qanastek/EMEA-V3 huggingface dataset:
Pharmaceutical Form Prolonged release tablet Prolonged release tablet Prolonged release tablet Prolonged release tablet Prolonged release tablet Prolonged release tablet Prolonged release tablet Prolonged release tablet Prolonged release tablet Prolonged release tablet Prolonged release tablet Prolonged release tablet
Zāļu forma Ilgstošās darbības tabletes Ilgstošās darbības tabletes Ilgstošās darbības tabletes Ilgstošās darbības tabletes Ilgstošās darbības tabletes Ilgstošās darbības tabletes Ilgstošās darbības tabletes Ilgstošās darbības tabletes Ilgstošās darbības tabletes Ilgstošās darbības tabletes Ilgstošās darbības tabletes Ilgstošās darbības tabletes
Route of administration Oral use Oral use Oral use Oral use Oral use Oral use Oral use Oral use Oral use Oral use Oral use Oral use
Ievadīšanas veids Iekšķīgai lietošanai Iekšķīgai lietošanai Iekšķīgai lietošanai Iekšķīgai lietošanai Iekšķīgai lietošanai Iekšķīgai lietošanai Iekšķīgai lietošanai Iekšķīgai lietošanai Iekšķīgai lietošanai Iekšķīgai lietošanai Iekšķīgai lietošanai Iekšķīgai lietošanai
Packaging Blister (PVC/ PVDC/ alu) Bottle (HDPE) Blister (PVC/ PVDC/ alu) Bottle (HDPE) Blister (PVC/ PVDC/ alu) Bottle (HDPE) Blister (PVC/ PVDC/ alu) Blister (PVC/ PVDC/ alu) Blister (PVC/ PVDC/ alu) Blister (PVC/ PVDC/ alu) Blister (PVC/ PVDC/ alu) Blister (PVC/ PVDC/ alu)
Iepakojums Blisters (PVH/ PVDH/ alu) Pudele (ABPE) Blisters (PVH/ PVDH/ alu) Pudele (ABPE) Blisters (PVH/ PVDH/ alu) Pudele (ABPE) Blisters (PVH/ PVDH/ alu) Blisters (PVH/ PVDH/ alu) Blisters (PVH/ PVDH/ alu) Blisters (PVH/ PVDH/ alu) Blisters (PVH/ PVDH/ alu) Blisters (PVH/ PVDH/ alu)
Package size 60 tablets 60 tablets 60 tablets 60 tablets 60 tablets 60 tablets 30 tablets 100 tablets 30 tablets 100 tablets 30 tablets 100 tablets
Iepakojuma lielumi 60 tabletes 60 tabletes 60 tabletes 60 tabletes 60 tabletes 60 tabletes 30 tabletes 100 tabletes 30 tabletes 100 tabletes 30 tabletes 100 tabletes
Ranexa 375 mg prolonged-release tablets
Ranexa 375 mg ilgstošās darbības tabletes
For a full list of excipients see section 6.1.
Katra tabletes satur 375 mg ranolazīna (ranolazine) Pilnu palīgvielu sarakstu skatīt apakšpunktā 6. 1.
Prolonged-release tablet Pale blue oval-shaped tablet engraved with CVT375 on one side.
Ilgstošās darbības tabletes Bāli zila ovāla tablete, kuras vienā pusē ir iegravēts CVT375.
Ranexa is indicated as add-on therapy for the symptomatic treatment of patients with stable angina pectoris who are inadequately controlled or intolerant to first-line antianginal therapies (such as beta- blockers and/ or calcium antagonists).
Ranexa ir indicēts kā papildlīdzeklis stenokardijas slimnieku simptomātiskai ārstēšanai, kuru stāvoklis netiek pietiekami kontrolēts ar pirmās rindas antiangināliem līdzekļiem vai kas nepanes šos līdzekļus (piemēram, beta- blokatorus un/ vai kalcija antagonistus).
Patients should be given the Ranexa package leaflet and the Patient Alert Card and instructed to present their Patient Alert Card and medication list to their health care professional at each visit.
Pacientiem jāiedod Ranexa lietošanas instrukcija un Pacienta brīdinājuma karte un jānorāda uzrādīt Pacienta brīdinājuma karti un zāļu sarakstu savam veselības aprūpes speciālistam katrā vizītē.
Ranexa is available as 375 mg, 500 mg, and 750 mg prolonged-release tablets.
Ranexa ir pieejams 375 mg, 500 mg, un 750 mg ilgstošās darbības tabletēs.
The recommended initial dose of Ranexa is 375 mg twice daily.
Ranexa ieteicamā sākumdeva ir 375 mg divas reizes dienā.
After 2– 4 weeks, the dose should be titrated to 500 mg twice daily and, according to the patient’ s response, further titrated to a recommended maximum dose of 750 mg twice daily (see section 5.1).
Pēc 2 – 4 nedēļām deva ir pakāpeniski jāpalielina līdz 500 mg divas reizes dienā, un, atkarībā no pacienta reakcijas, jāturpina palielināt līdz ieteicamai maksimālai devai 750 mg divas reizes dienā (skatīt apakšpunktu 5. 1).
If a patient experiences treatment-related adverse events (e. g. dizziness, nausea, or vomiting), down- titration of Ranexa to 500 mg or 375 mg twice daily may be required.
Ja pacientam attīstās nevēlamas zāļu izraisītas blakusparādības (piemēram, reibonis, slikta dūša vai vemšana), Ranexa deva var būt pakāpeniski jāsamazina līdz 500 mg vai 375 mg divas reizes dienā.
If symptoms do not resolve after dose reduction, treatment should be discontinued.
Ja simptomi pēc devas samazināšanas neizzūd, terapija ir jāpārtrauc.
Concomitant treatment with CYP3A4 and P-glycoprotein (P-gp) inhibitors:
Vienlaicīga CYP3A4 un P- glikoproteīna (P- gp) inhibitoru lietošana:
Careful dose titration is recommended in patients treated with moderate CYP3A4 inhibitors (e. g. diltiazem, fluconazole, erythromycin) or P-gp inhibitors (e. g. verapamil, ciclosporin) (see sections 4.4 and 4.5).
Ja pacients tiek ārstēts ar mēreniem CYP3A4 inhibitoriem (piemēram, diltiazēmu, flukonazolu, eritromicīnu) vai P- gp inhibitoriem (piemēram, verapamilu, ciklosporīnu) ieteicama uzmanīga devas titrēšana (skatīt apakšpunktu 4. 4 un 4. 5).
Concomitant administration of potent CYP3A4 inhibitors is contraindicated (see sections 4.3 and 4.5).
Spēcīgu CYP3A4 inhibitoru vienlaikus lietošana ir kontrindicēta (skatīt apakšpunktu 4. 3 un 4. 5).
Careful dose titration is recommended in patients with mild to moderate renal impairment (creatinine clearance 30– 80 ml/ min) (see sections 4.4, 4.8, and 5.2).
Ja pacientam ir viegli vai mēreni nieru darbības traucējumi (kreatinīna klīrenss 30 – 80 ml/ min), ieteicama uzmanīga devas titrēšana (skatīt apakšpunktu 4. 4, 4. 8 un 5. 2).
Ranexa is contraindicated in patients with severe renal impairment (creatinine clearance < 30 ml/ min) (see sections 4.3 and 5.2).
Ranexa ir kontrindicēts pacientiem ar smagiem nieru darbības traucējumiem (kreatinīna klīrenss < 30 ml/ min) (skatīt apakšpunktu 4. 3 un 5. 2).
Careful dose titration is recommended in patients with mild hepatic impairment (see sections 4.4 and 5.2).
Ja pacientam ir viegli aknu darbības traucējumi, ieteicama uzmanīga devas titrēšana (skatīt apakšpunktu 4. 4 un 5. 2).
Ranexa is contraindicated in patients with moderate or severe hepatic impairment (see sections 4.3 and 5.2).
Ranexa ir kontrindicēts pacientiem ar mēreniem vai smagiem aknu darbības traucējumiem (skatīt apakšpunktu 4. 3 un 5. 2).
2 Elderly:
2 Gados vecāki cilvēki:
Dose titration in elderly patients should be exercised with caution (see section 4.4).
Gados vecākiem pacientiem domātā deva ir jāpalielina piesardzīgi (skatīt apakšpunktu 4. 4).
Low weight:
Ranolazīns uz gados vecāku cilvēku organismu var iedarboties spēcīgāk, jo novecojot pavājinās nieru darbība (skatīt apakšpunktu 5. 2).
The incidence of adverse events was higher in patients with low weight (≤ 60 kg).
Nevēlamas blakusparādības tika biežāk konstatētas pacientiem ar mazu ķermeņa masu (≤ 60 kg).
Dose titration in patients with low weight should be exercised with caution (see sections 4.4, 4.8, and 5.2).
Ja pacienta ķermeņa masa nav liela, deva ir jāpalielina piesardzīgi (skatīt apakšpunktu 4. 4, 4. 8 un 5. 2).
Congestive heart failure (CHF):
Sastrēguma sirds mazspēja (SSM):
Dose titration in patients with moderate to severe CHF (NYHA Class III– IV) should be exercised with caution (see sections 4.4 and 5.2).
Ja pacientam ir mērena vai smaga SSM (NYHA III– IV klase), deva jātitrē piesardzīgi (skatīt apakšpunktu 4. 4 un 5. 2).
Ranexa is not recommended for use in children below the age of 18 years due to a lack of data on safety and efficacy.
Tā kā datu par nekaitīgumu un efektivitāti trūkst, Ranexa nav ieteicams lietot bērniem, kas ir jaunāki par 18 gadiem.
Ranexa tablets should be swallowed whole and not crushed, broken, or chewed.
Ranexa tabletes ir jānorij nesasmalcinātā veidā, tās nesaberžot, nesalaužot un nesakošļājot.
They may be taken with or without food.
Tās var lietot gan kopā ar uzturu, gan arī ēšanas starplaikos.
Hypersensitivity to the active substance or to any of the excipients (see section 6.1).
Paaugstināta jutība pret aktīvo vielu un/ vai jebkuru no palīgvielām (skatīt apakšpunktu 6. 1).
Severe renal impairment (creatinine clearance < 30 ml/ min) (see sections 4.2 and 5.2).
Smagi nieru darbības traucējumi (kreatinīna klīrenss < 30 ml/ min) (skatīt apakšpunktu 4. 2 un 5. 2).
Moderate or severe hepatic impairment (see sections 4.2 and 5.2).
Mēreni vai smagi aknu darbības traucējumi (skatīt apakšpunktu 4. 2 un 5. 2).
Concomitant administration of potent CYP3A4 inhibitors (e. g. itraconazole, ketoconazole, voriconazol, posaconazol, HIV protease inhibitors, clarithromycin, telithromycin, nefazodone) (see sections 4.2 and 4.5).
Vienlaikus lietoti spēcīgi CYP3A4 inhibitori (piemēram, itrakonazols, ketokonazols, vorikonazols, pozakonazols, HIV proteāzes inhibitori, klaritromicīns, telitromicīns, nefazodons) (skatīt apakšpunktu 4. 2 un 4. 5).
Concomitant administration of Class Ia (e. g. quinidine) or Class III (e. g. dofetilide, sotalol) antiarrhythmics other than amiodarone.
Vienlaikus lietoti Ia klases (piemēram, hinidīns) vai III klases (piemēram, dofetilīds, sotalols) antiaritmiskie līdzekļi, izņemot amiodaronu.
Caution should be exercised when prescribing or uptitrating ranolazine to patients in whom an increased exposure is expected: • Concomitant administration of moderate CYP3A4 inhibitors (see sections 4.2 and 4.5). • Concomitant administration of P-gp inhibitors (see sections 4.2 and 4.5). • Mild hepatic impairment (see sections 4.2 and 5.2). • Mild to moderate renal impairment (creatinine clearance 30– 80 ml/ min) (see sections 4.2, 4.8, and 5.2). • Elderly (see sections 4.2, 4.8, and 5.2). • Patients with low weight (≤ 60 kg) (see sections 4.2, 4.8, and 5.2). • Patients with moderate to severe CHF (NYHA Class III– IV) (see sections 4.2 and 5.2).
Tas jāņem vērā šādos gadījumos: • vienlaikus ar ranolazīnu lietojot mērenus CYP3A4 inhibitorus (skatīt apakšpunktu 4. 2 un 4. 5); • vienlaikus ar ranolazīnu lietojot P- gp inhibitorus (skatīt apakšpunktu 4. 2 un 4. 5); • vieglu aknu darbības traucējumu gadījumā (skatīt apakšpunktu 4. 2 un 5. 2); • vieglu vai mērenu nieru darbības traucējumu gadījumā (kreatinīna klīrenss 30 – 80 ml/ min) (skatīt apakšpunktu 4. 2, 4. 8, un 5. 2); • gados vecākiem cilvēkiem (skatīt apakšpunktu 4. 2, 4. 8 un 5. 2); • pacientiem ar mazu ķermeņa masu (≤ 60 kg) (skatīt apakšpunktu 4. 2, 4. 8 un 5. 2); • pacientiem ar mērenu vai smagu SSM (NYHA III– IV klase) (skatīt apakšpunktu 4. 2 un 5. 2).
In patients with a combination of these factors, additional exposure increases are expected.
Zāļu iedarbība pacientiem ar šo faktoru kombināciju visticamāk pastiprināsies.
Dose- dependent side effects are likely to occur.
Var rasties no devas atkarīgas blakusparādības.
If Ranexa is used in patients with a combination of several of these factors, monitoring of adverse events should be frequent, the dose reduced, and treatment discontinued, if needed.
Ja Ranexa izmantos, ārstējot pacientus ar vairākiem šādiem faktoriem, nevēlamās parādības ir jākontrolē bieži, deva ir jāsamazina un, ja nepieciešams, zāļu lietošana jāpārtrauc.
The risk for increased exposure leading to adverse events in these different subgroups is higher in patients lacking CYP2D6 activity (poor metabolisers, PM) than subjects with CYP2D6 metabolising capacity (extensive metabolisers, EM) (see section 5.2).
Pastiprinātas iedarbības risks, kas veicina nevēlamas blakusparādības, šajās īpašajās apakšgrupās ir lielāks pacientiem, kam trūkst aktīva CYP2D6 (vāji metabolizētāji, poor metabolisers - PM), nekā indivīdiem ar aktīvu CYP2D6 (plaši metabolizētāji, extensive metabolisers - EM) (skatīt apakšpunktu 5. 2).
The above precautions are based on the risk in a CYP2D6 PM patient, and are needed when the CYP2D6 status is unknown.
Minētie piesardzības pasākumi izriet no riska CYP2D6 PM pacientiem un ir būtiski svarīgi, ja CYP2D6 stāvoklis nav zināms.
There is a lower need for precautions in patients with CYP2D6 EM status.
Pacientiem ar CYP2D6 EM piesardzības pasākumi ir mazāk svarīgi.
If the CYP2D6 status of the patient has been determined (e. g. by genotyping) or is previously known to be EM, Ranexa can be used with caution in these patients when they have a combination of several of the above risk factors.
Ja pacientiem (piemēram, ar gēnu analīžu palīdzību) ir noteikts CYP2D6 stāvoklis vai arī, ja viņiem jau iepriekš ir atzīti par EM, Ranexa ir jālieto piesardzīgi, ja viņiem ir vairāki no iepriekš minētajiem riska faktoriem.
QT prolongation:
3 QT intervāla pagarināšanās:
A population-based analysis of combined data from patients and healthy volunteers demonstrated that the slope of the plasma concentration-QTc relationship was estimated to be 2.4 msec per 1000 ng/ ml, which is approximately equal to a 2- to 7-msec increase over the plasma concentration range for ranolazine 500 to 1000 mg twice daily.
Populācijas analīze, izmantojot datus par pacientiem un veselīgiem brīvprātīgajiem, atklāja, ka koncentrācijas plazmā - QTc attiecība ir 2, 4 msec uz 1000 ng/ ml, kas apmēram atbilst 2 – 7 msec pieaugumam plazmas koncentrācijas intervālā, kāds rodas, lietojot 500 – 1000 mg ranolazīna divas reizes dienā.
Therefore, caution should be observed
Tādēļ, ārstējot pacientus ar iedzimtu gara QT sindromu vai arī, ja šis sindroms ir konstatēts radiniekiem, ir jārīkojas piesardzīgi.
3 when treating patients with a history of congenital or a family history of long QT syndrome, in patients with known acquired QT interval prolongation, and in patients treated with drugs affecting the QTc interval (see section 4.5 also).
Tāpat ir jārīkojas, ārstējot pacientus ar iegūtu QT intervāla pagarināšanos, kā arī pacientus, kas tiek ārstēti ar QTc intervālu ietekmējošām zālēm (skatīt arī apakšpunktu 4. 5).
Drug-drug interactions:
Mijiedarbība ar citām zālēm:
Co-administration with CYP3A4 inducers is expected to lead to lack of efficacy.
Ja Ranexa lieto vienlaicīgi ar CYP3A4 inducētājiem, samazināsies tā efektivitāte.
John’ s Wort) (see section 4.5).
Ranexa nevajadzētu izmantot, ārstējot pacientus, kas lieto CYP3A4 inducētājus (piemēram, rifampicīnu, fenitoīnu, fenobarbitālu, karbamazepīnu, asinszāli (skatīt apakšpunktu 4. 5).
Renal function decreases with age and it is therefore important to check renal function at regular intervals during treatment with ranolazine (see sections 4.2, 4.3, 4.8, and 5.2).
Cilvēkam novecojot, nieru darbība pavājinās, tādēļ ranolazīna lietošanas laikā ir svarīgi regulāri pārbaudīt nieru darbību (skatīt apakšpunktu 4. 2, 4. 3, 4. 8 un 5. 2).
Effects of other medicinal products on ranolazine
Citu zāļu ietekme uz ranolazīnu
CYP3A4 or P-gp inhibitors:
CYP3A4 vai P- gp inhibitori:
Ranolazine is a substrate of cytochrome CYP3A4.
Ranolazīns ir citohroma CYP3A4 substrāts.
Inhibitors of CYP3A4 increase plasma concentrations of ranolazine.
CYP3A4 inhibitori palielina ranolazīna koncentrāciju plazmā.
The potential for dose-related adverse events (e. g. nausea, dizziness) may also increase with increased plasma concentrations.
Iespēja, ka zāļu lietotājam attīstīsies no devas atkarīgas nevēlamas blakusparādības (piemēram, slikta dūša, reibonis), var palielināties proporcionāli preparāta koncentrācijai plazmā.
Concomitant treatment with ketoconazole 200 mg twice daily increased the AUC of ranolazine by 3.0- to 3.9-fold during ranolazine treatment.
Vienlaicīgi ar ranolazīnu lietots ketokonazols (200 mg divas reizes dienā) 3, 0 – 3, 9 reizes palielināja ranolazīna AUC.
Combining ranolazine with potent CYP3A4 inhibitors (e. g. itraconazole, ketoconazole, voriconazole, posaconazole, HIV protease inhibitors, clarithromycin, telithromycin, nefazodone) is contraindicated (see section 4.3).
Spēcīgu CYP3A4 inhibitoru (piemēram, itrakonazola, ketokonazola, vorikonazola, pozakonazola, HIV proteāzes inhibitoru, klaritromicīna, telitromicīna, nefazodona) kombinēšana ar ranolazīnu ir kontrindicēta (skatīt apakšpunktu 4. 3).
Grapefruit juice is also a potent CYP3A4 inhibitor.
Arī greipfrūtu sula ir spēcīgs CYP3A4 inhibitors.
Diltiazem (180 to 360 mg once daily), a moderately potent CYP3A4 inhibitor, causes dose-dependent increases in average ranolazine steady-state concentrations of 1.5- to 2.4-fold.
Diltiazēms (180 – 360 mg vienu reizi dienā) ir mērens CYP3A4 inhibitors, kas izraisa no devas atkarīgu ranolazīna koncentrāciju palielināšanos līdzsvara stāvoklī (1, 5 – 2, 4 reizes).
Careful dose titration of Ranexa is recommended in patients treated with diltiazem and other moderately potent CYP3A4 inhibitors (e. g. erythromycin, fluconazole).
Ja pacients tiek ārstēts ar diltiazēmu vai citiem mēreni spēcīgiem CYP3A4 inhibitoriem (piemēram, eritromicīnu, flukonazolu), Ranexa devu ieteicams titrēt uzmanīgi.
Down-titration of Ranexa may be required (see sections 4.2 and 4.4).
Ranexa deva var būt pakāpeniski jāsamazina (skatīt apakšpunktu 4. 2 un 4. 4).
Ranolazine is a substrate for P-gp.
Ranolazīns ir P- gp substrāts.
Inhibitors of P-gp (e. g. ciclosporin, quinidine, verapamil) increase plasma levels of ranolazine.
P- gp inhibitori (piemēram, ciklosporīns, hinidīns, verapamils) palielina ranolazīna koncentrāciju plazmā.
Verapamil (120 mg three times daily) increases ranolazine steady-state concentrations 2.2-fold.
Verapamils (120 mg trīs reizes dienā) 2, 2 reizes palielina ranolazīna līdzsvara koncentrāciju.
Careful dose titration of Ranexa is recommended in patients treated with P-gp inhibitors.
Ja pacients tiek ārstēs ar P- gp inhibitoriem, Ranexa devu ieteicams titrēt uzmanīgi.
CYP3A4 inducers:
CYP3A4 inducētāji:
Rifampicin (600 mg once daily) decreases ranolazine steady-state concentrations by approximately 95%.
Rifampicīns (600 mg vienu reizi dienā) ranolazīna līdzsvara koncentrācijas samazina par apmēram 95%.
John’ s Wort) (see section 4.4).
Ranexa lietošanu nevajadzētu sākt cilvēkiem, kas lieto CYP3A4 inducētājus (piemēram, rifampicīnu, fenitoīnu, fenobarbitālu, karbamazepīnu, asinszāli (skatīt apakšpunktu 4. 4).
CYP2D6 inhibitors:
CYP2D6 inhibitori:
Ranolazine is partially metabolised by CYP2D6; therefore, inhibitors of this enzyme may increase plasma concentrations of ranolazine.
Ranolazīna metabolismā piedalās CYP2D6; tādēļ šī enzīma inhibitori var paaugstināt ranolazīna koncentrāciju plazmā.
The potent CYP2D6 inhibitor paroxetine, at a dose of 20 mg once daily, increased steady-state plasma concentrations of ranolazine 1000 mg twice daily by an average of 1.2-fold.
Lietojot 20 mg paroksetīna vienu reizi dienā – šis preparāts ir spēcīgs CYP2D6 inhibitors - ranolazīna (1000 mg divas reizes dienā) līdzsvara koncentrācija plazmā palielinājās vidēji 1, 2 reizes.
No dose adjustment is required.
Devu koriģēt nav nepieciešams.
At the dose level 500 mg twice daily, co-administration of a potent inhibitor of CYP2D6 could result in an increase in ranolazine AUC of about 62%.
Lietojot 500 mg divas reizes dienā vienlaicīgi ar spēcīgu CYP2D6 inhibitoru ranolazīna AUC var palielināties par apmēram 62%.
Effects of ranolazine on other medicinal products
Ranolazīna ietekme uz citām zālēm
Ranolazine is a moderate to potent inhibitor of P-gp and a mild inhibitor of CYP3A4, and may increase plasma concentrations of P-gp or CYP3A4 substrates.
Ranolazīns ir mērens vai spēcīgs P- gp inhibitors un vājš CYP3A4 inhibitors, kas var palielināt P- gp vai CYP3A4 substrātu koncentrāciju plazmā.
Tissue distribution of drugs which are transported by P-gp may be increased.
Var palielināties P- gp transportēto zāļu izkliede audos.
Available data suggest that ranolazine is a mild inhibitor of CYP2D6.
4 Pieejamie dati ļauj secināt, ka ranolazīns ir vājš CYP2D6 inhibitors.
The exposure of CYP2D6 substrates (e. g. tricyclic antidepressants and antipsychotics) may be increased during co-administration of Ranexa, and lower doses of these medicinal products may be required.
Lietojot Ranexa, var pastiprināties CYP2D6 substrātu (piemēram, triciklisko antidepresantu un antipsihotisko līdzekļu) iedarbība, un var būt nepieciešamas mazākas šo zāļu devas.
4 The potential for inhibition of CYP2B6 has not been evaluated.
Spēja inhibēt CYP2B6 nav pētīta.
Caution is advised during co-administration with CYP2B6 substrates (e. g. bupropion, efavirenz, cyclophosphamide).
Vienlaicīgi lietojot CYP2B6 substrātus (piemēram, bupropionu, efavirenzu, ciklofosfamīdu), ir nepieciešama piesardzība.
An increase in plasma digoxin concentrations by an average of 1.5-fold has been reported when Ranexa and digoxin are co-administered.
Indivīdiem, kas Ranexa lietoja vienlaicīgi ar digoksīnu, digoksīna koncentrācija plazmā palielinājās vidēji 1, 5 reizes.
Therefore, digoxin levels should be monitored following initiation and termination of Ranexa therapy.
Tādēļ digoksīna līmenis plazmā ir jākontrolē, uzsākot Ranexa lietošanu un arī pārtraucot to.
Simvastatin:
Simvastatīns:
Simvastatin metabolism and clearance are highly dependent on CYP3A4.
Simvastatīna metabolisms un klīrenss ir izteikti atkarīgi no CYP3A4.
Ranexa 1000 mg twice daily increased plasma concentrations of simvastatin lactone, simvastatin acid, and the HMG-CoA reductase inhibitor activity by 1.4- to 1.6-fold.
Ranexa 1000 mg divas reizes dienā palielināja simvastatīna laktona un simvastatīna skābes koncentrāciju plazmā, kā arī 1, 4 – 1, 6 reizes palielināja HMG- CoA reduktāzes inhibitora aktivitāti.
There is a theoretical risk that concomitant treatment of ranolazine with other drugs known to prolong the QTc interval may give rise to a pharmacodynamic interaction and increase the possible risk of ventricular arrhythmias.
Ir teorētiska iespēja, ka, lietojot ranolazīnu vienlaicīgi ar citām zālēm, kas pagarina QTc intervālu, var veidoties farmakodinamiskā mijiedarbība un palielināties kambaru aritmijas risks.
Examples of such drugs include certain antihistamines (e. g. terfenadine, astemizole, mizolastine), certain antiarrhythmics (e. g. quinidine, disopyramide, procainamide), erythromycin, and tricyclic antidepressants (e. g. imipramine, doxepin, amitriptyline).
Šādas zāles ir, piemēram, atsevišķi antihistamīni (piemēram, terfenadīns, astemizols, mizolastīns), noteikti antiaritmiskie līdzekļi (piemēram, hinidīns, dizopiramīds, prokainamīds), eritromicīns un tricikliskie antidepresanti (piemēram, imipramīns, doksepīns, amitriptilīns).
There are no adequate data from the use of ranolazine in pregnant women.
Nav pietiekamu datu par ranolazīna lietošanu grūtniecēm.
Ranexa should not be used during pregnancy unless clearly necessary.
Ranexa grūtniecības laikā nevajadzētu lietot, ja vien nav absolūta nepieciešamība.
It is unknown whether ranolazine is excreted in human breast milk.
Nav zināms, vai ranolazīns izdalās cilvēka pienā.
The excretion of ranolazine in milk has not been studied in animals.
Ranolazīna izdalīšanās dzīvnieku pienā nav pētīta.
Ranexa should not be used during breast-feeding.
Ranexa nedrīkst lietot zīdīšanas laikā.
No studies on the effects of Ranexa on the ability to drive and use machines have been performed.
Nav veikti pētījumi par Ranexa lai novērtētu ietekmi uz spēju vadīt transportlīdzekļus un apkalpot mehānismus.
Ranexa may cause dizziness and blurred vision (see section 4.8), which may affect the ability to drive and use machines.
Ranexa var izraisīt reiboni un apmiglotu redzi (skatīt apakšpunktu 4. 8), kas var ietekmēt spēju vadīt transportlīdzekļus un apkalpot mehānismus.
Undesirable effects in patients receiving Ranexa are generally mild to moderate in severity and often develop within the first 2 weeks of treatment.
Lietojot Ranexa konstatētās nevēlamās blakusparādības parasti ir vieglas vai vidēji smagas un nereti attīstās terapijas pirmo 2 nedēļu laikā.
These were reported during the Phase 3 clinical development programme, which included a total of 1,030 chronic angina patients treated with Ranexa.
Šie fakti tika konstatēti, īstenojot 3. fāzes klīniskās attīstības programmu, kuras ietvaros tika apsekoti kopumā 1030 hroniskas stenokardijas slimnieki, kas tika ārstēti ar Ranexa.
The adverse events, considered to be at least possibly related to treatment, are listed below by body system, organ class, and absolute frequency.
Ar zāļu lietošanu vismaz iespējami saistītās nevēlamās blakusparādības ir uzskaitītas, ņemot vērā orgānu sistēmu, klasi un absolūto sastopamību.
Frequencies are defined as very common (≥ 1/ 10), common (≥ 1/ 100 to < 1/ 10), uncommon (≥ 1/ 1,000 to < 1/ 100), rare (≥ 1/ 10,000 to < 1/ 1,000), and very rare (< 1/ 10,000).
Blakusparādības ir definētas kā ļoti bieži sastopamas (≥ 1/ 10), bieži sastopamas (≥ 1/ 100 līdz < 1/ 10), retāk sastopamas (≥ 1/ 1 000 līdz < 1/ 100), retas (≥ 1/ 10 000 līdz < 1/ 1 000) un ļoti retas (< 1/ 10 000).
Metabolism and nutrition disorders Uncommon: anorexia, decreased appetite, dehydration.
Metabolisma un barošanās traucējumi Retāk: anoreksija, samazināta ēstgriba, dehidratācija.
Psychiatric disorders Uncommon: anxiety, insomnia.
Psihiskie traucējumi Retāk: trauksme, bezmiegs.
Rare: disorientation.
Reti: dezorientācija.
Uncommon: lethargy, syncope, hypoaesthesia, somnolence, tremor, postural dizziness.
5 Nervu sistēmas traucējumi Bieži: reibonis, galvassāpes Retāk: letarģija, ģībonis, hipoestēzija, miegainība, trīce, ortostatisks reibonis.
Rare: amnesia, depressed level of consciousness, loss of consciousness, parosmia.
Reti: amnēzija, nomākta apziņa, samaņas zudums, parosmija.
5 Eye disorders Uncommon: blurred vision, visual disturbance.
Acu slimības Retāk: aizmiglota redze, redzes traucējumi.
Rare: impaired hearing.
Ausu un labirinta bojājumi Retāk: vertigo, troksnis ausīs Reti: dzirdes pavājināšanās.
Vascular disorders Uncommon: hot flush, hypotension.
Asinsvadu sistēmas traucējumi Retāk: karstuma viļņi, hipotensija.
Rare: peripheral coldness, orthostatic hypotension.
Reti: perifēriska salšanas sajūta, ortostatiska hipotensija.
Respiratory, thoracic, and mediastinal disorders Uncommon: dyspnoea, cough, epistaxis.
Respiratorās, krūšu kurvja un videnes slimības Retāk: elpas trūkums, klepus, deguna asiņošana.
Rare: throat tightness.
Reti: saspringta sajūta rīklē.
Gastrointestinal disorders Common: constipation, vomiting, nausea.
Kuņģa- zarnu trakta traucējumi Bieži: aizcietējums, vemšana, slikta dūša.
Uncommon: abdominal pain, dry mouth, dyspepsia, flatulence, stomach discomfort.
Retāk: sāpes vēderā, sausums mutē, dispepsija, vēdera uzpūšanās, nepatīkamas sajūtas kuņģī.
Rare: pancreatitis, erosive duodenitis, oral hypoaesthesia.
Reti: pankreatīts, erozīvs duodenīts, orāla hipoestēzija.
Skin and subcutaneous tissue disorders Uncommon: pruritus, hyperhydrosis.
Ādas un zemādas audu bojājumi Retāk: nieze, pastiprināta svīšana.
Rare: allergic dermatitis, urticaria, cold sweat, rash.
Reti: alerģisks dermatīts, nātrene, auksti sviedri, izsitumi.
Musculoskeletal and connective tissue disorders Uncommon: pain in extremity, muscle cramp, joint swelling.
Skeleta- muskuļu un saistaudu sistēmas bojājumi Retāk: sāpes locekļos, muskuļu krampji, locītavu pietūkums.
Renal and urinary disorders Uncommon: dysuria, haematuria, chromaturia.
Nieru un urīnceļu traucējumi Retāk: dizūrija, hematūrija, hromatūrija.
Reproductive system and breast disorders Rare: erectile dysfunction.
Reproduktīvās sistēmas un krūts slimības Reti: erektīlā disfunkcija.
General disorders and administration site conditions Common: asthenia.
Vispārēji traucējumi un reakcijas ievadīšanas vietā Bieži: astēnija.
Uncommon: fatigue, peripheral oedema.
Retāk: nespēks, perifēriska tūska.
Investigations Uncommon: increased blood creatinine, increased blood urea, prolonged QT corrected interval, increased platelet or white blood cell count, decreased weight.
Izmeklējumi Retāk: paaugstināts kreatinīna līmenis asinīs, paaugstināts urīnvielas līmenis asinīs, pagarināts QT koriģētais intervāls, palielināts trombocītu vai leikocītu skaits, samazināta ķermeņa masa.
Rare: elevated levels of hepatic enzyme.
Reti: paaugstināts aknu enzīmu līmenis
The adverse event profile was generally similar in the MERLIN-TIMI 36 study.
MERLIN- TIMI 36 pētījumā blakusparādību spektrs bija kopumā līdzīgs.
Evaluations in patients who may be considered at higher risk of adverse events when treated with other antianginal medicinal products, e. g. patients with diabetes, Class I and II heart failure, or obstructive airway disease, confirmed that these conditions were not associated with clinically meaningful increases in the incidence of adverse events.
Pētījumi par pacientiem ar lielāku nevēlamo blakusparādību risku, kas lietoja citas zāles stenokardijas ārstēšanai, piemēram, diabēta slimniekiem, pacientiem ar I un II klases sirds mazspēju vai kādu obstruktīvu elpceļu slimību, apstiprināja, ka šie stāvokļi nav saistīt ar klīniski nozīmīgu nevēlamo blakusparādību sastopamības palielināšanos.
Elderly, renal impairment, and low weight:
Gados vecāki cilvēki, kā arī cilvēki ar nieru darbības traucējumiem un mazu ķermeņa masu:
In general, adverse events occurred more frequently among elderly patients and patients with renal impairment; however, the types of events in these subgroups were similar to those observed in the general population.
No visbiežāk minētajām Ranexa blakusparādībām gados
Of the most commonly reported, the following events occurred more often with Ranexa (placebo-corrected frequencies) in elderly (≥ 75 years of age) than younger patients (< 75 years of age): constipation (8% versus 5%), nausea (6% versus 3%), hypotension (5% versus 1%), and vomiting (4% versus 1%).
6 vecākiem cilvēkiem (≥ 75 gadiem) biežāk (placebo koriģēts biežums) nekā zāļu lietotājiem, kas bija par viņiem jaunāki (< 75 gadi), tika konstatētas šādas blakusparādības: aizcietējums (8% pret 5%), slikta dūša (6% pret 3%), hipotensija (5% pret 1%) un vemšana (4% pret 1%).
In patients with mild or moderate renal impairment (creatinine clearance ≥ 30– 80 ml/ min) compared to those with normal renal function (creatinine clearance > 80 ml/ min), the most commonly reported
Pacientiem ar viegliem vai vidēji smagiem nieru darbības traucējumiem (kreatinīna klīrenss ≥ 30 – 80 ml/ min), salīdzinot ar zāļu lietotājiem, kuru nieres darbojās normāli (kreatinīna klīrenss > 80 ml/ min), visbiežāk tika konstatētas šādas blakusparādības (placebo koriģēts biežums): aizcietējums (8% pret 4%), reibonis (7% pret 5%) un slikta dūša (4% pret 2%).
6 events and their placebo-corrected frequencies included: constipation (8% versus 4%), dizziness (7% versus 5%), and nausea (4% versus 2%).
Kopumā pacientiem ar mazu ķermeņa masu (60 kg) konstatētās blakusparādības un to sastopamība atbilda zāļu lietotājiem ar lielāku ķermeņa masu (> 60 kg) konstatētajam; tomēr, koriģējot biežumu pēc placebo, zāļu lietotājiem ar mazu ķermeņa masu biežāk nekā zāļu lietotājiem ar lielāku ķermeņa masu tika konstatētas šādas blakusparādības:
In general, the type and frequency of adverse events reported in patients with low body weight (≤ 60 kg) were similar to those of patients with higher weight (> 60 kg); however, the placebo- corrected frequencies of the following common adverse events were higher in low body weight than heavier patients: nausea (14% versus 2%), vomiting (6% versus 1%), and hypotension (4% versus 2%).
Slikta dūša (14% pret 2%), vemšana (6% pret 1%), un hipotensija (4% pret 2%).
Laboratory findings:
Laboratoriskās atrades:
Small, clinically insignificant, reversible elevations in serum creatinine levels have been observed in healthy subjects and patients treated with Ranexa.
Veseliem indivīdiem un pacientiem, kas bija lietojuši Ranexa, tika konstatēta neliela, klīniski nenozīmīga, atgriezeniska kreatinīna līmeņa paaugstināšanās serumā.
There was no renal toxicity related to these findings.
Šie rezultāti nebija saistīt ar nieru toksicitāti.
A renal function study in healthy volunteers demonstrated a reduction in creatinine clearance with no change in glomerular filtration rate consistent with inhibition of renal tubular secretion of creatinine.
Pētījums par veselu brīvprātīgo nieru darbību atklāja kreatinīna klīrensa samazināšanos, saglabājoties agrākajam glomerulārās filtrācijas ātrumam, kas liecina par kreatinīna sekrēcijas inhibīciju nieru kanāliņos.
In an oral high-dose tolerability study in angina patients, the incidence of dizziness, nausea, and vomiting increased in a dose-dependent manner.
Pētījumā par lielu perorāli ievadītu devu panesamību stenokardijas slimniekiem, reiboņa, sliktas dūšas un vemšanas sastopamība palielinājās atkarībā no devas.
In addition to these adverse events, diplopia, lethargy, and syncope were observed in an intravenous overdose study in healthy volunteers.
Papildus šīm nevēlamajām blakusparādībām pārdozēšanas pētījumā veseliem brīvprātīgajiem tika konstatēta redzes dubultošanās, letarģija un ģībonis.
In the event of overdose, the patient should be closely monitored and the treatment should be symptomatic and supportive.
Pārdozēšanas gadījumā pacienta stāvoklis ir rūpīgi jākontrolē, bet ārstēšanai ir jābūt simptomātiskai un atbalstu sniedzošai.
Approximately 62% of ranolazine is bound to plasma proteins, and therefore, complete clearance by haemodialysis is unlikely.
Apmēram 62% ranolazīna saistās ar plazmas proteīniem, tāpēc pilnīga izvadīšana, izmantojot hemodialīzi, nav iespējama.
Other cardiac preparations, ATC code:
Citi sirds līdzekļi, ATĶ kods:
The mechanism of action of ranolazine is largely unknown.
Ranolazīna darbības mehānisms būtībā nav zināms.
Ranolazine may have some antianginal effects by inhibition of the late sodium current in cardiac cells.
Ranolazīns darbojas antiangināli, iespējams, inhibējot vēlīno nātrija plūsmu sirds šūnās.
This reduces intracellular sodium accumulation and consequently decreases intracellular calcium overload.
Tas samazina nātrija uzkrāšanos šūnās un līdz ar to arī intracelulāro kalcija pārslodzi.
Ranolazine, via its action to decrease the late sodium current, is considered to reduce these intracellular ionic imbalances during ischaemia.
Ranolazīns, samazinot vēlīno nātrija plūsmu, acīm redzot samazina šo jonu intracelulāro disbalansu išēmijas laikā.
This reduction in cellular calcium overload is expected to improve myocardial relaxation and thereby decrease left ventricular diastolic stiffness.
Samazinoties pārmērīgam kalcija daudzumam šūnā, vajadzētu uzlaboties miokarda atslābumam un līdz ar to arī samazināties kreisā kambara diastoliskajam stīvumam.
Clinical evidence of inhibition of the late sodium current by ranolazine is provided by a significant shortening of the QTc interval and an improvement in diastolic relaxation in an open-label study of 5 patients with a long QT syndrome (LQT3 having the SCN5A ∆ KPQ gene mutation).
Par ranolazīna spēju inhibēt vēlīno nātrija plūsmu liecina būtiska QTc intervāla saīsināšanās, kā arī lielāks atslābums diastolē, kas tika konstatēts atklātā pētījumā, apsekojot 5 pacientus ar gara QT sindromu (LQT3 ar SCN5A ∆KPQ gēna mutāciju).
These effects do not depend upon changes in heart rate, blood pressure, or vasodilation.
Šīs izpausmes nav atkarīgas no sirdsdarbības ātruma, asinsspiediena izmaiņām vai arī no vazodilācijas.
Pharmacodynamic effects
Farmakodinamiskie efekti
Haemodynamic effects:
Hemodinamiskie efekti:
Minimal decreases in mean heart rate (< 2 beats per minute) and mean systolic blood pressure (< 3 mm Hg) were observed in patients treated with ranolazine either alone or in combination with other antianginal medicinal products in controlled studies.
Minimāla vidējā sirdsdarbības ātruma palēnināšanās (< 2 sitieni minūtē), kā arī vidējā sistoliskā asinsspiediena pazemināšanās (< 3 mm Hg) tika konstatēta pacientiem, kas kontrolētos pētījumos ranolazīnu bija saņēmuši vai nu monoterapijā, vai arī kombinācijā ar citiem antiangināliem līdzekļiem.
Electrocardiographic effects:
7 Elektrokardiogrāfiskā ietekme:
Dose and plasma concentration-related increases in the QTc interval (about 6 msec at 1000 mg twice daily), reductions in T wave amplitude, and in some cases notched T waves, have been observed in patients treated with Ranexa.
Ar Ranexa ārstētiem pacientiem tika konstatēta no devas un koncentrācijas plazmā atkarīga QTc intervāla pagarināšanās (apmēram 6 msec, lietojot 1000 mg divas reizes dienā), T zoba amplitūdas samazināšanās, kā arī dažos gadījumos - robaini T zobi.
A population analysis of combined data from
Šī ranolazīna iedarbība uz virsmas elektrokardiogrammu tiek skaidrota ar strauji līdzsvarojošās kālija plūsmas inhibīciju - šī plūsmas inhibīcija paildzina kambaru darbības potenciālu, un tāpat svarīga ir vēlīnās nātrija plūsmas inhibīcija, kas saīsina kambaru darbības potenciālu.
7 1,308 patients and healthy volunteers demonstrated a mean increase in QTc from baseline of 2.4 msec per 1000 ng/ ml ranolazine plasma concentration.
Populācijas analīze, kurā tika apvienoti dati par 1308 pacientiem un veseliem brīvprātīgiem, uzrādīja QTc pagarināšanos vidēji no sākotnējā stāvokļa par 2, 4 msec uz katriem 1000 ng/ ml ranolazīna koncentrācijas plazmā.
This value is consistent with data from pivotal clinical studies, where mean changes from baseline in QTcF (Fridericia’ s correction) after doses of 500 and 750 mg twice daily were 1.9 and 4.9 msec, respectively.
Šie dati atbilst tiem, kas tika iegūti klīniskajos pamatpētījumos, kuru dalībnieki saņēma 500 un 750 mg divas reizes dienā, un vidējās sākotnējā QTcF (Fridericia labojums) pārmaiņas no sākotnējā stāvokļa – bija attiecīgi 1, 9 un 4, 9 msec.
The slope is higher in patients with clinically significant hepatic impairment.
Līkne ir stāvāka pacientiem ar klīniski nozīmīgiem aknu darbības traucējumiem.
In a large outcome study (MERLIN-TIMI 36) in 6,560 patients with UA/ NSTEMI ACS, there was no difference between Ranexa and placebo in the risk of all-cause mortality (relative risk ranolazine: placebo 0.99), sudden cardiac death (relative risk ranolazine: placebo 0.87), or the frequency of symptomatic documented arrhythmias (3.0% versus 3.1%).
Lielā pētījumā (MERLIN- TIMI 36), kurā tika iekļauti 6560 pacienti ar NS/ MIBSTP AKS, netika konstatēta atšķirība starp Ranexa un placebo ietekmi uz mirstību, neatkarīgi no cēloņa (ranolazīna: placebo relatīvais risks - 0, 99), pēkšņas kardiālas nāves (ranolazīna: placebo relatīvais risks - 0, 87) vai simptomātisku dokumentēto aritmiju biežumu (3, 0% pret 3, 1%).
No proarrhythmic effects were observed in 3,162 patients treated with Ranexa based on 7-day Holter monitoring in the MERLIN-TIMI 36 study.
Proaritmisks efekts 7 dienu ilgas Holtera monitorēšanas laikā, kas tika īstenota MERLIN- TIMI 36 pētījumā, 3162 ar Ranexa ārstētajiem pacientiem netika konstatēts.
There was a significantly lower incidence of arrhythmias in patients treated with Ranexa (74%) versus placebo (83%), including ventricular tachycardia ≥ 8 beats (5% versus 8%).
Ar Ranexa ārstētiem pacientiem aritmijas tika konstatētas daudz retāk (74%) nekā placebo lietotājiem (83%), un šie dati attiecas arī uz kambaru tahikardiju ≥ 8 sitieni (5% pret 8%).
Clinical studies have demonstrated the efficacy and safety of Ranexa in the treatment of patients with chronic angina, either alone or when the benefit from other antianginal medicinal products was sub-optimal.
Klīniskos pētījumos ir pierādīta Ranexa efektivitāte un drošība, ārstējot pacientus ar hronisku stenokardiju, kas šīs zāles lieto vai nu monoterapijā, vai arī kopā ar citiem antiangināliem līdzekļiem, ja ieguvums no tiem bija nepietiekams.
In the pivotal study, CARISA, Ranexa was added to treatment with atenolol 50 mg once daily, amlodipine 5 mg once daily, or diltiazem 180 mg once daily.
Pamatpētījumā CARISA Ranexa tika pievienots atenolola (50 mg vienu reizi dienā), amlodipīna (5 mg vienu reizi dienā) vai diltiazēma (180 mg vienu reizi dienā) terapijai.
Eight-hundred and twenty-three patients (23% women) were randomised to receive 12 weeks of treatment with Ranexa 750 mg twice daily, 1000 mg twice daily, or placebo.
Astoņi simti divdesmit trīs pacienti (23% sieviešu) tika pēc nejaušības principa iedalīti grupās, lai 12 nedēļas saņemtu Ranexa 750 mg divas reizes dienā, 1000 mg divas reizes dienā vai placebo.
Ranexa demonstrated greater efficacy than placebo in prolonging exercise time at trough at 12 weeks for both doses studied when used as an add-on therapy.
Abas pētījumā izmantotās Ranexa devas daudz labāk par placebo palielināja fiziskās slodzes izturības laiku pie minimālās koncentrācijas plazmā pēc 12 nedēļām, ja preparātu izmantoja par papildlīdzekli lietotām zālēm.
However, there was no difference in exercise duration between the two doses (24 seconds compared to placebo; p ≤ 0.03).
Tomēr fiziskās slodzes laiks abām devām bija vienāds (24 sekundes, salīdzinot ar placebo; p ≤ 0, 03).
Ranexa resulted in significant decreases in the number of angina attacks per week and consumption of short-acting nitroglycerin compared to placebo.
Ranexa, salīdzinot ar placebo, ļāva būtiski samazināt stenokardijas lēkmju skaitu nedēļā, kā arī īslaicīgas darbības nitroglicerīna patēriņu.
Tolerance to ranolazine did not develop during treatment and a rebound increase in angina attacks was not observed following abrupt discontinuation.
Zāļu lietošanas laikā tolerance pret ranolazīnu neveidojās, un pēkšņi pārtraucot lietošanu, stenokardijas lēkmju skaita palielināšanās netika konstatēta.
The improvement in exercise duration in women was about 33% of the improvement in men at the 1000 mg twice-daily dose level.
Lietojot 1000 mg divas reizes dienā, fiziskās slodzes laiks sievietēm palielinājās par aptuveni 33%, salīdzinot ar vīriešiem novēroto uzlabošanos.
However, men and women had similar reductions in frequency of angina attacks and nitroglycerin consumption.
Tomēr stenokardijas lēkmju biežums, kā arī nitroglicerīna patēriņš sievietēm un vīriešiem samazinājās vienādi.
Given the dose-dependent side effects and similar efficacy at 750 and 1000 mg twice daily, a maximum dose of 750 mg twice daily is recommended.
Ņemot vērā no devas atkarīgās blakusparādības un līdzīgo efektivitāti, lietojot 750 un 1000 mg divreiz dienā, maksimālā ieteicamā deva ir 750 mg divreiz dienā.
In a second study, ERICA, Ranexa was added to treatment with amlodipine 10 mg once daily (the maximum labelled dose).
Otrā pētījumā, ERICA, Ranexa tika pievienots 10 mg amlodipīna vienu reizi dienā - tā ir maksimālā reģistrētā deva.
Five-hundred and sixty-five patients were randomised to receive an initial dose of Ranexa 500 mg twice daily or placebo for 1 week, followed by 6 weeks of treatment with Ranexa 1000 mg twice daily or placebo, in addition to concomitant treatment with amlodipine 10 mg once daily.
Pieci simti sešdesmit pieci pacienti tika pēc nejaušības principa iedalīti grupās, lai vienu nedēļu saņemtu Ranexa sākuma devu (500 mg divas reizes dienā) vai placebo, bet pēc tam 6 nedēļas 1000 mg Ranexa divas reizes dienā vai placebo, papildus 10 mg amlodipīna vienu reizi dienā.
Additionally, 45% of the study population also received long-acting nitrates.
Bez tam 45% no pētījuma dalībniekiem saņēma arī ilgstošas darbības nitrātus.
Ranexa resulted in significant decreases in the number of angina attacks per week (p = 0.028) and consumption of short-acting nitroglycerin (p = 0.014) compared to placebo.
Ranexa, salīdzinot ar placebo, ļāva būtiski samazināt stenokardijas lēkmju skaitu nedēļā (p = 0, 028), kā arī īslaicīgas darbības nitroglicerīna patēriņu (p = 0, 014).
Both the average number of angina attacks and nitroglycerin tablets consumed decreased by approximately one per week.
Stenokardijas lēkmju vidējais skaits un nitroglicerīna tablešu patēriņš samazinājās vidēji par vienu nedēļā.
In the main dose-finding study, MARISA, ranolazine was used as monotherapy.
Galvenā devas noteikšanas pētījumā, MARISA, ranolazīns tika lietots monoterapijā.
One-hundred and ninety-one patients were randomised to treatment with Ranexa 500 mg twice daily, 1000 mg twice daily, 1500 mg twice daily, and matching placebo, each for 1 week in a crossover design.
Simtu deviņdesmit viens pacients tika pēc nejaušības principa iedalīts, lai krusteniskajā pētījumā saņemtu Ranexa 500 mg divas reizes dienā, 1000 mg divas reizes dienā, 1500 mg divas reizes dienā, kā arī atbilstošu placebo katru 1 nedēļu.
Ranexa was significantly superior to placebo in prolonging exercise time, time to angina, and time to 1 mm ST segment depression at all doses studied with an observed dose-response relationship.
Tas tika konstatēts
Improvement of exercise duration was statistically significant compared to placebo for all three doses of ranolazine from 24 seconds at 500 mg twice daily to 46 seconds at 1500 mg twice daily, showing a dose-related response.
Slodzes izturības laika uzlabošanās, salīdzinot ar placebo, bija statistiski nozīmīga visām trim ranolazīna devām no 24 sekundēm, lietojot 500 mg divreiz dienā, līdz 46 sekundēm, lietojot 1500 mg divreiz dienā, kas liecina par reakcijas atkarību no devas.
In this study, exercise duration was longest in the 1500 mg group; however, there was a disproportional increase in side effects, and the 1500 mg dose was not studied further.
Šajā pētījumā fiziskās slodzes laiks visgarākais bija 1500 mg grupā; tomēr blakusparādību biežums nepalielinājās proporcionāli, un 1500 mg devas pētījumi tika pārtraukti.
In a large outcome study (MERLIN-TIMI 36) in 6,560 patients with UA/ NSTEMI ACS, there was no difference in the risk of all-cause mortality (relative risk ranolazine: placebo 0.99), sudden cardiac
Lielā rezultātu pētījumā (MERLIN- TIMI 36) 6560 pacientiem ar NS/ MIBSTP AKS pievienojot Ranexa standarta medikamentozai terapijai (ieskaitot beta blokatorus, kalcija kanālu blokatorus, nitrātus, trombocītu pretsalipšanas līdzekļus, lipīdu līmeni pazeminošas zāles un AKE inhibitorus), visu cēloņu mirstības (relatīvais risks, salīdzinot ranolazīnu un placebo, ir 0, 99), pēkšņas kardiālas nāves (relatīvais risks, salīdzinot ranolazīnu ar placebo, ir 0, 87) riska vai simptomātiskas dokumentētas aritmijas biežuma (3, 0% salīdzinot ar 3, 1%) atšķirības starp Ranexa un placebo nekonstatēja.
Approximately one-half of the patients in MERLIN-TIMI 36 had a history of angina.
Apmēram pusei MERLIN- TIMI 36 iekļauto pacientu iepriekš bija konstatēta stenokardija.
The results showed that exercise duration was 31 seconds longer in ranolazine patients versus placebo patients (p = 0.002).
Rezultāti liecināja, ka ar ranolazīnu ārstētiem pacientiem, salīdzinot ar placebo ārstētiem pacientiem (p = 0, 002), slodzes izturības laiks bija par 31 sekundi ilgāks.
The Seattle Angina Questionnaire showed significant effects on several dimensions, including angina frequency (p < 0.001), compared to placebo-treated patients.
Sietlas stenokardijas anketa liecināja par nozīmīgu ietekmi uz vairākiem raksturlielumiem, to vidū stenokardijas biežumu (p < 0, 001), salīdzinot ar placebo ārstētiem pacientiem.
A small proportion of non-Caucasians was included in the controlled clinical studies; therefore, no conclusions can be drawn regarding the effect and safety in non-Caucasians.
Kontrolētos klīniskajos pētījumos iekļautais ne- eiropeīdās rases pārstāvju daudzums nebija liels; tāpēc nav iespējams izdarīt secinājumus par zāļu iedarbību uz šīs rases pārstāvjiem, kā arī to, cik nekaitīgas tās būs.
After oral administration of Ranexa, peak plasma concentrations (Cmax) are typically observed between 2 and 6 hours.
Lietojot Ranexa perorāli, maksimālā koncentrācija plazmā (Cmax) parasti tiek sasniegta pēc 2 – 6 stundām.
Steady state is generally achieved within 3 days of twice-daily dosing.
Stabils stāvoklis, ja zāles lieto divas reizes dienā, parasti tiek sasniegts 3 dienu laikā.
The mean absolute bioavailability of ranolazine after oral administration of immediate- release ranolazine tablets ranged from 35− 50%, with large inter-individual variability.
Ar tūlītējās iedarbības tabletēm perorāli lietota ranolazīna vidējā absolūtā bioloģiskā pieejamība bija 35 – 50% ar lielām individuālām atšķirībām.
Ranexa exposure increases more than in proportion to dose.
Ranexa iedarbība palielinās vairāk nekā proporcionāli devai.
There was a 2.5- to 3-fold increase in steady-state AUC as the dose was increased from 500 mg to 1000 mg twice daily.
Palielinot devu no 500 mg līdz 1000 mg divreiz dienā, līdzsvara AUC palielinājās 2, 5 – 3 reizes.
In a pharmacokinetic study in healthy volunteers, steady-state Cmax was, on average, approximately 1770 (SD 1040) ng/ ml, and steady-state AUC0-12 was, on average, 13,700 (SD 8290) ng x h/ ml following a dose of 500 mg twice daily.
Farmakokinētiskā pētījumā ar veseliem brīvprātīgiem, lietojot 500 mg divas reizes dienā, Cmax stabilā stāvoklī bija vidēji apmēram 1770 (SN 1040) ng/ ml, bet AUC0- 12 stabilā stāvoklī bija vidēji 13 700 (SN 8290) ng x h/ ml.
Food does not affect the rate and extent of absorption of ranolazine.
Pārtika neietekmē ranolazīna absorbcijas ātrumu un apjomu.
Approximately 62% of ranolazine is bound to plasma proteins, mainly alpha-1 acid glycoprotein and weakly to albumin.
Apmēram 62% ranolazīna saistās ar plazmas proteīniem, galvenokārt alfa- 1 skābo glikoproteīnu un nedaudz arī ar albumīnu.