mg/ ml (5%) glucose for infusion.
* Vai nu 9 mg/ ml (0, 9%) nātrija hlorīda šķīdums infūzijām vai 50 mg/ ml (5%) glikozes šķīdums infūzijām
Parenteral medicinal products should be inspected visually for particulate matter and discoloration prior to administration, whenever solution and container permit.
Parenterāli preparāti pirms ievadīšanas vizuāli jāpārbauda, vai tajā nav redzamas daļiņas un vai tas nav mainījis krāsu, ja vien to ļauj šķīdums un konteiners.
If either particulate matter or discolouration are identified, discard the solution.
Ja šķīdumā redzamas daļiņas vai tas mainījis krāsu, šķīdums jālikvidē.
For single use only.
Šķīdums paredzēts tikai vienai lietošanas reizei.
Waste materials should be disposed of in accordance with local requirements.
Izlietotie materiāli jāiznīcina atbilstoši vietējām prasībām.
11 7 MARKETING AUTHORISATION HOLDER
REĢISTRĀCIJAS APLIECĪBAS ĪPAŠNIEKS
Pfizer Limited, Ramsgate Road, Sandwich, Kent, CT13 9NJ, United Kingdom.
Pfizer Limited, Ramsgate Road, Sandwich, Kent, CT13 9NJ, Lielbritānija
20 September 2007
2007. gada 20. septembris
{MM/ YYYY}
{MM/ GGGG}
Detailed information on this medicinal product is available on the website of the European Medicines Agency (EMEA) http: / /www. emea. europa. eu/.
Sīkāka informācija par produktu atrodama Eiropas zāļu aģentūras (EMEA) mājaslapā http: // www. emea. europa. eu /.
12 ANNEX II
12 PIELIKUMS II
Rijksweg 12 BE-2870 Puurs Belgium
Rijksweg 12 BE- 2870 Puurs Beļģija
Pharmacovigilance system The MAH must ensure that the system of pharmacovigilance, as described in version 1.1 (8 November 2007 and included in variation EMEA/ H/ C/ 788/ II/ 06) presented in Module 1.8.1. of the Marketing Authorisation Application, is in place and functioning before and whilst the product is on the market.
Farmakovigilances sistēma Reģistrācijas apliecības īpašniekam jānodrošina, lai farmakovigilances sistēma, kas aprakstīta 1. 1 versijā (2007. gada 8. novembris; iekļauta izmaiņās EMEA/ H/ C/ 788/ II/ 06) un pievienota reģistrācijas pieteikumam 1. 8. 1 modulī, tiek ievērota un pildīta gan pirms reģistrācijas, gan pēc produkta ieviešanas tirgū.