qanastek/EMEA-V3 huggingface dataset:
Caution should be taken when it is given with some medicines, such as rifampicin (used in tuberculosis) or ketoconazole (an antifungal medicine).
Piesardzība jāievēro, lietojot to kopā ar dažām citām zālēm, piemēram, rifampicīnu (ko lieto tuberkulozes ārstēšanai) vai ketokonazolu (pretsēnīšu zālēm).
See the Package Leaflet for the list of the medicines that may interact with Sutent.
Lietošanas instrukcijā ir uzskaitītas zāles, ar kurām Sutent var būt mijiedarbība.
Why has Sutent been approved?
Kāpēc Sutent tika apstiprinātas?
The Committee for Medicinal Products for Human Use (CHMP) decided that Sutent’ s benefits are greater than its risks for the treatment of unresectable and/ or metastatic malignant GIST after failure of imatinib mesilate treatment due to resistance or intolerance, and for the treatment of advanced and/ or metastatic RCC.
Cilvēkiem paredzēto zāļu komiteja (CHMP) secināja, ka pacienta ieguvums, lietojot Sutent neoperējama un/ vai metastātiska ļaundabīga GISA ārstēšanai, kad imatiniba mesilāta terapija nav bijusi sekmīga rezistences vai nepanesamības dēļ, kā arī progresējušas un/ vai metastātiskas nieru šūnu karcinomas ārstēšanai, pārsniedz šo zāļu radīto risku.
The Committee recommended that Sutent be given marketing authorisation.
Komiteja ieteica izsniegt Sutent reģistrācijas apliecību.
Sutent was originally given ‘ Conditional Approval’.
Sutent sākotnēji piešķīra „ apstiprinājumu ar nosacījumiem ”.
This means that there was more evidence to come about the medicine, in particular in the treatment of renal cell carcinoma.
Tas nozīmē, ka bija sagaidāmi papildu dati par šīm zālēm, sevišķi par nieru šūnu karcinomas ārstēšanu.
As the company had supplied the additional information necessary, the authorisation was switched from ‘ conditional ’ to ‘ normal’ approval on 11 January 2007.
Tā kā uzņēmums iesniedza vajadzīgo papildu informāciju, 2007. gada 11. janvāra apstiprinājumu „ ar nosacījumiem ” pārveidoja par „ normālu ” apstiprinājumu.
Other information about Sutent:
Cita informācija par Sutent.
The European Commission granted a marketing authorisation valid throughout the European Union for Sutent to Pfizer Ltd on 19 July 2006.
Eiropas Komisija 2006. gada 19. jūlijā izsniedza Sutent reģistrācijas apliecību, kas derīga visā Eiropas Savienībā, uzņēmumam Pfizer Ltd.
The full EPAR for Sutent can be found here.
Pilns Sutent EPAR teksts ir atrodams šeit.
EU Number EU/ 1/ 06/ 347/ 001 EU/ 1/ 06/ 347/ 002 EU/ 1/ 06/ 347/ 003 EU/ 1/ 06/ 347/ 004 EU/ 1/ 06/ 347/ 005 EU/ 1/ 06/ 347/ 006
ES Numurs EU/ 1/ 06/ 347/ 001 EU/ 1/ 06/ 347/ 002 EU/ 1/ 06/ 347/ 003 EU/ 1/ 06/ 347/ 004 EU/ 1/ 06/ 347/ 005 EU/ 1/ 06/ 347/ 006
Invented name Sutent Sutent Sutent Sutent Sutent Sutent
Izgudrotais nosaukums SUTENT SUTENT SUTENT SUTENT SUTENT SUTENT
Strength 12.5 mg 25 mg 50 mg 12.5 mg 25 mg 50 mg
Stiprums 12, 5 mg 25 mg 50 mg 12, 5 mg 25 mg 50 mg
Pharmaceutical Form Capsule, hard Capsule, hard Capsule, hard Capsule, hard Capsule, hard Capsule, hard
Zāļu forma Cietās kapsulas Cietās kapsulas Cietās kapsulas Cietās kapsulas Cietās kapsulas Cietās kapsulas
Route of Administration Oral use Oral use Oral use Oral use Oral use Oral use
Ievadīšanas veids Iekšķīgai lietošanai Iekšķīgai lietošanai Iekšķīgai lietošanai Iekšķīgai lietošanai Iekšķīgai lietošanai Iekšķīgai lietošanai
Packaging bottle (HDPE) bottle (HDPE) bottle (HDPE) blister (Aclar/ PVC) blister (Aclar/ PVC) blister (Aclar/ PVC)
Iepakojums pudele (ABPE) pudele (ABPE) pudele (ABPE) Blisters (Aklar/ PVH) Blisters (Aklar/ PVH) Blisters (Aklar/ PVH)
Package size 30 capsules 30 capsules 30 capsules 28 capsules 28 capsules 28 capsules
Iepakojuma lielumi 30 kapsulas 30 kapsulas 30 kapsulas 28 kapsulas 28 kapsulas 28 kapsulas
SUTENT 12.5 mg hard capsules
SUTENT 12, 5 mg cietās kapsulas
Each capsule contains sunitinib malate, equivalent to 12.5 mg of sunitinib.
Katra kapsula satur sunitiniba malātu, kas ekvivalents 12, 5 mg sunitiniba (sunitinib).
80.0 mg of mannitol For a full list of excipients, see section 6.1.
Pilnu palīgvielu sarakstu skatīt apakšpunktā 6. 1.
Hard capsules.
Cietās kapsulas.
Gelatin capsules with orange cap and orange body, printed with white ink “ Pfizer” on the cap, “ STN 12.5 mg” on the body, and containing yellow to orange granules.
Želatīna kapsulas ar oranžu vāciņu un oranžu pamatnes daļu, ar baltu uzrakstu ” Pfizer ” uz vāciņa un uzrakstu ” STN 12. 5 mg ” uz pamatnes daļas, un tās satur dzeltenas līdz oranžas krāsas granulas.
Gastrointestinal Stromal Tumour (GIST) SUTENT is indicated for the treatment of unresectable and/ or metastatic malignant gastrointestinal stromal tumour (GIST) after failure of imatinib mesylate treatment due to resistance or intolerance.
Gastrointestināls stromas audzējs (GISA) SUTENT indicēts neoperējama un/ vai metastātiska ļaundabīga gastrointestināla stromas audzēja (GISA) terapijai pēc neveiksmīgas terapijas ar imatiniba mezilātu rezistences vai nepanesamības dēļ.
Metastatic Renal Cell Carcinoma (MRCC) SUTENT is indicated for the treatment of advanced and/ or metastatic renal cell carcinoma (MRCC).
Metastātiska nieru šūnu karcinoma SUTENT indicēts progresējošas un/ vai metastātiskas nieru šūnu karcinomas (MNŠK) ārstēšanai.
Therapy should be initiated by a physician experienced in the treatment of renal cell carcinoma or GIST.
Terapiju drīkst uzsākt tikai ārsts ar pieredzi nieru šūnu vēža vai gastrointestināla stromas audzēja ārstēšanā.
The recommended dose of SUTENT is one 50 mg dose orally, taken daily for 4 consecutive weeks, followed by a 2-week rest period (schedule 4/ 2) to comprise a complete cycle of 6 weeks.
Ieteicamā SUTENT deva ir 50 mg dienā iekšķīgi ik dienas 4 nedēļas pēc kārtas, pēc tam seko 2 nedēļu pārtraukums (terapijas shēma 4/ 2), kas kopā veido pilnu 6 nedēļu ciklu.
Dose adjustments Safety and Tolerability Dose modifications in 12.5-mg steps may be applied based on individual safety and tolerability.
Devas pielāgošana Drošums un panesamība Balstoties uz individuāliem drošības un panesamības apsvērumiem, var izmantot devas modifikāciju, pakāpeniski mainot devu par 12, 5 mg.
Daily dose should not exceed 75 mg nor be decreased below 25 mg.
Dienas deva nedrīkst pārsniegt 75 mg un nedrīkst būt zemāka par 25 mg.
CYP3A4 Inhibitors/ Inducers Co-administration of potent CYP3A4 inducers such as rifampin, should be avoided (see sections 4.4 and 4.5).
CYP3A4 inhibitori / inducētāji Jāizvairās no SUTENT un spēcīgu CYP3A4 induktoru (kā rifampicīns) vienlaicīgas ordinēšanas (skatīt apakšpunktus 4. 4 un 4. 5).
If this is not possible, the dose of SUTENT may need to be increased in 12.5 mg increments (up to 87.5 mg per day) based on careful monitoring of tolerability.
Ja tas nav iespējams, var būt nepieciešama pakāpeniska SUTENT devas palielināšana par 12, 5 mg (līdz 87, 5 mg dienā), uzmanīgi kontrolējot panesamību.
Co-administration of SUTENT with potent CYP3A4 inhibitors, such as ketoconazole, should be avoided (see sections 4.4 and 4.5).
Jāizvairās no SUTENT un spēcīgu CYP3A4 inhibitoru (kā ketokonazols) vienlaicīgas ordinēšanas (skatīt apakšpunktus 4. 4 un 4. 5).
If this is not possible the doses of SUTENT may need to be reduced to a minimum of 37.5 mg daily, based on careful monitoring of the tolerability.
Ja tas nav iespējams, var būt nepieciešama pakāpeniska SUTENT devas samazināšana līdz 37, 5 mg dienā, uzmanīgi kontrolējot panesamību.
Selection of an alternate concomitant medication with no, or minimal potential to induce or inhibit CYP3A4 should be considered.
Jāapsver iespēja vienlaikus lietošanai izvēlēties alternatīvas zāles bez CYP3A4 indukciju vai inhibīciju potencējošas iedarbības, vai arī tādas zāles, kurām šī potencējošā iedarbība būtu minimāla.
Paediatric use:
Bērni:
The safety and efficacy of SUTENT in paediatric patients have not been established.
SUTENT drošība un efektivitāte bērniem nav noteikta.
2 SUTENT should not be used in paediatric population until further data become available.
Kamēr nebūs pieejami papildu dati, SUTENT lietošana bērniem nav vēlama.
Approximately 34% of the subjects in clinical studies of SUTENT were 65 or over.
2 Gados vecāki pacienti: apmēram 34% pacientu, kas piedalījās klīniskajos pētījumos ar SUTENT, bija 65 gadus veci un vecāki.
No significant differences in safety or effectiveness were observed between younger and older patients.
Starp gados jauniem un veciem pacientiem netika novērotas būtiskas efektivitātes un drošības atšķirības.
No dose adjustment is recommended when administering SUTENT to patients with mild or moderate (Child-Pugh Class A and B) hepatic impairment.
Aknu mazspēja: pacientiem ar viegli vai vidēji izteiktiem aknu darbības traucējumiem (pēc Child - Pugh A un B klases) nav nepieciešama SUTENT devas korekcija.
SUTENT has not been studied in subjects with Child-Pugh Class C hepatic impairment (see section 5.2).
Nav veikti klīniskie pētījumi nozīmējot SUTENT pacientiem ar C klases (pēc Child- Pugh) aknu darbības traucējumiem (skatīt apakšpunktā 5. 2).
(see section 5.2).
Nieru mazspēja: nav veikti klīniskie pētījumi pacientiem ar nieru darbības traucējumiem (skatīt apakšpunktu 5. 2).
SUTENT may be taken with or without food.
SUTENT var lietot gan ēšanas laikā, gan tukšā dūšā.
If a dose is missed the patient should not be given an additional dose.
Ja deva ir izlaista, papildu deva nav jālieto.
The patient should take the usual prescribed dose on the following day.
Nākamajā dienā jālieto parastā ordinētā deva.
Hypersensitivity to sunitinib malate or to any of the excipients.
Paaugstināta jutība pret sunitiniba malātu vai jebkuru no palīgvielām.
Co-administration of potent CYP3A4 inducers such as rifampin, may decrease sunitinib plasma concentrations.
Spēcīgu CYP3A4 induktoru, kā rifampicīns, vienlaicīga lietošana var samazināt sunitiniba koncentrāciju plazmā.
Combination with inducers should therefore be avoided.
Tāpēc no kombinācijām ar CYP3A4 induktoriem jāizvairās.
If this is not possible, the dosage of SUTENT may need to be increased (see sections 4.2 and 4.5).
Ja tas nav iespējams, var rasties nepieciešamība palielināt SUTENT devu (skatīt apakšpunktus 4. 2 un 4. 5).
Co-administration of strong CYP3A4 inhibitor such as ketoconazole may increase sunitinib plasma concentrations.
Spēcīgu CYP3A4 inhibitoru, kā ketokonazols, vienlaicīga lietošana var palielināt sunitiniba koncentrāciju plazmā.
Selection of an alternate concomitant medication with no or minimal enzyme inhibition potential is recommended.
Ieteicams izvēlēties alternatīvu līdzekli bez enzīmus inhibējoša potenciāla vai līdzekļus, kuriem šis potenciāls ir minimāls.
If this is not possible, the dosage of SUTENT may need to be reduced (see sections 4.2 and 4.5).
Ja tas nav iespējamas, var rasties nepieciešamība samazināt SUTENT devu (skatīt apakšpunktus 4. 2 un 4. 5).
Skin and tissues Skin discolouration, possibly due to the active substance colour (yellow) is a common treatment-related adverse event occurring in approximately 30% of patients.
Iespējams, to izraisa SUTENT aktīvās vielas krāsa (dzeltena).
Patients should be advised that depigmentation of the hair or skin may also occur during treatment with SUTENT.
Pacienti jābrīdina, ka terapijas laikā ar SUTENT var novērot matu vai ādas depigmentāciju.
Other possible dermatologic effects may include dryness, thickness or cracking of the skin, blisters or occasional rash on the palms of the hands and soles of the feet.
Citi iespējami dermatoloģiski efekti bija ādas sausums, sabiezēšana un plaisāšana, čūlas vai epizodiski izsitumi uz roku plaukstām un kāju pēdu apakšām.
Mouth pain/ irritation was reported in approximately 14% of patients.
Apmēram 14% pacientu ziņoja par sāpēm/ kairinājumu mutē.
Dysgeusia (taste disturbance) was reported in approximately 28% of patients.
Par garšas sajūtas izmaiņām ziņoja apmēram 28% pacientu.
The above events were not cumulative, were typically reversible and generally did not result in treatment discontinuation.
Augstāk minētie gadījumi nebija kumulatīvi, parasti tie bija atgriezeniski un ārstēšana to dēļ nebija jāpārtrauc.
Haemorrhage Haemorrhagic events, some of which were fatal, reported through post-marketing experience, have included GI, respiratory, tumour, urinary tract and brain haemorrhages.
Asiņošana Pēcreģistrācijas pieredzes laikā ziņots par asiņošanas gadījumiem (daži no šiem gadījumiem bija letāli), kā kuņģa un zarnu trakta asiņošana, elpceļu, audzēja, urīnceļu un smadzeņu asiņošana.
In clinical trials treatment-related tumour haemorrhage occurred in approximately 2% of patients with GIST.
Klīniskos pētījumos ar terapiju saistītu audzēja asiņošanu novēroja apmēram 2% pacientu ar GISA.
These events may occur suddenly, and in the case of pulmonary tumours, may present as severe and life-threatening haemoptysis or pulmonary haemorrhage.
Asiņošana var sākties pēkšņi, un plaušu audzēja gadījumā tā var izpausties ar nopietnu un dzīvībai bīstamu asins spļaušanu un plaušu asiņošanu.
Fatal pulmonary haemorrhage occurred in 2 patients receiving SUTENT on a clinical trial of patients with metastatic non-small cell lung cancer (NSCLC).
Klīniskā pētījumā ar metastātisku nesīkšūnu plaušu vēzi (NSPV) diviem pacientiem, kas bija lietojuši SUTENT, novēroja letālu plaušu asiņošanu.
Both patients had squamous cell histology.
Abiem pacientiem histoloģiski konstatēja plakanšūnu vēzi.
SUTENT is not approved for use in patients with NSCLC.
SUTENT nav izmantojams nesīkšūnu plaušu vēža terapijai.
Bleeding events occurred in 18% of patients receiving SUTENT in a phase 3 GIST Study compared to 17% of patients receiving placebo.
Asiņošanas epizodes novērotas 18% pacientu, kas 3. fāzes GISA pētījumā saņēma SUTENT, salīdzinot ar 17% pacientu, kas saņēma placebo.
In patients receiving SUTENT for treatment-naïve MRCC, 28% had bleeding events compared to 7% of patients receiving IFN-α.
28% pacientu, kas saņēma SUTENT sakarā ar neārstētu MNŠK, radās asiņošana salīdzinājumā ar 7% pacientu, kas lietoja IFN- α.
Seven (1.9%) patients on sunitinib malate versus 0% of patients on IFN-α experienced Grade 3 or greater treatment-related bleeding events.
3. pakāpes vai smagāka asiņošana bija septiņiem (1, 9%) ar sunitiniba malātu ārstētiem pacientiem, bet nevienam no pacientiem (0%), kas bija ārstēti ar IFN- α.
Of patients receiving sunitinib malate for cytokine-
No pacientiem, kas lietoja SUTENT citokīnrefraktāras MNŠK ārstēšanai, 26% 3 novēroja asiņošanu.
Epistaxis was the most common treatment-related haemorrhagic adverse event, having been reported for approximately half of the patients with solid tumours who experienced haemorrhagic events.
Deguna asiņošana bija ar terapiju saistītā hemorāģiskā blakusparādība, par ko visbiežāk tika saņemti ziņojumi; par to ziņoja apmēram puse pacientu ar norobežotiem audzējiem, kuriem bija radušās hemorāģiskas blakusparādības.
Some of these events were severe, but very rarely fatal.
Dažos gadījumos asiņošana bijusi smaga, taču ļoti reti fatāla.
Gastrointestinal events Nausea, diarrhoea, stomatitis, dyspepsia and vomiting were the most commonly reported treatment-related gastrointestinal events.
Komplikācijas kuņģa- zarnu traktā Visbiežāk ziņots par terapijas izraisītu sliktu dūšu, caureju, stomatītu, dispepsiju un vemšanu.
Supportive care for gastrointestinal adverse events requiring treatment may include medication with an anti- emetic or anti-diarrhoeal medication.
Šo simptomu novēršanai var izmantot līdzekļus pret vemšanu vai caureju.
Gastrointestinal tract Serious, sometimes fatal gastrointestinal complications including gastrointestinal perforation have occurred rarely in patients with intra-abdominal malignancies treated with SUTENT.
Kuņģa - zarnu trakts Pacientiem ar intraabdomināliem audzējiem, kurus ārstēja ar SUTENT, retos gadījumos novēroja nopietnas, dažreiz letālas kuņģa un zarnu trakta komplikācijas, tai skaitā kuņģa un zarnu perforāciju.
Treatment-related fatal gastrointestinal bleeding occurred in 0.5% of patients receiving placebo in the GIST Phase 3 study.
GISA 3. fāzes pētījuma laikā ar terapiju saistīta fatāla asiņošana kuņģa- zarnu traktā novērota 0, 5% pacientu, kas saņēma placebo.
Hypertension Treatment-related hypertension was reported in approximately 16% of patients with solid tumours.
Hipertensija Par hipertensiju, kas saistīta ar terapiju, ziņoja apmēram 16% pacientu ar norobežotiem audzējiem.
SUTENT dosing was reduced or temporarily delayed in approximately 2.7% of this patient population.
Apmēram 2, 7% pacientu no šīs populācijas SUTENT deva tika samazināta vai terapija uz laiku tika pārtraukta.
None of these patients were discontinued from treatment with SUTENT.
Nevienam no šiem pacientiem terapija ar SUTENT netika pārtraukta pavisam.
Severe hypertension (> 200 mmHg systolic or 110 mmHg diastolic) occurred in 4.7% of this patient population.
4, 7% pacientu no šīs populācijas novēroja smagu hipertensiju (> 200 mmHg sistoliskais vai 110 mmHg diastoliskais spiediens).
Treatment-related hypertension was reported in approximately 24% of patients receiving sunitinib malate for treatment-naïve MRCC compared to 1% of patients receiving IFN-α.
Ar terapiju saistīta hipertensija novērota apmēram 24% pacientu, kas lietojuši sunitiniba malātu līdz tam neārstētas MNŠK dēļ, un 1% pacientu, kas lietojuši IFN- α.
Severe hypertension occurred in 5% of treatment-naïve patients on sunitinib malate and 1% of patients on IFN-α.
Pie tam smaga hipertensija radās 5% ar sunitiniba malātu ārstēto un 1% ar IFN- α ārstēto pacientu.
Patients should be screened for hypertension and controlled as appropriate.
Tāpēc ir jāpārbauda, vai pacientiem nav hipertensija, un, ja nepieciešams, tā attiecīgi jāārstē.
Temporary suspension is recommended in patients with severe hypertension that is not controlled with medical management.
Pacientiem, kam ir smaga, ar zālēm nekontrolējama hipertensija, ieteicams uz laiku atlikt terapiju.
Treatment may be resumed once hypertension is appropriately controlled.
Kad hipertensija ir atbilstoši koriģēta, terapiju var atsākt.
Haematological Decreased absolute neutrophil counts of grade 3 and 4 severity were reported in 10% and 1.7% of patients on the phase 3 GIST study, respectively, and in 16% and 1.6% of patients on the phase 3 MRCC study, respectively.
Hematoloģija GISA 3. fāzes pētījumā 10% pacientu novērots 3. smaguma pakāpes neitrofilo leikocītu absolūtā skaita samazinājums, 1, 7% pacientu – 4. smaguma pakāpes neitrofilo leikocītu absolūtā skaita samazinājums.
Decreased platelet counts of grade 3 and 4 severity were reported in 3.7% and 0.4% of patientson the phase 3 GIST study, respectively, and in 8.2% and 1.1% of patients on the phase 3 MRCC study, respectively.
GISA 3. fāzes pētījumā 3. un 4. smaguma pakāpes trombocītu skaita samazināšanos novēroja, attiecīgi, 3, 7% un 0, 4% pacientu, bet MNŠK 3. fāzes pētījumā šie rezultāti bija attiecīgi 8, 2% un 1, 1%.
The above events were not cumulative, were typically reversible and generally did not result in treatment discontinuation.
Augstāk minētajiem gadījumiem nebija kumulatīvs raksturs, parasti tie bija atgriezeniski un terapijas pārtraukšana nebija nepieciešama.
None of these events in the phase 3 studies were fatal, but rare fatal haematological events have been reported through post-marketing experience.
Šajos 3. fāzes pētījumos neviens gadījums nebija fatāls, bet ir ziņots par retiem fatāliem ar hematoloģiju saistītiem gadījumiem pēcreģistrācijas pieredzes laikā.
Complete blood counts should be performed at the beginning of each treatment cycle for patients receiving treatment with SUTENT.
Pacientiem, kurus ārstē ar SUTENT, katra terapijas cikla sākumā jāveic pilna asins analīze.
Cardiovascular Cardiovascular events, some of which were fatal, reported through post-marketing experience, have included left ventricular ejection fraction (LVEF) decrease and cardiac failure.
Sirds un asinsvadi Pēcreģistrācijas pieredzes laikā ziņots par sirds- asinsvadu parādībām (dažas no šīm parādībām bija letālas), kā kreisā kambara izsviedes frakcijas samazināšanās un sirds mazspēja.
In clinical trials, decreases in LVEF of ≥ 20% and below the lower limit of normal occurred in approximately 2% of SUTENT-treated GIST patients, 4% of cytokine-refractory MRCC patients, 2% of placebo-treated patients.
Klīniskos pētījumos apmēram 2% pacientu ar GISA, 4% pacientu ar citokīnrefraktāru MNŠK, kuri lietoja SUTENT, un 2% pacientu, kas lietoja placebo, novēroja kreisā kambara izsviedes frakcijas (KKIF) samazināšanos ≥20% un zem apakšējās normas robežas.
These LVEF declines do not appear to have been progressive and often improved as treatment continued.
Šīs KKIF novirzes nebija progresējošas un bieži uzlabojās, turpinot terapiju.
In the treatment-naïve MRCC study, 21% patients on SUTENT and 12% of patients on interferon-α (IFN-α), had an LVEF value below the lower limit of normal.
Iepriekš neārstēta MNŠK pētījumā 21% pacientu, kas lietoja SUTENT, un 12% pacientu, kas lietoja interferonu- α (IFN- α), KKIF bija mazāka par normas apakšējo robežu.
One (< 1%) patient who received SUTENT was diagnosed with congestive heart failure (CHF).
Vienam (< 1%) pacientam, kas ārstējās ar SUTENT, diagnosticēta sastrēguma sirds mazspēja (SSM).
Treatment-related adverse events of ‘ cardiac failure’, ‘ cardiac failure congestive’ or ‘ left ventricular failure’ were reported in 0.7% of patients with solid tumours and 1% of patients treated with placebo.
0, 7% pacientu ar norobežotu vēzi un 1% pacientu, kas lietoja placebo, ziņots par šādām ar terapiju saistītām blakusparādībām: sirds mazspēju, sastrēguma sirds mazspēju vai kreisā kambara mazspēju.
All patients had GIST.
Visiem pacientiem bija GISA.
SUTENT and placebo arms).
3. fāzes GISA pētījumā (n=312) abās grupās (proti, SUTENT un placebo grupā) ar terapiju saistīti fatāli kardiāli atgadījumi bija 1% pacientu.
In a phase 2 study in cytokine-refractory MRCC patients, 0.9% of patients experienced treatment-related fatal myocardial infarction and in the phase 3 study in treatment-naïve MRCC patients, 0.6% of patients on the IFN-α arm and 0 patients on the
2. fāzes pētījumā ar citokīnrefraktāras MNŠK pacientiem terapijas izraisīts fatāls miokarda infarkts tika novērots 0, 9% pacientu, un minētā 3. fāzes pētījumā ar iepriekš neārstētas MNŠK pacientiem fatāls kardiāls
4 SUTENT arm experienced fatal cardiac events.
4 atgadījums bija 0, 6% pacientu IFN- α grupā un 0 pacientiem SUTENT grupā.
The relationship, if any, between receptor tyrosine kinase (RTK) inhibition and cardiac function remains unclear.
Korelācija, ja tāda pastāv, starp receptoru tirozīnkināzes (RTK) inhibīciju un sirds funkciju paliek neskaidra.
Patients who presented with cardiac events within 12 months prior to SUTENT administration, such as myocardial infarction (including severe/ unstable angina), coronary/ peripheral artery bypass graft, symptomatic congestive heart failure (CHF), cerebrovascular accident or transient ischemic attack, or pulmonary embolism were excluded from SUTENT clinical studies.
Pacienti, kam pēdējo 12 mēnešu laikā bijuši tādi kardiāli atgadījumi kā miokarda infarkts (ieskaitot smagu/ nestabilu stenokardiju), koronāro/ perifēro artēriju šuntēšanas operācija, simptomātiska sastrēguma sirds mazspēja (SSM), cerebrovaskulārs atgadījums vai pārejoša išēmiska lēkme, plaušu embolija, netika iekļauti SUTENT klīniskos pētījumos.
Close monitoring for clinical signs and symptoms of CHF should be performed, especially in patients with cardiac risk factors and/ or history of coronary artery disease.
Uzmanīgi jānovēro, vai neparādās sastrēguma sirds mazspējas klīniskās pazīmes vai simptomi, īpaši pacientiem ar sirds slimību riska faktoriem un/ vai koronāro artēriju slimību anamnēzē.
Physicians are advised to weigh this risk against the potential benefits of the drug.
Ārstam ieteicams izvērtēt šī riska un potenciālās zāļu labvēlīgās iedarbības attiecību.
These patients should be carefully monitored for clinical signs and symptoms of CHF while receiving SUTENT.
Uzmanīgi jānovēro, vai šiem pacientiem SUTENT lietošanas laikā neattīstās sastrēguma sirds mazspējas klīniskās pazīmes un simptomi.
Baseline and periodic evaluations of LVEF should also be considered while the patient is receiving SUTENT.
SUTENT lietošanas laikā jāapsver sākotnējas un periodiskas KKIF izvērtēšanas nepieciešamība.
In patients without cardiac risk factors, a baseline evaluation of ejection fraction should be considered.
Pacientiem bez sirds riska faktoriem jāapsver izsviedes frakcijas sākotnējas izvērtēšanas nepieciešamība.
In the presence of clinical manifestations of CHF, discontinuation of SUTENT is recommended.
Sastrēguma sirds mazspējas klīniskas manifestācijas gadījumā ieteicams pārtraukt SUTENT lietošanu.
The dose of SUTENT should be interrupted and/ or reduced in patients without clinical evidence of CHF but with an ejection fraction< 50% and > 20% below baseline.
Pacientiem bez SSM klīniskiem simptomiem, bet ar izsviedes frakciju < 50% un > 20% zem apakšējās normas robežas, SUTENT lietošana jāatliek un/ vai jāsamazina deva.
QT Interval prolongation Data from non-clinical (in vitro and in vivo) studies, at doses higher than the recommended human dose, indicate that sunitinib has the potential to inhibit the cardiac action potential repolarization process (e. g. prolongation of QT interval).
QT intervāla pagarināšanās Neklīnisko pētījumu (in vitro un in vivo) dati, kuros lietotas devas, kas pārsniedz ieteicamās devas cilvēkiem, liecina par sunitiniba spēju inhibēt sirds darbības potenciāla repolarizācijas procesu (piemēram, pagarināt QT intervālu).
Increases in the QTc interval to over 500 msec occurred in 0.5% and changes from baseline in excess of 60 msec occurred in 1.1% of the 450 solid tumours patients; both these parameters are recognized as potentially significant changes.
QTc intervāla pagarināšanos virs 500 msek novēroja 0, 5% gadījumu, izmaiņas, salīdzinot ar sākotnējiem rādītājiem, kas pārsniedza 60 msek, novēroja 1, 1% no 450 pacientiem ar norobežotu audzēju; abi parametri novērtēti kā potenciāli nozīmīgas izmaiņas.
At approximately twice therapeutic concentrations, SUTENT has been shown to prolong the QTcF Inteval (Frederica’ s Correction).
SUTENT terapeitiskai koncentrācijai palielinoties apmēram divas reizes, novēroja QTcF intervāla (Frederika korekcija) pagarināšanos.
QT interval prolongation was investigated in a trial in 24 patients, aged 20-87 years, with advanced malignancies.
QT intervāla pagarināšanās tika vērtēta klīniskā pētījumā, kurā tika iekļauti 24 pacienti ar progresējošu audzēju vecumā no 20 līdz 87 gadiem.
The results of this study demonstrated that sunitinib had an effect on QTc (defined as a mean placebo-adjusted change of > 10 msec with a 90% CI upper limit > 15 msec) at therapeutic concentration (day 3) using the within-day baseline correction method, and at greater than therapeutic concentration (Day 9) using both baseline correction methods.
Šī pētījuma rezultāti liecina, ka terapeitiskā koncentrācijā (3. dienā) sunitinib ietekmē QTc (definēts kā vidējās placebo pielāgotās izmaiņas par > 10 msek ar 90% TI augšējo robežu > 15 msek), izmantojot diennakts sākotnējās korekcijas metodi, bet koncentrācijā, kas pārsniedz terapeitisko koncentrāciju (9. diena), izmantojot abas sākotnējās korekcijas metodes.
No patients had a QTc value > 500 msec.
Nevienam no pacientiem QTc rādītāji nepārsniedza 500 msek.
Although an effect on QTcF was observed on Day 3 at 24 hours post-dose (i. e. at therapeutic plasma concentration expected after the recommended starting dose of 50 mg) with the within-day baseline correction method, the clinical significance of this finding is unclear.
Kaut arī iedarbība uz QTcF tika konstatēta 3. dienā 24 stundas pēc devas lietošanas (terapeitiskā plazmas koncentrācijā, kas sagaidāma pēc ieteicamās sākuma devas 50 mg), izmantojot diennakts sākotnējās korekcijas metodi, šīs atradnes klīniskā nozīme nav skaidra.
Using comprehensive serial ECG assessments at times corresponding to either therapeutic or greater than therapeutic exposures, none of the patients in the evaluable or ITT populations were observed to develop QTc prolongation considered as “ severe” (i. e. equal to or greater than Grade 3 by CTCAE version 3.0).
Plašos sērijveida EKG izmeklējumos atbilstoši terapeitiskai koncentrācijai vai koncentrācijai, kas pārsniedz terapeitisko, nevienam no izvērtētajiem pacientiem vai pacientiem, kas iekļauti klīniskā pētījumā pēc protokola, netika konstatēta QTc pagarināšanās, kas vērtēta kā ” smaga ” (vienāda vai lielāka par 3. pakāpi CTCAE v3. 0).
At therapeutic plasma concentrations, the maximum QTcF (Frederica’ s correction) mean change from baseline was 9.6 msec (90% CI 15.1msec).
Terapeitiskā plazmas koncentrācijā QTcF (Frederika korekcija) maksimālās vidējās izmaiņas, salīdzinot ar sākotnējiem rādītājiem, bija 9, 6 msek (90% TI 15, 1 msek).
At approximately twice therapeutic concentrations, the maximum QTcF change from baseline was 15.4 msec (90% CI 22.4 msec).
SUTENT terapeitiskai koncentrācijai palielinoties apmēram divas reizes, maksimālās QTcF izmaiņas, salīdzinot ar sākotnējiem rādītājiem, bija 15, 4 msek (90% TI 22, 4 msek).
Moxifloxacin (400 mg) used as a positive control showed a 5.6 msec maximum mean QTcF change from baseline.
Pozitīvai kontrolei izmantojot moksiflokascīnu (400 mg), maksimālās vidējās izmaiņas, salīdzinot ar sākotnējiem rādītājiem, bija 5, 6 msek.
No patient presented with a cardiac arrhythmia.
Nevienam pacientam nekonstatēja lielāku par 2. pakāpes QTc intervāla pagarināšanos (CTCAE v3. 0), arī sirds aritmiju nekonstatēja nevienam pacientam.
QT interval prolongation may lead to an increased risk of ventricular arrhythmias including Torsade de pointes.
QT intervāla pagarināšanās var būt par iemeslu paaugstinātam ventrikulāro aritmiju, ieskaitot Torsade de pointes, riskam.
Torsade de pointes has been observed in < 0.1% of SUTENT-exposed patients.
Torsade de pointes tika novērots < 0, 1% ar SUTENT ārstēto pacientu.
SUTENT should be used with caution in patients with a known history of QT interval prolongation, patients who are taking antiarrhythmics, or patients with relevant pre-existing cardiac disease, bradycardia, or electrolyte disturbances.
SUTENT jālieto ar piesardzību tiem pacientiem, kuriem kādreiz jau konstatēta QT intervāla pagarināšanās, pacientiem, kuri lieto antiaritmiskos līdzekļus, kā arī pacientiem ar attiecīgu sirds slimību, bradikardiju vai elektrolītu līdzsvara traucējumiem anamnēzē.
Concomitant treatment with potent CYP3A4 inhibitors, which may increase sunitinib plasma concentrations, should be used with caution and the dose of SUTENT reduced (see Section 4.2 and 4.5).
Spēcīgi CYP3A4 inhibitori un SUTENT vienlaicīgi jāordinē ar lielu piesardzību, samazinot SUTENT devu (skatīt apakšpunktu 4. 2 un 4. 5).
Venous Thromboembolic Events Treatment-related venous thromboembolic events were reported in approximately 1.0% of patients with solid tumours who received SUTENT on clinical trials, including GIST and MRCC.
5 Venoza trombembolija Ar terapiju saistīta venoza trombembolija klīniskos pētījumos (ieskaitot GISA un MNŠK pētījumus) tika atklāta 1% pacientu ar norobežotu audzēju, kas terapijā bija saņēmuši SUTENT.
5 Seven patients (3%) on SUTENT and none on placebo in a phase 3 GIST study experienced venous thromboembolic events; five of the seven were Grade 3 deep venous thrombosis (DVT) and two were Grade 1 or 2.
3. fāzes GISA pētījumā venoza trombembolija radās septiņiem (3%) ar SUTENT ārstētiem pacientiem un nevienam placebo grupā; pieciem no šiem septiņiem pacientiem iestājās 3. pakāpes dziļo vēnu tromboze (DVT) un diviem – 1. vai 2. pakāpes DVT.
Four of these seven GIST patients discontinued treatment following first observation of DVT.
Četri no šiem septiņiem pacientiem pēc pirmo DVT simptomu parādīšanās pārtrauca ārstēšanos.
Seven patients (1.9%) receiving SUTENT in the phase 3 treatment-naïve MRCC study and four patients (2%) on the two cytokine-refractory MRCC studies had treatment-related venous thromboembolic events reported.
Ar terapiju saistīta venoza trombembolija novērota septiņiem pacientiem (1, 9%), kas lietoja SUTENT līdz tam neārstēta MNŠK 3. fāzes pētījumā, un četriem pacientiem (2%), kas piedalījās divos citokīnrefraktāra MNŠK pētījumos.
Six of these patients had pulmonary embolisms, one was Grade 3 and five were Grade 4, and five of these patients had DVT, one each with Grade 1 and 2, and three with Grade 3.
Sešiem no šiem pacientiem radās plaušu embolija: vienam – 3. pakāpes un pieciem – 4. pakāpes plaušu embolija, un pieciem no šiem pacientiem radās DVT: vienam – 1. pakāpes, vienam – 2. pakāpes un trijiem – 3. pakāpes DVT.
In treatment-naïve MRCC patients receiving IFN-α, six (2%) venous thromboembolic events occurred; one patient (< 1%) experienced a Grade 3 DVT and five patients (1%) had pulmonary embolisms, one with Grade 1 and four with Grade 4.
No pacientiem ar neārstētu MNŠK, kuri saņēma IFN- α, venoza trombembolija radās sešiem (2%) pacientiem; vienam pacientam (< 1%) bija 3. pakāpes DVT un pieciem (1%) – plaušu embolija, vienam pacientam 1. pakāpes un četriem – 4. pakāpes plaušu embolija.
No cases with fatal outcome were reported in GIST and MRCC registrational studies.
GISA un MNŠK reģistrētajos pētījumos netika konstatēts neviens gadījums ar fatālu iznākumu.
Cases with fatal out- come had been observed in post-marketing setting (see respiratory events and section 4.8).
Gadījumi ar fatālu iznākumu novēroti šo zāļu pēcreģistrācijas pieredzes laikā (skatīt apakšpunktu 4. 8 – Respiratorās, krūšu kurvja un videnes slimības).
Respiratory events Patients who presented with pulmonary embolism within the previous 12 months were excluded from SUTENT clinical studies.
Elpošanas sistēmas traucējumi No klīniskiem pētījumiem ar SUTENT tika izslēgti pacienti, kuriem pēdējo 12 mēnešu laikā bija konstatēta plaušu embolija.
In patients who received SUTENT in Phase 3 registrational studies, treatment-related pulmonary events (i. e. dyspnoea, pleural effusion, pulmonary embolism or pulmonary oedema) were reported in approximately 5% of patients with GIST and in approximately 14% of patients with MRCC.
Pacientiem, kuri SUTENT saņēma 3. fāzes reģistrācijas pētījumos, ar terapiju saistīti elpošanas sistēmas traucējumi (t. i., aizdusa, šķidrums pleiras dobumā, plaušu embolija vai plaušu tūska) tika novēroti apmēram 5% pacientu ar GISA un apmēram 14% pacientu ar MNŠK.
Rare cases with fatal outcome were reported.
Retos gadījumos tika ziņots par gadījumiem ar fatālu iznākumu.
Approximately 8% of patients with solid tumours, including GIST and MRCC, who received SUTENT in clinical trials experienced treatment-related pulmonary events.
Apmēram 8% pacientu ar norobežotu vēzi, ieskaitot GISA un MNŠK, kuri klīniskos pētījumos saņēma SUTENT, tika novēroti ar terapiju saistīti elpošanas sistēmas traucējumi.
Cases of Pulmonary embolism were observed in approximately 1.3% of patients with GIST and in approximately 0.8% of patients with MRCC, who received Sutent in Phase 3 studies (see section 4.4 - Venous Thromboembolic Events).
Apmēram 1, 3% pacientu ar GISA un apmēram 0, 8% pacientu ar MNŠK, kuri 3. fāzes pētījumos saņēma SUTENT, tika novērota plaušu embolija (skatīt apakšpunktu 4. 4 – Venoza trombembolija).
Thyroid Dysfunction Baseline laboratory measurement of thyroid function is recommended, and patients with hypothyroidism or hyperthyroidism should be treated as per standard medical practice prior to the start of sunitinib treatment.
Vairogdziedzera funkcijas traucējumi Pirms ārstēšanas ar sunitinibu uzsākšanas ieteicams noteikt vairogdziedzera funkcijas laboratoriskos pamatrādītājus, un pacientiem ar hipotireozi vai hipertireozi jākoriģē vairogdziedzera funkcija saskaņā ar vispārpieņemto medicīnisko praksi.
All patients should be observed closely for signs and symptoms of thyroid dysfunction on sunitinib treatment.
Rūpīgi jānovēro visi pacienti, kuri saņem sunitinibu, raugoties, vai viņiem neparādās vairogdziedzera funkcijas traucējumu pazīmes un simptomi.
Patients with signs and/ or symptoms suggestive of thyroid dysfunction should have laboratory monitoring of thyroid function performed and be treated as per standard medical practice.
Pacientiem, kuriem rodas pazīmes un/ vai simptomi, kas varētu liecināt par vairogdziedzera funkcijas traucējumiem, laboratoriski jākontrolē vairogdziedzera funkcija un jānozīmē ārstēšana atbilstoši vispārpieņemtai medicīniskai praksei.
Hypothyroidism was reported as an adverse event in 7 patients (4%) across the two cytokine-refractory MRCC studies; in nine patients (2%) on SUTENT and one patient (< 1%) in the IFN-α arm in the treatment- naïve MRCC study.
Divos citokīnrefraktāras MNŠK pētījumos tika ziņots par blakusparādību – hipotireozi 7 pacientiem (4%); deviņiem pacientiem (2%), kas saņēma SUTENT, un vienam pacientam (< 1%) iepriekš neārstētas MNŠK pētījuma IFN- α atzarā.
Additionally, TSH elevations were reported in 4 cytokine-refractory MRCC patients (2%).
Bez tam tika ziņots par TSH līmeņa paaugstināšanos 4 citokīnrefraktāras MNŠK pacientiem (2%).
Overall, 7% of the MRCC population had either clinical or laboratory evidence of treatment-emergent hypothyroidism.
Caurmērā 7% pacientu no MNŠK populācijas novēroja klīniskus vai laboratoriskus hipotireozes (ārstējama) pierādījumus.
Treatment-emergent acquired hypothyroidism was noted in 8 GIST patients (4%) on SUTENT versus 1 (1%) on placebo.
Iegūta hipotireoze, kam nepieciešama medikamentoza korekcija, tika novērots 8 GISA pacientiem (4%), kas lietoja SUTENT, un 1 pacientam (1%), kas lietoja placebo.
Rare cases of hyperthyroidism, some followed by hypothyroidism, have been reported in clinical trials and through post-marketing experience.
Klīniskos pētījumos un pēcreģistrācijas pieredzes laikā ziņots par retiem hipertireozes gadījumiem, dažos gadījumos hipertireozei sekoja hipotireoze.
Pancreatitis Increases in serum lipase and amylase activities were observed in patients with various solid tumours who received SUTENT.
Pankreatīts Pacientiem ar dažādiem norobežotiem audzējiem, kas lietoja SUTENT, novēroja paaugstinātu seruma lipāzes un amilāzes aktivitāti.
Increases in lipase activities were transient and were generally not accompanied by signs or symptoms of pancreatitis in subjects with various solid tumours.
Pacientiem ar dažādiem norobežotiem audzējiem lipāzes aktivitātes paaugstināšanās bija pārejoša, parasti bez pankreatīta pazīmēm un simptomiem.
Pancreatitis has been observed rarely (< 1%) in patients receiving SUTENT for GIST or MRCC.
Pacientiem, kuriem SUTENT nozīmēts GISA un MNŠK ārstēšanai, retos gadījumos (< 1%) tika novērots pankreatīts.
Cases of serious pancreatic events, some with fatal outcome, have been reported.
Ziņots par smagiem pankreatīta gadījumiem, daži no tiem bija letāli.
If symptoms of pancreatitis are present, patients should have SUTENT discontinued and be provided with appropriate supportive care.
Ja pacientam parādās pankreatīta simptomi, terapija ar SUTENT jāpārtrauc un jāuzsāk atbilstoša terapija.
Hepatic Function Serious cases of SUTENT-related hepatobiliary events have been reported in patients with solid tumours; hepatic failure was observed in < 1% of these patients.
6 Aknu funkcija Pacientiem ar norobežotu audzēju ziņots par nopietnām ar SUTENT terapiju saistītām hepatobiliārām parādībām; aknu mazspēju novēroja < 1% šo pacientu.
Cases of hepatobiliary events, some with fatal outcome, have been reported.
Ziņots par hepatobiliārām parādībām, dažām no tām bija letālas sekas.
If signs or symptoms of hepatic failure are present, SUTENT should be discontinued and appropriate supportive care should be provided.
Ja novēro aknu mazspējas simptomus vai pazīmes, SUTENT lietošana jāpārtrauc, un jāordinē atbilstoša balstterapija.
6 Renal function The safety of continued SUTENT treatment in patients with moderate to severe proteinuria has not been systematically evaluated.
Nieru funkcija Sistemātiski nav pētīts SUTENT ilgstošas lietošanas drošums pacientiem ar mērenu un smagu proteinūriju.
Cases of proteinuria and rare cases of nephrotic syndrome have been reported.
Ir saņemti ziņojumi par proteinūriju un retiem nefrotiskā sindroma gadījumiem.
Baseline urinalysis is recommended, and patients should be monitored for the development or worsening of proteinuria.
Jākontrolē, vai pacientam neattīstās vai nepasliktinās proteinūrija.
Discontinue SUTENT in patients with nephrotic syndrome.
SUTENT jāpārtrauc lietot pacientiem ar nefrotisko sindromu.
Seizures In clinical studies of SUTENT and from post-marketing experience, seizures have been observed in subjects with or without radiological evidence of brain metastases.
Krampju lēkmes SUTENT klīniskajos pētījumos un pēcreģistrācijas pieredzes laikā krampju lēkmes novēroja pacientiem ar vai bez radioloģiski pierādītām metastāzēm galvas smadzenēs.
In addition, there have been rare (< 1%) reports of subjects presenting with seizures and radiological evidence of reversible posterior leukoencephalopathy syndrome (RPLS).
Bez tam tika saņemti reti (< 1%) ziņojumi par krampju lēkmēm, kuras novēroja pacientiem ar radioloģiski pierādītu reversiblās mugurējās leikoencefalopātijas sindromu (RMLS).
Patients with seizures and signs/ symptoms consistent with RPLS, such as hypertension, headache, decreased alertness, altered mental functioning and visual loss, including cortical blindness should be controlled with medical management including control of hypertension.
Pacientiem ar krampju lēkmēm un pazīmēm/ simptomiem, kas liecina par RMLS, tādām kā hipertensija, galvassāpes, samazināta uzmanība, traucētas garīgās funkcijas un redzes zudums, ieskaitot kortikālu aklumu, nepieciešama medikamentoza korekcija, tostarp hipertensijas kontrole.
Temporary suspension of SUTENT is recommended; following resolution, treatment may be resumed at the discretion of the treating physician.
Problēmai atrisinoties, terapiju pēc ārstējošā ārsta lēmuma var atsākt.
Concomitant administration of sunitinib malate with the potent CYP3A4 inhibitor, ketoconazole, resulted in a 49% and 51% increase of the complex [sunitinib + primary metabolite] Cmax and AUC0-∞ values, respectively, after a single dose of sunitinib malate in healthy volunteers.
Zāles, kas var paaugstināt sunitiniba koncentrāciju plazmā Sunitiniba malāta un spēcīga CYP3A4 inhibitora ketokonazola vienlaicīga lietošana, lietojot vienu sunitiniba malāta reizes devu veseliem brīvprātīgajiem, izraisīja [sunitiniba + primārā metabolīta] kompleksa Cmax un zemlīknes laukuma (AUC0- ∞) palielināšanos, attiecīgi, par 49% un 51%.
Administration of SUTENT with potent inhibitors of the CYP3A4 family (e. g. ritonavir, itraconazole, erythromycin, clarithromycin, grapefruit juice) may increase sunitinib concentrations Combination with inhibitors should therefore be avoided, or the selection of an alternate concomitant medication with no, or minimal potential to inhibit CYP3A4 should be considered.
Tāpēc no kombinācijas ar inhibitoriem jāizvairās vai vienlaicīgai lietošanai jāizvēlas alternatīvs līdzeklis, kam nav inhibējošas iedarbības uz CYP3A4 vai arī šāda iedarbība ir minimāla.
If this is not possible, the dosage of SUTENT may need to be reduced to a minimum of 37.5 mg daily, based on careful monitoring of the tolerability (see section 4.2).
Ja tas nav iespējams, SUTENT deva jāsamazina līdz minimālajai devai − 37, 5 mg dienā, rūpīgi kontrolējot panesamību (skatīt apakšpunktu 4. 2).
Concomitant use of SUTENT with the CYP3A4 inducer, rifampin, resulted in a 23% and 46% reduction of the complex [sunitinib + primary metabolite] Cmax and AUC0-∞ values, respectively, after a single dose of SUTENT in healthy volunteers.
Zāles, kas var pazemināt sunitiniba koncentrāciju plazmā SUTENT un CYP3A4 induktora rifampicīna vienlaicīga lietošana, lietojot vienu SUTENT reizes devu veseliem brīvprātīgajiem, izraisīja [sunitiniba + primārā metabolīta] kompleksa Cmax un zemlīknes laukuma (AUC0- ∞) samazināšanos, attiecīgi, par 23% un 46%.
John’ s Wort) may decrease sunitinib concentrations.
SUTENT un spēcīgu CYP3A4 grupas induktoru (piemēram, deksametazona, fenitoīna, karbamazepīna rifampīna, fenobarbitāla vai asinszāles (Hypericum perforatum) preparātu vienlaicīga lietošana var samazināt sunitiniba koncentrāciju.
Combination with inducers should therefore be avoided, or selection of an alternate concomitant medication with no, or minimal potential to induce CYP3A4 should be considered.
Tāpēc no kombinācijas ar induktoriem jāizvairās vai vienlaicīgai lietošanai jāizvēlas alternatīvs līdzeklis, kam nav inducējošas iedarbības uz CYP3A4 vai arī šāda iedarbība ir minimāla.
If this is not possible, the dosage of SUTENT may need to be increased in 12.5 mg increments (up to 87,5 mg per day) based on careful monitoring of tolerability (see section 4.2).
Ja tas nav iespējams, SUTENT deva pakāpeniski jāpalielina par 12, 5 mg katru reizi (līdz 87, 5 mg dienā), rūpīgi kontrolējot panesamību (skatīt apakšpunktu 4. 2).
To maintain sunitinib target concentrations, selection of co-medications with less enzyme induction potential, should be considered.
Lai uzturētu sunitiniba nepieciešamo koncentrāciju, vienlaicīgai lietošanai vajadzētu izvēlēties līdzekli ar zemāku enzīmus inducējošo potenciālu.
If this is not possible, dose-adjustments of SUTENT may be necessary (see section 4.2).
Ja tas nav iespējams, varētu būt nepieciešama SUTENT devas korekcija (skatīt apakšpunktu 4. 2).
Haemorrhage has been observed rarely in patients treated with SUTENT (see section 4.4).
Pacientiem, kas lietoja SUTENT, retos gadījumos novēroja asiņošanu (skatīt apakšpunktu 4. 4).
Patients receiving concomitant treatment with anti-coagulants (e. g. warfarin; acenocumarole) may be periodically monitored by complete blood counts (platelets), coagulation factors (PT/ INR), and physical examination.
Pacientiem, kas vienlaikus lieto antikoagulantus (piemēram, varfarīnu; acenokumarolu), periodiski jāveic pilna asins analīze (trombocīti), jānosaka koagulācijas faktori (PL/ INR) un jāveic fizikālā izmeklēšana.
4.6 Pregnancy and lactation
7 4. 6 Grūtniecība un zīdīšana
Pregnancy There are no studies in pregnant women using SUTENT.
Grūtniecība Pētījumi par SUTENT lietošanu grūtniecēm nav veikti.
Studies in animals have shown reproductive toxicity including foetal malformations (see section 5.3).
Pētījumos ar dzīvniekiem konstatēta reproduktīvā toksicitāte, ieskaitot augļa anomālijas (skatīt apakšpunktu 5. 3).
SUTENT should not be used during pregnancy or in any woman not employing adequate contraception unless the potential benefit justifies the potential risk to the foetus.
SUTENT nedrīkst lietot grūtnieces, kā arī sievietes, kas nelieto drošu un efektīvu kontracepcijas metodi, ja vien gaidāmais ieguvums neatsver potenciālo risku auglim.
If the drug is used during pregnancy or if the patient becomes pregnant while receiving this drug, the patient should be apprised of the potential hazard to the foetus.
Ja zāles tiek lietotas grūtniecības laikā vai pacientei iestājas grūtniecība zāļu lietošanas laikā, paciente jāinformē par iespējamo risku auglim.
7 Women of childbearing potential should be advised to avoid becoming pregnant while receiving treatment with SUTENT.
Sievietes reproduktīvā vecumā jābrīdina, ka SUTENT terapijas laikā jāizvairās no grūtniecības.
Based on non-clinical findings, male and female fertility may be compromised by treatment with SUTENT (see section 5.3).
Neklīniskos pētījumos konstatēja, ka SUTENT terapija var negatīvi ietekmēt vīrieša un sievietes auglību (skatīt apakšpunktu 5. 3).
Lactation Sunitinib and/ or its metabolites are excreted in rat milk.
Zīdīšana Sunitinibs un/ vai tā metabolīti izdalās žurku mātīšu pienā.
It is not known whether sunitinib or its primary active metabolite are excreted in human milk.
Nav zināms, vai sunitinibs un tā primārais aktīvais metabolīts izdalās mātes pienā arī cilvēkam.
Because drugs are commonly excreted in human milk and because of the potential for serious adverse reactions in nursing infants, women should not breast feed while taking SUTENT.
Tā kā zāles parasti bieži izdalās mātes pienā un tām piemīt potenciāla negatīva ietekme uz zīdaini, sievietes SUTENT lietošanas laikā nedrīkst barot bērnu ar krūti.
No studies on the effects on the ability to drive or operate machinery have been performed.
Nav veikti pētījumi par ietekmi uz spēju vadīt transportlīdzekļus un apkalpot mehānismus.
Patients should be advised that they may experience dizziness during treatment with SUTENT.
Pacients jābrīdina, ka terapijas laikā ar SUTENT var parādīties reibonis.