qanastek/EMEA-V3 huggingface dataset:
ANNEX II
II PIELIKUMS
SCIENTIFIC CONCLUSIONS AND GROUNDS FOR WITHDRAWAL OF THE MARKETING AUTHORISATION PRESENTED BY THE EMEA
ZINĀTNISKIE SECINĀJUMI UN PAMATOJUMS REĢISTRĀCIJAS APLIECĪBAS ATSAUKŠANAI, KO IESNIEGUSI EIROPAS ZĀĻU AĢENTŪRA
CHMP/ 309507/ 2007 SCIENTIFIC CONCLUSIONS
©EMEA 2007 CHMP/ 309507/ 2007 ZINĀTNISKIE SECINĀJUMI
OVERALL SUMMARY OF THE SCIENTIFIC EVALUATION OF MEDICINAL PRODUCTS CONTAINING VERALIPRIDE (see Annex I)
I Pielikumu)
Veralipride is a benzamide neuroleptic medicine indicated in the treatment of vasomotor symptoms associated with the menopause.
Veraliprīds ir benzamīdu grupas neiroleptisks līdzeklis, kas ir indicēts menopauzei raksturīgu vazomotoru reakciju ārstēšanai.
It was first authorised in 1979 and is currently authorised in the EU in Belgium, France, Italy, Luxembourg and Portugal under the names Agreal and Agradil.
Beļģijā, Francijā, Itālijā, Luksemburgā un Portugālē, kur tas ir pieejams ar nosaukumiem Agreal vai Agradil.
Until June 2005, veralipride was authorised in Spain.
Līdz 2005. gada jūnijam veraliprīds bija atļauts Spānijā.
Following reports of serious side effects affecting the nervous system, the Spanish National Competent Authority concluded that its benefits did not outweigh its potential risks.
Saņēmusi ziņojumus par smagām šī preparāta lietošanas blakusparādībām, kas izpaužas kā nervu sistēmas darbības traucējumi, Spānijas atbildīgā amatpersona secināja, ka zāļu lietošanas ieguvumi neattaisno lietošanas potenciālo risku.
Spain therefore withdrew veralipride’ s marketing authorisation on 27 June 2005.
Tādēļ Spānija 2005. gada 27. jūlijā atsauca veraliprīda reģistrācijas apliecību.
Regulatory actions were also taken in some other EU Member States where the product is authorised and veralipride’ s product information was restricted with the aim to reduce the risk of patients developing side effects.
Dažādi tiesību akti tika pieņemti arī citās ES valstīs, kurās šis preparāts bija reģistrēts, un informācija par veraliprīdu tika ierobežota, lai samazinātu tā lietošanas radīto blakusparādību risku.
Consequently, the European Commission triggered a referral procedure on 7 September 2006 and requested the CHMP to give its opinion on whether the marketing authorisations for products containing veralipride should be maintained, varied, suspended or withdrawn across the European Union following the assessment of these safety risks their impact on the benefit/ risk assessment of veralipride.
Līdz ar to Eiropas Savienība 2006. gada 7. septembrī uzsāka pārskatīšanas procedūru un lūdza Cilvēkiem paredzēto zāļu komiteju (CHMP) izvērtēt drošības risku, kā arī to ietekmi uz ieguvumu/ riska attiecību un izlemt, vai veraliprīdu saturošu produktu reģistrācijas apliecības ir jāatstāj spēkā, jāizmaina, jāaptur vai jāatsauc.
Efficacy In this review, the CHMP assessed all of the available information on the safety and efficacy of veralipride.
Iedarbīgums Šajā pārskatā CHMP izvērtēja visu pieejamo informāciju par veraliprīda nekaitīgumu un iedarbīgumu.
This included mainly 11 studies involving around 600 women, in which veralipride was compared with placebo, and two studies in around 100 women where it was compared with conjugated oestrogens.
Tika veikti galvenokārt 11 pētījumi, kuros tika iesaistītas apmēram 600 sievietes un kuros veraliprīds tika salīdzināts ar placebo, kā arī divi pētījumi, kuros tika iesaistītas apmēram 100 sievietes un kuros veraliprīds tika salīdzināts ar konjugētajiem estrogēniem.
The CHMP also looked at other small studies.
Turklāt CHMP analizēja arī citus mazāk apjomīgus pētījumus.
Based on the submitted data, there appears to be an effect for veralipride in the treatment of vasomotor symptoms associated with the menopause.
Pamatojoties uz iesniegtajiem datiem, ir secināms, ka veraliprīds spēj ārstēt menopauzei raksturīgos vazomotoros simptomus.
Few data are available beyond 3 months, mostly in non comparative studies.
Ieguvums tika atzīts par ierobežotu, tomēr zāļu iedarbības spēku nav iespējams precīzi noteikt, jo komitejas rīcībā esošo pētījumu metodoloģija bija nepilnīga (piemēram, lielākajā daļā gadījumu netika noteikti izejas līmeņi, līdz ar to neļaujot adekvāti novērtēt novēroto uzlabojumu; nebija iespējams precīzi noteikt nedz iedarbības spēka klīnisko, nedz statistisko nozīmību, jo statistikas plāns bija neskaidrs vai arī tā nebija vispār; rezultātu izklāsts bija slikti izstrādāts).
The CHMP concluded that the data submitted showed only limited effect of veralipride in the treatment of vasomotor symptoms associated with the menopause.
Turklāt izmēģinājumiem atvēlētais laiks bija pārāk īss, lai ļautu pietiekami rūpīgi izvērtēt to, cik stabils ir zāļu iedarbīgums.
In addition, the effect size cannot be accurately quantified due to methodological shortcomings and the duration of the trials was too short to allow for proper assessment of maintenance of efficacy.
Datu par zāļu iedarbību, tās lietojot ilgāk nekā 3 mēnešus, ir maz, un lielākā daļa no tiem ir iegūti nesalīdzinošos pētījumos.
Safety The 27-year post-marketing period offers a long period of safety profile surveillance.
CHMP atzina, ka saskaņā ar iesniegtajiem datiem, veraliprīda ietekme uz menopauzei raksturīgajiem vazomotorajiem simptomiem ir ierobežota.
Neurological adverse events referred to extrapyramidal symptoms and particularly tardive dyskinesias have been reported with veralipride and represent a real concern due to their potential seriousness and irreversibility.
Turklāt iedarbības spēku nav iespējams precīzi noteikt metodoloģijas trūkumu dēļ, un izmēģinājumu laiks bija pārāk īss, lai būtu iespējams novērtēt, cik stabils ir zāļu iedarbīgums ilgākā laika posmā.
Most of them occurred beyond 3 months of treatment.
Nekaitīgums Pēc zāļu laišanas tirgū ir pagājuši 27 gadi.
It should be noted that in the evaluation of the causality assessment of veralipride in the psychiatric events, the role of veralipride is not always clear.
Šajā laikā iegūta pieredze ļauj analizēt zāļu nekaitīguma profilu ilgākā laika posmā.
In order to avoid psychiatric AE, extrapyramidal symptoms and tardive dyskinesia, the MAH proposed a maximally allowed duration of 3 months veralipride treatment.
Veraliprīda lietotājām tika konstatētas nevēlamas blakusparādības, kas ir klasificējamas kā ekstrapiramidālie simptomi, un arī tardīvā diskinēzija, un tās rada nopietnas bažas, jo šīs blakusparādības var būt smagas un neatgriezeniskas.
However, cases of tardive
Tika uzsvērts, ka tardīvā diskinēzija nav prognozējama un var attīstīties arī pēc tam, kad ārstēšana tiek pārtraukta.
©EMEA 2007
Jāņem vērā, ka, izvērtējot psihisko traucējumu cēloņus, veraliprīda ietekme ne vienmēr ir skaidra.
dyskinesia have also been reported within the first 3 months of treatment.
Tomēr saskaņā ar ziņojumiem tardīvās diskinēzijas gadījumi ir konstatēti arī ārstēšanas pirmo trīs mēnešu laikā.
The proposal of close monitoring including neurological examination after each 20 day treatment cycle might reduce these risks, but is a measure of considerable burden to both patient and doctor.
Rūpīgas uzraudzības priekšlikums, kas ietver neiroloģisku izmeklēšanu ik pēc 20 dienu ārstēšanas cikla, varētu samazināt šo risku, taču šāda rīcība apgrūtinātu gan pacienti, gan ārstu.
As for the other adverse events related with the blockage of the dopamine receptor, especially hyperprolactinemia is a concern.
Analizējot citas dopamīna receptoru blokādes radītās nevēlamās blakusparādības, īpašu uztraukumu rada hiperprolaktinēmija.
Veralipride treatment is contra-indicated in patients with prolactin- dependent tumours such as pituitary gland prolactinoma and breast cancer.
Veraliprīds ir kontrindicēts pacientēm, kurām ir no prolaktīna atkarīgi audzēji, kā, piemēram, hipofīzes prolaktinoma un krūts vēzis.
But the effect of hyperprolactinemia in women with history of breast cancer is not elucidated.
Tomēr nav skaidrs, kā hiperprolaktinēmija ietekmē to sieviešu stāvokli, kas ir slimojušas vai slimo ar krūts vēzi.
The proposed intermittent treatment of 20 days, followed by a 10 day period of non-treatment, may temper this effect on the prolactin level, but it is unknown whether this measure has any effect on the adverse event pattern.
Ieteiktā ārstēšana pēc 20 dienu zāļu lietošanas shēmas ar 10 dienu ilgu ārstēšanas pārtraukumu var samazināt zāļu lietošanas ietekmi uz prolaktīna līmeni, taču nav zināms, vai šāda rīcība spēj mainīt nevēlamās blakusparādības attīstību.
Lastly, QT-prolongation is a class-effect of dopamine-antagonists.
Nobeigumā jāmin dopamīna agonistu lietotājām raksturīgā QT intervāla pagarināšanās.
The absence of cases of suggestive QT-prolongation in the database is not sufficient to conclude that this effect does not occur with veralipride.
Lai gan datu bāzē nav informācijas par pacientēm, kurām, iespējams, zāļu lietošanas rezultātā ir pagarinājies QT intervāls, tas tomēr nav pietiekams iemesls, lai secinātu, ka veraliprīds neizraisa QT intervāla pagarināšanos.
No studies were performed to evaluate whether veralipride has an effect on QT.
Pētījumi par to, vai veraliprīds ietekmē QT intervālu, nav veikti.
Benefit/ risk In view of the available clinical data the CHMP concluded that the risks associated with the use of veralipride in the treatment of hot flushes associated with the menopause, mainly the neurological reactions (dyskinesia, extrapyramidal disorder, Parkinson syndrome) and psychiatric reactions (depression, anxiety, withdrawal syndrome) outweigh the limited benefits.
Ieguvums/ risks Ņemot vērā tās rīcībā esošos klīniskos datus, CHMP secināja, ka risks, lietojot veraliprīdu, lai ārstētu menopauzei raksturīgos karstuma viļņus, galvenokārt neiroloģiskas reakcijas (diskinēzija, ekstrapiramidāli traucējumi, Parkinsona sindroms) un psihiskas reakcijas (depresija, uzbudinājums, abstinences sindroms), ir lielāks par zāļu lietošanas ierobežotajiem ieguvumiem.
Cases of not predictable and potentially irreversible tardive dyskinesia, as well as early extrapyramidal symptoms, depression, anxiety and withdrawal reactions have been reported with veralipride treatment; these risks together with the risk of hyperprolactinemia, and the class effect risk on QT- prolongation are considered a concern.
Veraliprīda lietotājām tika konstatēta neprognozējama un, iespējams, neatgriezeniska tardīvā diskinēzija, kā arī agrīni ekstrapiramidāli sindromi, depresija, uzbudinājums un abstinences sindroma izpausmes; šie apdraudējumi, kā arī hiperprolaktinēmijas iespējamības risks un šai medikamentu klasei raksturīgā QT intervāla pagarināšana rada nopietnas bažas.
The CHMP took note of the MAH’ s proposals, some of which had already been introduced in some countries, in an effort to limit these risks like:
CHMP ņēma vērā reģistrācijas apliecības īpašnieka ieteikumus, no kuriem daži jau ir ieviesti atsevišķās valstīs ar mērķi mazināt zāļu lietošanas risku, piemēram:
-Restriction of the treatment duration to 3 months in combination with monthly examination in an effort to limit the psychiatric and neurological adverse events.
- ārstēšanas ilgums nedrīkst pārsniegt trīs mēnešus, turklāt katru mēnesi ir jāveic izmeklējumi, lai ierobežotu nevēlamas psihiskās un neiroloģiskās blakusparādības.
However, tardive dyskinesia may still occur within the first 3 months of treatment.
Tomēr tardīvā diskinēzija var attīstīties terapijas pirmajos trīs mēnešos;
-Introduction of the contraindications in patients with Parkinson’ s disease, or in combination with other neuroleptics and dopaminergic agonists.
- preparāts ir kontrindicēts sievietēm, kas slimo ar Parkinsona slimību, un to nedrīkst lietot kopā ar citiem neiroleptiskiem līdzekļiem vai dopamīna agonistiem;
-Introduction of warnings regarding class effects of neuroleptic medicines (neuroleptic malignant syndrome, QT prolongation, tardive dyskinesia) and withdrawal symptoms such as anxiety and depressive syndrome.
- jāievieš brīdinājumi par neiroleptisko līdzekļu iedarbības raksturīgajām izpausmēm (ļaundabīgais neiroleptiskais sindroms, QT intervāla pagarināšanās, tardīvā diskinēzija), kā arī abstinences simptomiem, piemēram, uzbudinājumu un depresijas izpausmēm;
-Recommendations of medical breast monitoring and intermittent schedule (20 days followed by a 10- day period of non-treatment) to reduce the risk of hyperprolactinemia, aimed to improve the breast safety (however, it is unknown whether this measure has any effect on the observed adverse event pattern related to hyperprolactinemia like breast enlargement, galactorrhoea and risk for patients with prolactin-dependent tumours such as pituitary gland prolactinoma and breast cancer).
- ieteikumi veikt krūšu izmeklēšanu, kā arī īpaša lietošanas shēma (20 dienas, pēc tam ir desmit dienu ilgs ārstēšanas pārtraukums), lai samazinātu hiperprolaktinēmijas risku.
Overall, the restriction to limit the use of veralipride to 3 months in combination with monthly medical neurological examinations and breast monitoring is not considered adequate to limit the risk of all adverse effects reported with veralipride and adequately treat the vasomotor symptoms associated with the menopause.
Šie pasākumi ir nepieciešami, lai pēc iespējas novērstu piena dziedzeru slimības (taču nav zināms, vai šāda rīcība jebkādā veidā ietekmēs ar hiperprolaktinēmiju saistīto nevēlamo blakusparādību, piemēram, krūšu palielināšanās un
©EMEA 2007
Turklāt daļa blakusparādību var attīstīties ne tikai ārstēšanas laikā, bet arī pēc tās beigām, un nav iespējams prognozēt, kuras sievietes ir apdraudētas.
The CHMP therefore concluded on 19 July 2007 that the benefit/ risk balance of veralipride containing medicinal products is not positive under normal conditions of use.
Līdz ar to CHMP 2007. gada 19. jūlijā secināja, ka veraliprīdu saturošu zāļu lietošanas ieguvuma/ riska attiecība normālas lietošanas apstākļos nav pozitīva.
Therefore, the CHMP recommended the withdrawal of all Marketing Authorisations for medicinal products containing veralipride throughout Europe.
Tādēļ CHMP ierosināja atsaukt visas Eiropā izsniegtās veraliprīdu saturošu produktu reģistrācijas apliecības.
GROUNDS FOR THE WITHDRAWAL OF THE MA
REĢISTRĀCIJAS APLIECĪBAS ATSAUKŠANAS PAMATOJUMS
Whereas
Tā kā:
• The Committee considered the referral made under article 31 of Directive 2001/ 83/ EC, as amended, for medicinal products containing veralipride • The Committee considered that veralipride containing medicinal products only showed limited efficacy in the treatment of hot flushes associated with the menopause; • The Committee considered that neurological reactions (dyskinesia, extrapyramidal disorder, Parkinson syndrome) and psychiatric reactions (depression, anxiety, withdrawal syndrome) have been reported with veralipride, including tardive dyskinesia which may be potentially irreversible.
• komiteja attiecībā uz zālēm, kas satur veraliprīdu, ņēma vērā Direktīvas 2001/ 83/ EK 31. pantā izdarīto atsauci; • komiteja secināja, ka, ārstējot ar menopauzi saistītos karstuma viļņus, veraliprīdu saturošu zāļu efektivitāte bija ierobežota; • komiteja atzina, ka ir saņemti ziņojumi par veraliprīda izraisītām neiroloģiskām reakcijām (diskinēziju, ekstrapiramidālajiem traucējumiem, Parkinsona sindromu), kā arī psihiskām reakcijām (depresiju, uzbudinājumu, abstinences sindromu), iekļaujot arī ziņojumus par tardīvās diskinēzijas gadījumiem, kā radītie traucējumi var būt neatgriezeniski.
In addition, hyperprolactinemia and the risk of QT prolongation are also concerns; • The Committee concluded, in view of available data, that the risks associated with the use of veralipride in the treatment of hot flushes associated with the menopause outweigh the limited benefits.
Turklāt bažas rada arī iespējama hiperprolaktinēmijas attīstība un QT intervāla pagarināšanās; • komiteja secināja, ka, ņemot vērā tās rīcībā esošos datus, risks, ko rada veraliprīda lietošana, lai ārstētu menopauzei raksturīgos karstuma viļņus, ir lielāks par zāļu lietošanas ierobežoto ieguvumu.
In addition, the Committee considered that the proposed risk minimisation activities were not able to reduce the risks to an acceptable level or predict which women may be at risk; • The Committee, as a consequence, concluded that the benefit/ risk balance of veralipride containing medicinal products is not positive under normal conditions of use.
Turklāt komiteja nolēma, ka ieteiktie pasākumi riska mazināšanai nav pietiekami iedarbīgi un neļauj prognozēt, kuras sievietes var tikt apdraudētas; • līdz ar to komiteja secināja, ka veraliprīdu saturošu zāļu lietošanas ieguvuma/ riska attiecība normālas lietošanas apstākļos nav pozitīva.
The CHMP has recommended the withdrawal of the Marketing Authorisations for the medicinal products containing veralipride referred to in Annex I.
CHMP iesaka atsaukt I pielikumā minēto veraliprīdu saturošo zāļu reģistrācijas apliecības.
LIST OF THE NAMES, PHARMACEUTICAL FORM, STRENGTH OF THE MEDICINAL PRODUCT, ROUTE OF ADMINISTRATION, APPLICANT, MARKETING AUTHORISATION HOLDER IN THE MEMBER STATES
ZĀĻU NOSAUKUMI, ZĀĻU FORMAS, ZĀĻU STIPRUMI, LIETOŠANAS VEIDS, PIETEIKUMA IESNIEDZĒJS; REĢISTRĀCIJAS APLIECĪBAS ĪPAŠNIEKS DALĪBVALSTĪS
Invented name
Pieteikuma iesniedzējs
Pharmaceutical
Piešķirtais nosaukums
Member State
Zāļu forma
administration
Lietošanas veids
HEXAL A/ S Kanalholmen 8-12, 2650 Hvidovre, Denmark
HEXAL A/ S Kanalholmen 8- 12, 2650 Hvidovre, Dānija
Oral use
Orālai lietošanai
10 mg per tablet
10 mg tabletē
Denmark
HEXAL A/ S Kanalholmen 8- 12, 2650 Hvidovre, Dānija
2 ANNEX II
PIELIKUMS
SCIENTIFIC CONCLUSIONS AND GROUNDS FOR AMENDMENT OF THE SUMMARY OF PRODUCT CHARACTERISTICS, LABELLING AND PACKAGE LEAFLET PRESENTED BY THE EMEA
ZINĀTNISKIE SECINĀJUMI UN PAMATOJUMS ZĀĻU APRAKSTA, MARĶĒJUMA UN LIETOŠANAS PAMĀCĪBAS IZMAIŅĀM, KO IESNIEGUSI EIROPAS ZĀĻU AĢENTŪRA
3 SCIENTIFIC CONCLUSIONS
3 ZINĀTNISKIE SECINĀJUMI
OVERALL SUMMARY OF THE SCIENTIFIC EVALUATION OF ALENDRONATE HEXAL AND ASSOCIATED NAMES (see Annex I)
I PIELIKUMU)
The active substance in Alendronate HEXAL 10 mg tablets, alendronic acid as sodium alendronate trihydrate, is a bisphosphonate that inhibits osteoclastic bone resorption without any direct effect on bone formation.
Alendronate HEXAL 10 mg tablešu aktīvā viela, alendronskābe nātrija alendronāta trihidrāta formā, ir bifosfonāts, kas inhibē osteoklastu īstenoto kaulu resorbciju, un kam nav tiešas ietekmes uz kaulu veidošanos.
Osteoporosis is defined as bone mineral density (BMD) of the spine or hip 2.5 standard deviations below the mean value of a normal young population or as a previous fragility fracture, irrespective of bone mineral density.
Saskaņā ar definīciju, osteoporozi diagnosticē cilvēkiem, kuru mugurkaula vai iegurņa kaulu mineralizācija ir par 2, 5 standartvienībām mazāka par gados jauniem, veseliem cilvēkiem raksturīgo vidējo rādītāju.
The applicant was asked to further justify the broad indication “ treatment of osteoporosis in men” for Alendronate HEXAL.
Pieteikuma iesniedzējam tika lūgts labāk pamatot Alendronate HEXAL plašo indikāciju “ osteoporozes ārstēšana vīriešiem ”.
The Applicant submitted an extensive review of the literature concerning the treatment of osteoporosis in men.
Pieteikuma iesniedzējs iesniedza plašu pārskatu par publikācijām, kas bija saistītas ar osteoporozes ārstēšanu vīriešiem.
The studies indicated that alendronate 10 mg daily could increase bone mineral density both at vertebral as well as non vertebral level in men with primary osteoporosis.
Pētījumi ļāva secināt, ka vīriešiem ar primāro osteoporozi alendronāta 10 mg ikdienas terapija spēja palielināt gan mugurkaula skriemeļu, gan arī citu kaulu mineralizācijas pakāpi.
Two studies from Orwell and Ringe demonstrated that compared respectively with placebo or alfacalcidol, alendronate treatment reduced the incidence of vertebral fractures in men with osteoporosis.
Divi Orvela (Orwell) un Ringes (Ringe) veikti pētījumi, kuros salīdzināšanai tika izmantots attiecīgi placebo vai alfacalcidol, atklāja, ka alendronāta terapija samazināja mugurkaula lūzumu iespēju vīriešiem ar osteoporozi.
An effect on non- vertebral fractures has nonetheless not been demonstrated in this population.
Tomēr zāļu ietekme uz citu kaulu, izņemot mugurkaulu, lūzumiem šajā grupā konstatēta netika.
GROUNDS FOR AMENDMENT OF THE SUMMARY(IES) OF PRODUCT CHARACTERISTICS, LABELLING AND PACKAGE LEAFLET
PAMATOJUMS ZĀĻU APRAKSTA (- U), MARĶĒJUMA UN LIETOŠANAS PAMĀCĪBAS IZMAIŅĀM
- the literature provided by the applicant provide evidence that 10 mg daily could increase bone
− pieteikuma iesniedzēja minētās publikācijas parādīja, ka alendronāta 10 mg ikdienas terapija vīriešiem ar primāro osteoporozi var palielināt gan mugurkaula skriemeļu, gan arī citu kaulu mineralizācijas pakāpi, − tomēr ietekme uz citu kaulu, izņemot mugurkaulu, lūzumiem šajā grupā konstatēta netika,
The CHMP has recommended the following indication, which is in accordance with the guideline on the evaluation of medicinal products in the treatment of primary osteoporosis (CHMP/ EWP/ 552/ 95 Rev.2)
CHMP ir ieteikusi šādu indikāciju, kas atbilst vadlīnijām par primārās osteoporozes ārstēšanai paredzēto zāļu vērtēšanu (CHMP/ EWP/ 552/ 95 Rev. 2).
“ Treatment of osteoporosis in men at increased risk of fracture.
„ Osteoporozes ārstēšana vīriešiem ar palielinātu kaulu lūzumu risku.
A reduction in the incidence of vertebral, but not of non-vertebral fractures has been demonstrated .”
Saskaņā ar iegūtajiem pierādījumiem, zāles samazina mugurkaula lūzumu iespēju, taču neietekmē citu kaulu lūzumu iespēju. ”
In addition, other amendments to the Summary of Product Characteristics, labelling and package leaflet not in relation with the outcome of the referral procedure were included in accordance with the Guideline on Summary of Product Characteristics, excipient guideline and the latest Quality Review of Document templates.
Tāpat zāļu aprakstā, marķējumā un lietošanas pamācībā, saskaņā ar vadlīnijām par zāļu aprakstu un palīgvielām, kā arī jaunākām rediģēšanai pakļauto dokumentu paraugu versijām, tika veikti citi grozījumi, kas nav saistīti ar pārskatīšanas iznākumu.
The CHMP has recommended the granting of the Marketing Authorisation and the amendment of the Summary of Product Characteristics, labelling, package leaflet of the Reference Member State accordingly for Alendronate HEXAL and associated names (see Annex I) 10 mg tablets.
CHMP ir ieteikusi izsniegt reģistrācijas apliecības Alendronate HEXAL 10 mg tabletēm un radniecīgo nosaukumu zālēm (skatīt I pielikumu), kā arī attiecīgi grozīt atsauces dalībvalsts zāļu aprakstu, marķējumu un lietošanas pamācību.
4 ANNEX III
4 PIELIKUMS III
5 SUMMARY OF PRODUCT CHARACTERISTICS
5 ZĀĻU APRAKSTS
Alendronate HEXAL and associated names (see Annex I) 10 mg tablets
Alendronat HEXAL un citi nosaukumi (skatīt pielikumu I) 10 mg tabletes
[See Annex I - To be completed nationally]
[Skatīt pielikumu I - aizpilda nacionāli]
Each tablet contains 10mg alendronic acid (as sodium alendronate trihydrate).
Viena tablete satur 10mg alendronskābes (Alendronic acid), nātrija alendronāta trihidrāta veidā
103.95 mg lactose monohydrate per tablet
Pilnu palīgvielu sarakstu skatīt apakšpunktā 6. 1.
Tablet White to off-white, capsule-shaped tablet, embossed "AN 10" on one side and "Arrow logo" on the other.
Tablete Baltas vai pelēkbaltas kapsulas formas tabletes ar iespiestu „ AN10 ” vienā pusē un „ Arrow logo ” otrā.
Treatment of post-menopausal osteoporosis.
Postmenopauzes osteoporozes ārstēšana.
Alendronate reduces the risk of vertebral and hip fractures.
Alendronāts samazina mugurkaula un gūžas lūzumu riskus.
Treatment of osteoporosis in men at increased risk of fracture.
Osteoporozes ārstēšana vīriešiem kam ir palielināts lūzumu risks.
A reduction in the incidence of vertebral, but not of non-vertebral fractures has been demonstrated.
Ir pierādīts samazināts mugurkaula skriemeļu, bet ne citu lūzuma risks.
Prophylaxis of glucocorticoid-induced osteoporosis.
Glikokortikoīdu inducētas osteoporozes profilaksei.
Post-menopausal osteoporosis:
(skatīt nodaļu 5. 1)
The recommended dosage is 10 mg once daily.
Rekomendētā deva ir 10 mg vienu reizi dienā.
Osteoporosis in men:
Osteoporoze vīriešiem:
Glucocorticoid-induced osteoporosis:
Glikokortikoīdu inducēta osteoporoze:
For post-menopausal women who are not receiving oestrogen treatment the recommended dose is one 10 mg tablet daily.
Sievietēm postmenopauzē, kuras nesaņem ārstēšanu ar estrogēniem, rekomendētā deva ir 10 mg tablete dienā.
For other populations, see summary of product characteristics for preparations that contain 5 mg alendronate.
Pārējām populācijām, skatīt produkta apraksta kopsavilkumu 5 mg alendronāta sagatavošanai.
To obtain satisfactory absorption of alendronate Alendronate HEXAL tablets must be taken on an empty stomach immediately on rising in the morning, with plain water only, at least 30 minutes before the first food, drink or other medication of the day.
Lai nodrošinātu apmierinošu alendronāta uzsūkšanos Alendronat HEXAL tabletes jāieņem tukšā dūšā, nekavējoties pēc pamošanās no rīta tikai ar ūdeni, vismaz 30 minūtes pirms pirmās ēdienreizes, dzēriena vai citiem dienas medikamentiem.
Other drinks (including mineral water), food and some medicines are likely to reduce the absorption of alendronate (see section 4.5).
Citi dzērieni (ieskaitot minerālūdeni), ēdiens un daži medikamenti, iespējams, samazina alendronāta uzsūkšanos (skatīt nodaļu 4. 5).
7 To assist delivery to the stomach and thus reduce the risk of irritation/ side effects locally and in the oesophagus (see section 4.4) • Alendronate HEXAL tablets should only be swallowed on rising for the day with a whole glass of water (not less than 200 ml or 7 fl. oz). • Alendronate HEXAL tablets should be swallowed whole.
Tabletes nedrīkst sakošļāt, sūkāt vai ļaut tām izšķīst mutē, mutes un rīkles čūlu riska dēļ.
The tablets should not be chewed, sucked or allowed to dissolve in the mouth on account of the risk of oropharyngeal ulceration. • Patients should not lie down until after the first meal of the day, which must be at least 30 minutes after taking the tablet. • Patients should not lie down within 30 minutes of taking Alendronate HEXAL tablets. • Alendronate HEXAL tablets should not be taken at bedtime or before arising for the day.
7 • Pacients nedrīkst apgulties līdz pirmajai dienas maltītei, kam jābūt vismaz 30 minūtes pēc tabletes ieņemšanas. • Pacienti nedrīkst atgulties 30 minūšu laikā pēc Alendronat HEXAL tablešu ieņemšanas. • Alendronat HEXAL tabletes nedrīkst ieņemt pirms gulētiešanas vai pirms dienas aktivitāšu sākšanas.
Patients should be given a calcium and vitamin D supplement if the diet is inadequate (see section 4.4).
Pacientiem jānodrošina kalcija un D vitamīna bagātinātāji, ja diēta nav adekvāta (skatīt nodaļu 4. 4).
In clinical trials there was no age-related difference with regard to efficacy or safety profiles of alendronate.
Lietošana vecākiem pacientiem Klīniskajos pētījumos nebija starpības vecuma ziņā attiecībā uz alendronāta efektivitāti un drošību.
Therefore no adjustment of the dose is necessary for elderly patients.
Tādējādi nav nepieciešama devas piemērošana vecākiem pacientiem.
Use in impaired renal function No dose adjustment is necessary in patients with a glomerular filtration rate (GFR) greater than 35 ml/ min.
Lietošana pie nieru mazspējas Pacientiem ar glomerulu filtrācijas ātrumu (GFĀ) virs 35ml/ min nav nepieciešama devas piemērošana.
Alendronate is not recommended for patients with impaired renal function if the GFR is less than 35 ml/ min, as there is no experience of this.
Alendronātu nerekomendē pacientiem ar nieru mazspēju, ja GFĀ ir mazāks kā 35 ml/ min, klīniskās pieredzes trūkuma dēļ.
Use in impaired hepatic function No dose adjustment is necessary.
Lietošana pie aknu mazspējas Nav nepieciešama devas korekcija.
Use in children Alendronate HEXAL is not recommended for use in children due to a lack of data on safety and efficacy.
Lietošana bērniem Alendronat HEXAL nav ieteicams lietošanai bērniem, jo nav informācijas par drošību un efektivitāti.
• Hypersensitivity to the active substance or to any of the excipients. • Oesophageal abnormalities and other factors that delay oesophageal emptying, such as stricture or achalasia. • Inability to stand or sit upright for at least 30 minutes. • Hypocalcaemia.
• Paaugstināta jutība pret aktīvo vielu un/ vai jebkuru no palīgvielām • Barības vada anomālijas un citi faktori, kas aizkavē barības vada iztukšošanos, piemēram, striktūras vai ahalāzija. • Nespēja nostāvēt vai nosēdēt taisni vismaz 30 minūtes. • Hipokalciēmija
See also section 4.4.
Skatīt arī nodaļu 4. 4.
Alendronate can cause local irritation to the upper gastrointestinal mucosa.
Alendronāts var izraisīt lokālu kairinājumu augšējā gremošanas trakta gļotādā.
As there is a risk of worsening of the underlying disease, caution should be observed if alendronate is given to patients with active upper gastrointestinal tract problems, such as dysphagia, oesophageal disease, gastritis, duodenitis or ulcers, or in cases of recent (during the last year) severe gastrointestinal disease such as gastric ulcer, active gastrointestinal bleeding or surgery in the upper gastrointestinal tract other than pyloroplasty (see section 4.3).
Tā kā ir palielināts risks blakusslimību saasinājumam, alendronāts uzmanīgi jālieto pacientiem ar aktīvām augšējā gremošanas trakta problēmām, piemēram, disfāgiju, barības vada slimību, gastrītu, duodenītu vai čūlām vai nesenu (pēdējā gada laikā) smagu gastrointestinālu slimību, piemēram, gastrīta, aktīvas gastrointestinālas asiņošanas vai operācijas augšējā gremošanas traktā, izņemot piloroplastiju gadījumos (skatīt nodaļu 4. 3)
Oesophageal side effects (in some cases severe and requiring hospitalisation) such as oesophagitis, oesophageal ulcers or oesophageal erosions, in rare cases followed by oesophageal stricture, have been reported in patients receiving treatment with alendronate.
No pacientiem, kas saņem ārstēšanu ar alendronātu, ir saņemti ziņojumi par barības vada blakusparādībām (dažos gadījumos smagām un tādām, kas prasa stacionēšanu), piemēram, ezofagītu, barības vada čūlām vai barības vada erozijām, kam retos gadījumos seko barības vada striktūras.
The physician should therefore be alert to any signs or symptoms of possible oesophageal reaction.
Tādējādi ārstam jāievēro piesardzība, ja rodas jebkādas pazīmes vai simptomi, kas liecina par iespējamu barības vada reakciju.
The patients should be instructed to discontinue alendronate and seek medical attention if they develop symptoms of oesophageal irritation such as dysphagia, pain on swallowing, retrosternal pain or new/ worsened heartburn.
Pacienti jāinstruē pārtraukt alendronāta lietošanu un meklēt medicīnisku palīdzību, ja tiem attīstās tādi barības vada kairinājuma simptomi kā disfāgija, sāpes rijot, retrosternālas sāpes vai jauna/ pasliktinājusies dedzināšana aiz krūšu kaula.
8 The risk of severe oesophageal side effects is thought to be greater in patients who do not take alendronate correctly and/ or continue to take alendronate after developing symptoms indicative of oesophageal irritation.
Uzskata, ka smagu barības vada blakus efektu risks ir lielāks pacientiem, kas nelieto alendronātu pareizi un/ vai turpina lietot alendronātu pēc simptomu, kas liecina ar barības vada kairinājumu, parādīšanās.
It is very important that complete administration instructions are given to, and understood, by the patient (see section 4.2).
Ir ļoti svarīgi sniegt pilnīgas un pacientam saprotamas lietošanas instrukcijas (skatīt nodaļu 4. 2).
Patients should be informed that the risk of oesophageal problems may increase if they do not follow these instructions.
Pacienti jāinformē, ka barības vada problēmu risks var palielināties, ja viņi nesekos šīm instrukcijām.
Despite no increased risk having been observed in extensive clinical trials, following marketing of the original preparation there have been reports of rare cases of gastric and duodenal ulcers, some of them severe and with complications.
Neskatoties uz palielinātu risku, kas novērots paildzinātos klīniskos pētījumos, kas seko oriģinālo preparātu tirdzniecībai, ir bijuši ziņojumi par retiem kuņģa un duodena čūlu gadījumiem, no kuriem daži bijuši smagi un ar komplikācijām.
A causal relationship cannot be excluded (see section 4.8).
Nedrīkst izslēgt nejaušu gadījumu (skatīt nodaļu 4. 8).
Alendronate is not recommended for patients with impaired renal function if the GFR is less than 35 ml/ min (see section 4.2).
8 Alendronātu nerekomendē lietot pacientiem ar nieru mazspēju, ja GFĀ ir mazāks par 35ml/ min (skatīt nodaļu 4. 2.).
Causes of osteoporosis other than oestrogen deficiency, ageing and glucocorticoid use should be considered.
Citi osteoporozes cēloņi, kā estrogēnu deficīts, jāapsver novecošanās un glikokortikoīdu lietošana.
Hypocalcaemia must be corrected before treatment with alendronate is initiated (see section 4.3).
Pirms sākt ārstēšanu ar alendronātu, jākoriģē hipokalciēmija (skatīt nodaļu 4. 3).
Other disorders of mineral metabolism (such as vitamin D deficiency and hypoparathyroidism) should also be effectively treated before starting alendronate.
Citi minerālvielu metabolisma traucējumi (piemēram, D vitamīna deficīts un hipoparatireoīdisms) jāārstē, pirms sākt lietot alendronātu.
In patients with these conditions, serum calcium and symptoms of hypocalcaemia should be monitored during treatment with alendronate.
Pacientiem ar šādiem stāvokļiem jāpārbauda seruma kalcijs un hipokalciēmijas simptomi ārstēšanās laikā ar alendronātu.
On account of the positive effects of alendronate on the increase in bone mineralisation, reductions in serum calcium and serum phosphate may occur.
Sakarā ar alendronāta pozitīvo efektu, palielinot kaulu mineralizāciju, seruma kalcijs un fosfāti var samazināties.
These are usually slight and asymptomatic.
Parasti tas ir nedaudz un asimptomātiski.
However, in rare cases, symptomatic hypocalcaemia has been reported which occasionally has been severe and often occurred in patients with predisposing conditions (e. g. hypoparathyroidism, vitamin D deficiency and in cases of calcium malabsorption).
Tomēr retos gadījumos ir ticis ziņots par simptomātisku hipokalciēmiju, kas reti ir bijusi smaga un bieži radusies pacientiem ar predisponējošiem stāvokļiem (piemēram, hipoparatireoīdisms, D vitamīna deficīts un kalcija malabsorbcijas gadījumā).
It is therefore particularly important to ensure that patients taking glucocorticoids have an adequate calcium and vitamin D intake.
Tāpēc ir svarīgi pārliecināties, ka pacienti, kas lieto glikokortikoīdus, adekvāti uzņem kalciju un D vitamīnu.
Osteonecrosis of the jaw, generally associated with tooth extraction and/ or local infection (including osteomyelitis) has been reported in patients with cancer receiving treatment regimens including primarily intravenously administered bisphosphonates.
Žokļa nekrozes galvenokārt saistītas ar zoba ekstrakciju un/ vai lokālu infekciju (ieskaitot osteomielītu), kas bija sastopamas pacientiem ar vēzi, kuri tika ārstēti pēc shēmas, kas iekļāva primāri intravenozi ievadāmus bifosfanātus.
Osteonecrosis of the jaw has also been reported in patients with osteoporosis receiving oral bisphosphonates.
Žokļa osteonekroze bija sastopama arī pacientiem ar osteoporozi, kuri saņēma bifosfonātus orāli.
A dental examination with appropriate preventive dentistry should be considered prior to treatment with bisphosphonates in patients with concomitant risk factors (e. g. cancer, chemotherapy, radiotherapy, corticosteroids, poor oral hygiene).
Pacientiem ar paaugstinātu risku (piemēram, vēzis, ķīmijterapija, staru terapija, kortikosteroīdu terapija, neapmierinoša mutes higiēna), pirms sākt ārstēšanu ar bifosfonātiem jāveic stomatoloģiska izmeklēšana ar nepieciešamajiem stomatoloģiskajiem ārstniecības pasākumiem.
While on treatment, these patients should avoid invasive dental procedures if possible.
Ārstēšanas laikā pacientiem, ja iespējams, jāizvairās no invazīvām stomatoloģiskām procedūrām.
For patients who develop osteonecrosis of the jaw while on bisphosphonate therapy, dental surgery may exacerbate the condition.
Pacientiem, kam bifosfonātu terapijas laikā attīstās žokļa osteonekroze, stomatoloģiskā ķirurģija var pasliktināt stāvokli.
For patients requiring dental procedures, there are no data available to suggest whether discontinuation of bisphosphonate treatment reduces the risk of osteonecrosis of the jaw.
Nav datu par bifosfonātu terapijas atcelšanas ietekmi uz žokļa osteonekrozes riska samazināšanu pacientiem, kam nepieciešama stomatoloģiskā ķirurģija.
Clinical judgement of the treating physician should guide the management plan of each patient based on individual benefit/ risk assessment.
Katra pacienta aprūpes plāns jābalsta uz ārstējošā ārsta klīnisko vērtējumu un individuālo ieguvuma/ riska izvērtēšanu.
Bone, joint, and/ or muscle pain has been reported in patients taking bisphosphonates.
Ir bijuši ziņojumi par kaulu, locītavu un/ vai muskuļu sāpēm pacientiem, kas lieto bifosfonātus.
In post- marketing experience, these symptoms have rarely been seen and/ or incapacitating (see section 4.8).
Pēcreģistrācijas pieredze liecina, ka šie simptomi novēroti reti un reti izraisa nespēju (skatīt nodaļu 4. 8).
The time to onset of symptoms varied from one day to several months after starting treatment.
Simptomu rašanās laiks bijis no viens dienas līdz dažiem mēnešiem pēc ārstēšanās sākuma.
Most patients had relief of symptoms after stopping treatment.
Vairākumam pacientu simptomi izzuda, pārtraucot ārstēšanos.
A subset had recurrence of symptoms when rechallenged with the same medicinal product or another bisphosphonate.
Dažiem simptomi atjaunojās, atsākot ārstēšanu ar to pašu medikamentu vai citu bifosfonātu.
Alendronate HEXAL tablets contain lactose.
Alendronat HEXAL tabletes satur laktozi.
Patients with rare hereditary problems of galactose intolerance, the Lapp lactase deficiency or glucose-galactose malabsorption should not take this medicine.
Pacienti ar retām pārmantotām galaktozes intolerances problēmām, Lapp laktāzes deficītu vai glikozes- galaktozes malabsorbciju nedrīkst lietot šo medikamentu.
If taken at the same time, it is likely that foods and drinks (including mineral water), calcium supplements, antacids and some oral medicines will affect the absorption of alendronate.
Ēdiens un dzērieni (ieskaitot minerālūdeni), kalcija uztura bagātinātāji, antacīdi un daži orālie medikamenti var ietekmēt alendronāta uzsūkšanos, ja tos lieto vienlaicīgi.
Patients must therefore wait for at least 30 minutes after taking alendronate before taking any other oral medicine (see section 4.2).
Tāpēc pacientiem jāgaida vismaz 30 minūtes pēc alendronāta ieņemšanas, pirms lietot jebkādas citas zāles iekšķīgi (skatīt nodaļu 4. 2).
No other clinically significant active substance interactions are expected.
Nav sagaidāmi nekādi citi, klīniski nozīmīgi aktīvās vielas mijiedarbības veidi.
No undesirable effects could be related to the combination treatment.
Pacientu grupa vienlaicīgi ar alendronātu klīniskajos pētījumos saņēma estrogēnu (intravagināli, transdermāli vai orāli) Netika novēroti nekādi nevēlami blakus efekti no šīs ārstēšanas kombinācijas.
No specific interaction studies have been carried out, but alendronate was used in clinical trials concomitantly with a number of other commonly prescribed medicines without any evidence of clinically unfavourable interactions.
Nav veikti īpaši mijiedarbības pētījumi, bet alendronāts tika lietots klīniskajos pētījumos kopā ar citiem bieži parakstītiem medikamentiem bez jebkādām klīniski nevēlām mijiedarbībām.
4.6 Pregnancy and lactation
9 4. 6 Grūtniecība un zīdīšanas
There are insufficient data regarding the use of alendronate in pregnant women.
Nav pietiekošu datu par alendronāta lietošanu grūtniecēm.
Animal studies revealed effects on foetal bone formation at high doses.
Pētījumi ar dzīvniekiem ir atklājuši efektus uz augļa kaulu veidošanos pie lielām devām.
Alendronate given to pregnant rats caused hypocalcaemia-related dystocia (see section 5.3).
Alendronāta došana žurkām grūtniecības stāvoklī izraisīja ar hipokalciēmiju saistītu distociju (skatīt nodaļu 5. 3).
In view of the indication, alendronate should not be used during pregnancy.
Sakarā ar indikācijām, alendronātu nedrīkst lietot grūtniecības laikā.
It is not known whether alendronate is excreted into breast milk in humans.
Nav zināms, vai alendronāts cilvēkiem izdalās ar krūts pienu.
In view of the indication, alendronate should not be used by breast-feeding women.
Saistībā ar indikācijām, alendronātu nedrīkst lietot ar krūti barojošas sievietes.
Alendronate has no influence on the ability to drive and use machines.
Alendronātam nav efekta uz transportlīdzekļa vadīšanu un mehānismu apkalpošanu.
In two three-year studies of almost identical design, with post-menopausal women (alendronate 10 mg: n=196; placebo: n=397) the overall safety profiles for alendronate 10 mg daily and placebo were similar.
Divos trīs gadus ilgos pētījumos ar gandrīz vienādu struktūru ar sievietēm postmenopauzē (alendronāts 10 mg: n=196; placebo: n=397) kopējie drošības profili alendronātam 10 mg dienā un placebo bija līdzīgi.
Adverse reactions reported by the investigators as possibly, probably or definitely related to the active substance are presented below if they occurred in ≥ 1% of any in the treatment groups in the one-year study or in ≥ 1% of the patients who were treated with alendronate 10 mg per day and with an incidence higher than in patients who were treated with placebo in three-year studies.
Nevēlamie efekti, kas pēc pētnieku uzskata, bija tieši saistīti ar aktīvo vielu, ir attēloti turpmāk, ja tie radās ≥1% jebkurā pētījuma grupā viena gada pētījumā vai ≥ 1% pacientu, kas tika ārstēti ar alendronātu 10 mg dienā, un ar augstāku incidenci nekā pacientiem, kas tika ārstēti ar placebo trīs gadus ilgajos pētījumos.
Three-year studies Gastrointestinal
Trīs gadus ilgie pētījumi Kuņģa - zarnu trakta
10 Three-year studies
Alendronāts 10 mg dienā (n=196)%
Gastritis Gastric ulcer Oesophageal ulcer Musculoskeletal
Sāpes vēderā Dispepsija Skābes regurgitācija Nelaba dūša Vēdera izplešanās Aizcietējumi Caureja Disfāgija Meteorisms Gastrīts Kuņģa čūla Barības vada čūla Skeleta un muskuļu sistēma
Musculoskeletal pain (bone, muscle or joints)
Skeleta un muskuļu sāpes (kaulu, muskuļu vai locītavu)
Muscle cramps Neurological
Muskuļu krampji Nervu sistēmas
The following undesirable effects have also been reported in clinical trials and/ or post marketing:
Par sekojošiem nevēlamiem efektiem tika ziņots arī klīniskajos pētījumos un/ vai pēc tirdzniecības.
Very common: ≥ 1/ 10 Common: ≥ 1/ 100 - < 1/ 10 Uncommon: ≥ 1/ 1,000 - < 1/ 100 Rare: ≥ 1/ 10,000 - < 1/ 1,000 Very rare: < 1/ 10,000, not known (cannot be estimated from the available data)
Ļoti bieži (≥1/ 10) Bieži (≥1/ 100 līdz < 1/ 10) Retāk (≥1/ 1 000 līdz < 1/ 100) Reti (≥1/ 10 000 līdz < 1/ 1 000) Ļoti reti (< 1/ 10 000), nezināmi (nevar noteikt pēc pieejamiem datiem).
Common (≥ 1/ 100, < 1/ 10):
Bieži (≥1/ 100, < 1/ 10):
Eye disorders:
10 Acu slimības:
Rare (≥ 1/ 10,000, < 1/ 1000):
Reti (≥1/ 10 000, < 1/ 1 000):
Uveitis, scleritis, episcleritis
Uveīts, sklerīts, episklerīts
Abdominal pain, dyspepsia, constipation, diarrhoea, flatulence, oesophageal ulcers*, dysphagia*, abdominal distension, acid regurgitation.
Sāpes vēderā, dispepsija, aizcietējumi, caureja, meteorisms, barības vada čūlas *, disfāgija *, vēdera izstiepšanās, skābes regurgitācija.
Uncommon (≥ 1/ 1000, < 1/ 100):
Retāk (≥1/ 1 000, < 1/ 100):
Nausea, vomiting, gastritis, oesophagitis* oesophageal erosions*, melaena.
Nelaba dūša, vemšana, gastrīts, ezofagīts *, barības vada erozijas *, melēna.
Oesophageal stricture*, oropharyngeal ulceration*, upper gastrointestinal PUB (perforations, ulcers, bleeding), a causal relationship cannot be ruled out.
Barības vada striktūra *, orofaringeālas čūlas *, augšējā gremošanas trakta perforācija, čūlas, asiņošana, nevar izslēgt nejaušus gadījumus.
Very rare, not known: perforation of the oesophagus was reported in isolated cases
Ļoti reti, nezināmi: ziņots par izolētiem barības vada perforācijas gadījumiem.
*See section 4.2 and 4.4.
Skatīt nodaļas 4. 2 un 4. 4
Very rare (≤ 1/ 10,000):
Ļoti reti (≤1/ 10 000):
Isolated cases of severe skin reactions including Stevens-Johnson syndrome and toxic epidermal necrolysis have been reported.
Ir ziņots par izolētiem smagu ādas reakciju gadījumiem, ieskaitot Stevens- Johnson sindromu un toksisko epidermālo nekrolīzi.
Musculoskeletal pain (bones, muscles or joints) Rare (≥ 1/ 10,000, < 1/ 1000):
Muskuļu un skeleta sāpes (kaulos, muskuļos vai locītavās) Reti (≥1/ 10 000, < 1/ 1 000):
Severe musculoskeletal (bone, muscle or joint pain) (see section 4.4) Unknown frequency:
Smagas muskuļu un skeleta (kaulos, muskuļos vai locītavās) sāpes (skatīt nodaļu 4. 4) Nezināma biežuma:
Rash, pruritus, erythema.
Izsitumi, nieze, eritēma.
Hypersensitivity reactions including urticaria and angioedema.
Paaugstinātas jutības reakcijas, ieskaitot nātreni un angioedēmu.
Transient symptoms as in an acute phase reaction (myalgia, malaise and in rare cases fever) usually in connection with the start of treatment.
Pārejoši akūtās fāzes simptomi (miaļģijas, nogurums, retos gadījumos drudzis), parasti saistībā ar ārstēšanās sākumu.
Skin rash with photosensitivity.
Ādas izsitumi ar fotosensitivitāti.
Section 4.4).
Simptomātiska hipokalciēmija, galvenokārt saistībā ar predisponējošiem stāvokļiem (skatīt nodaļu 4. 4).
11 During post-marketing experience the following reactions have been reported (frequency unknown):
Pēcreģistrācijas pētījumos bijuši ziņojumi par šādiem blakusefektiem (biežums nezināms):
Nervous system disorders: dizziness
Nervu sistēmas traucējumi: reiboņi
Ear and labyrinth disorders: vertigo
Ausu un labirinta bojājumi: vertigo
General disorders and administration site conditions: asthenia, peripheral oedema
Vispārēji traucējumi un reakcijas ievadīšanas vietā: astēnija, perifēra tūska
Musculoskeletal and connective tissue disorders: Osteonecrosis of the jaw has been reported in patients treated by bisphosphonates.
Ir ziņojumi par žokļa osteonekrozi pacientiem, kas tika ārstēti ar bifosfonātiem.
The majority of the reports refer to cancer patients, but such cases have also been reported in patients treated for osteoporosis.
Lielākā daļa ziņojumu attiecas uz vēža pacientiem, bet ir bijuši gadījumi arī ar pacientiem, kam tika ārstēta osteoporoze.
Osteonecrosis of the jaw is generally associated with tooth extraction and/ or local infection (including osteomyelistis).
Žokļa osteonekroze galvenokārt saistīta ar zoba ekstrakciju un/ vai lokālu infekciju (ieskaitot osteomielītu).
Diagnosis of cancer, chemotherapy, radiotherapy, corticosteroids and poor oral hygiene are also deemed as risk factors (see section 4.4). joint swelling
Locītavu tūska
Laboratory values:
Laboratorie rādītāji:
18 and 10% respectively of the patients taking alendronate 10 mg/ day versus 12 and 3% respectively of those taking placebo.
Klīniskajos pētījumos tika novēroti asimptomātiski, viegli un pārejoši seruma kalcija un fosfātu samazināšanās gadījumi apmēram 18 un 10%, attiecīgi, pacientiem, kad lietoja alendronātu 10 mg/ dienā pret 12 un 3% to, kas lietoja placebo.
However, the incidence of reductions in serum calcium to < 2.0 mmol/ l and serum phosphate to ≤ 0.65 mmol/ l was comparable in the two groups.
Tomēr, seruma kalcija līmeņa samazināšanās līdz < 2, 0 mmol/ l un seruma fosfātu līdz ≤0, 65 mmol/ l bija salīdzināma abās grupās.
4.9 Overdose
11 4. 9 Pārdozēšana
Hypocalcaemia, hypophosphataemia and upper gastrointestinal side effects such as upset stomach, heartburn, oesophagitis, gastritis or ulcer can occur on oral overdosage.
Pārdozējot orāli, rodas hipokalciēmija, hipofosfatēmija un augšējā gremošanas trakta blakusparādības, piemēram, gremošanas traucējumi, dedzināšana aiz krūšu kaula, ezofagīts, gastrīts.
There is no specific information available with regard to overdosage with alendronate.
Nav pieejama specifiska informācija par alendronāta pārdozēšanu.
Milk or antacids should be given in order to bind alendronate.
Lai saistītu alendronātu, ieteicams lietot pienu vai antacīdus.
On account of the risk of oesophageal irritation, vomiting should not be induced and the patient should be kept in an upright position.
Sakarā ar barības vada kairinājuma risku, nedrīkst izraisīt vemšanu un pacientam jāpaliek vertikālā pozīcijā.
Drugs for treatment of bone diseases, bisphosphonates.
Medikamenti kaulu slimību ārstēšanai, bifosfonāti.