qanastek/EMEA-V3 huggingface dataset:
In one of the study arms (group 2, n=329), patients with an inadequate response were allowed to dose titrate with 1.5 mg/ kg increments from 3 up to 9 mg/ kg.
Vienā no pētījuma grupām (2. grupā, n=329) pacientiem ar nepietiekamu atbildreakciju tika atļauta devas titrēšana, palielinot devu par 1, 5 mg/ kg no 3 līdz 9 mg/ kg.
The majority (67%) of these patients did not require any dose titration.
Vairumam šo pacientu (67%) devas titrēšana nebija nepieciešama.
Of the patients who required a dose titration, 80% achieved clinical response and the majority (64%) of these required only one adjustment of 1.5 mg/ kg.
Klīnisku atbildreakciju sasniedza 80% pacientu, kam bija nepieciešama devas titrēšana, un lielākai daļai no viņiem (64%) bija nepieciešama tikai vienreizēja devas palielināšana par 1, 5 mg/ kg.
Adult Crohn’ s disease
Krona slimība pieaugušajiem:
Induction treatment in severe active Crohn’ s disease The efficacy of a single dose treatment with infliximab was assessed in 108 patients with active Crohn’ s disease (Crohn’ s Disease Activity Index (CDAI) ≥ 220 ≤ 400) in a randomised, double- blinded, placebo-controlled, dose-response study.
Terapijas sākšana smagas aktīvas Krona slimības gadījumā Infliksimaba vienas ārstējošās devas lietošanas efektivitāti vērtēja 108 pacientiem ar aktīvu Krona slimību (Krona slimības aktivitātes indekss (CDAI- Crohn’ s Disease Activity Index) > 220 < 400) randomizētā, dubultmaskētā, ar placebo kontrolētā, devas iedarbību vērtējošā pētījumā.
Of these 108 patients, 27 were treated with the recommended dosage of infliximab 5 mg/ kg.
No šiem 108 pacientiem 27 ārstēja ar ieteikto infliksimaba devu – 5 mg/ kg.
All patients had experienced an inadequate response to prior conventional therapies.
Visiem pacientiem iepriekšējā konvencionālā terapija nebija pietiekami efektīva.
Concurrent use of stable doses of conventional therapies was permitted, and 92% of patients continued to receive these therapies.
Bija atļauta vienlaicīga stabilu konvencionālās terapijas devu lietošana, un 92% pacientu turpināja saņemt šo terapiju.
The primary endpoint was the proportion of patients who experienced a clinical response, defined as a decrease in CDAI by ≥ 70 points from baseline at the 4-week evaluation and without an increase in the use of medicinal products or surgery for Crohn’ s disease.
Primārais vērtējuma kritērijs bija pacientu daļa, kam bija klīniska atbildreakcija, kas izteikta kā CDAI mazināšanās par > 70 punktiem no sākuma vērtības pēc 4 nedēļām un bez Krona slimības medikamentu devu palielināšanas vai ķirurģiskas iejaukšanās.
Patients who responded at week 4 were followed to week 12.
Pacientus, kam 4. nedēļā novēroja iedarbību, uzraudzīja līdz 12. nedēļai.
Secondary endpoints included the proportion of patients in clinical remission at week 4 (CDAI < 150) and clinical response over time.
Sekundārie vērtējuma kritēriji bija pacientu daļa klīniskā remisijas fāzē 4. nedēļā (CDAI < 150) un klīniskā efektivitāte laikā.
4/ 25 (16%) of the placebo-treated patients (p < 0.001).
4. nedēļā pēc vienreizējas devas ievadīšanas 22/ 27 (81%) ar infliksimabu ārstētiem pacientiem, kas saņēma 5 mg/ kg devu, novēroja klīnisku atbildreakciju, salīdzinot ar 4/ 25 (16%) ar placebo ārstētu pacientu (p < 0, 001).
1/ 25 (4%) of placebo-treated patients.
4. nedēļā 13/ 27 (48%) ar infliksimabu ārstētu pacientu sasniedza arī klīnisku remisiju (CDAI < 150), salīdzinot ar 1/ 25 (4%) ar placebo ārstētu pacientu.
A response was observed within 2 weeks, with a maximum response at 4 weeks.
Atbildreakciju novēroja 2 nedēļu laikā, maksimumu – 4. nedēļā.
At the last observation at 12 weeks, 13/ 27 (48%) of infliximab- treated patients were still responding.
Pēdējā pārbaudē 12. nedēļā 13/ 27 (48%) ar infliksimabu ārstētu pacientu vēl arvien varēja konstatēt iedarbību.
Maintenance treatment in severe active Crohn’ s disease The efficacy of repeated infusions with infliximab was studied in a 1-year clinical study (ACCENT I).
Balstterapija smagas aktīvas Krona slimības gadījumā Atkārtotas infliksamiba infūzijas lietošanas efektivitāte tika pētīta 1 gada klīniskajā pētījumā (ACCENT I).
A total of 573 patients with moderately to severely active Crohn’ s disease (CDAI ≥ 220 ≤ 400) received a single infusion of 5 mg/ kg at week 0.
Kopumā 573 pacienti ar aktīvu vidēju vai smagu Krona slimību (CDAI ≥ 220 ≤ 400) saņēma vienu 5 mg/ kg infūziju 0. nedēļā.
178 of the 580 enrolled patients (30.7%) were defined as having severe disease (CDAI score > 300 and concomitant corticosteroid and/ or
178 no 580 iesaistītajiem pacientiem (30, 7%) bija definēta smaga slimības pakāpe (CDAI > 300 un vienlaicīgi lietoti kortikosteroīdi un/ vai imūnsupresanti), kas atbilst populācijai, kas definēta pie attiecīgās indikācijas (skatīt apakšpunktu 4. 1).
At week 2, all patients were assessed for clinical response and randomised to one of 3 treatment groups; a placebo maintenance group, 5 mg/ kg maintenance group and 10 mg/ kg maintenance group.
2. nedēļā visi pacienti tika izvērtēti attiecībā uz klīnisko atbildes reakciju un randomizēti vienā no trijām terapijas grupām: placebo balstterapijas grupā, 5 mg/ kg balstterapijas grupā un 10 mg/ kg balstterapijas grupā.
All 3 groups received repeated infusions at week 2, 6 and every 8 weeks thereafter.
Visas 3 grupas saņēma atkārtotas infūzijas 2., 6. nedēļā un ik pēc 8 nedēļām turpmāk.
Of the 573 patients randomised, 335 (58%) achieved clinical response by week 2.
No 573 randomizētajiem pacientiem 335 pacientiem (58%) novēroja klīnisko atbildi līdz 2. nedēļai.
These patients were classified as Week-2 responders and were included in the primary analysis (see Table 5).
Šie pacienti tika klasificēti kā pacienti ar atbildes reakciju 2. nedēļā un tika iekļauti primārajā analīzē (skatīt 5. tabulu).
Among patients classified as non-responders at week 2, 32% (26/ 81) in the placebo maintenance group and 42% (68/ 163) in the infliximab group achieved clinical response by week 6.
Starp pacientiem, kuri tika klasificēti kā pacienti bez atbildes reakcijas 2. nedēļā, 32% (26/ 81) placebo balstterapijas grupā un 42% (68/ 163) infliksimaba grupā klīnisko atbildi novēroja līdz 6. nedēļai.
There was no difference between groups in the number of late responders thereafter.
Vēlāk nebija atšķirības starp grupām attiecībā uz pacientu ar vēlīnu atbildes reakciju skaitu.
The co-primary endpoints were the proportion of patients in clinical remission (CDAI < 150) at week 30 and time to loss of response through week 54.
Viens no primārajiem mērķiem bija pacientu ar klīnisku remisiju (CDAI < 150) skaits 30. nedēļā un laiks, kurā pacienti zaudēja atbildes reakciju uz terapiju līdz 54. nedēļai.
Corticosteroid tapering was permitted after week 6.
Kortikosteroīdu lietošana bija atļauta pēc 6. nedēļas.
Effects on response and remission rate, data from ACCENT I (Week-2 responders) ACCENT I (Week-2 responders)% of Patients
Ietekme uz klīnisko atbildes reakciju un remisijas biežumu, dati no ACCENT I (pacienti, kuriem bija atbildes reakcija 2. nedēļā) ACCENT I (pacienti, kuriem bija atbildes reakcija 2. nedēļā) Pacientu skaits,%
Infliximab
Infliksimabs
Maintenance (n=110)
Balstterapija (n=110)
Maintenance 5 mg/ kg (n=113) (p value)
Balstterapija 5 mg/ kg (n=113) (p vērtība)
Maintenance 10 mg/ kg (n=112) (p value)
Balstterapija 10 mg/ kg (n=112) (p vērtība)
Median time to loss of response through week 54 Week 30
Vidējais laiks līdz atbildes reakcijas zaudēšanai līdz 54. nedēļai 30. nedēļa
19 weeks
19 nedēļas
38 weeks (0.002)
38 nedēļas (0, 002)
> 54 weeks (< 0.001)
> 54 nedēļas (< 0, 001)
Clinical Responsea
Klīniskā atbildea
Clinical Remission
Klīniskā remisija
Steroid-Free Remission Week 54
Remisija bez steroīdu lietošanas 54. nedēļa
Sustained Steroid-Free Remissionb
Ilgstoša remisija bez steroīdu
a:
lietošanasb a:
Reduction in CDAI ≥ 25% and ≥ 70 points.
CDAI samazināšanās ≥25% un ≥70 punktiem.
CDAI < 150 at both Week 30 and 54 and not receiving corticosteroids in the 3 months prior to Week 54 among patients who were receiving corticosteroids at baseline.
CDAI < 150 30. un 54. nedēļā un nav saņemti kortikosteroīdi 3 mēnešus pirms 54. nedēļas starp pacientiem, kuri sākotnēji saņēma kortikosteroīdus.
Beginning at week 14, patients who had responded to treatment, but subsequently lost their clinical benefit, were allowed to cross over to a dose of infliximab 5 mg/ kg higher than the dose to which they were originally randomised.
Sākot ar 14. nedēļu pacientiem, kuriem bija atbildes reakcija uz ārstēšanu, bet kam vēlāk klīniskais ieguvums zuda, bija atļauts paaugstināt infliksimaba devu par 5 mg/ kg no sākotnēji randomizētās devas.
Eighty-nine percent (50/ 56) of patients who lost clinical response on infliximab 5 mg/ kg maintenance therapy after week 14 responded to treatment with infliximab 10 mg/ kg.
89% (50/ 56) pacientu no tiem, kuri pēc 14. nedēļas zaudēja klīnisko atbildes reakciju, saņemot infliksimaba 5 mg/ kg balstterapiju, atguva atbildes reakciju, saņemot infliksimabu 10 mg/ kg devā.
Improvements in quality of life measures, a reduction in disease-related hospitalizations and corticosteroid use were seen in the infliximab maintenance groups compared with the placebo maintenance group at weeks 30 and 54.
Infliksimaba balstterapijas grupā, salīdzinot ar placebo balsterapijas grupu, 30. un 54. nedēļās novēroja dzīves kvalitātes uzlabošanos, ar slimību saistītu hospitalizāciju biežuma un kortikosteroīdu lietošanas samazināšanos.
21 The efficacy was assessed in a randomised, double-blinded, placebo-controlled study in 94 patients with fistulising Crohn’ s disease who had fistulae that were of at least 3 months’ duration.
Terapijas sākšana fistulas veidojošas aktīvas Krona slimības gadījumā Lietošanas efektivitāti vērtēja randomizētā, dubultmaskētā, placebo kontrolētā pētījumā 94 pacientiem ar fistulējošu Krona slimību, kam fistulas bija vismaz 3 mēnešus.
Thirty-one of these patients were treated with infliximab 5 mg/ kg.
Trīsdesmit viens no šiem pacientiem tika ārstēts ar 5 mg/ kg infliksimaba.
Approximately 93% of the patients had previously received antibiotic or immunosuppressive therapy.
Aptuveni 93% pacientu iepriekš bija saņēmuši antibiotiku vai imūnsupresīvu terapiju.
Concurrent use of stable doses of conventional therapies was permitted, and 83% of patients continued to receive at least one of these therapies.
Bija atļauta vienlaicīga stabilu konvencionālās terapijas devu lietošana, un 83% pacientu turpināja saņemt vismaz vienu no šīm terapijām.
Patients received three doses of either placebo or infliximab at weeks 0, 2 and 6.
Pacienti saņēma trīs devas vai nu placebo, vai infliksimaba 0., 2. un 6. nedēļā.
Patients were followed up to 26 weeks.
Pacientus novēroja 26 nedēļas.
The primary endpoint was the proportion of patients who experienced a clinical response, defined as ≥ 50% reduction from baseline in the number of fistulae draining upon gentle compression on at least two consecutive visits (4 weeks apart), without an increase in the use of medicinal products or surgery for Crohn’ s disease.
Primārais vērtējuma kritērijs bija pacientu daļa, kam bija klīniska atbildreakcija, kas izteikta kā fistulu, kas drenē, viegli uzspiežot, vai vismaz divās vizītēs pēc kārtas (ar 4 nedēļu starplaiku), bez Krona slimības medikamentu devu palielināšanas vai ķirurģiskas iejaukšanās.
26% (8/ 31) placebo-treated patients (p = 0.002).
Sešdesmit astoņi procenti (21/ 31) ar infliksimabu ārstētu pacientu, kas saņēma 5 mg/ kg devu shēmu, bija klīniska atbildreakcija, salīdzinot ar 26% (8/ 31) ar placebo ārstētu pacientu (p = 0, 002).
The median time to onset of response in the infliximab-treated group was 2 weeks.
Vidējais laiks līdz atbildreakcijai ar infliksimabu ārstēto pacientu grupā bija 2 nedēļas.
The median duration of response was 12 weeks.
Vidējais atbildreakcijas ilgums bija 12 nedēļas.
Additionally, closure of all fistulae was achieved in 55% of infliximab-treated patients compared with 13% of placebo-treated patients (p = 0.001).
Turklāt 55% ar infliksimabu ārstētu pacientu slēdzās visas fistulas, salīdzinot ar 13% ar placebo ārstētu pacientu (p = 0, 001).
Maintenance treatment in fistulising active Crohn’ s disease The efficacy of repeated infusions with infliximab in patients with fistulising Crohn’ s disease was studied in a 1-year clinical study (ACCENT II).
20 Pacientiem ar fistulējošu Krona slimību atkārtotas infliksimaba infūzijas efektivitāte tika pētīta 1 gada klīniskajā pētījumā (ACCNT II).
A total of 306 patients received 3 doses of infliximab 5 mg/ kg at week 0,2 and 6.
Pavisam kopā 306 pacienti saņēma 3 devas 5 mg/ kg infliksimaba 0, 2 un 6. nedēļā.
At baseline, 87% of the patients had perianal fistulae, 14% had abdominal fistulae, 9% had rectovaginal fistulae.
Bāzlīnija bija 87% pacientu ar starpenes fistulu, 14% ar vēdera fistulu un 9% ar rektovaginālu fistulu.
The median CDAI score was 180.
Vidējais CDAI bija 180 punkti.
At week 14, 282 patients were assessed for clinical response and randomised to receive either placebo or 5 mg/ kg infliximab every 8 weeks through week 46.
14. nedēļā 282 pacientiem novērtēja klīnisko atbildes reakciju un viņus randomizēja placebo vai 5 mg/ kg infliksimaba lietošanai ik pēc 8 nedēļām līdz 46. nedēļai.
Week-14 responders (195/ 282) were analyzed for the primary endpoint, which was time from randomisation to loss of response (see Table 6).
Pacienti, kuriem bija atbildes reakcija 14. nedēļā (195/ 282), tika analizēti kā primārais mērķis, tika noteikts laiks no randomizācijas līdz klīniskās atbildes reakcijas zaudēšanai (skatīt 6. tabulu).
Table 6:
6. tabula.
Effects on response rate, data from ACCENT II (Week-14 responders) ACCENT II (Week-14 responders)
Ietekme uz klīnisko atbildes reakciju, dati no ACCENT II (pacienti, kuriem bija atbildes reakcija 14. nedēļā) ACCENT II (pacienti, kuriem bija atbildes reakcija 14. nedēļā) Infliksimabs
Infliximab
Balstterapija
Maintenance (5 mg/ kg) (n=96)
Balstterapija (5 mg/ kg) (n=99) (n=96) Vidējais laiks līdz atbildes reakcijas zaudēšanai līdz 54. nedēļai 54. nedēļa
Fistula Response (%) a Complete fistula response (%) b
Klīniskā atbilde attiecībā uz fistulu (%) a
Absence of any draining fistulas
Nav nevienas drenējošas fistulas
Beginning at week 22, patients who initially responded to treatment and subsequently lost their response were eligible to cross over to active re-treatment every 8 weeks at a dose of infliximab 5 mg/ kg higher than the dose to which they were originally randomised.
Sākot ar 22. nedēļu, pacientiem, kuriem bija atbildes reakcija uz ārstēšanu, bet kas vēlāk to zaudēja, bija atļauts veikt atkārtotu aktīvu ārstēšanu ik pēc 8 nedēļām, lietojot par 5 mg/ kg infliksimaba lielāku devu par sākotnēji randomizēto.
Among patients in the infliximab 5 mg/ kg group who crossed over because of loss of fistula response after week 22, 57% (12/ 21) responded to re-treatment with infliximab 10 mg/ kg every 8 weeks.
No pacientiem infliksimaba 5 mg/ kg grupā, kam terapija tikai mainīta fistulas atbildes reakcijas zuduma dēļ pēc 22. nedēļas, 57% (12/ 21) reaģēja uz atkārtotu ārstēšanu ar infliksimabu 10 mg/ kg ik pēc 8 nedēļām.
There was no significant difference between placebo and infliximab for the proportion of patients with sustained closure of all fistulas through week 54, for symptoms such as proctalgia, abscesses and urinary tract infection or for number of newly developed fistulas during treatment.
Līdz 54. nedēļai nebija nozīmīgi lielas atšķirības starp placebo grupas un infliksimaba grupas pacientiem ar visām ilgstoši noslēgtām fistulām, ar tādiem simptomiem kā proktalģija, abscesi un urīnizvades trakta infekcijas, vai arī tiem, kam ārstēšanas laikā parādījās jaunas fistulas.
22 Maintenance therapy with infliximab every 8 weeks significantly reduced disease-related hospitalisations and surgeries compared with placebo.
Balstterapija ar infliksimabu ik pēc 8 nedēļām nozīmīgi samazināja ar slimību saistīto hospitalizāciju un operāciju skaitu, salīdzinot ar placebo.
Furthermore, a reduction in corticosteroid use and improvements in quality of life were observed.
Turklāt tika novērota kortikosteroīdu lietošanas samazināšanās un dzīves kvalitātes uzlabošanās.
In the REACH study, 112 patients (6 to 17 years, median age 13.0 years) with moderate to severe, active Crohn’ s disease (median PCDAI of 40) and an inadequate response to conventional therapies were to receive 5 mg/ kg infliximab at weeks 0, 2, and 6.
Bērni ar Krona slimību (6 - 17 gadi) REACH pētījumā 112 pacienti (6 – 17 gadi, vidējais vecums 13, 0 gadi) ar vidēji smagu vai smagu, aktīvu Krona slimību (vidējais PCDAI - 40) un neatbilstošu atbildes reakciju pret tradicionālo terapiju saņēma 5 mg/ kg infliksimaba 0., 2. un 6. nedēļā.
All patients were required to be on a stable dose of 6-MP, AZA or MTX (35% were also receiving corticosteroids at baseline).
Visiem pacientiem bija prasība lietot stabilu 6- MP, AZA vai MTX devu (35% sākotnēji saņēma arī kortikosteroīdus).
Patients assessed by the investigator to be in clinical response at week 10 were randomized and received 5 mg/ kg infliximab at either q8 weeks or q12 weeks as a maintenance treatment regimen.
Pacientus, kuriem pētnieks 10. nedēļā konstatēja klīnisko atbildes reakciju, randomizēja un viņi saņēma 5 mg/ kg infliksimaba vai reizi 8 nedēļās vai reizi 12 nedēļās balstterapijas ietvaros.
If response was lost during maintenance treatment, crossing over to a higher dose (10 mg/ kg) and/ or shorter dosing interval (q8 weeks) was allowed.
Ja atbildes reakcija zuda balstterapijas periodā, tika atļauts pāriet uz lielākas devas (10 mg/ kg) lietošanu un/ vai īsāku starplaiku starp devām (reizi 8 nedēļās).
Thirty-two (32) evaluable paediatric patients crossed over (9 subjects in the q8 weeks and 23 subjects in the q12 weeks maintenance groups).
Terapiju mainīja trīsdesmit diviem (32) novērtējamiem bērniem (9 pacienti balstterapijas grupā, kas lietoja zāles reizi 8 nedēļās, un 23 pacienti grupā, kas lietoja zāles reizi 12 nedēļās).
Twenty-four of these patients (75.0%) regained clinical response after crossing over.
Divdesmit četriem no šiem pacientiem (75, 0%) pēc terapijas maiņas tika atgūta klīniskā atbildes reakcija.
The proportion of subjects in clinical response at week 10 was 88.4% (99/ 112).
21 Pacientu ar klīnisku atbildes reakciju proporcija 10. nedēļā bija 88, 4% (99/ 112).
The proportion of subjects achieving clinical remission at week 10 was 58.9% (66/ 112).
Pacientu daļa, kas sasniedza klīnisku remisiju 10. nedēļā, bija 58, 9% (66/ 112).
At week 30, the proportion of subjects in clinical remission was higher in the q8 week (59.6%, 31/ 52) than the q12 week maintenance treatment group (35.3%, 18/ 51; p=0.013).
30. nedēļā pacientu daļa ar klīnisku remisiju bija lielāka balstterapijas grupā, kas lietoja zāles reizi 8 nedēļās (59, 6%, 31/ 52), nekā grupā, kas lietoja zāles reizi 12 nedēļās (35, 3%, 18/ 51; p = 0, 013).
At week 54, the figures were 55.8% (29/ 52) and 23.5% (12/ 51) in the q8 weeks and q12 weeks maintenance groups, respectively (p < 0.001).
54. nedēļā sasniegtie lielumi bija 55, 8% (29/ 52) un 23, 5% (12/ 51) balstterapijas grupā, kas zāles lietoja attiecīgi reizi 8 nedēļās un reizi 12 nedēļās (p < 0, 001).
Data about fistulas were derived from PCDAI scores.
Dati par fistulām tika iegūti no PCDAI lielumiem.
Of the 22 subjects that had fistulas at baseline, 63.6% (14/ 22), 59.1% (13/ 22) and 68.2% (15/ 22) were in complete fistula response at week 10, 30 and 54, respectively, in the combined q8 weeks and q12 weeks maintenance groups.
No 22 pacientiem, kam sākumā bija fistula, 63, 6% (14/ 22), 59, 1% (13/ 22) un 68, 2% (15/ 22) bija pilnīga fistulas atbildes reakcija attiecīgi 10., 30. un 54. nedēļā kombinētās balstterapijas grupās, kas saņēma zāles reizi 8 nedēļās un reizi 12 nedēļās.
In addition, statistically and clinically significant improvements in quality of life and height, as well as a significant reduction in corticosteroid use, were observed versus baseline.
Bez tam, salīdzinot ar sākotnējiem raksturlielumiem, tika novērota statistiski un klīniski nozīmīga dzīves kvalitātes uzlabošanās un auguma palielināšanās, kā arī nozīmīga kortikosteroīdu lietošanas samazināšanās.
The safety and efficacy of Remicade were assessed in two (ACT 1 and ACT 2) randomized, double- blind, placebo-controlled clinical studies in adult patients with moderately to severely active ulcerative colitis (Mayo score 6 to 12; Endoscopy subscore 2) with an inadequate response to conventional therapies [oral corticosteroids, aminosalicylates and/ or immunomodulators (6-MP, AZA)].
Čūlainais kolīts Remicade drošība un efektivitāte tika novērtēta divos randomizētos, dubultmaskētos, placebo - kontrolētos klīniskajos pētījumos (ACT 1 un ACT 2), kuros piedalījās pieauguši pacienti ar mērenu līdz smagu aktīvu čūlaino kolītu (Meijo indekss 6 līdz 12; endoskopsijas apakšrezultāts ≥ 2), kuriem bijusi nepietiekama atbildreakcija pret tradicionālo ārstēšanu [perorālu kortikosteroīdu lietošanu, aminosalicilātiem un/ vai imūnmodulatoriem (6- MP, AZA)].
Concomitant stable doses of oral aminosalicylates, corticosteroids, and/ or immunomodulatory agents were permitted.
Vienlaikus bija atļauts lietot perorālos aminosalicilātus, kortikosteroīdus un/ vai imūnmodulatorus stabilās devās.
In both studies, patients were randomized to receive either placebo, 5 mg/ kg Remicade, or 10 mg/ kg Remicade at weeks 0, 2, 6, 14 and 22, and in ACT 1 at weeks 30, 38 and 46.
Abos pētījumos pacienti tika randomizēti, lai saņemtu vai nu placebo, Remicade 5 mg/ kg vai Remicade 10 mg/ kg 0., 2., 6., 14. un 22. nedēļā, un - ACT 1 arī 30., 38. un 46. nedēļā.
Corticosteroid taper was permitted after week 8.
Pēc 8. nedēļas bija atļauts samazināt kortikosteroīdu lietošanu.
23 Table 7 Effects on clinical response, clinical remission and mucosal healing at Weeks 8 and 30.
7. tabula Ietekme uz klīnisko atbildreakciju, klīnisko remisiju un gļotādas atveseļošanos 8. un 30. nedēļā.
Combined data from ACT 1 & 2.
Infliksimabs Kombinētie
Infliximab Subjects randomized
Randomizētie indivīdi
mg/ kg 242
242 242
Percentage of subjects in clinical response and in sustained clinical response Clinical response at Week 8a Clinical response at Week 30a Sustained response (clinical response at both
Procentuālais indivīdu daudzums, kam novērojama klīniska atbildreakcija un ilgstoša klīniska atbildreakcija Klīniskā atbildreakcija 8. nedēļāa Klīniskā atbildreakcija
Week 8 and Week 30)a
30. nedēļā Ilgstoša atbildreakcija (klīniskā atbildreakcija gan
19.3%
27, 9%
45.0%
49, 6%
49.6%
55, 4%
47.3%
52, 5%
Percentage of subjects in clinical remission and sustained remission Clinical remission at Week 8a Clinical remission at Week 30 a Sustained remission (in remission at both
8. nedēļā, gan 30. nedēļā) a
10.2% 13.1%
49, 6%
36.4% 29.8%
47, 3%
5.3%
13, 1%
19.0%
29, 8%
24.4%
36, 4%
21.7%
33, 1%
Percentage of subjects with mucosal healing Mucosal healing at Week 8a
gan 30. nedēļā) a
a
5, 3%
Mucosal healing at Week 30
30. nedēļāa
a: p < 0.001, for each infliximab treatment group vs. placebo
a: p < 0, 001, katrai infliksimaba terapijas grupai pret placebo
The efficacy of Remicade through week 54 was assessed in the ACT 1 study.
22 Remicade efektivitāte līdz 54. nedēļai tika novērtēta ACT 1 pētījumā.
Clinical remission and mucosal healing occurred in a greater proportion of patients in the combined infliximab treatment group compared to the placebo treatment group at week 54 (34.6% vs.
Pēc 54 nedēļām klīniskā atbildreakcija bija vērojama 44, 9% pacientu kombinētajā imfliksimaba terapijas grupā, turpretī placebo grupā klīniskā atbildreakcija bija vērojama tikai 19, 8% pacientu (p < 0, 001).
The proportions of patients in sustained response and sustained remission at week 54 were greater in the combined infliximab treatment group than in the placebo treatment group (37.9% vs.
Klīniskā remisija un gļotādas atveseļošanās pēc 54 nedēļām bija vērojama lielākai daļai pacientu kombinētajā infliksimaba terapijas grupā, salīdzinot ar placebo grupu (attiecīgi 34, 6% pret 16, 5%, p < 0, 001, un 46, 1% pret 18, 2%, p < 0, 001).
6.6%, p < 0.001, respectively).
Ilgstoša atbildreakcija un ilgstoša remisija pēc 54 nedēļām lielākai daļai pacientu bija kombinētajā infliksimaba terapijas grupā, salīdzinot ar placebo grupu (attiecīgi 37, 9% pret 14, 0%, p < 0, 001; un 20, 2% pret 6, 6%, p < 0, 001).
8.9%, p=0.022, ACT1 data).
Lielāka daļa pacientu kombinētajā infliksimaba terapijas grupā varēja pārtraukt lietot kortikosteroīdus, saglabājot klīnisku remisiju, salīdzinot ar placebo grupu, gan 30. nedēļā (22, 3% pret 7, 2%, p ≤ 0, 001, apkopoti ACT 1 un ACT 2 dati), gan 54. nedēļā (21, 0% pret 8, 9%, p=0, 022, ACT 1 dati).
The pooled data analysis from the ACT 1 and ACT 2 studies and their extensions, analysed from baseline through 54 weeks, demonstrated a reduction of ulcerative colitis related hospitalisations and surgical procedures with infliximab treatment.
ACT 1 un ACT 2 pētījumu un to pagarinājumu apkopotu datu analīzes, kas veiktas no sākumstāvokļa līdz 54. nedēļai, uzrādīja ar čūlaino kolītu saistīto hospitalizāciju un ķirurģisko procedūru samazināšanos, lietojot infliksimabu.
The number of UC-related hospitalisations was significantly lower in the 5 and 10 mg/ kg infliximab treatment groups than in the placebo group (mean number of hospitalisations per 100 subject-years:
Ar ČK saistīto hospitalizācijas gadījumu skaits bija nozīmīgi mazāks ārstēšanas grupās, kurās lietoja 5 un 10 mg/ kg infliksimaba, nekā placebo grupā (vidējais hospitalizāciju skaits uz 100 pacientgadiem:
21 and 19 vs 40 in the placebo group; p=0.019 and p=0.007, respectively).
21 un 19 pret 40 placebo grupā; p=0, 019 un p=0, 007, attiecīgi).
The number of UC-related surgical procedures was also lower in the 5 and 10 mg/ kg infliximab treatment groups than in the placebo group (mean number of surgical procedures per 100 subject-years:
Ar ČK saistīto ķirurģisko procedūru skaits arī bija mazāks ārstēšanās grupās, kurās lietoja 5 un 10 mg/ kg infliksimaba, nekā placebo grupā (vidējais ķirurģisku procedūru skaits uz 100 pacientgadā:
22 and 19 vs 34; p=0.145 and p=0.022, respectively).
22 un 19 pret 34; p=0, 145 un p=0, 022, attiecīgi).
The proportion of subjects who underwent colectomy at any time within 54 weeks following the first infusion of study agent were collected and pooled from the ACT 1 and ACT 2 studies and their extensions.
Ziņas pa pacientu proporciju, kuriem tika veikta kolektomija jebkurā laikā 54 nedēļu periodā pēc pētāmo zāļu pirmās infūzijas, tika iegūtas un apkopotas no ACT 1 un ACT 2 pētījumiem un to pagarinājumiem.
Fewer subjects underwent colectomy in the 5 mg/ kg infliximab group (28/ 242 or 11.6% [N. S.]) and the 10 mg/ kg infliximab group (18/ 242 or 7.4% [p=0.011]) than in the placebo group (36/ 244; 14.8%).
Grupā, kura lietoja 5 mg/ kg infliksimaba (28/ 242 vai 11, 6% [N. N.]), un grupā, kura lietoja 10 mg/ kg infliksimaba (18/ 242 vai 7, 4% [p=0, 011]), kolektomija tika veikta mazākam skaitam pacientu nekā placebo grupā (36/ 244; 14, 8%).
The reduction in incidence of colectomy was also examined in another randomised, double-blind study (C0168Y06) in hospitalised patients (n= 45) with moderately to severely active ulcerative colitis who
Kolektomijas biežuma samazināšanās tika pārbaudīta arī citā randomizētā, dubultmaskētā pētījumā (C0168Y06) hospitalizētiem pacientiem (n= 45) ar vidēji vai izteikti aktīvu čūlaino kolītu, kas nemazinājās pēc i. v. kortikosteroīdu lietošanas, un kura gadījumā tādēļ bija lielāks kolektomijas risks.
Significantly fewer colectomies occurred within 3 months of study infusion in patients who received a single dose of 5 mg/ kg infliximab compared to patients who received placebo (29.2% vs 66.7% respectively, p=0.017).
Krietni mazāk kolektomijas gadījumu bija 3 infūzijas pētījuma mēnešos pacientiem, kuri saņēma vienu 5 mg/ kg infliksimaba devu, salīdzinot ar pacientiem, kuri saņēma placebo (29, 2% pret 66, 7% attiecīgi, p=0, 017).
In ACT 1 and ACT 2, infliximab improved quality of life, confirmed by statistically significant improvement in both a disease specific measure, IBDQ, and by improvement in the generic 36-item short form survey SF-36.
ACT 1 un ACT 2 pētījumos infliksimabs uzlaboja dzīves kvalitāti, ko apstiprināja statistiski nozīmīga slimībai specifiska raksturlieluma, IBDQ, uzlabošanās un vispārējā 36 punktu īsās SF- 36 anketas vērtējuma uzlabošanās.
Efficacy and safety of infliximab were assessed in two multicenter, double-blind, placebo-controlled studies in patients with active ankylosing spondylitis (Bath Ankylosing Spondylitis Disease Activity Index [BASDAI] score ≥ 4 and spinal pain ≥ 4 on a scale of 1-10).
Ankilozējošais spondilīts Infliksimaba efektivitāte un lietošanas drošība ir vērtēta divu daudzcentru, dubultmaskētu, ar placebo kontrolētu pētījumu laikā, iesaistot pacientus ar aktīvu ankilozējošu spondilītu, kura smaguma pakāpe pēc Bath ankilozējošā spondilīta indeksa (BASDAI) ir vismaz ≥ 4 un muguras sāpēm, kuru smaguma pakāpe pēc 10 punktu skalas ir vismaz ≥ 4.
In the first study (P01522), which had a 3 month double-blind phase, 70 patients received either 5 mg/ kg infliximab or placebo at weeks 0, 2, 6 (35 patients in each group).
Pirmajā pētījumā (P01522), kura laikā bija paredzēta 3 mēnešus ilga dubultmaskējuma fāze, 70 pacienti 0., 2. un 6. nedēļā saņēma vai nu infliksimabu (pa 5 mg/ kg) vai placebo (katrā grupā bija 35 pacienti).
At week 12, placebo patients were switched to infliximab 5 mg/ kg every 6 weeks up to week 54.
12. nedēļā placebo grupas pacientiem tika veikta pāreja uz infliksimabu (pa 5 mg/ kg), ko tie ar 6 nedēļu intervālu saņēma līdz pētījuma 54. nedēļai.
After the first year of the study, 53 patients continued into an open-label extension to week 102.
Pēc pētījuma pirmā gada beigām 53 pacienti līdz 102. nedēļai turpināja savu dalību pētījuma nemaskētajā pagarinājuma fāzē.
In the second clinical study (ASSERT), 279 patients were randomized to receive either placebo (Group 1, n=78) or 5 mg/ kg infliximab (Group 2, n=201) at 0, 2 and 6 weeks and every 6 weeks to week 24.
Otrā klīniskā pētījuma (ASSERT) laikā 279 pacienti randomizēti tika iedalīti grupās, kas saņēma vai nu placebo (1. grupa, n = 78), vai pa 5 mg/ kg infliksimaba (2. grupa, n = 201), ko ievadīja 0., 2., un 6. nedēļā, kā arī ik pēc 6 nedēļām līdz pētījuma 24. nedēļai.
Thereafter, all subjects continued on infliximab every 6 weeks to week 96.
Pēc tam visi pētījuma dalībnieki ik pēc 6 nedēļām līdz pētījuma 96. nedēļai turpināja saņemt infliksimabu.
Group 1 received 5 mg/ kg infliximab.
1. grupa saņēma pa 5 mg/ kg infliksimaba.
In group 2, starting with the week-36 infusion, patients who had a BASDAI ≥ 3 at 2 consecutive visits, received 7.5 mg/ kg infliximab every 6 weeks thereafter through week 96.
2. grupā pacienti, kuru vērtējums pēc BASDAI bija vismaz ≥ 3 divos apmeklējumos pēc kārtas, sākot ar infūziju 36. nedēļā līdz pētījuma 96. nedēļai saņēma pa 7, 5 mg/ kg infliksimaba.
In ASSERT, improvement in signs and symptoms was observed as early as week 2.
23 ASSERT pētījumā simptomu un pazīmju uzlabojumu novēroja jau 2. nedēļā.
At week 24, the number of ASAS 20 responders was 15/ 78 (19%) in the placebo group, and 123/ 201 (61%) in the 5 mg/ kg infliximab group (p < 0.001).
24. nedēļā placebo grupā uz ASAS 20 reaģējošo pacientu skaits bija 15 no 78 (19%), bet grupā, kas saņēma 5 mg/ kg infliksimaba, tas bija 123 no 201 (61%) (p < 0, 001).
There were 95 subjects from group 2 who continued on 5 mg/ kg every 6 weeks.
2. grupā bija 95 pētījuma dalībnieki, kuri ik pēc 6 nedēļām turpināja saņemt 5 mg/ kg lielas preparāta devas.
At 102 weeks there were 80 subjects still on infliximab treatment and among those, 71 (89%) were ASAS 20 responders.
102. nedēļā terapiju ar infliksimabu joprojām saņēma 80 pētījuma dalībnieki, no kuriem 71 (89%) reaģēja uz ASAS 20.
In P01522, improvement in signs and symptoms was also observed as early as week 2.
Arī P01522 pētījumā simptomu un pazīmju uzlabojumu novēroja jau 2. nedēļā.
At week 12, the number of BASDAI 50 responders were 3/ 35 (9%) in the placebo group, and 20/ 35 (57%) in the 5 mg/ kg group (p < 0.01).
12. nedēļā placebo grupā uz BASDAI 50 reaģējošo pacientu skaits bija 3 no 35 (9%), bet grupā, kas saņēma 5 mg/ kg lielas preparāta devas, tas bija 20 no 35 (57%) (p < 0, 01).
There were 53 subjects who continued on 5 mg/ kg every 6 weeks.
53 pētījuma dalībnieki ik pēc 6 nedēļām turpināja saņemt 5 mg/ kg lielas preparāta devas.
At 102 weeks there were 49 subjects still on infliximab treatment and among those, 30 (61%) were BASDAI 50 responders.
102. nedēļā terapiju ar infliksimabu joprojām saņēma 49 pētījuma dalībnieki, no kuriem 30 (61%) reaģēja uz BASDAI 50.
In both studies, physical function and quality of life as measured by the BASFI and the physical component score of the SF-36 were also improved significantly.
Abu pētījumu laikā ievērojami uzlabojās pacientu fiziskās funkcijas un dzīves kvalitāte, kas tika noteikta pēc BASFI, kā arī pēc SF- 36 fizisko parametru vērtējuma.
Efficacy and safety were assessed in two multicenter, double-blind, placebo-controlled studies in patients with active psoriatic arthritis.
Psoriātisks artrīts Efektivitāti un drošību novērtēja divos daudzcentru, dubultmaskētos, placebo kontrolētos pētījumos pacientiem ar aktīvu psoriātisku artrītu.
In the first clinical study (IMPACT), efficacy and safety of infliximab were studied in 104 patients with active polyarticular psoriatic arthritis.
Pirmajā klīniskajā pētījumā (IMPACT) infliksimaba efektivitāti un drošību pētīja 104 pacientiem ar aktīvu poliartikulāru psoriātisku artrītu.
During the 16-week double-blind phase, patients received either 5 mg/ kg infliximab or placebo at weeks 0, 2, 6, and 14 (52 patients in each group).
16 nedēļu laikā dubultmaskētā pētījuma fāzē, pacienti saņēma vai nu 5 mg/ kg infliksimaba devu vai placebo 0, 2., 6. un 14. nedēļā (katrā grupā bija 52 pacienti).
Starting at week 16, placebo patients were switched to infliximab and all patients subsequently received 5 mg/ kg infliximab every 8 weeks up to week 46.
Sākot ar 16. nedēļu placebo pacientiem uzsāka infliksimaba terapiju un visi pacienti attiecīgi saņēma 5 mg/ kg lielu infliksimaba devu katru 8. nedēļu līdz 46. nedēļai.
After the first year of the study, 78 patients continued into an open-label extension to week 98.
Pēc pirmā pētījuma gada 78 pacienti turpināja dalību atklātā pagarinājumā līdz 98. nedēļai.
In the second clinical study (IMPACT 2), efficacy and safety of infliximab were studied in 200 patients with active psoriatic arthritis (≥ 5 swollen joints and ≥ 5 tender joints).
Otrā klīniskajā pētījumā (IMPACT 2) infliksimaba efektivitāti un drošību pētīja 200 pacientiem ar aktīvu psoriātisku artrītu (≥ 5 pietūkušas locītavas un ≥ 5 jutīgas locītavas).
Forty-six percent of patients continued on stable doses of methotrexate (≤ 25 mg/ week).
46% pacientu turpināja lietot stabilu metotreksāta devu (≤ 25 mg nedēļā).
During the 24-week double-blind phase, patients received either 5 mg/ kg infliximab or placebo at weeks 0, 2, 6, 14, and 22 (100 patients
24 nedēļas ilgajā dubultmaskētajā fāzē pacienti saņēma 5 mg/ kg infliksimaba vai placebo 0., 2., 6., 14. un 22. nedēļā (100 pacienti katrā grupā).
At week 16, 47 placebo patients with < 10% improvement from baseline in both swollen and tender joint counts were switched to infliximab induction (early escape).
16. nedēļā 47 ar placebo ārstētie pacienti ar uzlabojumu < 10%, salīdzinot ar sākumstāvokli, gan pietūkušo, gan jutīgo locītavu ziņā pārgāja uz infliksimaba indukcijas terapiju (agrīna maiņa).
At week 24, all placebo-treated patients crossed over to infliximab induction.
24. nedēļā visi ar placebo ārstētie pacienti pārgāja uz infliksimaba indukcijas terapiju.
Dosing continued for all patients through week 46.
Zāles visiem pacientiem turpināja lietot līdz 46. nedēļai.
Key efficacy results for IMPACT and IMPACT 2 are shown in Table 8 below:
Galvenie IMPACT un IMPACT 2 efektivitātes rezultāti ir parādīti 8. tabulā:
Table 8:
8. tabula:
Effects on ACR and PASI in IMPACT and IMPACT 2
Ietekme uz ACR un PASI IMPACT un IMPACT 2 pētījumos
Infliximab Infliximab Placebo Infliximab
Infliksi - Infliksi Placebo Infliksi
Infliximab
(24. nedē
(Week 16) (Week 16)
(16. nedē ļa)
(Week 98)
(98. nedē ļa) N/ Pa
(Week 24) (Week 24)
(24. nedē ļa)
(Week 54)
(54. nedē ļa)
Patients randomized
Randomizēto pacientu skaits
N/ Aa
100
ACR response (% of patients)
ACR atbildreakcija (% pacientu)
response*
atbildreakcija *
ACR 50
ACR 50 atbildreakcija *
ACR 70
ACR 70 atbildreakcija *
response* PASI response (% of patients)b
24 PASI atbildreakcija (% pacientu) b
PASI 75 response**
PASI 75
a Week 98 data for IMPACT includes combined placebo crossover and infliximab patients who entered the open-label extension b Based on patients with PASI > 2.5 at baseline for IMPACT, and patients with > 3% BSA psoriasis skin involvement at baseline in IMPACT 2 ** PASI 75 response for IMPACT not included due to low N; p < 0.001 for infliximab vs. placebo at week 24 for IMPACT 2
* ITT- analīzē pacienti, par kuriem nebija datu, tika iekļauti kā pacienti bez atbildreakcijas a 98. nedēļas dati IMPACT pētījumā ietver gan pacientus, kas pārgājuši no placebo lietošanas, gan infliksimaba lietotājus, kas iesaistījās atklātā pētījuma pagarinājumā b Ņemot vērā pacientus ar PASI > 2, 5 IMPACT pētījuma sākumā un pacientus ar > 3% BSA psoriātisku ādas bojājumu IMPACT 2 pētījuma sākumā ** PASI 75 atbildreakcija IMPACT nav ietverta mazā N dēļ; p < 0. 001 infliksimabam salīdzinājumā ar placebo 24. nedēļā IMPACT 2 pētījumam
In IMPACT and IMPACT 2, clinical responses were observed as early as week 2 and were maintained through week 98 and week 54 respectively.
IMPACT un IMPACT 2 pētījumos klīnisko atbildreakciju novēroja jau 2. nedēļā un tā saglabājās attiecīgi līdz 98. un 54. nedēļai.
Efficacy has been demonstrated with or without concomitant use of methotrexate.
Efektivitāte pierādīta gan lietojot vienlaikus ar metotreksātu, gan atsevišķi.
Decreases in parameters of peripheral activity characteristic of psoriatic arthritis (such as number of swollen joints, number of painful/ tender joints, dactylitis and presence of enthesopathy) were seen in the infliximab-treated patients.
Novēroja, ka ar infliksimabu ārstētiem pacientiem samazinājās psoriātiskā artrīta raksturīgākie perifērās iedarbības rādītāji (tādi kā pietūkušas locītavas, sāpīgo/ jutīgo locītavu skaits, daktilīts, un entezopātijas pazīmes).
Radiographic changes were assessed in IMPACT 2.
Rentgenoloģiskās izmaiņas tika izvērtētas IMPACT2.
Radiographs of hands and feet were collected at baseline, weeks 24 and 54.
Tika veiktas plaukstu un pēdu rentgenogrammas, uzsākot dalību pētījumā, 24. un 54. nedēļā.
Infliximab treatment reduced the rate of progression of peripheral joint damage compared with placebo treatment at the week 24 primary endpoint as measured by change from baseline in total modified vdH-S score (mean ± SD score was 0.82 ± 2.62 in the placebo group compared with -0.70 ± 2.53 in the infliximab group; p < 0.001).
Infliksimaba lietošana samazināja perifēro locītavu bojājumu progresēšanas biežumu, salīdzinot ar placebo terapiju 24. nedēļā, nosakot to kā primāro rezultātu - kopējā modificētā vdH- S skaitļa izmaiņas, salīdzinot ar tā sākotnējo vērtību (vidējais ± SD skaitlis bija 0, 82 ± 2, 62 placebo grupā, salīdzinot ar – 0, 70 ± 2, 53 infliksimaba grupā, p < 0, 001).
In the infliximab group, the mean change in total modified vdH-S score remained below 0 at the week 54 timepoint.
Infliksimaba grupā vidējā kopējā modificētā vdH- S skaitļa izmaiņa saglabājās zem 0 54. nedēļā.
Infliximab-treated patients demonstrated significant improvement in physical function as assessed by HAQ.
Ar infliksimabu ārstētiem pacientiem novēroja arī fizisko funkciju uzlabošanos vērtējot pēc HAQ.
Significant improvements in health-related quality of life were also demonstrated as measured by the physical and mental component summary scores of the SF-36 in IMPACT 2.
Nozīmīgu ar veselību saistītu dzīves kvalitātes uzlabojumu konstatēja arī nosakot pēc SF- 36 fiziskās un psihiskām komponentes apkopotā vērtējuma IMPACT 2 pētījumā.
The efficacy of infliximab was assessed in two multicenter, randomised, double blind studies:
Psoriāze Infliksimaba efektivitāti novērtēja divos daudzcentru, randomizētos, dubultmaskētos pētījumos:
SPIRIT and EXPRESS.
SPIRIT un EXPRESS.
Patients in both studies had plaque psoriasis (Body Surface Area [BSA] ≥ 10% and Psoriasis Area and Severity Index [PASI] score ≥ 12).
Pacientiem abos pētījumos bija psoriasis vulgaris (ķermeņa virsmas laukums [Body Surface Area, BSA] ≥ 10% un psoriāzes laukuma un smaguma pakāpes indeksa [Psoriasis Area and Severity Index, PASI] vērtējums ≥ 12).
The primary endpoint in both studies was the percent of patients who achieved ≥ 75% improvement in PASI from baseline at week 10.
Primārais rezultāts abos pētījumos bija pacientu procentuālais daudzums, kam sasniegta PASI uzlabošanās par ≥ 75% 10. nedēļā, salīdzinot ar sākotnējo stāvokli.
26 SPIRIT evaluated the efficacy of infliximab induction therapy in 249 patients with plaque psoriasis that had previously received PUVA or systemic therapy.
SPIRIT pētījumā vērtēja infliksimaba ievadterapijas efektivitāti 249 pacientiem ar psoriasis vulgaris, kas iepriekš bija saņēmuši PUVA vai sistēmisku terapiju.
Patients received either 3 or 5 mg/ kg infliximab or placebo infusions at weeks 0, 2 and 6.
Pacienti saņēma 3 vai 5 mg/ kg infliksimaba vai placebo infūzijas 0., 2. un 6. nedēļā.
Patients with a PGA score ≥ 3 were eligible to receive an additional infusion of the same treatment at week 26.
Pacienti ar PGA vērtējumu ≥ 3 bija piemēroti tā paša ārstēšanas līdzekļa papildus infūzijai 26. nedēļā.
In SPIRIT, the proportion of patients achieving PASI 75 at week 10 was 71.7% in the 3 mg/ kg infliximab group, 87.9% in the 5 mg/ kg infliximab group, and 5.9% in the placebo group (p < 0.001).
SPIRIT pētījumā pacientu daļa, kas sasniedza PASI 75 10. nedēļā, bija 71, 7% 3 mg/ kg infliksimaba grupā, 87, 9% 5 mg/ kg infliksimaba grupā un 5, 9% placebo grupā (p < 0, 001).
By week 26, twenty weeks after the last induction dose, 30% of patients in the 5mg/ kg group and 13.8% of patients in the 3mg/ kg group were PASI 75 responders.
26. nedēļā (20 nedēļas pēc pēdējās ievaddevas), 30% pacientu 5 mg/ kg grupā un 13, 8% pacientu 3 mg/ kg grupā novēroja PASI 75.
Between weeks 6 and 26, symptoms of psoriasis gradually returned with a median time to disease relapse of > 20 weeks.
Laikā no 6. līdz 26. nedēļai psoriāzes simptomi pakāpeniski atjaunojās ar vidējo laiku līdz slimības recidīvam > 20 nedēļas.
No rebound was observed.
Atsitiena efektu nenovēroja.
EXPRESS evaluated the efficacy of infliximab induction and maintenance therapy in 378 patients with plaque psoriasis.
EXPRESS pētījumā vērtēja infliksimaba ievadterapijas un balstterapijas efektivitāti 378 pacientiem ar psoriasis vulgaris.
Patients received 5 mg/ kg infliximab or placebo infusions at weeks 0, 2 and 6 followed by maintenance therapy every 8 weeks through week 22 in the placebo group and through week 46 in the infliximab group.
Pacienti saņēma 5 mg/ kg infliksimaba vai placebo infūzijas 0., 2. un 6. nedēļā, pēc tam veicot balstterapiju ik pēc 8 nedēļām līdz 22. nedēļai placebo grupā un līdz 46. nedēļai infliksimaba grupā.
At week 24, the placebo group crossed over to infliximab induction therapy (5 mg/ kg) followed by infliximab maintenance therapy (5 mg/ kg).
24. nedēļā placebo grupa pārgāja uz infliksimaba ievadterapiju (5 mg/ kg), pēc tam
Nail psoriasis was assessed using the Nail Psoriasis Severity Index (NAPSI).
25 veicot infliksimaba balstterapiju (5 mg/ kg).
Prior therapy with PUVA, methotrexate, cyclosporin, or acitretin had been received by 71.4% of patients, although they were not necessarily therapy resistant.
Nagu psoriāzi novērtēja, izmantojot Nagu psoriāzes smaguma pakāpes indeksu (Nail Psoriasis Severity Index (NAPSI)). Iepriekšēju terapiju ar PUVA, metotreksātu, ciklosporīnu vai acitretīnu bija saņēmuši 71, 4% pacientu, kaut gan viņiem noteikti nebija jābūt rezistentiem pret terapiju.
Key results are presented in Table 9.
Galvenie rezultāti ir atainoti 9. tabulā.
In infliximab treated subjects, significant PASI 50 responses were apparent at the first visit (week 2) and PASI 75 responses by the second visit (week 6).
Ar infliksimabu ārstētiem pacientiem nozīmīgas PASI 50 atbildreakcijas novēroja jau 1. vizītē (2. nedēļā) un PASI 75 atbildreakciju – 2. vizītē (6. nedēļa).
Efficacy was similar in the subgroup of patients that were exposed to previous systemic therapies compared to the overall study population.
Pacientu apakšgrupai, kas iepriekš bija pakļauti sistēmiskai terapijai, iedarbība bija līdzīga salīdzinājumā ar vispārējo pētījuma populāciju.
Table 9 Summary of PASI response, PGA response and percent of patients with all nails cleared at Weeks 10, 24 and 50.
9. tabula PASI atbildreakcijas, PGA atbildreakcijas un pacientu skaits procentos, kuriem visi nagi tika izārstēti 10., 24. un 50. nedēļā.
Placebo → Infliximab
Placebo → infliksimabs
Week 10
10. nedēļa
24)
(24.
≥ 90% improvement ≥ 75% improvement ≥ 50% improvement PGA of cleared (0) or minimal (1)
≥ 75% uzlabošanās
PGA of cleared (0), minimal (1), or mild (2) Week 24
PGA nav (0), minimāls (1) vai neliels (2) 24. nedēļa
N ≥ 90% improvement ≥ 75% improvement ≥ 50% improvement PGA of cleared (0) or minimal (1) PGA of cleared (0), minimal (1), or mild (2) Week 50
≥ 75% uzlabošanās
77 1 (1.3%) 3 (3.9%) 5 (6.5%) 2 (2.6%) 15 (19.5%)
248 (89, 9%) 203 (73, 6%) a
276 161 (58.3%)a 227 (82.2%)a 248 (89.9%) 203 (73.6%)a 246 (89.1%)a
PGA nav (0), minimāls (1) vai neliels (2) 50. nedēļa
N ≥ 90% improvement ≥ 75% improvement ≥ 50% improvement PGA of cleared (0) or minimal (1) PGA of cleared (0), minimal (1), or mild (2) All nails cleared c
≥ 90% uzlabošanās ≥ 75% uzlabošanās ≥ 50% uzlabošanās PGA nav (0) vai minimāls (1) PGA nav (0), minimāls (1) vai neliels (2) Visi nagi pilnībā atjauboti c
Week 24
58/ 223 (26, 0%) a 24. nedēļa
58/ 223 (26,0%) a
50. nedēļa
c:
a: p < 0, 001, katrai infliksimaba terapijas grupai, salīdzinot ar kontroles grupu b: n = 292 c:
Analysis was based on subjects with nail psoriasis at baseline (81.8% of subjects).
Analīzes tika veiktas subjektiem ar nagu psoriāzi pie sākuma rādītājiem (81, 8% no subjektiem).
Mean baseline NAPSI scores were 4.6 and 4.3 in infliximab and placebo group.
Vidējais sākuma rādītāju NAPSI vērtējums bija 4, 6 infliksimabam un 4, 3 placebo grupai.
Significant improvements from baseline were demonstrated in DLQI (p < 0.001) and the physical and mental component scores of the SF 36 (p < 0.001 for each component comparison).
Nozīmīgs uzlabojums sākuma rādītājos tika novērots DLQI (p < 0, 001), kā arī fiziskajos un mentālajos rādītājos SF36 (p < 0, 001 salīdzinoši katram rādītājam).
Single intravenous infusions of 1, 3, 5, 10 or 20 mg/ kg of infliximab yielded dose proportional increases in the maximum serum concentration (Cmax) and area under the concentration-time curve (AUC).
26 1, 3, 5, 10 vai 20 mg/ kg infliksimaba intravenozas infūzijas radīja devai proporcionālu maksimālās seruma koncentrācijas (Cmax) un laukuma zem koncentrācijas un laika līknes (AUC) palielināšanos.
The volume of distribution at steady state (median Vd of 3.0 to 4.1 litres) was not dependent on the administered dose and indicated that infliximab is predominantly distributed within the vascular compartment.
Vd 3, 0 – 4, 1 litri) nebija atkarīgs no ievadītās devas un norādīja, ka infliksimabs galvenokārt izplatās vaskulārā daļā.
No time-dependency of the Pharmacokinetics was observed.
Nenovēroja farmakokinētikas atkarību no laika.
The elimination pathways for infliximab have not been characterised.
Infliksimaba eliminācijas ceļi nav noskaidroti.
Unchanged infliximab was not detected in urine.
Urīnā netika atrasts nemainītais infliksimabs.
No major age- or weight-related differences in clearance or volume of distribution were observed in rheumatoid arthritis patients.
Reimatoīdā artrīta pacientiem netika novērota ievērojama vecuma vai svara ietekme uz klīrensu vai izplatīšanās tilpumu.
The pharmacokinetics of infliximab in elderly patients has not been studied.
Infliksimaba farmakokinētika veciem pacientiem nav pētīta.
Studies have not been performed in patients with liver or renal disease.
Pētījumi pacientiem ar aknu un nieru darbības traucējumiem nav veikti.
At single doses of 3, 5, or 10 mg/ kg, the median Cmax values were 77, 118 and 277 micrograms/ ml, respectively.
Vidējais Cmax, lietojot 3, 5 vai 10 mg/ kg reizes devas, bija attiecīgi 77, 118 un 227 mikrogrami/ ml.
The median terminal half-life at these doses ranged from 8 to 9.5 days.
Vidējais terminālais eliminācijas pusperiods, lietojot šādas devas, bija robežās no 8 līdz 9, 5 dienām.