qanastek/EMEA-V3 huggingface dataset:
Treatment can be continued at this dose until there is improvement in oxygen levels, for a maximum of 96 hours.
Ārstēšanu ar šādu devu var turpināt, kamēr turpinās skābekļa koncentrācijas palielināšanās, maksimāli 96 stundas.
Treatment should not be stopped abruptly.
Ārstēšanu nedrīkst pārtraukt strauji.
How does INOmax work?
Kā INOmax darbojas?
The active substance in INOmax, nitric oxide, is a naturally-occurring chemical in the body, which causes the muscles in the lining of the blood vessels to relax.
INOmax aktīvā viela slāpekļa oksīds ir ķermenī dabīgi esoša viela, kas atslābina muskuļus asinsvadu sienās.
When given by inhalation, it allows the vessels in the lungs to dilate (widen), reducing pulmonary hypertension and allowing blood to get to the tissues more easily, improving the supply of oxygen and removal of waste carbon dioxide.
Ievadot ar inhalāciju, tas ļauj izplesties (paplašināties) plaušu asinsvadiem, samazinot plaušu hipertensiju un ļaujot asinīm vieglāk piekļūt audiem, uzlabojot skābekļa piegādi un aizvācot lieko ogļskābo gāzi.
It also helps to send blood to the areas of the lung containing the most oxygen and to decrease inflammation in the lungs.
Tas arī palīdz nogādāt asinis tajās plaušu daļās, kurās ir visvairāk skābekļa, un samazināt plaušu iekaisumu.
(44-20) 74 18 84 00 Fax (44-20) 74 18 84 16 E-mail: mail@emea. europa. eu http: / /www. emea. europa. eu ©EMEA 2008 Reproduction and/ or distribution of this document is authorised for non commercial purposes only provided the EMEA is acknowledged How has INOmax been studied?
(44- 20) 74 18 84 00 Fax (44- 20) 74 18 84 16 E- mail: mail@ emea. europa. eu http: // www. emea. europa. eu ©EMEA 2008 Reproduction and/ or distribution of this document is authorised for non commercial purposes only provided the EMEA is acknowledged Kā noritēja INOmax izpēte?
Because nitric oxide is well-known chemical, the company used data from the published literature to support the use of INOmax.
Tā kā slāpekļa oksīds ir labi pazīstama ķīmiskā viela, uzņēmums izmantoja datus no publikācijām zinātniskajā literatūrā, lai atbalstītu INOmax lietošanu.
INOmax has also been studied in 421 neonates from 34 weeks gestation with pulmonary hypertension in two main studies.
INOmax ir arī novērtētas divos pamatpētījumos, iesaistot 421 jaundzimušo ar plaušu hipertensiju, dzimušu 34. grūtniecības nedēļā un vēlāk.
In the first study, 235 neonates with respiratory failure received either INOmax or placebo (a dummy treatment).
Pirmajā pētījumā 235 jaundzimušie ar elpošanas mazspēju saņēma INOmax vai placebo (fiktīvu ārstēšanu).
The main measure of effectiveness was the proportion of neonates who died or needed ECMO over the first 120 days in hospital.
Galvenais efektivitātes kritērijs bija jaundzimušo daļa, kas nomira vai kuriem vajadzēja ECMO pirmajās 120 slimnīcā pavadītajās dienās.
In the second study, 186 neonates with respiratory failure received either INOmax or placebo.
Otrajā pētījumā 186 jaundzimušie ar elpošanas mazspēju saņēma INOmax vai placebo.
The main measure of effectiveness was the proportion of neonates who needed ECMO.
Galvenais efektivitātes kritērijs bija jaundzimušo daļa, kurai vajadzēja ECMO.
What benefit has INOmax shown during the studies?
Kāds ir INOmax iedarbīgums šajos pētījumos?
INOmax was more effective than placebo.
INOmax bija efektīvākas nekā placebo.
In the first main study, 52 (46%) of the 114 neonates receiving INOmax died or needed ECMO, compared with 77 (64%) of the 121 receiving placebo.
Pirmajā pamatpētījumā 52 (46%) no 114 jaundzimušajiem, kas saņēma INOmax nomira vai viņiem vajadzēja lietot ECMO, salīdzinot ar 77 (64%) no 121, kas saņēma placebo.
This was mainly due to a reduction in the need for ECMO, rather than a reduction in death rates.
Galvenā atšķirība bija samazinātā vajadzībā pēc ECMO, nevis samazinātā mirstībā.
In the second main study, 30 (31%) of the neonates receiving INOmax needed ECMO, compared with 51 (57%) of the 89 receiving placebo.
Otrajā pamatpētījumā 30 (31%) no 114 jaundzimušajiem, kas saņēma INOmax, vajadzēja lietot ECMO, salīdzinot ar 51 (57%) no 89, kas saņēma placebo.
What is the risk associated with INOmax?
Kāds pastāv risks, lietojot INOmax?
The most common side effect with INOmax (seen in more than 1 patient in 10) is thrombocytopenia (low blood platelet counts).
Visbiežāk novērotā blakusparādība, lietojot INOmax (ko novēroja vairāk nekā 1 pacientam no 10) ir trombocitopēnija (zems asins plātnīšu skaits).
For a more complete list of the side effects reported with INOmax, see the Package Leaflet.
Pilns visu INOmax izraisīto blakusparādību apraksts ir atrodams zāļu lietošanas pamācībā.
INOmax should not be used in babies who may be hypersensitive (allergic) to nitric oxide or the other ingredient (nitrogen).
INOmax nedrīkst lietot cilvēki, kam var būt paaugstināta jutība (alerģija) pret slāpekļa oksīdu vai otru šo zāļu sastāvdaļu (slāpekli).
It should also not be used in babies who have right-to-left or significant left-to- right shunting of blood (abnormal circulation of blood in the heart).
Tās nedrīkst lietot arī jaundzimušajiem, kam ir labās- kreisās puses vai nozīmīgs kreisās- labās puses šunts (anomāla asins cirkulācija sirdī).
Why has INOmax been approved?
Kāpēc INOmax tika apstiprinātas?
The Committee for Medicinal Products for Human Use (CHMP) decided that INOmax’ s benefits are greater than its risks for the treatment of newborns at or more than 34 weeks gestation with hypoxic respiratory failure associated with clinical or echocardiographic evidence of pulmonary hypertension.
Cilvēkiem paredzēto zāļu komiteja (CHMP) secināja, ka ieguvumi no INOmax ir lielāki nekā risks, ārstējot 34. grūtniecības nedēļā vai vēlāk dzimušos ar hipoksisku elpošanas mazspēju, kas saistīta ar klīniski vai ehokardiogrāfiski pierādītu pulmonāro hipertensiju.
The Committee recommended that INOmax be given marketing authorisation.
Komiteja ieteica izsniegt INOmax reģistrācijas apliecību.
Other information about INOmax:
Cita informācija par INOmax:
The European Commission granted a marketing authorisation valid throughout the European Union for INOmax on 1 August 2001.
Eiropas Komisija 2001. gada 1. augustā izsniedza INOmax reģistrācijas apliecību, kas derīga visā Eiropas Savienībā.
The marketing authorisation was renewed on 1 August 2006.
Reģistrācijas apliecība tika atjaunota 2006. gada 1. augustā.
The marketing authorisation holder is INO Therapeutics AB.
Reģistrācijas apliecības īpašnieks ir INO Therapeutics AB.
The full EPAR for INOmax can be found here.
Pilns INOmax EPAR teksts ir atrodams šeit.
EU Number EU/ 1/ 01/ 194/ 001 EU/ 1/ 01/ 194/ 002
Izgudrotais nosaukums
Invented name INOmax INOmax
Stiprums
Strength 400 ppm 400 ppm
Zāļu forma
Pharmaceutical form Inhalation gas Inhalation gas
Ievadīšanas veids
Route of administration Endotracheopulmonary use Endotracheopulmonary use
Iepakojuma lielumi
INOmax 400 ppm mol/ mol inhalation gas
INOmax 400 ppm mol/ mol inhalācijas gāze
Nitric oxide (NO) 400 ppm mol/ mol.
Slāpekļa oksīds (Nitric Oxide) (NO) 400 ppm mol/ mol.
A 2 litre gas cylinder filled at 155 bar absolute brings 307 litres of gas under pressure of 1 bar at 15oC.
Pie 155 bāru spiediena piepildīts 2 litru tilpuma gāzes balons satur tādu gāzes daudzumu, kas atbilst 307 litriem gāzes pie 1 bāra spiediena 15 °C temperatūrā.
A 10 litre gas cylinder filled at 155 bar absolute brings 1535 litres of gas under pressure of 1 bar at 15oC.
Pie 155 bāru spiediena piepildīts 10 litru tilpuma gāzes balons satur tādu gāzes daudzumu, kas atbilst 1535 litriem gāzes pie 1 bāra spiediena 15 °C temperatūrā.
For a full list of excipients, see section 6.1.
Visas palīgvielas skatīt sadaļā 6. 1.
Inhalation gas
Inhalācijas gāze
INOmax, in conjunction with ventilatory support and other appropriate agents, is indicated for the treatment of newborns ≥ 34 weeks gestation with hypoxic respiratory failure associated with clinical or echocardiographic evidence of pulmonary hypertension, in order to improve oxygenation and to reduce the need for extracorporeal membrane oxygenation.
Ar nolūku uzlabot oksigenāciju un samazināt ekstrakorporālo membrānu oksigenācijas nepieciešamību.
Prescription of nitric oxide should be supervised by a physician experienced in neonatal intensive care.
Slāpekļa oksīda izmantošanu kontrolē ārsts ar jaundzimušo neonatālās intensīvas aprūpes pieredzi.
Prescription should be limited to those neonatal units that have received adequate training in the use of a nitric oxide delivery system.
Šīs terapijas nozīmēšanas tiesības ir tām jaundzimušo aprūpes iestādēm, kuras saņēmušas atbilstošu apmācību slāpekļa oksīda izmantošanā.
INOmax should only be delivered according to a neonatologist’ s prescription.
INOmax var izsniegt tikai saskaņā ar jaundzimušo aprūpes speciālista izrakstītu recepti.
INOmax should be used in ventilated infants expected to require support > 24 hours.
INOmax lietojams bērniem, kuriem nepieciešama mākslīgā plaušu ventilācija (MPV) un paredzamais ventilācijas ilgums pārsniedz 24 stundas.
INOmax should be used only after respiratory support has been optimised.
INOmax lietošanu var uzsākt tikai pēc MPV optimizēšanas.
This includes optimising tidal volume/ pressures and lung recruitment (surfactant, high frequency ventilation, and positive end expiratory pressure).
Tas ietver elpošanas tilpuma/ spiediena un plaušu funkcionālo rādītāju optimizēšanu (surfaktants, augstfrekvences ventilēšana, pozitīvais izelpas beigu spiediens).
INOmax should be used only after respiratory support is optimised, including the use of surfactant.
INOmax var lietot tikai pēc permitiona MPV parametru optimizācijas, iekļaujot surfaktanta lietošanu.
The maximum recommended dose of INOmax is 20 ppm and this dose should not be exceeded.
Maksimālā ieteicamā INOmax deva ir 20 ppm (daļas no miljona), un šo devu nevajadzētu pārsniegt.
In the pivotal clinical trials, the starting dose was 20 ppm.
Galvenajos klīniskajos pētījumos sākuma deva bija 20 ppm.
Starting as soon as possible and within 4-24 hours of therapy, the dose should be weaned to 5 ppm provided that arterial oxygenation is adequate at this lower dose.
INOmax jāuzsāk cik vien ātri iespējams, un deva jāmazina līdz 5 ppm, ar nosacījumu, ka šī deva nodrošina adekvātu arteriālo oksigenāciju.
Inhaled nitric oxide therapy should be maintained at 5 ppm until there is improvement in the neonate’ s oxygenation such that the FiO2 (fraction of inspired oxygen) < 0.60.
Inhalētā slāpekļa oksīda terapija jāuztur 5 ppm līmenī, līdz jaundzimušā oksigenāciju var nodrošināt ar FiO2 (ieelpotā skābekļa frakcija) < 0, 60.
Treatment can be maintained up to 96 hours or until the underlying oxygen desaturation has resolved and the neonate is ready to be weaned from INOmax therapy.
Ārstēšanu var turpināt 96 stundas vai līdz brīdim, kad kompensēts nepietiekamais piesātinājums ar skābekli un var sākt jaundzimušā atradināšanu no INOmax terapijas.
The duration of therapy is variable, but typically less than four days.
Ārstēšanas ilgums ir dažāds, bet parasti tas ir līdz četrām dienām.
In cases of failure to respond to inhaled nitric oxide, see section 4.4.
Gadījumos, ja nav reakcijas uz ieelpoto slāpekļa oksīdu, sk. p.
2 Weaning
2 Atradināšana
Attempts to wean INOmax should be made after the ventilator support is substantially decreased or after 96 hours of therapy.
Atslēgšanu no INOmax jāsāk pēc tam, kad būtiski mazināti MPV režīmi, vai 96 stundas pēc ārstēšanas uzsākšanas.
When the decision is made to discontinue inhaled nitric oxide therapy, the dose should be reduced to 1 ppm for 30 minutes to one hour.
Kad pieņemts lēmums neturpināt slāpekļa oksīda inhalācijas, vispirms devu uz 30 līdz 60 minūtēm samazina līdz 1 ppm.
If there is no change in oxygenation during administration of INOmax at 1 ppm, the FiO2 should be increased by 10%, the INOmax is discontinued, and the neonates monitored closely for signs of hypoxaemia.
Ja šajā laikā (deva 1 ppm) nenovēro oksigenācijas izmaiņas, FiO2 palielina par 10%, un INOmax lietošana pārtrauc Pēc INOmax padeves pārtraukšanas jaundzimušie rūpīgi jānovēro, sekojot, vai neparādās hipoksēmijas pazīmes.
If oxygenation falls > 20%, INOmax therapy should be resumed at 5 ppm and discontinuation of INOmax therapy should be reconsidered after 12 to 24 hours.
Ja oksigenācija pazeminās vairāk kā par 20%, INOmax lietošana jāatjauno 5 ppm līmenī un INOmax terapijas atcelšanas iespēja atkārtoti jāapsver pēc 12 līdz 24 stundām.
Infants who cannot be weaned off INOmax by 4 days should undergo careful diagnostic work-up for other diseases.
Jaundzimušajiem, kuriem INOmax terapiju neizdodas atcelt 4 dienu laikā, jāveic rūpīga citu iespējamo slimību diagnosticēšana.
Method of Administration
Lietošanas veids
Nitric oxide is delivered to the patient via mechanical ventilation after dilution with an oxygen/ air mixture using an approved (CE-marked) nitric oxide delivery system.
Slāpekļa oksīdu pacientam piegādā ar MPV palīdzību pēc tā atšķaidīšanas ar skābekļa/ gaisa maisījumu, izmantojot apstiprinātu (CE marķējums) slāpekļa oksīda piegādes sistēmu.
The delivery system must provide a constant inhaled INOmax concentration irrespective of the ventilator.
Piegādes sistēmai neatkarīgi no izmantotā mākslīgās ventilēšanas aparāta jānodrošina pastāvīga inhalētā INOmax koncentrācija.
With a continuous flow neonatal ventilator, this may be achieved by infusing a low flow of INOmax into the inspiratory limb of the ventilator circuit.
Ar jaundzimušajiem paredzētu konstantas plūsmas mākslīgās plaušu ventilēšanas aparātu to var sasniegt, ievadot mazu INOmax plūsmu ventilēšanas kontūra ieelpas pievadā.
Intermittent flow neonatal ventilation may be associated with spikes in nitric oxide concentration.
Intermitējošas plūsmas ventilēšana savukārt var izraisīt slāpekļa oksīda koncentrācijas lēcienveida kāpumus.
The nitric oxide delivery system for intermittent flow ventilation should be adequate to avoid spikes in nitric oxide concentration.
Izmantojot intermitējošas plūsmas ventilēšanu, slāpekļa oksīda piegādes sistēmai jādarbojas tā, lai nepieļautu šādu strauju slāpekļa oksīda koncentrācijas kāpumu veidošanos.
The inspired INOmax concentration must be measured continuously in the inspiratory limb of the circuit near the patient.
Ieelpotā INOmax koncentrācija nepārtraukti jāmēra ventilēšanas aparāta kontūra ieelpas pievadā tuvu pacientam.
The nitrogen dioxide (NO2) concentration and FiO2 must also be measured at the same site using calibrated and approved (CE-marked) monitoring equipment.
Slāpekļa dioksīda (NO2) koncentrācija un FiO2 arī jāmēra tajā pašā vietā, izmantojot kalibrētu un apstiprinātu (CE marķējums) kontroles aprīkojumu.
For patient safety, appropriate alarms must be set for INOmax (± 2 ppm of the prescribed dose), NO2 (1 ppm), and FiO2 (± 0.05).
Pacientu drošības nolūkos trauksmes sistēmā jāiestata atbilstoši kritiskie līmeņi INOmax (± 2 ppm no nozīmētās devas), NO2 (1 ppm) un FiO2 (± 0, 05).
The INOmax gas cylinder pressure must be displayed to allow timely gas cylinder replacement without inadvertent loss of therapy and backup gas cylinders must be available to provide timely replacement.
Vienmēr jābūt pieejamiem gāzes rezerves gāzes baloniem nomaiņai.
INOmax therapy must be available for manual ventilation such as suctioning, patient transport, and resuscitation.
INOmax terapijai jābūt pieejamai arī manuālu ventilēšanas gadījumos piem., aspirācijas, pacienta transportēšanas un reanimācijas situācijās.
In the event of a system failure or a wall-outlet power failure, a backup battery power supply and reserve nitric oxide delivery system should be available.
Sistēmas vai sienas elektriskā kontakta bojājuma gadījumā jābūt pieejamam rezerves strāvas avotam un rezerves slāpekļa oksīda piegādes sistēmai.
The power supply for the monitoring equipment should be independent of the delivery device function.
Sprieguma padevei kontroles aparatūrai jābūt neatkarīgai no slāpekļa oksīda piegādes iekārtas darbības.
The upper limit of exposure (mean exposure) to nitric oxide for personnel defined by worker's legislation is 25 ppm for 8 hours (30 mg/ m3) in most countries and the corresponding limit for NO2 is 2-3 ppm (4-6 mg/ m3).
Vairumā valstu darba likumdošanā noteiktā ekspozīcijas augšējā robeža (vidējā ekspozīcija), cilvēkiem atrodoties kontaktā ar slāpekļa oksīdu, ir 25 ppm 8 stundu laikā (30 mg/ m3), bet atbilstošā robeža NO2 ir 2 – 3 ppm (4 – 6 mg/ m3).
Training in Administration
Lietošanas apmācība
The key elements that need to be covered in training hospital personnel are as follows.
Slimnīcu personāla apmācības procesa svarīgākie elementi ir šādi:
Correct set-up and connections
Pareiza uzstādīšana un savienojumi
- Connections to the gas cylinder and to the ventilator patient breathing circuit
- Savienojumi ar cilindru un ar ventilējamā pacienta elpināšanas kontūru.
Operation
Ekspluatācija
- Pre-use check list procedure (a series of steps required immediately prior to each patient initiation
- Pirms lietošanas pārbaudes procedūra (procedūru saraksts, kas veicami tieši pirms katra pacienta
to ensure that the system is working properly and that the system is purged of NO2)
pieslēgšanas, lai pārliecinātos, ka sistēma darbojas pareizi un ir atbrīvota no NO2).
- Setting the device for the correct concentration of nitric oxide to be administered
- Iekārtas iestatīšana pareizas slāpekļa oksīda koncentrācijas padevei pacientam.
- Setting the NO, NO2 and O2 monitors for high and low alarm limits
- Augstākās un zemākās pieļaujamās koncentrācijas trauksmes signālu iestatīšana NO, NO2 un O2
- Using the manual backup delivery system
- Manuālās rezerves piegādes sistēmas izmantošana.
- Procedures for correctly switching gas cylinders and purging system
- Procedūras pareizai cilindru pārslēgšanai un sistēmas attīrīšanai.
- Troubleshooting alarms
- Trauksmes signāli par darbības traucējumiem un to novēršanas iespējām.
- NO, NO2 and O2 monitor calibration
- NO, NO2 un O2 monitoru kalibrēšana.
Neonates are known to have diminished MetHb reductase activity compared to adults.
Ir zināms, ka jaundzimušajiem salīdzinājumā ar pieaugušajiem ir samazināta MetHb reduktāzes aktivitāte.
Methaemoglobin level should be measured within one hour after initiation of INOmax therapy, using an analyser which can reliably distinguish between foetal haemoglobin and methaemoglobin.
Methemoglobīna līmenis jānosaka vienas stundas laikā pēc INOmax terapijas uzsākšanas, izmantojot analizatoru, kas spēj ticami atšķirt fetālo (embrionālo) hemoglobīnu un methemoglobīnu.
If it is > 2.5%, the INOmax dose should be decreased and the administration of reducing agents such as methylene blue may be considered.
Ja šis lielums ir lielāks par 2, 5%, INOmax deva jāsamazina un jāapsver reducējošo vielu, piemēram, metilēnzilā, izmantošana.
Although it is unusual for the methaemoglobin level to increase significantly if the first level is low, it is prudent to repeat methaemoglobin measurements every one to two days.
Lai gan sākotnēji zemam methemoglobīna līmenim nav tendences izteikti paaugstināties tomēr, piesardzības dēļ būtu vēlams methemoglobīna līmeni kontrolēt katru dienu vai reizi divās dienās.
Monitoring formation of Nitrogen Dioxide
Slāpekļa dioksīda veidošanās kontrole
Immediately prior to each patient initiation, proper procedure must be applied to purge the system of NO2.
Katru reizi tieši pirms uzsāk darbu ar pacientu jāveic atbilstošu procedūru sistēmas tīrīšanai, lai atbrīvotu to no NO2.
The NO2 concentration should be maintained as low as possible and always < 0.5 ppm.
NO2 koncentrācija jāuztur pēc iespējas zemāka, un tai vienmēr jābūt mazākai par 0, 5 ppm.
If the NO2 is > 0.5 ppm, the delivery system should be assessed for malfunction, the NO2 analyser should be recalibrated, and the INOmax and/ or FiO2 should be reduced if possible.
Ja NO2 koncentrācija ir lielāka par 0, 5 ppm, jāpārbauda piegādes sistēmas pareiza darbība, jāpārkalibrē NO2 analizators un, ja tas iespējams, jāsamazina INOmax koncentrācija un/ vai FiO2.
If there is an unexpected change in INOmax concentration, the delivery system should be assessed for malfunction and the analyser should be recalibrated.
Ja novēro neparedzētas izmaiņas INOmax koncentrācijā, jāpārbauda piegādes sistēmas pareiza darbība, un jāpārkalibrē analizators.
Neonates known to be dependent on right-to-left, or significant left-to-right, shunting of blood.
Jaundzimušie, atkarīgi no šunta “ no labās uz kreiso ” vai nozīmīga šunta “ no kreisās uz labo ”.
Hypersensitivity to the active substance or any of the excipients.
Paaugstināta jutība pret aktīvo vielu vai palīgvielām.
If it is judged that clinical response is inadequate at 4-6 hours after starting INOmax, the following should be considered.
Ja 4 – 6 stundas pēc INOmax terapijas uzsākšanas nav klīniski adekvātas atbildes uz terapiju, jāievēro sekojoši nosacījumi.
For patients who are to be referred to another hospital, to prevent worsening of their condition on acute discontinuation of INOmax, the availability of nitric oxide during transport should be assured.
Lai izvairītos no stāvokļa pasliktināšanās sakarā ar INOmax terapijas strauju pārtraukšanu, uz citu slimnīcu pārsūtāmiem pacientiem transportēšanas laikā jānodrošina slāpekļa oksīda pieejamība.
Rescue, such as ECMO where available, should be considered based on continued deterioration or failure to improve, defined by criteria based on local circumstances.
Ja pacienta stāvoklis ilgstoši pasliktinās vai mēģinājumi to uzlabot bijuši neveiksmīgi, atkarībā no situācijas jāapsver speciālo palīgmetožu, piemēŗam, ekstrakorporālās membrānās oksigenācijas (ECMO), izmantošana.
In clinical trials, no efficacy has been demonstrated with the use of inhaled nitric oxide in patients with Congenital Diaphragmatic Hernia.
Klīniskajos pētījumos pacientiem ar iedzimtu diafragmas trūci netika konstatēts efekts no inhalētā slāpekļa oksīda.
Discontinuation of Therapy:
Terapijas pārtraukšana:
The INOmax dose should not be discontinued abruptly as it may result in an increase in pulmonary artery pressure (PAP) and/ or worsening of blood oxygenation (PaO2).
INOmax terapiju nedrīkst pārtraukt strauji, jo tas var izraisīt plaušu artērijas spiediena (PAP) palielināšanos un/ vai asins oksigenācijas pakāpes (PaO2) pasliktināšanos.
Deterioration in oxygenation and elevation in PAP may also occur in neonates with no apparent response to INOmax.
Apskābekļošanas pakāpes pasliktināšanos un pulmonārā artērijas spiediena palielināšanos var novērot arī jaundzimušajiem bez acīmredzamas reakcijas uz INOmax.
Weaning from inhaled nitric oxide should be performed with caution.
Atradināšana no inhalētā slāpekļa oksīda jāveic ar maksimālu piesardzību.
For patients transported to other facilities for additional treatment, who need to continue with inhaled nitric oxide, arrangements should be made to ensure the continuous supply of inhaled nitric oxide during transportation.
Pacientiem, kuri jāpārvieto uz citām ārstniecības iestādēm papildus ārstēšanas saņemšanai un kuriem vienlaikus jāturpina inhalēt slāpekļa oksīdu, jāsagatavo viss nepieciešamais, lai pārvietošanas laikā nodrošinātu inhalējamā slāpekļa oksīda nepārtrauktu piegādi.
The physician should have access at the bedside to a reserve nitric oxide delivery system.
Ārstam jābūt pieejamai slāpekļa oksīda piegādes rezerves sistēmai pie slimnieka gultas.
A large portion of nitric oxide for inhalation is absorbed systemically.
Liela daļa inhalācijai izmantojamā slāpekļa oksīda tiek absorbēta sistēmiski.
The end products of nitric oxide that enter the systemic circulation are predominantly methaemoglobin and nitrate.
Slāpekļa oksīda galaprodukti, kas iekļūst lielajā asinsrites lokā, lielākoties ir methemoglobīns un nitrāts.
The concentrations of methaemoglobin in the blood should be monitored (see section 4.2).
4. 2.).
NO2 rapidly forms in gas mixtures containing nitric oxide and O2, and nitric oxide may in this way cause airway inflammation and damage.
Gāzu maisījumos, kas satur slāpekļa oksīdu un skābekli, ātri veidojas NO2, līdz ar to slāpekļa oksīds pastarpināti var izraisīt elpceļu iekaisumu un bojājumus.
The dose of nitric oxide should be reduced if the concentration of nitrogen dioxide exceeds 0.5 ppm.
Ja slāpekļa dioksīda koncentrācija pārsniedz 0, 5 ppm, slāpekļa oksīda deva jāsamazina.
Treatment with inhaled nitric oxide might aggravate cardiac insufficiency in a situation with left-to- right shunting.
Slāpekļa oksīda inhalācijas var pasliktināt sirds mazspēju “ no kreisās uz labo ” šunta gadījumā.
It, therefore, is
Tas notiek inhalētā slāpekļa oksīda izraisītās nevēlamās pulmonārās vazodilatācijas dēļ, kas savukārt
4 recommended that prior to the administration of nitric oxide, pulmonary artery catheterisation or echocardiographic examination of central haemodynamics be performed.
Tāpēc pirms slāpekļa oksīda terapijas uzsākšanas ieteicams veikt pulmonārās artērijas kateterizāciju vai ehokardiogrāfiski izmeklēt centrālās hemodinamikas stāvokli.
Animal models have shown that nitric oxide may interact with haemostasis, resulting in an increased bleeding time.
Eksperimenti ar dzīvnieku modeļiem liecina, ka slāpekļa oksīds ietekmē hemostāzi, tādējādi palielinot asiņošanas ilgumu.
Data in adult humans are conflicting, and there has been no increase in bleeding complications in randomised controlled trials in term and near-term neonates with hypoxic respiratory failure.
Pētījumos ar pieaugušiem cilvēkiem iegūtie dati ir pretrunīgi, un randomizētos kontrolētos pētījumos ar laikā vai priekšlaicīgi dzimušiem bērniem, kam konstatēta hipoksiska elpošanas mazspēja, palielināts asiņošanas komplikāciju skaits nav novērots.
INOmax has not been shown to be of benefit in premature (< 34 weeks) infants.
INOmax pozitīva iedarbība uz priekšlaicīgi (< 34 nedēļās) dzimušiem bērniem nav konstatēta.
A clinically significant interaction with other medications used in the treatment of hypoxic respiratory failure cannot be excluded based on the available data.
Oficiāli pētījumi par zāļu mijiedarbību nav veikti, un, balstoties uz pieejamajiem datiem, nevar izslēgt klīniski nozīmīgu mijiedarbību ar citiem hipoksiskās elpošanas mazspējas ārstēšanā lietojamiem medikamentiem.
There may be an additive effect with INOmax on the risk of developing methaemoglobinemia with nitric oxide donor compounds, including sodium nitroprusside and nitroglycerin.
INOmax var uzrādīt aditīvu efektu uz methemoglobīnēmijas attīstības risku, lietojot kopā ar slāpekļa oksīda donoru savienojumiem, tajā skaitā nātrija nitroprusīdu un nitroglicerīnu.
INOmax has been safely administered with tolazoline, dopamine, dobutamine, steroids, surfactant, and high-frequency ventilation.
INOmax uzmanīgi jālieto kopā ar tolazolīnu, dopamīnu, dobutamīnu, steroīdiem, surfaktantu un augstfrekvences ventilēšanu.
Experimental studies have suggested that nitric oxide and also nitrogen dioxide may react chemically with surfactant and/ or surfactant proteins.
Eksperimentālie pētījumi liek domāt, ka slāpekļa oksīds un arī slāpekļa dioksīds var ķīmiski reaģēt ar surfaktantu un/ vai surfaktanta proteīniem.
There is an increased risk of methaemoglobin formation if substances with a known tendency to increase methaemoglobin concentrations are administered concomitantly with nitric oxide (e. g. alkyl nitrates and sulphonamides).
Pastāv palielināts methemoglobīna veidošanās risks, ja terapijā kopā ar slāpekļa oksīdu vienlaicīgi tiek izmantotas vielas ar iepriekš zināmu tendenci palielināt methemoglobīna koncentrāciju (piemēram, alkilnitrāti un sulfonamīdi).
Substances known to cause increased methaemoglobin levels should thus be used with caution during therapy with inhaled nitric oxide.
Vielas, par kurām zināms, ka tās rada palielinātu methemoglobīna līmeni, kopā ar inhalējamo slāpekļa oksīdu jālieto uzmanīgi.
Prilocaine, whether administered as oral, parenteral, or topical formulations may cause methaemoglobinaemia.
Prilokaīns, ievadīts perorāli, parenterāli vai ārīgi, var izraisīt methemoglobinēmiju.
Care must be taken when INOmax is given at the same time as medicines containing prilocaine.
Jāuzmanās, ja INOmax nozīmē vienlaicīgi ar prilokaīna saturošām zālēm.
In the presence of oxygen, nitric oxide is rapidly oxidised to derivatives which are toxic to the bronchial epithelium and alveolo-capillary membrane. nitrogen dioxide (NO2) is the main compound formed, and during treatment with nitric oxide, the NO2 concentration should be < 0.5 ppm in the nitric oxide dose range < 20 ppm.
Galvenais veidotais savienojums ir slāpekļa dioksīds (NO2), un ārstēšanas laikā ar slāpekļa oksīdu NO2 koncentrācijai jābūt zemākai par 0, 5 ppm, ja slāpekļa oksīda devu diapazons ir zemāks par 20 ppm.
If at any time the NO2 concentration exceeds 1 ppm, the nitric oxide dose should immediately be reduced.
Ja kādā brīdī NO2 koncentrācija pārsniedz 1 ppm, slāpekļa oksīda deva nekavējoties jāsamazina.
See section 4.2 for information on monitoring for NO2.
Detalizēta informācija par NO2 kontroli sniegta punktā 4. 2.
The potential risk for humans is unknown.
Nav pietiekošu datu par slāpekļa oksīda lietošanu grūtniecēm.
INOmax is not intended for adults.
Potenciālais risks cilvēkiem nav zināms INOmax nav paredzēts pieaugušajiem.
Passive exposure to nitric oxide in humans during pregnancy and lactation should be avoided.
Grūtniecības un zīdīšanas laikā jāizvairās no pasīva kontakta ar slāpekļa oksīdu.
Not relevant.
Nav būtiska.
Formation of methaemoglobinaemia > 5% has been observed despite administration at appropriate concentrations.
Neskatoties uz preparāta lietošanu paredzētajās koncentrācijās, ir novērota methemoglobīnēmijas veidošanās (> 5%).
Neonates have diminished MetHb reductase activity and could therefore be at greater risk of developing methaemoglobinaemia.
Jaundzimušajiem ir pazemināta MetHb reduktāzes aktivitāte, tāpēc pastāv lielāks methemoglobīnēmijas veidošanās risks.
Rapid rebound reactions such as intensified pulmonary vasoconstriction and hypoxaemia after sudden withdrawal of inhaled nitric oxide therapy have been described, precipitating cardiopulmonary collapse.
Ir aprakstītas rikošeta efekts, kas iestājas pēc pēkšņas inhalējamā slāpekļa oksīda terapijas pārtraukšanas, piemēram, intensīva pulmonāro asinsvadu sašaurināšanās un hipoksēmija, kas provocē kardiopulmonāro kolapsu.
The patient should be treated with increased FiO2 and/ or by reinstallment of therapy with inhaled nitric oxide.
Pacients jāārstē, palielinot FiO2 un/ vai atjaunojot inhalējamā slāpekļa oksīda terapiju.
When possible, inhaled nitric oxide should be continued until the underlying disease has resolved.
Ja iespējams, slāpekļa oksīda inhalācijas jāturpina tik ilgi, līdz izārstēta pamatslimība.
5 NO2 rapidly forms in gas mixtures containing nitric oxide and O2, and NO2 may in this way cause airway inflammation and damage.
5 Gāzu maisījumos, kas satur slāpekļa oksīdu un skābekli, ātri veidojas NO2, kas var izraisīt elpošanas ceļu iekaisumu un bojājumus.
There are also animal data suggesting an increased susceptibility to airway infection upon exposure to low levels of NO2.
Arī daži pētījumi ar dzīvniekiem liek domāt, ka pēc saskares ar zemu NO2 koncentrāciju pieaug uzņēmība pret elpošanas ceļu iekaisumiem.
In one clinical study (NINOS), treatment groups were similar with respect to the incidence and severity of intracranial haemorrhage, Grade IV haemorrhage, periventricular leukomalacia, cerebral infarction, seizures requiring anticonvulsant therapy, pulmonary haemorrhage, or gastrointestinal haemorrhage.
Vienā no klīniskajiem pētījumiem (NINOS) ārstēšanas grupas bija līdzīgas attiecībā uz intrakraniālo hemorāģiju, IV pakāpes asiņošanas, periventrikulāras leikomalācijas, cerebrālo infarktu, krampju lēkmēm, kam nepieciešama pretkrampju terapija, plaušu asiņošanu un asiņošanu gremošanas traktā incidenci un smagumu.
The table below shows reactions that occurred in at least 5% of patients receiving INOmax in the CINRGI study.
Zemāk sniegtajā tabulā uzskaitītas nevēlamās blakusparādības, kas tika novērotas vismaz 5% pacientu, kuri CINRGI pētījumā saņēma INOmax.
None of the differences in these adverse reactions were statistically significant when inhaled nitric oxide patients were compared to patients receiving placebo.
Ne viena no atšķirībām šajās nevēlamās blakusparādībās nebija statistiski ticama, kad slāpekļa oksīdu inhalējošie pacienti tika salīdzināti ar placebo saņemošajiem.
The reporting rate is classified as very common (> 1/ 10), common (> 1/ 100 ,< 1/10), uncommon (> 1/ 1,000 < 1/100), rare (> 1/10,000, < 1/ 1,000), very rare (< 1/ 10,000) including isolated reports.
Ziņojumu biežums tiek klasificēts kā ļoti bieži (> 1/ 10), bieži (> 1/ 100, < 1/ 10), retāk (> 1/ 1000 < 1/ 100), reti (> 1/ 10000, < 1/ 1000), ļoti reti (< 1/ 10000), ieskaitot atsevišķus ziņojumus.
Blood and ymphatic system disorders Very Common:
Asins un limfatiskās sistēmas traucējumi Ļoti bieži:
Thrombocytopenia Metabolism and nutrition disorders Common:
Trombocitopēnija Metabolisma un barošanās traucējumi Bieži:
Hypokalemia Vascular disorders Common:
Hipokaliēmija Asinsvadu sistēmas traucējumi Bieži:
Hypotension Respiratory, thoracic and mediastinal disorders Common:
Hipotenzija Respiratorās, krūšu kurvja un videnes slimības Bieži:
Atelectasis Hepatobiliary Disorders Common:
Atelektāzes Aknu un/ vai žultsceļu traucējumi Bieži:
Hyperbilirubinemia
Hiperbilirubinēmija
Post Marketing Experience The following adverse reactions have been reported as part of the post-marketing surveillance: headaches associated with environmental exposure, hypotension associated with acute withdrawal of the drug, hypoxaemia associated with acute withdrawal of the drug, and dose errors associated with the delivery system.
Pēcpārdošanas pieredze Sekojošas nelabvēlīgas reakcijas tika novērotas kā daļa no pēcpārdošanas novērošanas: galvassāpes, saistītas ar ārējās vides faktoru iedarbību, pazemināts asinsspiediens, saistīts ar akūtu atradināšanu no zālēm, hipoksēmija, saistīta ar ar akūto atradināšanu no zālēm, un nepareizas devas, saistītas ar pievadsistēmu.
Overdose with INOmax will be manifest by elevations in methaemoglobin and NO2.
INOmax pārdozēšana izpaužas kā methemoglobīna un NO2 līmeņa paaugstināšanās.
Elevated NO2 may cause acute lung injury.
Paaugstināts NO2 līmenis var būt par iemeslu akūtam plaušu bojājumam.
Elevations in methaemoglobinaemia reduce the oxygen delivery capacity of the circulation.
Methemoglobīna līmeņa paaugstināšanās pazemina asinsrites sistēmas skābekļa pārneses spēju.
In clinical studies, NO2 levels > 3 ppm or methaemoglobin levels > 7% were treated by reducing the dose of, or discontinuing, INOmax.
Klīniskajos pētījumos pacienti ar NO2 līmeni, kas augstāks par 3 ppm, vai methemoglobīna līmeni, kas augstāks par 7%, tika ārstēti, samazinot INOmax devu vai pārtraucot tā lietošanu.
Methaemoglobinaemia that does not resolve after reduction or discontinuation of therapy can be treated with intravenous vitamin C, intravenous methylene blue, or blood transfusion, based upon the clinical situation.
Methemoglobīna līmeņa normalizēšana, ko neizdodas sasniegt pēc terapeitiskās devas samazināšanas vai pilnīgas preparāta lietošanas pārtraukšanas, atkarībā no klīniskā stāvokļa var tikt veikta ar intravenozām C vitamīna injekcijām, intravenozām metilēnzilā injekcijām vai asins pārliešanu.
Nitric oxide is a compound produced by many cells of the body.
Slāpekļa oksīds ir daudzu organisma šūnu vielmaiņas produkts.
It relaxes vascular smooth muscle by binding to the haeme moiety of cytosolic guanylate cyclase, activating guanylate cyclase and increasing intracellular levels of cyclic guanosine 3’ ,5’ -monophosphate, which then leads to vasodilation.
Tas atslābina asinsvadu gludos muskuļus, piesaistoties pie citosola guanilāta ciklāzes hēma daļas, aktivējot guanilāta ciklāzi un
When inhaled, nitric oxide produces pulmonary vasodilation.
6 palielinot cikliskā guanozīna 3 ’, 5 ’ - monofosfāta līmeni, kas pēc tam noved pie asinsvadu paplašināšanās.
INOmax appears to increase the partial pressure of arterial oxygen (PaO2) by dilating pulmonary vessels in better ventilated areas of the lung, redistributing pulmonary blood flow away from lung regions with low ventilation/ perfusion (V/ Q) ratios toward regions with normal ratios.
INOmax palielina arteriālā skābekļa parciālo spiedienu (PaO2), paplašinot plaušu asinsvadus labāk ventilētsjās plaušu daļās un tādējādi pārdalot plaušu asins plūsmu prom no plaušu apgabaliem ar sliktāku ventilēšanas/ perfūzijas (V/ Q) attiecību uz apgabaliem ar normālu V/ Q attiecību.
Persistent pulmonary hypertension of the newborn (PPHN) occurs as a primary developmental defect or as a condition secondary to other diseases such as meconium aspiration syndrome (MAS), pneumonia, sepsis, hyaline membrane disease, congenital diaphragmatic hernia (CDH), and pulmonary hypoplasia.
Persistenta jaundzimušo pulmonārā hipertensija (PPHN) izveidojas kā primārs attīstības defekts vai kā sekundāra reakcija uz citiem patoloģiskiem stāvokļiem, tādiem kā mekonija aspirācijas sindroms (MAS), pneimonija, sepse, jaundzimušo hialīna membrānu slimība (asfiktiskā pneimonija), iedzimtā diafragmas trūce (CDH) un pulmonārā hipoplāzija.
In these states, pulmonary vascular resistance (PVR) is high, which results in hypoxemia secondary to right-to-left shunting of blood through the patent ductus arteriosus and foramen ovale.
Šajos gadījumos pulmonāro asinsvadu pretestība (PVR) ir augsta, un tas rada sekundāri hipoksēmiju šuntēšanas “ no labās uz kreiso” dēļ caur atvērtu ductus arteriosus un foramen ovale.
In neonates with PPHN, INOmax can improve oxygenation (as indicated by significant increases in PaO2).
Jaundzimušajiem ar persistentu jaundzimušo pulmonāro hipertensiju INOmax izmantošana var uzlabot oksigenāciju (kā to parāda būtiska PaO2 vērtības palielināšanās.).
The efficacy of INOmax has been investigated in term and near-term newborns with hypoxic respiratory failure resulting from a variety of etiologies.
INOmax efektivitāte ir pētīta laikā vai priekšlaikus dzimušiem jaundzimušajiem ar dažādas etioloģijas hipoksisku elpošanas mazspēju.
In the NINOS trial, 235 neonates with hypoxic respiratory failure were randomised to receive 100% O2 with (n=114) or without (n=121) nitric oxide most with an initial concentration of 20 ppm with weaning as possible to lower doses with a median duration of exposure of 40 hours.
NINOS pētījumā 235 jaundzimušie ar hipoksisku elpošanas mazspēju randomizēti saņēma 100% skābekli ar (n = 114) vai bez (n = 121) slāpekļa oksīda, kura sākotnējā koncentrācija lielākoties bija 20 ppm, kam sekoja iespējami ātra atradināšana un pāreja uz mazākām devām; vidējais ekspozīcijas ilgums bija 40 stundas.
The objective of this double-blind, randomised, placebo controlled trial was to determine whether inhaled nitric oxide would reduce the occurrence of death and/ or initiation of extracorporeal membrane oxygenation (ECMO).
Dubultaklā randomizētā ar placebo kontrolētā pētījuma gaitā bija paredzēts noteikt, vai inhalētais slāpekļa oksīds varētu samazināt letālo gadījumu skaitu un/ vai nepieciešamību uzsākt ekstrakorporālo membrāno oksigenāciju (ECMO).
Neonates with less than a full response at 20ppm were evaluated for a response to 80ppm nitric oxide or control gas.
Jaundzimušajiem, kuru reakcija pie 20 ppm nebija pilnvērtīga, tika novērtēta reakcija uz 80 ppm slāpekļa oksīda devu vai uz kontroles gāzi.
The combined incidence of death and/ or initiation of ECMO (the prospectively defined primary endpoint) showed a significant advantage for the nitric oxide treated group (46% vs.
Kopējais nāves gadījumu un/ vai ECMO uzsākšanas (iespējami definētā primārā beigu koncentrācija) gadījumu biežums parādīja būtiskas priekšrocības pacientu grupai, kas bija saņēmusi slāpekļa oksīdu (46% pret 64%, p = 0, 006).
Data further suggested a lack of additional benefit for the higher dose of nitric oxide.
Turpmākā datu apstrāde ļāva secināt, ka lielāku slāpekļa oksīda devu izmantošana nenodrošina papildu pozitīvo efektu.
The adverse events collected occurred at similar incidence rates in both groups.
Negatīvo efektu apstrāde liecināja par līdzīgu stāvokli abās grupās.
Follow-up exams at 18-24 months of age were similar between the two groups with respect to mental, motor, audiologic, and neurologic evaluations.
Pēc terapijas 18 - 24 mēnešu vecumā veiktais mentālais, motoriskais, audioloģiskais un neiroloģiskais abu grupu novērtējums uzrādīja līdzīgus rezultātus.
In the CINRGI trial, 186 term- and near-term neonates with hypoxic respiratory failure were randomised to receive either INOmax (n=97) or nitrogen gas (placebo; n=89) with an initial dose of 20 ppm weaning to 5 ppm in 4 to 24 hours with median duration of exposure of 44 hours.
CINRGI pētījumā 186 laikā vai gandrīz laikā dzimuši jaundzimušie ar hipoksisko elpošanas mazspēju randomizēti saņēma vai nu INOmax (n = 97), vai slāpekļa gāzi (placebo; n = 89) ar sākotnējo devu 20 ppm un sekojošu devas samazināšanu līdz 5 ppm 4 līdz 24 stundās ar 44 stundu vidējo ārstēšanas ilgumu.
The prospectively defined primary endpoint was the receipt of ECMO.
Pētījumam noteiktā kontrolrobeža bija nepieciešamība uzsākt ECMO.
Significantly fewer neonates in the INOmax group required ECMO compared to the control group (31% vs 57%, p < 0.001).
INOmax grupā salīdzinājumā ar kontroles grupu ECMO bija nepieciešama ievērojami mazākam jaundzimušo skaitam (31% pret 57%, p < 0, 001).
The INOmax group had significantly improved oxygenation as measured by PaO2, OI, and alveolar-arterial gradient (p < 0.001 for all parameters).
INOmax grupā bija būtiski uzlabota asins apgāde ar skābekli (oksigenēšana), šo parametru nosakot pēc PaO2, OI un alveolārā - arteriālā gradienta (p < 0, 001 visiem parametriem).
Of the 97 patients treated with INOmax, 2(2%) were withdrawn from study drug due to methaemoglobin levels > 4%.
No 97 ar INOmax ārstētiem pacientiem 2 pacienti (2%) tika atskaitīti no medikamenta pētījuma, jo to methemoglobīna līmenis bija augstāks par 4%.
The frequency and number of adverse events were similar in the two study groups.
Abās pētījuma grupās negatīvo gadījumu biežums un skaits bija līdzīgi.
Nitric oxide chemically reacts with oxygen to form nitrogen dioxide.
Slāpekļa oksīds ķīmiski reaģē ar skābekli, veidojot slāpekļa dioksīdu.
Nitric oxide has an unpaired electron, which makes the molecule reactive.
Slāpekļa oksīda molekulā ir viens nesapārots elektrons, kas molekulu padara reaģētspējīgu.
In biological tissue, nitric oxide may form peroxynitrite with superoxide (O2-), an unstable compound which may cause tissue damage through further redox reactions.
Bioloģiskajos audos, reaģējot ar superoksīdu (O2 -), slāpekļa oksīds var veidot peroksinitrītu – nestabilu savienojumu, kas tālāko oksidēšanās- reducēšanās reakciju rezultātā var izraisīt audu bojājumus.
The clinical significance of the
Turklāt slāpekļa oksīdam ir afinitāte pret metaloproteīniem, un tas var reaģēt ar proteīnu SH- grupām, veidojot nitrozila savienojumus.
7 chemical reactivity of nitric oxide in tissue is unknown.
Slāpekļa oksīda ķīmiskās reaģētspējas klīniskā nozīmība audos nav zināma.
Studies show that nitric oxide exhibits pulmonary pharmacodynamic effects at intra-airway concentrations as low as 1 ppm.
Pētījumi liecina, ka slāpekļa oksīds elpošanas ceļos uzrāda pulmonāros farmakodinamiskos efektus jau pie 1 ppm koncentrācijas.
5.2 Pharmacokinetic properties
7 5. 2 Farmakokinētiskās īpašības
The pharmacokinetics of nitric oxide has been studied in adults.
Slāpekļa oksīda farmakokinētika ir pētīta pieaugušajiem.
Nitric oxide is absorbed systemically after inhalation.
Slāpekļa oksīds pēc inhalācijas tiek absorbēts sistēmiski.
Most of it traverses the pulmonary capillary bed where it combines with haemoglobin that is 60% to 100% oxygen-saturated.
Lielākā tā daļa šķērso plaušu kapilāru sienas, kur tas savienojas ar hemoglobīnu, kas ir par 60% līdz 100% piesātināts ar skābekli.
At this level of oxygen saturation, nitric oxide combines predominantly with oxyhaemoglobin to produce methaemoglobin and nitrate.
Šajā skābekļa piesātinājuma līmenī slāpekļa oksīds galvenokārt savienojas ar oksihemoglobīnu, veidojot methemoglobīnu un nitrātu.
At low oxygen saturation, nitric oxide can combine with deoxyhaemoglobin to transiently form nitrosylhaemoglobin, which is converted to nitrogen oxides and methaemoglobin upon exposure to oxygen.
Pie zema skābekļa piesātinājuma slāpekļa oksīds var savienoties ar dezoksihemoglobīnu, īslaicīgi veidojot nitrozilhemoglobīnu, kas reakcijā ar skābekli tiek pārvērsts par slāpekļa oksīdiem un methemoglobīnu.
Within the pulmonary system, nitric oxide can combine with oxygen and water to produce nitrogen dioxide and nitrite, respectively, which interact with oxyhaemoglobin to produce methaemoglobin and nitrate.
Pulmonārajā sistēmā slāpekļa oksīds var savienoties ar skābekli un ūdeni, veidojot slāpekļa dioksīdu un nitrītu, kas attiecīgi reaģēs ar oksihemoglobīnu, veidojot methemoglobīnu un nitrātu.
Thus, the end products of nitric oxide that enter the systemic circulation are predominantly methaemoglobin and nitrate.
Tādējādi lielajā asinsrites lokā nonākošā slāpekļa oksīda metabolisma beigu produkti galvenokārt ir methemoglobīns un nitrāts.
Methaemoglobin disposition has been investigated as a function of time and nitric oxide exposure concentration in neonates with respiratory failure.
Jaundzimušajiem ar elpošanas mazspēju ir pētīts methemoglobīna sadalījums organismā kā funkcija no laika un kontakta ar dažādām slāpekļa oksīda koncentrācijām.
Methaemoglobin concentrations increase during the first 8 hours of nitric oxide exposure.
Methemoglobīna koncentrācija pieaug pirmo 8 stundu laikā pēc slāpekļa oksīda terapijas uzsākšanas.
The mean methaemoglobin levels remained below 1% in the placebo group and in the 5 ppm and 20 ppm INOmax groups, but reached approximately 5% in the 80 ppm INOmax group.
Vidējais methemoglobīna līmenis saglabājās zem 1% grupā, kas saņēma placebo, un grupās, kas saņēma 5 ppm un 20 ppm INOmax, bet sasniedza apmēram 5% grupā, kas saņēma 80 ppm INOmax.
Methaemoglobin levels > 7% were attained only in patients receiving 80 ppm, where they comprised 35% of the group.
Methemoglobīna līmeņi virs 7% tika sasniegti vienīgi tiem pacientiem, kas saņēma 80 ppm INOmax, un to skaits bija 35% no grupas.
The average time to reach peak methaemoglobin was 10 ± 9 (SD) hours (median, 8 hours) in these 13 patients; but one patient did not exceed 7% until 40 hours.
Vidējais laiks methemoglobīna maksimālās koncentrācijas sasniegšanai šiem 13 pacientiem bija 10 ± 9 (SD) stundas (vidēji 8 stundas), bet viens pacients 7% līmeni nesasniedza līdz 40 stundai.
Nitrate has been identified as the predominant nitric oxide metabolite excreted in the urine, accounting for > 70% of the nitric oxide dose inhaled.
Kā galvenais slāpekļa oksīda metabolīts urīnā tika atrasts nitrāts, kas veidoja vairāk par 70% no ieelpotās slāpekļa oksīda devas.
Nitrate is cleared from the plasma by the kidney at rates approaching the rate of glomerular filtration.
Nitrāts no plazmas izdalās caur nierēm ātrumā, kāds ir sasniedzams glomerulārajai filtrācijai.
Single dose studies in rodents indicate that the lethal dose is around 300 ppm nitric oxide or greater.
Vienreizēju devu pētījumi ar grauzējiem liecina, ka slāpekļa oksīda letālā deva ir ap 300 ppm vai lielāka.
Repeat dose studies show that rodents can survive nitric oxide exposures until sustained levels approaching 250 ppm nitric oxide are achieved.
Atkārtotu devu pētījumi liecina, ka grauzēji var pārdzīvot kontaktu ar slāpekļa oksīdu, līdz ilgstošā kontaktā tiek sasniegts 250 ppm tuvs slāpekļa oksīda līmenis.
Deaths are secondary to anoxia resulting from elevated methaemoglobin levels.
Paaugstināti methemoglobīna līmeņi var izraisīt skābekļa nepietiekamību (anoksiju), kam var sekot nāve.
Methaemoglobin levels of greater than 30% were recorded in animals dying from nitric oxide exposure.
Dzīvniekiem, kas miruši pēc kontakta ar slāpekļa oksīdu, ir konstatēti par 30% augstāki methemoglobīna līmeņi.
Recovery from methaemoglobinaemia is rapid; full recovery is recorded in less than 24 hours.
Methemoglobīnēmijas kompensācija ir strauja; pilnīga kompensācija ir konstatēta mazāk nekā pēc 24 stundām.
At levels of 80 ppm there were ‘ no observable’ effects from nitric oxide exposure.
Ja slāpekļa oksīda līmenis nepārsniedza 80 ppm, pēc kontakta ar to netika novēroti nekādi efekti.
From studies in dogs it can be deduced that the lethal concentration is around 640 ppm nitric oxide for 4 hours, whereas, exposures of 320 ppm nitric oxide are non-lethal.
No pētījumiem ar suņiem var secināt, ka slāpekļa oksīda letālā koncentrācija ir ap 640 ppm 4 stundu laikā, turpretim saskare ar 320 ppm slāpekļa oksīda nav letāla.