qanastek/EMEA-V3 huggingface dataset:
The most common side effects with Visudyne (seen in between 1 and 10 patients in 100) are abnormal vision (blurry, hazy, fuzzy vision, flashes of light, decreased vision, grey or dark haloes, and black spots), reactions at the injection site (pain, swelling and inflammation), and infusion-related pain such as back pain, nausea (feeling sick), photosensitivity reactions (sunburn on skin areas exposed to light), asthenia (weakness) and hypercholesteraemia (high blood cholesterol).
Visbiežākās Visudyne blakusparādības (ko novēro 1 līdz 10 pacientiem no 100) ir redzes anomālijas (neskaidra, miglaina, neasa redze, gaismas zibšņi, pasliktināta redze, pelēki vai tumši oreoli, melni punkti), reakcijas injekcijas vietā (sāpes, satūkums un iekaisums) un ar infūziju saistītas sāpes, piemēram, muguras sāpes, nelabums (slikta dūša), gaismjutīguma reakcijas (saules apdegumi gaismai atklātās ādas daļās), astēnija (vājums) un hiperholesterēmija (augsts holesterīna līmenis asinīs).
For the full list of side effects reported with Visudyne, see the Package Leaflet.
Pilns visu Visudyne izraisīto blakusparādību apraksts ir atrodams zāļu lietošanas pamācībā.
Visudyne should not be used in people who may be hypersensitive (allergic) to verteporfin or any of the other ingredients, in patients with porphyria (an inability to break down chemicals called porphyrins) or in patients with severe liver disease.
Visudyne nedrīkst lietot cilvēkiem, kam ir iespējams paaugstināts jutīgums (alerģija) pret verteporfīnu vai kādu citu sastāvdaļu, pacientiem ar porfīriju (nespēja noārdīt ķīmiskas vielas, ko sauc par porfirīniem), kā arī pacientiem ar smagu aknu slimību.
Why has Visudyne been approved?
Kāpēc Visudyne tika apstiprināts?
The Committee for Medicinal products for Human Use (CHMP) decided that Visudyne’ s benefits are greater than its risks for the treatment of patients with subfoveal choroidal neovascularisation due to exudative age-related macular degeneration, when the lesions are predominantly classic, or due to pathological myopia.
Cilvēkiem paredzēto zāļu komiteja (CHMP) nolēma, ka ieguvumi no Visudyne ir lielāki par riskiem, ārstējot pacientus ar subfoveālu horoidālu neovaskularizāciju, sakarā ar eksudatīvo vecuma makulas deģenerāciju ar pārsvarā klasiskiem bojājumiem, vai sakarā ar patoloģisku miopiju.
The Committee recommended that Visudyne be given marketing authorisation.
Komiteja ieteica izsniegt Visudyne reģistrācijas apliecību.
Other information about Visudyne:
Cita informācija par Visudyne:
The European Commission granted a marketing authorisation valid throughout the European Union, for Visudyne to Novartis Europharm Limited on 27 July 2000.
Eiropas Komisija 2000. gada 27. jūlijā izsniedza Visudyne reģistrācijas apliecību, kas derīga visā Eiropas Savienībā, uzņēmumam Novartis Europharm Limited.
The marketing authorisation was renewed on 27 July 2005.
Reģistrācijas apliecība tika pagarināta 2005. gada 27. jūlijā.
The full EPAR for Visudyne is available here.
Pilns Visudyne EPAR teksts ir atrodams šeit.
Intravenous use
Intravenozām infūzijām
Glass vial
Stikla flakoni
1 x 10 ml vial
1 x 10 ml flakoni
Visudyne 15 mg powder for solution for infusion
Visudyne 15 mg pulveris infūziju šķīduma pagatavošanai.
Each vial contains 15 mg of verteporfin.
Viens flakons satur 15 mg verteporfīna (verteporfin).
After reconstitution, 1 ml contains 2 mg of verteporfin.
Pēc izšķīdināšanas, 1 ml satur 2 mg verteporfīna.
7.5 ml of reconstituted solution contains 15 mg of verteporfin.
7, 5 ml pagatavotā šķīduma satur 15 mg verteporfīna.
Powder for solution for infusion
Pulveris infūziju šķīduma pagatavošanai.
Dark green to black powder.
Pulveris, kura krāsa ir no tumši zaļas līdz melnai.
Visudyne is indicated for the treatment of
Visudyne ir indicēts:
- patients with exudative (wet) age-related macular degeneration (AMD) with predominantly
- pacientiem ar eksudatīvu („ mitrās ” formas) vecuma izraisītu makulāru deģenerāciju (Age -
classic subfoveal choroidal neovascularisation (CNV) or
related Macular Degeneration - AMD) ar galvenokārt klasisku subfoveālu horoidālu neovaskularizāciju (Choroidal Neovascularisation - CNV) vai
- patients with subfoveal choroidal neovascularisation secondary to pathological myopia.
- pacientiem ar sekundāru subfoveālu horoidālu neovaskularizāciju pēc patoloģiskas miopijas.
Visudyne should be used only by ophthalmologists experienced in the management of patients with age-related macular degeneration or with pathological myopia.
Visudyne jālieto tikai oftalmoloģijas speciālistiem, kam ir pieredze, ārstējot pacientus ar vecuma izraisītu makulāru deģenerāciju vai patoloģisku miopiju.
Visudyne photodynamic therapy (PDT) is a two-step process:
Pieaugušie un gados vecāki pacienti Visudyne fotodinamiskā terapija (Photo Dynamic Therapy - PDT) ir divpakāpju process.
The first step is a 10-minute intravenous infusion of Visudyne at a dose of 6 mg/ m2 body surface area, diluted in 30 ml infusion solution (see section 6.6).
Vispirms 10 minūšu ilgas intravenozas infūzijas veidā ievada 6 mg/ m2 ķermeņa virsmas Visudyne, kas atšķaidīts ar 30 ml infūziju šķīduma (skatīt apakšpunktu 6. 6.).
The second step is the light activation of Visudyne at 15 minutes after the start of the infusion.
Nākamais terapijas solis ir Visudyne aktivācija ar gaismu – 15 minūtes pēc infūzijas sākuma.
For this, a diode laser generating non-thermal red light (wavelength 689 nm ± 3 nm) is used via a slit lamp mounted fibre optic device and a suitable contact lens.
Šim nolūkam, izmantojot piemērotas kontaktlēcas, ar diodes lāzeru caur lampas spraugu un uzmontētu optiskās šķiedras ierīci ģenerē netermisku sarkanu gaismu (viļņa garums 689 nm ± 3 nm).
At the recommended light intensity of 600 mW/ cm2, it takes 83 seconds to deliver the required light dose of 50 J/ cm2.
Lai nodrošinātu nepieciešamo gaismas devu – 50 J/ cm2, izmantojot ieteikto gaismas intensitāti (600 mW/ cm2), ir nepieciešamas 83 sekundes.
The greatest linear dimension of the choroidal neovascular lesion is estimated using fluorescein angiography and fundus photography.
Horioidālā neovaskularizācijas bojājuma apjoms (lielākā lineārā dimensija) tiek noteikts izmantojot fluorescento angiogrāfiju un fundus fotografēšanu.
Fundus cameras with a magnification within the range of 2.4 - 2.6X are recommended.
Ieteicamas fundus kameras ar palielinājuma diapazonu 2, 4– 2, 6X.
The treatment spot should cover all neovasculature, blood and/ or blocked fluorescence.
Terapijas laukam vajadzētu nosegt visu neovaskularizāciju, asinis un/ vai bloķēto fluorescenci.
To ensure treatment of poorly demarcated lesion borders, an additional margin of 500 µm should be added around the visible lesion.
Lai nodrošinātu ārstēšanas efektivitāti, gadījumos, kad bojājums ir slikti norobežots, papildus redzamajam bojājumam jāpārklāj vēl 500 µm zona.
The nasal edge of the treatment spot must be at least 200 μ m from the temporal edge of the optic disc.
Koagulācijas nazālai malai nevajadzētu būt tuvāk par 200 µm optiskā diska temporālajai malai.
The maximum spot size used for the first treatment in the clinical studies was 6,400 μ m.
Lielākais pārklātais laukums klīniskajos pētījumos pirmajā ārstēšanas reizē bija 6 400 µm.
For treatment of lesions that are larger than the maximum treatment spot size, apply the light to the greatest possible area of active lesion.
Ārstējot bojājumus, kuri ir lielāki par laukumu, kuru varētu pārklāt, gaismas kūlim vajadzētu skart iespējami lielākās aktīvā bojājuma vietas.
2 It is important to follow the above recommendations to achieve the optimal treatment effect.
2 Lai panāktu optimālu terapijas efektu, ir būtiski ievērot iepriekš sniegtos norādījumus.
Patients should be re-evaluated every 3 months.
Pacienti atkārtoti jāizmeklē ar 3 mēnešu intervālu.
In the event of recurrent CNV leakage, Visudyne therapy may be given up to 4 times per year.
Horioidālās neovaskularizācijas (choroidal neovascularisation – CNV) noplūdes recidīva gadījumā Visudyne terapijas kursu iespējams atkārtot līdz pat 4 reizēm gadā.
Use in paediatric patients has not been investigated.
Lietošana pediatrijā Preparāta lietošana pediatrijas pacientiem nav pētīta.
Visudyne is also contraindicated in patients with porphyria and in patients with severe hepatic impairment.
Visudyne ir kontrindicēts arī pacientiem ar porfīriju un pacientiem ar smagiem aknu darbības traucējumiem.
Patients who receive Visudyne will become photosensitive for 48 hours after the infusion.
Pacientiem, kas saņem Visudyne, 48 stundas pēc infūzijas iestājas organisma jutība pret gaismu (fotosensitivitāte).
During that period, patients should avoid exposure of unprotected skin, eyes or other body organs to direct sunlight or bright indoor light such as tanning salons, bright halogen lighting, or high power lighting in surgery operating rooms or dental surgeries.
Šajā laikā pacientiem jāizvairās no tiešas saules staru vai spilgtas iekštelpu gaismas (piemēram, solārijs, spilgta halogēno spuldžu gaisma vai spēcīgs apgaismojums operāciju zālēs vai stomatoloģiskajos kabinetos) ietekmes uz neaizsargātu ādu, acīm vai citiem orgāniem.
Prolonged exposure to light from light-emitting medical devices such as pulse oximeters should also be avoided for 48 hours following Visudyne administration.
Jāizvairās arī ilgstoši uzturēties tādu gaismu emitējošu medicīnisku ierīču kā pulsa oksimetrs radītajā gaismā 48 stundu laikā pēc Visudyne saņemšanas.
If patients have to go outdoors in daylight during the first 48 hours after treatment, they must protect their skin and eyes by wearing protective clothing and dark sunglasses.
Ja pacientiem pirmo 48 stundu laikā pēc infūzijas ir jāatstāj telpas dienas gaismas periodā, āda un acis ir jāaizsargā, valkājot aizsargājošu apģērbu un tumšas saulesbrilles.
UV sunscreens are not effective in protecting against photosensitivity reactions.
Aizsardzībai pret fotosensitivitātes reakcijām UV staru aizsargekrāni ir neefektīvi.
Ambient indoor light is safe.
Vienmērīgs iekštelpu apgaismojums ir drošs.
Patients should not stay in the dark and should be encouraged to expose their skin to ambient indoor light, as it will help eliminate the drug quickly through the skin by a process called photobleaching.
Pacientiem nav jāatrodas tumsā un tie jāmudina pakļaut savu ādu vienmērīga iekštelpu apgaismojuma iedarbībai, tādējādi tas, tā sauktās fotobalināšanas ceļā, palīdzēs preparātu ātri izvadīt caur ādu.
Visudyne therapy should be considered carefully in patients with moderate hepatic impairment or biliary obstruction since no experience has been gained in these patients.
Visudyne terapija rūpīgi jāapsver pacientiem ar vidēji smagiem aknu darbības traucējumiem vai žults nosprostojumu, jo pieredzes par šādu pacientu ārstēšanu nav.
Patients who experience a severe decrease of vision (equivalent to 4 lines or more) within one week after treatment should not be re-treated, at least until their vision has completely recovered to pre- treatment level and the potential benefits and risks of subsequent treatment have been carefully considered by the treating physician.
Šajā gadījumā ārstējošam ārstam rūpīgi jāapsver nākamā terapijas kursa sniegtais ieguvums un potenciālais risks.
Extravasation of Visudyne, especially if the affected area is exposed to light, can cause severe pain, inflammation, swelling, blistering or discoloration at the injection site.
Visudyne ekstravazācija, īpaši, ja skartais rajons ir pakļauts gaismas iedarbībai, var izraisīt spēcīgas sāpes, iekaisumu, tūsku, čūlu veidošanos un (ādas) krāsas maiņu injekcijas vietā.
The relief of pain may require analgesic treatment.
Lai atvieglotu sāpes, var būt nepieciešama terapija ar pretsāpju preparātiem.
If extravasation occurs, infusion should be stopped immediately.
Ekstravazācijas gadījumā infūzija nekavējoties jāpārtrauc.
Protect the affected area thoroughly from bright direct light until swelling and discoloration have disappeared, and put cold compresses on the injection site.
Injekcijas vietā ir jāliek aukstas kompreses.
To avoid extravasation, a free-flowing intravenous line should be established before starting Visudyne infusion and the line should be monitored.
Lai izvairītos no ekstravazācijas, pirms Visudyne infūzijas sākuma ir jāpieslēdz brīvas plūsmas intravenozās infūzijas sistēma.
The largest possible arm vein, preferably the antecubital, should be used for the infusion and small veins in the back of the hand should be avoided.
Jāizvairās no mazo vēnu, kas atrodas rokas aizmugures daļā, izmantošanas.
Chest pain, vasovagal reactions and hypersensitivity reactions, which on rare occasions can be severe, have been reported.
Ir aprakstītas sāpes krūšu kurvī, vazovagālas un paaugstinātas jutības reakcijas, kas retos gadījumos var būt smagas.
Both vasovagal and hypersensitivity reactions are associated with general symptoms such as syncope, sweating, dizziness, rash, dyspnoea, flushing, and changes in blood pressure and heart rate.
Gan vazovagālās, gan paaugstinātas jutības reakcijas ir saistītas ar vispārējiem simptomiem, kā sinkopēm, svīšanu, reiboņiem, izsitumiem, elpas trūkumu, piesārtumu un asinsspiediena un sirds darbības izmaiņām.
Patients should be under close medical supervision during the Visudyne infusion.
Visudyne infūzijas laikā pacientam jāatrodas stingrā medicīniskā kontrolē.
There are no clinical data on the use of Visudyne in anaesthetised patients.
Nav klīnisko datu par Visudyne lietošanu pacientiem vispārējā anestēzijā.
In sedated or anaesthetised pigs, a Visudyne dose significantly higher than the recommended dose in patients given as a bolus
Injicējot Visudyne bolus injekcijas veidā sedatētām vai anestezētām cūkām devā, kas ievērojami pārsniedz cilvēkam ieteikto, tika novērotas nopietnas hemodinamikas izmaiņas, ieskaitot nāvi, kuru iespējams izraisīja
3 injection caused severe haemodynamic effects including death, probably as a result of complement activation.
3 komplementa aktivācija.
Pre-dosing with diphenhydramine diminished these effects, suggesting that histamine may play a role in this process.
Premedikācija ar difenhidramīnu mazināja šīs izpausmes, ļaujot secināt, ka histamīnam ir nozīme šo procesu izraisīšanā.
This effect was not observed in conscious non-sedated pigs, or in any other species, including man.
Šīs parādības netika novērotas pie samaņas esošām, nesedatētām cūkām vai jebkurām citām sugām, ieskaitot cilvēku.
Verteporfin at more than 5 times the expected maximum plasma concentration in treated patients, caused a low level of complement activation in human blood in vitro.
Verteporfīnam sasniedzot koncentrāciju, kura vairāk kā 5 reizes pārsniedz plazmā paredzamo ārstēšanas laikā, novēroja nelielu komplementa aktivāciju cilvēka asinīs in vitro.
No clinically relevant complement activation was reported in clinical trials but anaphylactic reactions have been reported during post-marketing surveillance.
Nav ziņu par klīniski būtisku komplementa aktivāciju klīniskajos pētījumos, taču pēcreģistrācijas uzraudzības laikā bija ziņojumi par anafilaktiskām reakcijām.
Patients should be under close medical supervision during the Visudyne infusion and caution should be exercised when Visudyne treatment under general anaesthesia is considered.
Visudyne infūzijas laikā pacients rūpīgi jānovēro un jāapsver vispārējās anestēzijas nepieciešamība Visudyne terapijas laikā.
There are no clinical data to support a concomitant treatment of the second eye.
Nav klīnisku datu, kas pamato vienlaicīgu terapiju otrā acī.
However, if treatment of the second eye is deemed necessary, light should be applied to the second eye immediately after light application in the first eye but no later than 20 minutes from the start of the infusion.
Tomēr, ja otras acs terapiju uzskata par nepieciešamu, otra acs ar gaismu jāapstaro tūlīt pēc pirmās acs apstarošanas, bet ne vēlāk kā 20 minūtes pēc infūzijas sākuma.
No clinical experience is available in patients with unstable heart disease (class III or IV) or in patients with uncontrolled arterial hypertension.
Par pacientiem ar nestabilu sirds slimību (III vai IV klase) vai nekontrolētu arteriālu hipertensiju klīniska pieredze nav pieejama.
No specific drug-drug interaction studies have been conducted in humans.
Specifiski pētījumi par zāļu mijiedarbību cilvēka organismā nav veikti.
It is possible that concomitant use of other photosensitising agents (e. g. tetracyclines, sulphonamides, phenothiazines, sulfonylurea, hypoglycaemic agents, thiazide diuretics, and griseofulvin) could increase the potential for photosensitivity reactions.
Ir iespējams, ka vienlaicīga citu fotosensibilizējošu preparātu (piemēram, tetraciklīna, sulfanilamīdu, fenotiazīna, sulfonilurīnvielas, hipoglikemizējošo preparātu, tiazīda grupas diurētisko preparātu un grizeofulvīna) lietošana var paaugstināt fotosensitivitātes reakciju iespēju.
Pregnancy For verteporfin no clinical data on exposed pregnancies are available.
Grūtniecība Klīniskie dati par verteporfīna lietošanu grūtniecības laikā nav pieejami.
Studies in animals have shown teratogenic effects in one species (rat) (see section 5.3).
Pētījumi ar dzīvniekiem liecināja par teratogēnu ietekmi vienas sugas dzīvniekiem (žurkām) (skatīt apakšpunktu 5. 3.).
Visudyne should not be used during pregnancy unless clearly necessary (only if the benefit justifies the potential risk to the foetus).
Visudyne grūtniecības laikā nevajadzētu lietot, ja vien nav absolūta nepieciešamība (tikai, ja ieguvums attaisno risku auglim).
Lactation Verteporfin and its diacid metabolic are excreted in human milk in low amounts.
Zīdīšana Verteporfīns un tā diskābes metabolīts nelielā daudzumā izdalās ar cilvēka mātes pienu.
It should therefore not be administered to nursing mothers, or breast-feeding should be interrupted for 48 hours after administration.
Tādēļ mātēm, kas zīda bērnu, to ievadīt nav atļauts, vai arī zīdīšana uz 48 stundām pēc preparāta ievades ir jāpārtrauc.
Following Visudyne treatment, patients may develop transient visual disturbances such as abnormal vision, vision decrease, or visual field defects that may interfere with their ability to drive or use machines.
Pēc terapijas ar Visudyne pacientiem var attīstīties pārejoši redzes traucējumi, piemēram, patoloģiska redze, redzes spējas pavājinājums vai redzes lauka defekti, kas var traucēt spēju vadīt transportlīdzekļus un apkalpot mehānismus.
Patients should not drive or use machines as long as these symptoms persist.
Kamēr šādi simptomi saglabājas, pacientiem nav atļauts vadīt transportlīdzekļus un apkalpot mehānismus.
In clinical trials, the following adverse reactions were considered potentially related to Visudyne therapy.
Klīniskajos pētījumos ir novērotas sekojošas nevēlamas blakusparādības, par kurām uzskata, ka tās ir saistītas ar Visudyne lietošanu.
Abnormal vision such as blurry, hazy, fuzzy vision, or flashes of light, decreased vision, visual field defect such as grey or dark haloes, scotoma and black spots.
Nevēlamas blakusparādības acīs Bieži (1– 10%): patoloģiska redze, piemēram, neskaidra/ miglaina redze vai zibšņi acīs, vājināta redzes spēja, redzes lauka defekti, kā pelēks vai tumšs oreols, skotomas un melni plankumi.
Severe vision decrease, equivalent to 4 lines or more, within seven days after treatment was reported in 2.1% of the verteporfin-treated patients in the placebo-controlled ocular Phase III clinical studies and in less than 1% of patients in uncontrolled clinical studies.
Smags redzes samazinājums, kas atbilst 4 vai vairāk rindām, septiņu dienu laikā pēc terapijas ir aprakstīts 2, 1% pacientu, kas verteporfīnu saņēma ar placebo kontrolētu III fāzes klīnisku oftalmoloģisku pētījumu laikā un mazāk kā 1% pacientu nekontrolētos klīniskos pētījumos.
The event occurred mainly in patients 4 with occult only (4.9%) or minimally classic CNV lesions in patients with AMD and was not reported for placebo-treated patients.
4 vecuma izraisītas makulāras deģenerācijas (Age- related Macular Degeneration - AMD) gadījumā.
Partial recovery of vision was observed in some patients.
Pacientiem, kuri saņēma placebo, parādību nenovēroja.
Retinal detachment (non-rhegmatogenous), subretinal/ retinal haemorrhage, vitreous haemorrhage.
Retāk (0, 1– 1%): tīklenes atslāņošanās (neregmatogēna), subretināla/ retināla asiņošana, stiklveida ķermeņa asiņošana.
Pain, oedema, inflammation, extravasation.
Nevēlamas blakusparādības injekcijas vietā Bieži (1– 10%): sāpes, tūska, iekaisums, ekstravazācija.
Haemorrhage, discoloration, hypersensitivity.
Retāk (0, 1– 1%): asiņošana, (ādas) krāsas maiņa, paaugstinātas jutības reakcijas.
Infusion-related pain primarily presenting as back pain, nausea, photosensitivity reaction, asthenia, hypercholesteraemia.
Sistēmiskas nevēlamas blakusparādības Bieži (1– 10%): ar infūziju saistītas sāpes, kas primāri izpaužas kā sāpes mugurā, nelabums, fotosensitivitātes reakcijas, astēnija, hiperholesterīnēmija.
Photosensitivity reactions (in 2.2% of patients and < 1% of Visudyne courses) occurred in the form of sunburn following exposure to sunlight, usually within 24 hours from Visudyne treatment.
Fotosensitivitātes reakcijas (2, 2% pacientu, < 1% Visudyne terapijas kursu) izpaužas kā saules apdegumi pēc atrašanās tiešos saules staros, parasti 24 stundu laikā pēc Visudyne terapijas kursa.
Such reactions should be avoided by compliance with the photosensitivity protection instructions given in section 4.4.
No šādām reakcijām jāizvairās, ievērojot instrukcijas, kas attiecas uz aizsardzību pret fotosensibilizāciju un ir aprakstītas apakšpunktā 4. 4.
The higher incidence of back pain during infusion in the Visudyne group was not associated with any evidence of haemolysis or allergic reaction and usually resolved by the end of the infusion.
Parasti infūzijas beigās muguras sāpes izzūd.
Myocardial infarction has been reported, particularly in patients with previous cardiovascular history, sometimes within 48 hours after the infusion.
Saņemti ziņojumi par miokarda infarkta gadījumiem (reizēm pat 48 stundu laikā pēc infūzijas), īpaši pacientiem ar sirds un asinsvadu sistēmas darbības traucējumiem anamnēzē.
Pain, hypertension, hyperesthesia, fever.
Retāk (0, 1– 1%): sāpes, hipertensija, hiperestēzija, drudzis.
Rare undesirable effects in clinical trials (< 0.1%) or spontaneously reported during post-marketing surveillance included:
Reti (< 0, 1%) klīnisko pētījumu vai pēcreģistrācijas novērojumu laikā konstatēto nevēlamo blakusparādību izpausmes ir:
Retinal or choroidal vessel non-perfusion, retinal pigment epithelial tear.
Nevēlamas blakusparādības acīs: tīklenes vai horoidālo asinsvadu necaurlaidība, tīklenes pigmentepitēlija plīsums.
Blistering.
Nevēlamas blakusparādības injekcijas vietā: čūlu veidošanās.
Vasovagal reactions and hypersensitivity reactions, which on rare occasions can be severe, have been reported.
Sistēmiskas nevēlamas blakusparādības: ir aprakstītas vazovagālas un paaugstinātas jutības reakcijas, kas retos gadījumos var būt smagas.
General symptoms can include headache, malaise, syncope, sweating, dizziness, rash, urticaria, pruritus, dyspnoea, flushing, and changes in blood pressure and heart rate.
Vispārējie simptomi var būt galvassāpes, vājums, sinkopes, svīšana, reiboņi, izsitumi, nātrene, nieze, elpas trūkums, piesārtums un asinsspiediena un sirds darbības izmaiņas.
Infusion-related back and chest pain, which may radiate to other areas, including but not limited to, the pelvis, shoulder girdle or rib cage.
Ar infūziju saistītas sāpes mugurā un krūtīs, kas var izstarot arī uz citām ķermeņa daļām, ieskaitot, bet ne tikai, uz iegurni, plecu joslu un ribām.
Most adverse reactions were mild to moderate and transient in nature.
Vairums nevēlamo blakusparādību ir vieglas vai vidēji smagas.
Undesirable effects reported in patients with pathological myopia were similar to those reported in patients with AMD.
Nevēlamās blakusparādības, kas aprakstītas pacientiem ar patoloģisku miopiju, ir līdzīgas tām, kas novērotas pacientiem ar AMD.
Overdose of drug and/ or light in the treated eye may result in non-selective non-perfusion of normal retinal vessels, with the possibility of severe vision decrease.
Preparāta pārdozēšana un/ vai gaismas iedarbība uz ārstēto aci var izraisīt neselektīvu normālo tīklenes asinsvadu necaurlaidību un, iespējams, smagu redzes samazinājumu.
Overdose of the drug may result in the prolongation of the period during which the patient remains photosensitive.
Preparāta pārdozēšana var paildzināt pacienta fotosensitivitātes periodu.
In such cases, the patient should prolong skin and eye protection from direct sunlight or bright indoor light for a period proportionate with the overdose given.
Šādā gadījumā pacientam nepieciešama ilgāka ādas un acu aizsardzība pret tiešas saules staru vai spilgta iekštelpu apgaismojuma iedarbību.
Verteporfin, also referred to as benzoporphyrin derivative monoacids (BPD-MA) consists of a 1:1 mixture of the equally active regioisomers BPD-MAC and BPD-MAD.
Verteporfīns, ko dēvē arī par benzoporfirīna atvasinājumu monoskābēm (BPD- MA), sastāv no vienādas aktivitātes reģioizomēru – BPD- MAC un BPD- MAD – maisījuma attiecībā 1: 1.
It is used as a light-activated drug (photosensitiser).
Šo maisījumu izmanto kā gaismas aktivētas zāles (fotosensibilizatoru).
By itself, the clinically recommended dose of verteporfin is not cytotoxic.
Pats verteporfīns, ja to lieto klīniskajai praksei ieteikto devu robežās, nav citotoksisks.
It produces cytotoxic agents only when activated by light in the presence of oxygen.
Citotoksiskas vielas tas rada tikai tad, ja to skābekļa klātbūtnē aktivē ar gaismu.
When energy absorbed by the porphyrin is transferred to oxygen, highly reactive short-lived singlet oxygen is generated.
Ja porfirīna absorbētā enerģija tiek nodota skābekļa molekulām, ģenerējas atomārs skābeklis ar ārkārtīgi augstu reaģēšanas spēju.
Singlet oxygen causes damage to biological structures within the diffusion range, leading to local vascular occlusion, cell damage and, under certain conditions, cell death.
Atomārais skābeklis tā izkliedes rajonā sagrauj bioloģiskās struktūras, kā rezultātā aizsprostojas asinsvadi un iestājas šūnu bojājumi un, noteiktos apstākļos, arī bojāeja.
The selectivity of PDT using verteporfin is based, in addition to the localised light exposure, on selective and rapid uptake and retention of verteporfin by rapidly proliferating cells including the endothelium of choroidal neovasculature.
PDT selektivitāti, izmantojot verteporfīnu, papildus lokālai aktivizācijai ar gaismu, pamato selektīva un ātra verteporfīna aizture strauji proliferējošās šūnās, ieskaitot arī endotēliju acs asinsvadu apvalka neovaskulāros jaunveidojumos).
Age-related Macular Degeneration with predominantly classic subfoveal lesions Visudyne has been studied in two randomised, placebo-controlled, double-masked, multicentre studies (BPD OCR 002 A and B or Treatment of Age-related Macular Degeneration with Photodynamic Therapy [TAP]).
Vecuma izraisīta makulāra deģenerācija ar galvenokārt klasiskiem subfoveāliem bojājumiem Visudyne ir pētīts divos randomizētos, dubultmaskētos, ar placebo kontrolētos daudzcentru pētījumos (BPD OCR 002 A un B, vai vecuma izraisītas makulāras deģenerācijas fotodinamiskā ārstēšana [Treatment of Age- related Macular Degeneration with Photodynamic Therapy - TAP]).
A total of 609 patients were enrolled (402 Visudyne, 207 placebo).
Pavisam pētījumos tika iekļauti 609 pacienti (402 pacienti saņēma Visudyne, 207 – placebo).
The objective was to demonstrate the long-term efficacy and safety of photodynamic therapy with verteporfin in limiting the decrease in visual acuity in patients with subfoveal choroidal neovascularisation due to age-related macular degeneration.
Pētījumu mērķis bija pierādīt fotodinamiskas terapijas, kurā izmanto verteporfīnu, ilgtermiņa efektivitāti un drošību, ierobežojot redzes asuma samazinājumu pacientiem ar subfoveālu acs asinsvadu apvalka neovaskularizāciju sakarā ar vecuma izraisītu makulāru deģenerāciju.
The primary efficacy variable was responder rate, defined as the proportion of patients who lost less than 15 letters (equivalent to 3 lines) of visual acuity (measured with the ETDRS charts) at month 12 relative to baseline.
Primārais (terapijas) efektivitātes kritērijs bija pacienta reakcija uz terapiju, kas ir definēta kā pacientu, kuriem pēc 12 mēnešiem redzes asums (mērījumi atbilstoši ETDRS tabulām), salīdzinot ar sākotnējo, samazinās par mazāk kā 15 zīmēm (atbilst 3 rindām), proporcionālā attiecība.
The following inclusion criteria were considered for the treatment: patients older than 50 years of age, presence of CNV secondary to AMD, presence of classic lesion components in the CNV (defined as a well-demarcated area of the fluorescence on angiography), CNV located subfoveally (involved the geometric centre of the foveal avascular zone), area of classic plus occult CNV ≥ 50% of the total lesion surface, greatest linear dimension of the entire lesion ≤ 9 Macular Photocoagulation Study (MPS) disc area, and a best-corrected visual acuity between 34 and 73 letters (i. e. approximately 20/ 40 and 20/ 200) in the treated eye.
Pacientus pētījumā iekļāva pēc sekojošiem kritērijiem: vecums 50 gadi un vairāk, CNV pēc AMD, klasiski bojājumi CNV gadījumā (definēti kā spilgti izteikta zona, izmeklējot ar fluorescences vai angiogrāfijas metodi), subfoveāla CNV lokalizācija (bojājumi aptver foveālās avaskulārās zonas ģeometrisko centru), klasisko un slēpto CNV laukums ≥ 50% kopējās bojājumu platības, lielākais attiecīgā bojājuma lineārais izmērs ≤ 9 makulārās fotokoagulācijas pētījuma (Macular Photocoagulation Study - MPS) diska laukumu, un vislabāk koriģētais redzes asums ārstētajā acī robežās no 34 līdz 73 zīmēm (atbilst aptuveni 20/ 40 un 20/ 200).
Presence of occult CNV lesions (fluorescence not well demarcated on the angiogram) was allowed.
Ir atļauta slēptu CNV bojājumu (angiogrammā fluorescence nav izteikti norobežota) klātbūtne.
Results indicate that, at 12 months, Visudyne was statistically superior to placebo in terms of the proportion of patients responding to the treatment.
Pētījuma rezultāti pierāda, ka pēc 12 mēnešiem, salīdzinot pacientu daudzumu, kas reaģē uz terapiju, Visudyne pārākums pār placebo ir statistiski ticams.
The studies showed a difference of 15% between treatment groups (61% for Visudyne-treated patients compared to 46% placebo-treated patients, p < 0.001, ITT analysis).
Pētījumi pierāda 15% atšķirību starp dažādām terapijas grupām (61% Visudyne saņēmušo pacientu pret 46% pacientu, kas saņēma placebo, p < 0, 001, ITT analīze).
This 15% difference between treatment groups was confirmed at 24 months (53% Visudyne versus 38% placebo, p < 0.001).
Šo 15% lielo atšķirību starp terapijas grupām apstiprina 24 mēnešus ilgi pētījumi (53% Visudyne grupā, salīdzinot ar 38% placebo gadījumā, p < 0, 001).
The subgroup of patients with predominantly classic CNV lesions (N=243; Visudyne 159, placebo 84) were more likely to exhibit a larger treatment benefit.
Pacientu apakšgrupā, kur galvenokārt bija diagnosticēti klasiski CNV bojājumi (N=243, Visudyne un placebo saņēma attiecīgi 159 un 84 pacienti), terapijas sniegtais ieguvums bija lielāks.
After 12 months, these patients showed a difference of 28% between treatment groups (67% for Visudyne patients compared to 39% for placebo patients, p < 0.001); the benefit was maintained at 24 months (59% versus 31%, p < 0.001).
Pēc 12 mēnešiem, salīdzinot grupās panāktos rezultātus, ārstētajiem pacientiem novēroja 28% atšķirību (67% pacientu, ko ārstēja ar Visudyne, salīdzināja ar 39% pacientu, kuri saņēma placebo, p < 0, 001).
In patients followed from month 24 onwards and treated with uncontrolled, open-label Visudyne treatment as needed, long-term extension data suggest that month-24 vision outcomes may be sustained for up to 60 months.
6 Saistība ar TAP pagarinājumu Pacientiem, kuri pēc 24. mēneša turpināja nekontrolētu, atklātu Visudyne terapiju kā plānots, ilgtermiņa pagarinājuma dati liecināja, ka pēc 24. mēneša redzes uzlabošanās rezultāti var ilgt līdz pat 60 mēnešiem.
In the TAP study in all lesion types, the average number of treatments per year were 3.5 in the first year after diagnosis and 2.4 in the second for the randomised placebo-controlled phase and 1.3 in the third year, 0.4 in the fourth and 0.1 in the fifth year for the open-label extension phase.
TAP pētījumā ar visiem bojājuma veidiem vidējais uzsākto terapiju skaits gadā bija 3, 5 pirmajā gadā pēc diagnozes uzstādīšanas un 2, 4 otrajā gadā randomizētā, placebo kontrolētā fāzē, un 1, 3 trešajā gadā, 0, 4 ceturtajā gadā un 0, 1 piektajā gadā atklātā pagarinājuma fāzē.
No additional safety concern was identified.
Nekādas papildus drošības sakarības netika novērotas.
Age-related Macular Degeneration with occult with no classic lesions The benefit of the product in the AMD patient population who have occult subfoveal CNV with evidence of recent or ongoing disease progression has not been demonstrated consistently.
Vecuma izraisīta makulāra deģenerācija ar slēptiem, ne- klasiskiem bojājumiem Preparāta lietošanas ieguvums AMD pacientu grupā ar slēptu subfoveālu CNV un liecībām par nesenu vai esošu slimības progresiju nav pilnībā pierādīts.
Two randomised, placebo-controlled, double-masked, multicentre, 24-month studies (BPD OCR 003 AMD, or Verteporfin in Photodynamic Therapy-AMD [VIP-AMD], and BPD OCR 013, or Visudyne in Occult Choroidal Neovascularisation [VIO]) were conducted in patients with AMD characterised by occult with no classic subfoveal CNV.
Tika veikti divi randomizēti, ar placebo kontrolēti, dubultmaskēti daudzcentru 24 mēnešus ilgi pētījumi (BPD OCR 003 AMD vai AMD verteporfīna fotodinamiskā terapija [Verteporfin in Photodynamic Therapy- AMD - VIP- AMD] un BPD OCR 013 vai Visudyne lietošana pie slēptas horoidālas neovaskularizācijas [Visudyne in Occult Choroidal Neovascularization - VIO]) AMD slimniekiem, kuriem raksturīgs slēpts, ne- klasisks subfoveāls CNV.
The VIO study included patients with occult with no classic subfoveal CNV with a visual acuity score of 73-34 letters (20/ 40-20/ 200), and patients with lesions > 4 MPS disc areas were to have baseline visual acuity < 65 letters (< 20/ 50).
VIO pētījumā tika iekļauti pacienti ar slēptu, ne- klasisku subfoveālu CNV un redzes asumu 73- 34 zīmes (20/ 40- 20/ 200), un pacienti ar MPS diska bojājumiem > 4 un redzes asumu < 65 zīmes (< 20/ 50).
364 patients (244 verteporfin, 120 placebo) were enrolled in this study.
Šajā pētījumā tika iekļauti 364 pacienti (244 pacientus ārstēja ar verteporfīnu, 120 saņēma placebo).
The primary efficacy parameter was the same as in TAP (see above), with an additional endpoint of month 24 defined.
Terapijas primārie efektivitātes parametri bija līdzīgi tiem, ko ieguva TAP (skatīt iepriekš), papildus nosakot vēl vienu pārbaužu galapunktu – 24. mēnesi.
Another efficacy parameter was also defined: the proportion of patients who lost less than 30 letters (equivalent to 6 lines) of visual acuity at months 12 and 24 relative to baseline.
Papildus tika noteikts vēl viens efektivitātes parametrs: pacientu, kam pēc 12 un 24 mēnešiem redzes asums, salīdzinot ar sākotnējo, samazinās par mazāk kā 30 zīmēm (atbilst 6 līnijām), proporcionālā attiecība.
The study did not show statistically significant results on the primary efficacy parameter at month 12 (15-letter responder rate 62.7% versus 55.0%, p=0.150; 30-letter responder rate 84.0% versus 83.3%, p=0.868) or at month 24 (15-letter responder rate 53.3% versus 47.5%, p=0.300; 30- letter responder rate 77.5% versus 75.0%, p=0.602).
Pētījuma rezultāti neuzrādīja statistiski nozīmīgu preparāta primārās efektivitātes parametru uzlabojumu ne 12. mēnesī (15 zīmju grupā pacientu reakcija uz terapiju 62, 7% pret 55, 0%, p=0, 150; 30 zīmju grupā pacientu reakcija uz terapiju 84, 0% pret 83, 3%, p=0, 868), ne arī 24. mēnesī (15 zīmju grupā pacientu reakcija uz terapiju 53, 3% pret 47, 5%, p=0, 300; 30 zīmju grupā pacientu reakcija uz terapiju 77, 5% pret 75, 0%, p=0, 602).
A higher percentage of patients who received Visudyne, compared with those who received placebo, experienced adverse events (88.1% versus 81.7%), associated adverse events (23.0% versus 7.5%), events leading to discontinuation (11.9% versus 3.3%) and events leading to death (n=10 [4.1%] versus n=1 [0.8%]).
Visudyne pacientu grupā, salīdzinot ar placebo, tika novērots procentuāli lielāks blakusparādību skaits (88, 1% pret 81, 7%), saistīto blakusparādību skaits (23, 0% pret 7, 5%), terapijas pārtraukšanas gadījumu skaits (11, 9% pret 3, 3%) un nāves gadījumu skaits (n=10 [4, 1%] pret n=1 [0, 8%]).
No death was considered to be related to treatment.
Neviens no šiem nāves gadījumiem netika saistīts ar ārstēšanu.
The VIP-AMD included patients with occult with no classic subfoveal CNV with a visual acuity score of > 50 letters (20/ 100).
VIP- AMD pētījumā tika iekļauti pacienti ar slēptu, ne- klasisku subfoveālu CNV un redzes asumu > 50 zīmes (20/ 100).
This study also included patients with classic containing CNV with a visual acuity score > 70 letters (20/ 40).
Šajā pētījumā tika iekļauti arī pacienti ar vai klasisku CNV un redzes asumu > 70 zīmes (20/ 40).
339 patients (225 verteporfin, 114 placebo) were enrolled in this study.
Šajā pētījumā tika iekļauti 339 pacienti (225 pacientus ārstēja ar verteporfīnu, 114 saņēma placebo).
The efficacy parameter was the same as in TAP and VIO (see above).
Terapijas efektivitātes parametri bija līdzīgi tiem, ko ieguva TAP un VIO (skatīt iepriekš).
At month 12, the study did not show statistically significant results on the primary efficacy parameter (responder rate 49.3% versus 45.6%, p=0.517).
12. mēnesī pētījuma rezultāti nekādu statistiski nozīmīgu preparāta primārās efektivitātes parametru uzlabojumu neuzrādīja (pacientu reakcija uz terapiju 49, 3% pret 45, 6%, p=0, 517).
At month 24, a statistically significant difference of 12.9% in favour of Visudyne compared to placebo was observed (46.2% versus 33.3%, p=0.023).
24. mēnesī, salīdzinot ar placebo, novēroja statistisku nozīmīgu atšķirību (12, 9%) par labu Visudyne (46, 2% pret 33, 3%, p=0, 023).
A group of patients who had occult with no classic lesions (n=258) showed a statistically significant difference of 13.7% in favour of Visudyne compared to placebo (45.2% versus 31.5%, p=0.032).
Pacientu grupā ar slēptiem, ne- klasiskiem bojājumiem (n=258), salīdzinot ar placebo, novēroja statistisku nozīmīgu atšķirību (13, 7%) par labu Visudyne (45, 2% pret 31, 5%, p=0, 032).
A higher percentage of patients who received Visudyne, compared with those who received placebo, experienced adverse events (89.3% versus 82.5%), associated adverse events (42.7% versus 18.4%) and events leading to discontinuation (6.2% versus 0.9%).
Visudyne pacientu grupā, salīdzinot ar placebo, procentuāli tika novērots lielāks blakusparādību skaits (89, 3% pret 82, 5%), saistīto blakusparādību skaits (42, 7% pret 18, 4%) un terapijas pārtraukšanas gadījumu skaits (6, 2% pret 0, 9%).
A lower percentage of Visudyne patients had events leading to death (n=4 [1.8%] versus n=3 [2.6%]); no death was considered to be related to treatment.
Visudyne pacientu grupā bija procentuāli neliels nāves gadījumu skaits (n=4 [1, 8%] pret n=3 [2, 6%]); neviens no šiem nāves gadījumiem netika saistīts ar ārstēšanu.
Pathological myopia One multicentre, double-masked, placebo-controlled, randomised study (BPD OCR 003 PM [VIP- PM]) was conducted in patients with subfoveal choroidal neovascularisation caused by pathological myopia.
Patoloģiska miopija Ir veikts viens daudzcentru, dubultmaskēts, randomizēts pētījums (BPD OCR 003 PM [VIP- PM]) ar pacientiem ar subfoveālu acs asinsvadu apvalka neovaskularizāciju, ko ir izraisījusi patoloģiska miopija.
A total of 120 patients (81 Visudyne, 39 placebo) were enrolled in the study.
Pavisam pētījumā tika iekļauti 120 pacienti, no kuriem 81 saņēma Visudyne, bet 39 – placebo.
The posology and retreatments were the same as in the AMD studies.
Preparātu lietošana un atkārtota terapija tika veikta tāpat kā AMD pētījumu laikā.
7 At month 12, there was a benefit of Visudyne for the primary efficacy endpoint (percentage of patients who lost less than 3 lines of visual acuity) – 86% for Visudyne versus 67% for placebo, p=0.011.
7 12. mēnesī novēroja Visudyne lietošanas panākto ieguvumu attiecībā uz tā primāro efektivitāti (pacientu procentuālā daļa, kam redzes asuma samazinājums bija mazāks par 3 rindām) – 86% lietojot Visudyne pret 67% placebo gadījumā (p=0, 011).
The percentage of patients who lost less than 1.5 lines was 72% for Visudyne and 44% for placebo (p=0.003).
Pacientu procentuālā daļa, kam redzes asuma zudums bija mazāks par 1, 5 rindām Visudyne un placebo lietošanas gadījumā bija attiecīgi 72% un 44% (p=0, 003).
At month 24, 79% Visudyne patients versus 72% placebo patients had lost less than 3 lines of visual acuity (p=0.38).
24. mēnesī 79% Visudyne pacientiem salīdzinot ar 72% placebo lietošanas pacientiem, kam redzes asuma samazinājums bija mazāks par 3 rindām (p=0, 38).
The percentage of patients who lost less than 1.5 lines was 64% for Visudyne and 49% for placebo (p=0.106).
Pacientu procentuālā daļa, kam redzes asuma zudums bija mazāks par 1, 5 rindām Visudyne un placebo lietošanas gadījumā bija attiecīgi 64% un 49% (p=0, 106).
This indicates that clinical benefit may diminish over time.
Minētais liecina, ka laika gaitā klīniskais ieguvums var samazināties.
In patients followed from month 24 onwards and treated with uncontrolled, open-label Visudyne treatment as needed, long-term extension data suggest that month-24 vision outcomes may be sustained for up to 60 months.
Saistība ar VIP- PM pagarinājumu Pacientiem, kuri pēc 24. mēneša turpināja nekontrolētu, atklātu Visudyne terapiju kā plānots, ilgtermiņa pagarinājuma dati liecināja, ka pēc 24. mēneša redzes uzlabošanās rezultāti var ilgt līdz pat 60 mēnešiem.
In the VIP-PM study in pathological myopia, the average number of treatments per year were 3.5 in the first year after diagnosis and 1.8 in the second for the randomised placebo-controlled phase and 0.4 in the third year, 0.2 in the fourth and 0.1 in the fifth year for the open-label extension phase.
VIP- PM pētījumā ar patoloģisku miopiju vidējais uzsākto terapiju skaits gadā bija 3, 5 pirmajā gadā pēc diagnozes uzstādīšanas un 1, 8 otrajā gadā randomizētā, placebo kontrolētā fāzē, un 0, 4 trešajā gadā, 0, 2 ceturtajā gadā un 0, 1 piektajā gadā atklātā pagarinājuma fāzē.
Distribution Cmax after a 10-minute infusion of 6 and 12 mg/ m2 body surface area in the target population is approximately 1.5 and 3.5 µg/ ml, respectively.
Izkliede Pacientu mērķa grupā pēc 10 minūšu ilgas 6 vai 12 mg/ m2 ķermeņa virsmas lielu preparāta devu infūzijas tā Cmax attiecīgi ir aptuveni 1, 5 un 3, 5 µg/ ml.
These values are somewhat higher (26% for the proposed dose of 6 mg/ m2) than those observed in young healthy volunteers and may result in a higher exposure.
Minētās vērtības, salīdzinot ar jauniem, veseliem brīvprātīgajiem, ir nedaudz lielākas( 26% ieteiktai devai 6 mg/ m2), un tās var izraisīt spēcīgāku preparāta iedarbību.
The clinical relevance of this age-related difference is remote, as the risk/ benefit assessment determined in the target population is favourable.
Šī no pacienta vecuma atkarīgā atšķirība ir nenozīmīga, jo šai pacientu grupā novērotā riska/ ieguvuma attiecība ir labvēlīga.
A maximum 2-fold inter-individual variation in plasma concentrations at Cmax (immediately after end of the infusion) and at the time of light administration was found for each Visudyne dose administered.
Visu Visudyne devu gadījumā maksimālā novērotā plazmas koncentrācijas mainība tūlīt pēc infūzijas beigām vai gaismas iedarbības laikā atsevišķiem pacientiem ir 2 kārtīga (Cmax apstākļos).
For both regioisomers, Cmax and AUC values were proportional to dose.
Abu reģioizomēru Cmax un AUC vērtības ir proporcionālas ievadītās devas lielumam.
Cmax values obtained at the end of infusion were higher for BPD-MAD than for BPD-MAC.
Infūzijas beigās izomēra BPD- MAD Cmax, salīdzinot ar, BPD- MAC, ir lielāka.
The volume of distribution was 0.5 l/ kg.
Izkliedes tilpums ir 0, 5 l/ kg.
Protein-binding In whole human blood, 90% of verteporfin is associated with plasma and 10% associated with blood cells, of which very little was membrane associated.
Saistība ar olbaltumvielām Cilvēka asinīs 90% verteporfīna saistās plazmā, 10% – ar asins šūnām, no kuriem ļoti neliels daudzums saistās ar (šūnu) membrānām.
In human plasma, 90% of verteporfin is associated with plasma lipoprotein fractions and approximately 6% are associated with albumin.
Cilvēka plazmā 90% verteporfīna saistās ar plazmas lipoproteīnu frakcijām, bet aptuveni 6% saistās ar albumīniem.
Metabolism The ester group of verteporfin is hydrolysed via plasma and hepatic esterases, leading to the formation of benzoporphyrin derivative diacid (BPD-DA).
Vielmaiņa Verteporfīna struktūrā ietilpstošo estera grupu hidrolizē plazmas un aknu esterāzes, kā rezultātā veidojas benzoporfirīna atvasinājums – diskābe BPD- DA.
BPD-DA is also a photosensitiser but its systemic exposure is low (5-10% of the verteporfin exposure, suggesting that most of the drug is eliminated unchanged).
BPD- DA arī ir fotosensibilizējoša viela, tomēr tā sistēmiskā iedarbība ir vāja (5 līdz 10% verteporfīna iedarbības liecina, ka vairums preparāta devas tiek eliminēts neizmainītā veidā).
In vitro studies did not show any significant involvement of oxidative metabolism by cytochrome P450 enzymes.
Pētījumi in vitro neliecina par nozīmīgiem ar citohroma P450 enzīmiem saistītiem oksidatīviem vielmaiņas procesiem.
Elimination Plasma elimination half-life mean values ranged from approximately 5– 6 hours for verteporfin.
Eliminācija Verteporfīna eliminācijas no plazmas pusperioda vidējais ilgums ir no 5 līdz 6 stundām.
The mean area-under-the-curve (AUC) values for subjects with mild hepatic dysfunction were up to 1.4 times greater than those for subjects with normal hepatic function.
Šai
This difference is not clinically relevant and does not require any dose adjustment in patients with mild hepatic impairment.
8 atšķirībai klīniskas nozīmes nav un pacientiem ar viegliem aknu darbības traucējumiem preparāta devu koriģēt nav nepieciešams.
8 Combined excretion of verteporfin and BPD-DA in human urine was less than 1%, suggesting biliary excretion.
Verteporfīna un BPD- DA kopējais ar urīnu izvadītais daudzums ir mazāks par 1% (devas), kas liecina, ka preparāts izdalās kopā ar žulti.
In repeat-dose studies in rats and dogs (once per day without light for up to 4 weeks), mild extravascular haemolysis and haematopoietic responses were seen with exposure greater than approximately 70 times (rats) and 32 times (dogs) the exposure (based on AUC) of the recommended human dose.
Atkārtotu devu pētījumos ar žurkām un suņiem (līdz 4 nedēļām ilgi deva vienu reizi dienā, gaismu nelieto) gadījumos, kad preparāta deva aptuveni 70 reizes (žurkām) vai 32 reizes (suņiem) pārsniedza cilvēkam ieteikto devu (pamato AUC), novēroja vieglu ekstravaskulāru hemolīzi un hemopoētiskās sistēmas reakciju.
Rapid administration of 2.0 mg/ kg of verteporfin at a rate of 7 ml/ minute to anaesthetised pigs resulted in haemodynamic effects and sometimes rapid death, occurring within 2 minutes of drug administration.
Ātra verteporfīna ievade (2, 0 mg/ kg ar ātrumu 7 ml/ min) izraisa anestezētu cūku hemodinamikas traucējumus un, dažkārt, ātru nāvi, kas iestājas 2 minūšu laikā pēc preparāta ievades.
Similar effects were observed in sedated pigs.
Līdzīgu efektu novēro arī sedētām cūkām.
Pre-dosing with diphenhydramine diminished these effects, suggesting that histamine may play a role in this process.
Premedikācija ar difenhidramīnu šīs parādības vājina, kas liecina, ka procesā loma ir arī histamīnam.
Non-anaesthetised non-sedated animals were not affected by these dosing parameters.
Neanestezētus nesedētus dzīvniekus minētais devas ievades režīms neietekmē.
No changes were recorded in either conscious or anaesthetised dogs receiving 20 mg/ kg verteporfin at an infusion rate of 5 ml/ minute.
Pie samaņas esošiem vai anestezētiem suņiem, ievadot 20 mg/ kg verteporfīna ar ātrumu 5 ml/ min, izmaiņas nav novērotas.
The effects may result from complement activation.
Minētās parādības var būt saistītas ar komplementu aktivāciju.
Verteporfin at more than 5 times the expected maximum plasma concentration in treated patients, caused a low level of complement activation in human blood in vitro.
Verteporfīna koncentrāciju, kas vairāk kā 5 reizes pārsniedz maksimālās koncentrācijas plazmā, kas gaidāmas devu saņēmušiem pacientiem, izraisītā komplementu aktivācija in vitro ir neliela.