qanastek/EMEA-V3 huggingface dataset:
Treatment with Sprycel should be started by a doctor who has experience in the diagnosis and treatment of leukaemia.
Ārstēšanu ar Sprycel drīkst uzsākt ārsts, kam ir pieredze leikēmijas diagnostikā un ārstēšanā.
For chronic phase CML, the starting dose of Sprycel is 100 mg once a day, taken at the same time every day.
HML hroniskajā fāzē Sprycel sākumdeva ir 100 mg vienreiz dienā; to ieņem katru dienu vienā un tajā pašā laikā.
For advanced (accelerated or blast) phase CML and for Ph+ ALL, the starting dose is 70 mg twice a day, with one tablet in the morning and one in the evening.
HML progresējošajā (akcelerētajā vai blastu) fāzē, blastu fāzē (Ph+) un akūtas limfoblastiskās leikēmijas (ALL) pacientiem Sprycel sākumdeva ir 70 mg divreiz dienā, ieņemot vienu tableti no rīta un vienu vakarā.
The dose can be increased or decreased based on the patient’ s response to the medicine.
Devu var palielināt vai samazināt atkarībā no pacienta atbildes reakcijas.
Treatment with Sprycel is continued until either the disease gets worse or until the patient cannot tolerate the medicine.
Ārstēšanu ar Sprycel turpina līdz slimība progresē vai līdz pacients zāles nepanes.
Patients must be monitored during treatment to check their blood levels of platelets (the components that help clotting) and neutrophils (the white blood cells that fight infection).
Ārstēšanas laikā pacients ir jāuzrauga, pārbaudot trombocītu (asinsķermenīšu, kas palīdz asinīm sarecēt) un neitrofīlu (balto asinsķermenīšu, kas cīnās ar infekciju) daudzumu asinīs.
Doctors may recommend a lower dose or a break from treatment if these values change or if patients 7 Westferry Circus, Canary Wharf, London E14 4HB, UK Tel.
Sprycel var lietot kopā 7 Westferry Circus, Canary Wharf, London E14 4HB, UK Tel.
Reproduction is authorised provided the source is acknowledged. have certain side effects.
Reproduction is authorised provided the source is acknowledged ar ēdienu vai bez tā, bet tabletes jānorij veselas.
See the Summary of Product Characteristics (also part of the EPAR) for full details.
Pilnīga informācija ir atrodama zāļu aprakstā, (kas arī ir daļa no EPAR).
How does Sprycel work?
Kā Sprycel darbojas?
The active substance in Sprycel, dasatinib, belongs to a group of medicines called ‘ protein kinase inhibitors’.
Sprycel aktīvā viela dasatanibs pieder pie zāļu grupas, kas pazīstamas kā proteīnkināzes inhibitori.
These compounds act by blocking types of enzymes known as protein kinases.
Šie savienojumi darbojas, bloķējot fermentu tipu, ko dēvē par proteīnkināzēm.
Dasatinib acts mainly by blocking the protein kinase called ‘ BCR-ABL’ kinase.
Dasatinibs darbojas, galvenokārt, bloķējot proteīnkināzi, ko dēvē par BCR- ABL kināzi.
This enzyme is produced by leukaemia cells, and causes them to multiply uncontrollably.
Šo fermentu ražo leikēmijas šūnas, un tas liek tām nekontrolējami vairoties.
By blocking BCR-ABL kinase, as well as other kinases, Sprycel helps to control the spread of leukaemia cells.
Bloķējot BCR- ABL kināzi, kā arī citas kināzes, Sprycel palīdz kontrolēt leikēmijas šūnu izplatīšanos.
How has Sprycel been studied?
Kā noritēja Sprycel izpēte?
The five main studies of Sprycel, taken twice a day, involved 515 patients, all of whom had received prior treatment with imatinib, and either failed or had become resistant to the medicine.
Piecos Sprycel klīniskajos pamatpētījumos, kad zāles ieņēma divreiz dienā, bija iesaistīti 515 pacienti, kas pirms tam bija ārstēti ar imatinibu, un nereaģēja vai kļuva rezistenti pret šīm zālēm.
None of these studies included a head-to-head comparison of Sprycel with any other medicine.
Nevienā no šiem pētījumiem netika iekļauta vienlaicīga Sprycel salīdzināšana ar citām zālēm.
Two studies were carried out in chronic CML (198 and 36 patients), one was in accelerated CML (120 patients), one was in myeloid blast CML (80 patients), and one was in Ph+ ALL and lymphoid blast CML (81 patients).
Divus pētījumus veica ar hroniskas HML pacientiem (198 un 36 pacienti), vienu ar akcelerētas HML pacientiem (120 pacienti), otru ar mieloīdās HML blastu fāzes pacientiem (80 pacienti) un vienu ar Ph+ ALL un limfoīdās HML blastu fāzes pacientiem (81 pacients).
Two further studies compared the effects of Sprycel taken once or twice a day, one in 670 patients with chronic phase CML and the other in 611 patients with advanced phase CML or Ph+ ALL.
Divos turpmākos pētījumos salīdzināja Sprycel iedarbīgumu gadījumos, kad šīs zāles ieņēma vienreiz dienā un divreiz dienā; viens pētījums aptvēra 670 pacientus, kam ir HML hroniskā fāze un otrs pētījums aptvēra 611 pacientus, kam ir HML progresējoša fāze vai Ph+ ALL.
These studies were still ongoing at the time of assessment.
Zāļu novērtēšanas brīdī pētījumi joprojām turpinājās.
All of the studies assessed the patients’ responses by measuring the amount of white cells and platelets in the blood, to see if they were returning to normal levels, and the proportion of the patients’ white blood cells that contained the Philadelphia chromosome, to see if it was decreasing.
Visos šajos pētījumos novērtēja pacienta reakciju, mērot asinīs balto asinsķermenīšu un trombocītu skaitu, lai redzētu, vai tas atgriežas normālā līmenī, kā arī Filadelfijas hromosomu saturošo baltoķermenīšu proporciju, lai redzētu, vai to skaits samazinās.
What benefit has Sprycel shown during the studies?
Kāds ir Sprycel iedarbīgums šajos pētījumos?
In the larger main study of patients with chronic phase CML, 90% of the patients responded to treatment, with blood levels of platelets and white blood cells returning to within predefined, normal values.
Lielākajā pamatpētījumā ar hroniskas fāzes HML pacientiem, 90% pacientu reaģēja uz ārstēšanu.
In patients with CML in other phases (accelerated, myeloid blast and lymphoid blast) and in ALL, between a quarter and a third of patients showed a complete response.
Trombocītu un balto asinsķermenīšu skaits atgriezās noteiktās, normālās robežās.
In addition, between one and two thirds of the patients in the five main trials showed a reduction in the number of white blood cells containing the Philadelphia chromosome.
Pacientiem, kam HML bija citās fāzēs (akcelerētā, mieloīdo blastu un limfoīdo blastu fāzēs), kā arī ALL gadījumā, pilnīgu reakciju novēroja no ceturtdaļas līdz trešdaļai pacientu.
In the additional study of patients with chronic phase CML, although once- and twice-daily Sprycel had similar rates of effectiveness, the once-daily dose caused fewer side effects.
Lai gan papildu pētījumā, kurā piedalījās HML hroniskās fāzes pacienti, Sprycel, ko ieņēma vienreiz un divreiz dienā, bija līdzīgs iedarbīgums, tomēr deva, ko ieņēma vienreiz dienā izraisīja mazāku blakusparādību skaitu.
In the study of patients with advanced phase CML or Ph+ ALL, the response in terms of blood counts was also similar with once- and twice-daily Sprycel.
Pētījumā, kurā piedalījās HML progresējošas fāzes vai Ph+ ALL pacienti, atbildes reakcija asinsainas ziņā bija arī līdzīga atbildes reakcijai gadījumā, kad Sprycel ieņēma vienreiz un divreiz dienā.
However, patients taking Sprycel twice a day continued to respond to the medicine for longer than those taking it once a day.
Tomēr pacientiem, kas lietoja Sprycel divreiz dienā, atbildes reakcija turpinājās ilgāku laiku nekā tiem, kas lietoja šīs zāles vienreiz dienā.
What is the risk associated with Sprycel?
Kāds pastāv risks, lietojot Sprycel?
In studies, the most common side effects with Sprycel (seen in more than 1 patient in 10) were headache, pleural effusion (fluid around the lungs), dyspnoea (shortness of breath), cough, diarrhoea, nausea (feeling sick), vomiting, abdominal (tummy) pain, skin rash, musculoskeletal pain (pain in the joints and muscles), infection, haemorrhage (bleeding), superficial oedema (swelling), fatigue (tiredness), pyrexia (fever), neutropenia (low white blood cell counts), thrombocytopenia (low blood platelet counts) and anaemia (low red blood cell counts).
Visbiežāk novērotās nevēlamās Sprycel blakusparādības (vairāk kā vienam pacientam no desmit) bija galvassāpes, pleirāla efūzija (tūska ap plaušām), dispnoja (elpas trūkums), klepus, caureja, nelabums (slikta dūša), vemšana, sāpes vēderā, izsitumi uz ādas, sāpes muskuļos un locītavās, infekcija, hemorāģija (asiņošana), virspusēja tūska (uztūkums), nogurums (vājums), drudzis, neitropēnija (mazs balto asinsķermenīšu skaits), trombocitopēnija (mazs trombocītu skaits) un anēmija (mazs sarkano asinsķermenīšu skaits).
For the full list of all side effects reported with Sprycel, see the Package Leaflet.
Pilns Sprycel nevēlamo blakusparādību apraksts ir atrodams zāļu lietošanas pamācībā.
Sprycel should not be used in people who may be hypersensitive (allergic) to dasatinib or any of the other ingredients.
Sprycel nedrīkst lietot cilvēki ar paaugstinātu jutību (alerģiju) pret dasatinibu vai kādu citu šo zāļu sastāvdaļu.
Why has Sprycel been approved?
Kāpēc Sprycel tika apstiprinātas?
The Committee for Medicinal Products for Human Use (CHMP) decided that Sprycel’ s benefits are greater than its risks for the treatment of adults with chronic, accelerated or blast phase CML, and for the treatment of adults with Ph+ ALL and lymphoid blast CML, with resistance or intolerance to prior therapy.
Cilvēkiem paredzēto zāļu komiteja (CHMP) secināja, ka pacienta ieguvums, lietojot Sprycel, pārsniedz šo zāļu radīto risku, ārstējot pieaugušos ar HML hronisku, akcelerētu vai blastu fāzes, kā arī ārstējot pieaugušos ar Ph+ ALL un limfoīdo HML blastu fāzē, kam ir nepanesamība vai rezistence pret agrāk lietojamām zālēm.
The Committee recommended that Sprycel be given marketing authorisation.
Komiteja ieteica izsniegt Sprycel reģistrācijas apliecību.
2/ 3 The summaries of opinion of the Committee for Orphan Medicinal Products for Sprycel are available here (CML) and here (ALL).
Eiropas Komisija 2006. gada 20. novembrī izsniedza Sprycel reģistrācijas apliecību, kas ir derīga visā Eiropas Savienībā, uzņēmumam Bristol- Myers Squibb Pharma EEIG.
The full EPAR for Sprycel can be found here.
Pilns Sprycel EPAR teksts ir atrodams šeit.
This summary was last updated in 12-2008.
Šo kopsavilkumu pēdējo reizi atjaunināja 12/ 2008.
Film-coated tablet Film-coated tablet Film-coated tablet Film-coated tablet Film-coated tablet Film-coated tablet Film-coated tablet Film-coated tablet Film-coated tablet Film-coated tablet Film-coated tablet
Apvalkotā tablete Apvalkotā tablete Apvalkotā tablete Apvalkotā tablete Apvalkotā tablete Apvalkotā tablete Apvalkotā tablete Apvalkotā tablete Apvalkotā tablete Apvalkotā tablete Apvalkotā tablete
bottle (HDPE) bottle (HDPE) bottle (HDPE) blister (alu/ alu) blister (alu/ alu) blister (alu/ alu) blister (alu/ alu) blister (alu/ alu) blister (alu/ alu) bottle (HDPE) blister (alu/ alu)
Pudele (ABPE) Pudele (ABPE) Pudele (ABPE) Blisteris (alu/ alu) Blisteris (alu/ alu) Blisteris (alu/ alu) Blisteris (alu/ alu) Blisteris (alu/ alu) Blisteris (alu/ alu) Pudele (ABPE) Blisteris (alu/ alu)
60 tablets 60 tablets 60 tablets 56 tablets 56 tablets 56 tablets 60 x 1 tablets (unit dose) 60 x 1 tablets (unit dose) 60 x 1 tablets (unit dose) 30 tablets 30 x 1 tablets (unit dose)
60 tabletes 60 tabletes 60 tabletes 56 tabletes 56 tabletes 56 tabletes 60 x 1 tabletes 60 x 1 tabletes 60 x 1 tabletes 30 tabletes 30 x 1 tabletes
SPRYCEL 20 mg film-coated tablets
SPRYCEL 20 mg apvalkotās tabletes
Each film-coated tablet contains 20 mg dasatinib (as monohydrate).
Katrā apvalkotā tabletē ir 20 mg dasatiniba (dasatinib) (monohidrāta veidā).
Excipients: each tablet contains 27 mg of lactose monohydrate.
Palīgvielas: katrā tabletē ir 27 mg laktozes monohidrāta.
White to off-white, biconvex, round tablet with "BMS" debossed on one side and "527" on the other side.
Balta vai pelēkbalta, abpusēji izliekta, apaļa tablete ar uzrakstu "BMS" vienā pusē un "527" otrā pusē.
SPRYCEL is indicated for the treatment of adults with chronic, accelerated or blast phase chronic myeloid leukaemia (CML) with resistance or intolerance to prior therapy including imatinib mesilate.
SPRYCEL lieto pieaugušajiem hroniskas mieloleikozes (HML) ārstēšanai, hroniskā, akcelerācijas vai blastu stadijās ar iepriekšējas terapijas, tostarp imatiniba mesilāta rezistenci vai nepanesamību.
SPRYCEL is also indicated for the treatment of adults with Philadelphia chromosome positive (Ph+) acute lymphoblastic leukaemia (ALL) and lymphoid blast CML with resistance or intolerance to prior therapy.
SPRYCEL lieto arī Filadelfijas hromosomas pozitīviem (Ph+) pieaugušiem akūtas limfoleikozes (ALL) un limfoīdo blastu HML ārstēšanai ar iepriekšējas terapijas rezistenci vai nepanesamību.
Therapy should be initiated by a physician experienced in the diagnosis and treatment of patients with leukaemia.
Terapiju jāuzsāk ārstam, kam ir pieredze leikožu diagnostikā un šo pacientu ārstēšanā.
The recommended starting dose for chronic phase CML is 100 mg dasatinib once daily, administered orally, consistently either in the morning or in the evening (see section 4.4).
Ieteicamā sākumdeva HML hroniskā stadijā ir 100 mg dasatiniba vienu reizi dienā, lietojot iekšķīgi konsekventi vai nu no rīta, vai vakarā (skatīt apakšpunktu 4. 4).
The recommended starting dose for accelerated, myeloid or lymphoid blast phase (advanced phase) CML or Ph+ALL is 70 mg twice daily administered orally, one tablet in the morning and one in the evening.
Ieteicamā sākumdeva HML vai Ph+ ALL akcelerācijas stadijā, mieloīdo vai limfoīdo blastu stadijā (progresējošā stadija) ir 70 mg divas reizes dienā, lietojot iekšķīgi vienu tableti no rīta un vienu tableti vakarā.
Tablets must not be crushed or cut, they must be swallowed whole.
Tabletes nedrīkst sasmalcināt vai dalīt, tās jānorij veselas.
SPRYCEL can be taken with or without a meal.
SPRYCEL var lietot ēšanas laikā vai starp ēdienreizēm.
Treatment duration: in clinical trials, treatment with SPRYCEL was continued until disease progression or until no longer tolerated by the patient.
Terapijas ilgums: klīniskajos pētījumos ārstēšanu ar SPRYCEL turpināja tikmēr, kamēr slimība progresēja, vai kamēr slimnieks to vairs nevarēja panest.
The effect of stopping treatment after the achievement of a complete cytogenetic response (CCyR) has not been investigated.
Terapijas pārtraukšanas efekts pēc pilnas citoģenētiskās atbildes reakcijas (CCyR) sasniegšanas nav pētīts.
To achieve the recommended dose, SPRYCEL is available as 20 mg, 50 mg, 70 mg and 100 mg film- coated tablets.
Ieteicamās devas iegūšanai, SPRYCEL pieejams kā 20 mg, 50 mg un 70 mg un 100 mg apvalkotās tabletes.
Dose increase or reduction is recommended based on patient response and tolerability.
Devu ieteicams palielināt vai samazināt atkarībā no pacienta atbildes reakcijas un zāļu panesamības.
In clinical trials of adult CML and Ph+ ALL patients, dose escalation to 140 mg once daily (chronic phase CML) or 100 mg twice daily (advanced phase CML or Ph+ ALL) was allowed in patients who did not achieve a haematologic or cytogenetic response at the recommended starting dose.
Devu eskalācija Klīniskajos pētījumos ar pieaugušajiem pacientiem ar HML un Ph+ ALL devu eskalācija līdz 140 mg vienu reizi dienā (HML hroniskajā stadijā) vai 100 mg divas reizes dienā (HML vai Ph+ ALL progresējošā stadijā) tika atļauta pacientiem, kuriem nesasniedza hematoloģisku vai citoģenētisku atbildes reakciju, lietojot ieteikto sākumdevu.
Dose adjustment for undesirable effects:
2 Devu piemērošana, ja ir nevēlamas blakusparādības
In clinical trials, myelosuppression was managed by dose interruption, dose reduction, or discontinuation of study therapy.
Mielosupresija Klīniskajos pētījumos mielosupresija tika kontrolēta ar devu pārtraukumiem, devu mazināšanu vai pētījuma terapijas pārtraukšanu.
Platelet transfusion and red cell transfusion were used as appropriate.
Atbilstoši tika lietotas trombocītu transfūzijas un eritrocītu transfūzijas.
Haematopoetic growth factor has been used in patients with resistant myelosuppression.
Hematopoētiskais augšanas faktors tika lietots pacientiem ar rezistentu mielosupresiju.
Guidelines for dose modifications are summarized in Table 1.
Vadlīnijas devu modificēšanai apkopotas 1. tabulā.
Table 1:
1. tabula
Dose adjustments for neutropenia and thrombocytopenia
Devu piemērošana sakarā ar neitropēniju un trombocitopēniju
1 Stop treatment until ANC ≥ 1.0 x 109/ l and platelets ≥ 50 x 109/ l.
1 Pārtrauc terapiju, kamēr ANC ≥ 1, 0 x 109/ l un trombocīti ≥ 50 x 109/ l.
2 Resume treatment at the original starting dose.
2 Atjauno terapiju ar sākotnējo sākumdevu.
(starting dose 100 mg once daily)
ANC < 0, 5 x 109/ l HML hroniskā stadija 3 Ja trombocīti < 25 x 109/ l un/ vai un/ vai (sākumdeva 100 mg vienu reizi dienā)
3
Trombocīti < 50 x 109/ l
If platelets < 25 x 109/ l and/ or recurrence of ANC < 0.5 x 109/l for > 7 days, repeat step 1 and resume treatment at a reduced dose of 80 mg once daily (second episode) or discontinue (third episode).
atjaunošanās ANC < 0. 5 x 109/ l > 7 dienas, atkārto pirmo soli un atsāk terapiju ar samazinātu devu 80 mg vienu reizi dienā (otrā epizode) vai pārtrauc ārstēšanu (trešā epizode).
Check if cytopenia is related to leukaemia (marrow aspirate or biopsy).
1 Pārbauda, vai citopēnija ir saistīta ar leikozi (smadzeņu aspirāts vai biopsija).
2 If cytopenia is unrelated to leukaemia, stop treatment until ANC ≥ 1.0 x 109/ l and platelets ≥ 20 x 109/ l and resume at the original starting dose.
2 Ja citopēnija nav saistīta ar leikozi, pārtrauc terapiju, līdz ANC ≥ 1, 0 x 109/ l un trombocīti ≥ 20 x 109/ l, un atjauno terapiju ar sākotnējo sākumdevu.
Accelerated and Blast Phase ANC < 0.5 x 109/ l CML and Ph+ ALL (starting dose 70 mg twice
HML akcelerācijas un blastu ANC < 0, 5 x 109/ l stadijā un Ph+ ALL un/ vai (sākumdeva 70 mg divas
and/ or
trombocīti < 10 x 109/ l
If recurrence of cytopenia, repeat step 1
Ja ir citopēnijas recidīvs, atkārto pirmo
daily)
reizes dienā)
and resume treatment at a reduced dose of 50 mg twice daily (second episode) or 40 mg twice daily (third episode).
soli un atjauno terapiju ar samazinātu devu 50 mg divas reizes dienā (otrā epizode) vai 40 mg divas reizes dienā (trešā epizode).
If cytopenia is related to leukaemia, consider dose escalation to 100 mg twice daily.
Ja citopēnija ir saistīta ar leikēmiju, jādomā par devas eskalāciju līdz 100 mg divas reizes dienā.
ANC: absolute neutrophil count
ANC: absolūtais neitrofilo skaits
If a severe non-haematological adverse reaction develops with dasatinib, treatment must be withheld until the event has resolved.
Nehematoloģiskas nevēlamas blakusparādības Ja sakarā ar dasatiniba lietošanu attīstās smagas nehematoloģiskas nevēlamas blakusparādības, no terapijas jāatturas, līdz tās izzūd.
Thereafter, treatment can be resumed as appropriate at a reduced dose depending on the initial severity of the event.
Pēc tam terapiju var atbilstoši atjaunot ar samazinātu devu, atkarībā no reakcijas sākotnējā smaguma.
SPRYCEL is not recommended for use in children and adolescents below 18 years of age due to a lack of data on safety and efficacy (see section 5.1).
SPRYCEL nav ieteicams lietošanai bērniem un pusaudžiem līdz 18 gadu vecumam, jo nav informācijas par tā drošību un efektivitāti (skatīt apakšpunktu 5. 1).
Elderly patients: no clinically relevant age-related pharmacokinetic differences have been observed in these patients.
Gados vecāki pacienti: nav novērotas klīniski nozīmīgas farmakokinētikas atšķirības sakarā ar vecumu.
No specific dose recommendation is necessary in the elderly.
Nav nepieciešamas īpašas devu rekomendācijas gados vecākiem pacientiem.
3 Hepatic impairment: no clinical trials were conducted with SPRYCEL in patients with moderate to severe hepatic impairment (trials excluded patients with ALT and/ or AST > 2.5 times the upper limit of the normal range and/ or total bilirubin > 2 times the upper limit of the normal range).
3 Aknu funkcijas traucējumi: nav veikti klīniskie pētījumi ar SPRYCEL slimniekiem ar vidēji smagiem un smagiem aknu funkcijas traucējumiem (no klīniskajiem pētījumiem izslēdza pacientus, kam ALAT un/ vai ASAT > 2, 5 reizes pārsniedza normas augšējo robežu un/ vai kopējais bilirubīns > 2 reizes pārsniedza normas augšējo robežu).
Since dasatinib is mainly metabolised through the liver, exposure to dasatinib is expected to increase if liver function is impaired.
Tā kā dasatinibs galvenokārt tiek metabolizēts aknās, sagaidāms, ka tā iedarbība pastiprināsies, ja aknu funkcija ir pavājināta.
SPRYCEL should be used with caution in patients with moderate to severe hepatic impairment (see section 4.4).
SPRYCEL jālieto piesardzīgi pacientiem ar vidēji smagiem vai smagiem aknu funkcijas traucējumiem (skatīt apakšpunktu 4. 4).
Renal impairment: no clinical trials were conducted with SPRYCEL in patients with decreased renal function (trials excluded patients with serum creatinine concentration > 1.5 times the upper limit of the normal range).
Nieru funkcijas traucējumi: nav veikti klīniskie pētījumi ar SPRYCEL slimniekiem ar pavājinātu nieru funkciju (no klīniskajiem pētījumiem izslēdza pacientus, kuriem kreatinīna koncentrācija serumā > 1, 5 reizes pārsniedza normas augšējo robežu).
Since the renal clearance of dasatinib and its metabolites is < 4%, a decrease in total body clearance is not expected in patients with renal insufficiency.
Tā kā dasatiniba un tā metabolītu renālais klīrenss ir < 4%, nav sagaidāms, ka varētu samazināties kopējais klīrenss slimniekiem ar nieru mazspēju.
Clinically relevant interactions Dasatinib is a substrate and an inhibitor of cytochrome P450 (CYP) 3A4.
Klīniski nozīmīga mijiedarbība Dasatinibs ir citohroma P450 (CYP) 3A4 substrāts un tā inhibitors.
Therefore, there is a potential for interaction with other concomitantly administered medicinal products that are metabolized primarily by or modulate the activity of CYP3A4 (see section 4.5).
Tādēļ ir iespējama mijiedarbība ar citām vienlaicīgi lietotām zālēm, kas tiek metabolizētas vai to aktivitāte modulēta galvenokārt ar CYP3A4 mehānismu (skatīt apakšpunktu 4. 5).
Concomitant use of dasatinib and medicinal products that potently inhibit CYP3A4 (e. g. ketoconazole, itraconazole, erythromycin, clarithromycin, ritonavir, telithromycin) may increase exposure to dasatinib.
Lietojot vienlaicīgi dasatinibu un zāles, kas ir CYP3A4 spēcīgi inhibitori (piemēram, ketokonazols, itrakonazols, eritromicīns, klaritromicīns, ritonavirs, telitromicīns), var palielināties dasatiniba iedarbība.
Therefore, in patients receiving dasatinib, coadministration of a potent CYP3A4 inhibitor is not recommended (see section 4.5).
Tādēļ, ja pacients saņem dasatinibu, nav ieteicams vienlaicīgi ordinēt spēcīgu CYP3A4 inhibitoru (skatīt apakšpunktu 4. 5).
John's Wort) may substantially reduce exposure to dasatinib, potentially increasing the risk of therapeutic failure.
Lietojot vienlaicīgi dasatinibu un zāles, kas ir CYP3A4 induktori (piemēram, deksametazons, fenitoīns, karbamazepīns, rifampicīns, fenobarbitāls vai augu izcelsmes līdzeklis Hypericum perforatum jeb asinszāle), var būtiski samazināties dasatiniba iedarbība, potenciāli palielinot terapeitiskas neveiksmes risku.
Therefore, in patients receiving dasatinib, coadministration of alternative medicinal products with less potential for CYP3A4 induction should be selected (see section 4.5).
Tādēļ pacientiem, kuri saņem dasatinibu, lietošanai vienlaikus jāizvēlas alternatīvus medicīniskos preparātus ar mazāku CYP3A4 indukcijas potenciālu (skatīt apakšpunktu 4. 5).
Concomitant use of dasatinib and a CYP3A4 substrate may increase exposure to the CYP3A4 substrate.
Lietojot vienlaicīgi dasatinibu un CYP3A4 substrātu, var palielināties CYP3A4 substrāta iedarbība.
Therefore, caution is warranted when dasatinib is coadministered with CYP3A4 substrates of narrow therapeutic index, such as astemizole, terfenadine, cisapride, pimozide, quinidine, bepridil or ergot alkaloids (ergotamine, dihydroergotamine) (see section 4.5).
Tādēļ nepieciešama piesardzība, ja dasatinibs tiek lietots vienlaicīgi ar CYP3A4 substrātiem, kam ir šaurs terapeitiskās darbības intervāls, piemēram, astemizolu, terfenadīnu, cisaprīdu, pimozīdu, hinidīnu, bepridilu vai melnā rudzugrauda alkaloīdiem (ergotamīnu, dihidroergotamīnu) (skatīt apakšpunktu 4. 5).
The concomitant use of dasatinib and a histamine-2 (H2) antagonist (e. g. famotidine), proton pump inhibitor (e. g. omeprazole), or aluminium hydroxide/ magnesium hydroxide may reduce the exposure to dasatinib.
Lietojot vienlaicīgi dasatinibu un histamīna- 2 (H2) antagonistus (piemēram, famotidīnu), protonu sūkņa inhibitorus (piemēram, omeprazolu) vai alumīnija hidroksīdu / magnija hidroksīdu, var samazināties dasatiniba iedarbība.
Thus, H2 antagonists and proton pump inhibitors are not recommended and aluminium hydroxide/ magnesium hydroxide products should be administered up to 2 hours prior to, or 2 hours following the administration of dasatinib (see section 4.5).
Tādējādi H2 antagonisti un protonu sūkņa inhibitori nav ieteicami, un alumīnija hidroksīda/ magnija hidroksīda preparātus jālieto vismaz 2 stundas pirms vai 2 stundas pēc dasatiniba (skatīt apakšpunktu 4. 5).
Special populations There are currently no data available from clinical trials with SPRYCEL in patients with moderate to severe liver impairment.
Īpašas pacientu grupas Patreiz nav klīnisko pētījumu datu par SPRYCEL pacientiem, kam ir vidēji smagi vai smagi aknu funkcijas traucējumi.
Caution is recommended when administering SPRYCEL to patients with moderate to severe hepatic impairment (see section 4.2).
Jāievēro piesardzība, ja lieto SPRYCEL pacientiem ar vidēji smagiem vai smagiem aknu funkcijas traucējumiem (skatīt apakšpunktu 4. 2).
Important adverse reactions Myelosuppression: treatment with dasatinib is associated with anaemia, neutropenia and thrombocytopenia.
Svarīgas blakusparādības Mielosupresija: ārstēšana ar dasatinibu saistās ar anēmiju, neitropēniju un trombocitopēniju.
Their occurrence is more frequent in patients with advanced phase CML or Ph+ ALL than in chronic phase CML.
Tās biežāk sastop HML pacientiem progresējošā stadijā vai Ph+ ALL nekā HML pacientiem hroniskā stadijā.
Complete blood counts should be performed weekly for the first 2 months, and then monthly thereafter, or as clinically indicated.
Pilnu asinsainu jāveic katru nedēļu pirmajos divos mēnešos un pēc tam ik mēnesi vai atkarībā no klīniskā stāvokļa.
Myelosuppression was generally
Mielosupresija parasti ir atgriezeniska un kontrolējama, dasatinibu uz laiku atceļot vai samazinot devu (skatīt apakšpunktu 4. 2 un 4. 8).
In a Phase III dose-optimisation study in patients with chronic phase CML, grade 3 or 4 myelosuppression was reported more frequently in patients treated with 70 mg twice daily than in patients treated with 100 mg once daily; fluid retention was also reported more frequently in patients treated with twice daily schedule compared to once daily (see section 4.8).
4 III fāzes devas optimizācijas pētījumā pacientiem ar HML hroniskā stadijā par 3. vai 4. pakāpes mielosupresiju tika ziņots daudz biežāk tiem pacientiem, kas ārstēšanā saņēma 70 mg divas reizes dienā, nekā pacientiem, kas ārstēšanā saņēma 100 mg vienu reizi dienā; par šķidruma aizturi arī ziņoja biežāk tiem pacientiem, kas zāles saņēma divas reizes dienā, nekā pacientiem, kas tās saņēma vienu reizi dienā (skatīt apakšpunktu 4. 8).
Therefore, the starting dose of 100 mg once daily is the recommended initial dose for patients with chronic phase CML.
Tādēļ ieteicamā sākumdeva pacientiem ar HML hroniskā stadijā ir 100 mg vienu reizi dienā.
Bleeding: in all clinical studies, severe central nervous system (CNS) haemorrhage occurred in < 1% of patients.
Asiņošana: visos klīniskajos pētījumos smaga asiņošana centrālā nervu sistēmā (CNS) bija < 1% pacientu.
Eight cases were fatal and 5 of them were associated with Common Toxicity Criteria (CTC) grade 4 thrombocytopenia.
Astoņi gadījumi bija letāli un 5 no tiem bija saistīti ar vispārēju toksicitātes kritēriju (Common Toxicity Criteria jeb CTC) 4. pakāpes trombocitopēniju.
Severe gastrointestinal haemorrhage occurred in 4% of patients and generally required treatment interruptions and transfusions.
Smaga gastrointestināla asiņošana bija 4% pacientu, un parasti bija nepieciešama ārstēšanas pārtraukšana un transfūzijas.
Other severe haemorrhage occurred in 2% of patients.
Citas smagas asiņošanas bija 2% pacientu.
Most bleeding related events were typically associated with severe thrombocytopenia (see section 4.8).
Lielākā daļa asiņošanas gadījumu parasti bija saistīti ar smagu trombocitopēniju (skatīt apakšpunktu 4. 8).
Patients were excluded from participation in SPRYCEL clinical trials if they took medicinal products that inhibit platelet function or anticoagulants.
Pacienti tika izslēgti no piedalīšanās SPRYCEL klīniskajos pētījumos, ja viņi lietoja trombocītu funkciju kavējošas zāles vai antikoagulantus.
In some trials, the use of anticoagulants, acetylsalicylic acid, and non-steroidal anti-inflammatory drugs (NSAIDs) was allowed concurrently with SPRYCEL 3 if the platelet count was > 50,000/ mm.
Dažos pētījumos vienlaicīga antikoagulantu, acetilsalicilskābes un nesteroīdo pretiekaisuma līdzekļu (NSPL) lietošana ar SPRYCEL tika atļauta, ja trombocītu skaits bija > 50 000/ mm3.
Caution should be exercised if patients are required to take medicinal products that inhibit platelet function or anticoagulants.
Jāievēro piesardzība, ja pacientam nepieciešams lietot antikoagulantus vai trombocītu funkciju kavējošas zāles.
Fluid retention: dasatinib is associated with fluid retention.
Šķidruma aizture: dasatiniba lietošana bija saistīta ar šķidruma aizturi.
In all clinical studies, severe fluid retention was reported in 9% of patients, including severe pleural and pericardial effusion reported in 6% and 1% of patients, respectively.
Visos klīniskajos pētījumos par šķidruma aizturi tika ziņots 9% pacientu, tostarp bija smags pleirāls un perikardiāls izsvīdums atbilstoši 6% un 1% pacientu.
Severe ascites and generalised oedema were each reported in < 1% of patients.
Stiprs ascīts un vispārēja tūska bija < 1% pacientu.
Severe non-cardiogenic pulmonary oedema was reported in 1% of patients.
Smaga nekardiāla plaušu tūska bija 1% pacientu.
Patients who develop symptoms suggestive of pleural effusion such as dyspnoea or dry cough should be evaluated by chest X-ray.
Pacientiem, kuriem attīstās simptomi, kas liek domāt par pleirālu izsvīdumu, piemēram, aizdusa vai sauss klepus, jāveic krūšu kurvja rentgenizmeklēšana.
Severe pleural effusion may require thoracocentesis and oxygen therapy.
Smaga pleirāla izsvīduma gadījumos var būt nepieciešama torakocentēze un oksigenoterapija.
Fluid retention events were typically managed by supportive care measures that include diuretics and short courses of steroids.
Šķidruma aiztures gadījumus parasti varēja kontrolēt ar balstterapiju, piemēram, diurētiskiem līdzekļiem un steroīdo līdzekļu īsu kursu.
While the safety profile of SPRYCEL in the elderly population was similar to that in the younger population, patients aged 65 years and older are more likely to experience fluid retention events and should be monitored closely (see section 4.8).
Lai gan SPRYCEL drošības profils vecāka gada gājuma populācijā līdzinājās drošības profilam jaunāku dalībnieku vidū, pacienti vecumā virs 65 gadiem ir daudz vairāk pakļauti šķidrumu aizturēm un ir rūpīgi jāuzrauga (skatīt apakšpunktu 4. 8).
QT Prolongation: in vitro data suggest that dasatinib has the potential to prolong cardiac ventricular repolarization (QT Interval) (see section 5.3).
QT intervāla pagarināšanās: in vitro dati liecina, ka dasatinibam piemīt sirds kambaru repolarizācijas (QT intervāla pagarināšanās) potenciāls (skatīt apakšpunktu 5. 3).
In 865 patients with leukaemia treated with dasatinib in Phase II clinical trials, the mean changes from baseline in QTc interval using Fridericia's method (QTcF) were 4 - 6 msec; the upper 95% confidence intervals for all mean changes from baseline were < 7 msec (see section 4.8).
(skatīt apakšpunktu 4. 8).
Of the 2,182 patients who received dasatinib in Phase II/ III clinical trials, 18 had QTc prolongation reported as an adverse event.
No 2 182 pacientiem, kuri saņēma dasatinibu II/ III fāzes klīniskajos pētījumos, 18 pacientiem QTc intervāla pagarināšanās tika novērota kā nevēlama blakusparādība.
Seventeen patients (< 1%) experienced a QTcF > 500 msec.
Septiņpadsmit pacientiem (< 1%) QTcF bija > 500 msek.
Dasatinib should be administered with caution to patients who have or may develop prolongation of QTc.
Dasatinibs jālieto piesardzīgi pacientiem, kuriem QTc intervāls ir pagarināts vai tas var attīstīties.
These include patients with hypokalemia or hypomagnesemia, patients with congenital long QT syndrome, patients taking anti-arrhythmic medicinal products or other medicinal products which lead to QT prolongation, and cumulative high dose anthracycline therapy.
Tie ir pacienti ar hipokaliēmiju vai hipomagniēmiju, iedzimtu pagarināta QT intervāla sindromu, pacienti, kuri saņem antiaritmiskos līdzekļus vai citas zāles, kas var radīt QT intervāla pagarināšanos, un kumulatīvu lielu devu antraciklīnu terapiju.
Hypokalemia or hypomagnesemia should be corrected prior to dasatinib administration.
Hipokaliēmiju vai hipomagniēmiju jākoriģē pirms dasatiniba lietošanas.
Patients with uncontrolled or significant cardiovascular disease were not included in the clinical studies.
Pacienti ar nekontrolētu vai nopietnu kardiovaskulāru slimību netika iekļauti klīniskajos pētījumos.
Lactose This medicinal product contains 135 mg of lactose monohydrate in a 100 mg daily dose and 189 mg of lactose monohydrate in a 140 mg daily dose.
Laktoze Šīs zāles satur 135 mg laktozes monohidrāta 100 mg dienas devā un 189 mg laktozes monohidrāta 140 mg dienas devā.
Patients with rare hereditary problems of galactose intolerance, the Lapp lactase deficiency or glucose-galactose malabsorption should not take this medicinal product.
Pacientiem ar retu iedzimtu galaktozes nepanesamību, Lapp laktāzes nepietiekamību vai glikozes- galaktāzes absorbcijas traucējumiem šīs zāles nav ieteicams lietot.
Active substances that may increase dasatinib plasma concentrations In vitro studies indicate that dasatinib is a CYP3A4 substrate.
Aktīvās vielas, kas var paaugstināt dasatiniba koncentrāciju plazmā In vitro pētījumi norāda, ka dasatinibs ir CYP3A4 substrāts.
Concomitant use of dasatinib and medicinal products which potently inhibit CYP3A4 (e. g. ketoconazole, itraconazole, erythromycin, clarithromycin, ritonavir, telithromycin) may increase exposure to dasatinib.
Dasatinibu lietojot vienlaicīgi ar zālēm, kas spēcīgi inhibē CYP3A4 (piemēram, ketokonazols, itrakonazols, eritromicīns, klaritromicīns,
Therefore, in patients receiving dasatinib, systemic administration of a potent CYP3A4 inhibitor is not recommended.
Tādēļ, ja pacients saņem dasatinibu, nav ieteicams vienlaicīgi sistēmiski ordinēt CYP3A4 stipru inhibitoru.
At clinically relevant concentrations, binding of dasatinib to plasma proteins is approximately 96% on the basis of in vitro experiments.
Klīniski nozīmīgās koncentrācijās dasatiniba saistība ar plazmas proteīniem ir aptuveni 96%, pamatojoties uz in vitro eksperimentu rezultātiem.
No studies have been performed to evaluate dasatinib interaction with other protein-bound medicinal products.
Nav veikti pētījumi, lai izvērtētu dasatiniba mijiedarbību ar citām ar proteīniem saistītām zālēm.
The potential for displacement and its clinical relevance are unknown.
Aizstāšanas potenciāls un tā klīniskā nozīme nav zināma.
Active substances that may decrease dasatinib plasma concentrations When dasatinib was administered following 8 daily evening administrations of 600 mg rifampicin, a potent CYP3A4 inducer, the AUC of dasatinib was decreased by 82%.
Aktīvās vielas, kas var pazemināt dasatiniba koncentrāciju plazmā Kad dasatinibs tika lietots 8 dienas vakaros vienlaicīgi ar 600 mg rifampicīna, kas ir stiprs CYP3A4 induktors, dasatiniba zemlīknes laukums (AUC) samazinājās par 82%.
John´s Wort) may also increase metabolism and decrease dasatinib plasma concentrations.
Citas zāles, kas inducē CYP3A4 aktivitāti (piemēram, deksametazons, fenitoīns, karbamazepīns, fenobarbitāls vai augu valsts līdzeklis Hypericum perforatum jeb asinszāle), var pastiprināt metabolismu un samazināt dasatiniba koncentrāciju plazmā.
Therefore, concomitant use of potent CYP3A4 inducers with dasatinib is not recommended.
Tāpēc nav ieteicams vienlaicīgi ar dasatinibu lietot spēcīgus CYP3A4 induktorus.
In patients in whom rifampicin or other CYP3A4 inducers are indicated, alternative medicinal products with less enzyme induction potential should be used.
Pacientiem, kam rifampicīns vai citi CYP3A4 induktori ir indicēti, jālieto alternatīvi medicīniskie produkti ar mazāku enzīmu indukcijas potenciālu.
Long-term suppression of gastric acid secretion by H2 antagonists or proton pump inhibitors (e. g. famotidine and omeprazole) is likely to reduce dasatinib exposure.
Histamīna- 2 antagonisti un protonu sūkņa inhibitori Ilgstoša kuņģa skābes sekrēcijas nomākšana ar H2 antagonistiem vai protonu sūkņa inhibitoriem (piemēram, famotidīnu un omeprazolu), iespējams, samazina dasatiniba iedarbību.
In a single-dose study in healthy subjects, the administration of famotidine 10 hours prior to a single dose of SPRYCEL reduced dasatinib exposure by 61%.
Vienas devas pētījumā ar veseliem indivīdiem famotidīna lietošana 10 stundas pirms SPRYCEL vienas devas samazināja ekspozīciju ar dasatinibu par 61%.
The use of antacids should be considered in place of H2 antagonists or proton pump inhibitors in patients receiving SPRYCEL therapy (see section 4.4).
Pacientiem, kuri saņem terapiju ar SPRYCEL, H2 antagonistu vai protonu sūkņa inhibitoru vietā vēlams lietot antacīdos līdzekļus (skatīt apakšpunktu 4. 4).
Non-clinical data demonstrate that the solubility of dasatinib is pH-dependent.
Antacīdi Neklīniski dati parādīja, ka dasatiniba šķīdība ir atkarīga no pH.
In healthy subjects, the concomitant use of aluminium hydroxide/ magnesium hydroxide antacids with SPRYCEL reduced the AUC of a single dose of SPRYCEL by 55% and the Cmax by 58%.
Veseliem indivīdiem alumīnija hidroksīda/ magnija hidroksīda antacīdu vienlaicīga lietošana ar SPRYCEL samazināja SPRYCEL vienas devas AUC par 55% un Cmax par 58%.
However, when antacids were administered 2 hours prior to a single dose of SPRYCEL, no relevant changes in dasatinib concentration or exposure were observed.
Tomēr, ja antacīdus lietoja 2 stundas pirms SPRYCEL vienas devas, nenovēroja dasatiniba koncentrācijas vai ekspozīcijas būtiskas izmaiņas.
Thus, antacids may be administered up to 2 hours prior to or 2 hours following SPRYCEL (see section 4.4).
Tādējādi antacīdus var lietot vismaz 2 stundas pirms vai 2 stundas pēc SPRYCEL (skatīt apakšpunktu 4. 4).
Active substances that may have their plasma concentrations altered by dasatinib Concomitant use of dasatinib and a CYP3A4 substrate may increase exposure to the CYP3A4 substrate.
Aktīvās vielas, kuru koncentrāciju plazmā var izmainīt dasatinibs Lietojot vienlaicīgi dasatinibu un CYP3A4 substrātu, var palielināties CYP3A4 substrāta iedarbība.
In a study in healthy subjects, a single 100 mg dose of dasatinib increased AUC and Cmax exposure to simvastatin, a known CYP3A4 substrate, by 20 and 37% respectively.
Pētījumā ar veseliem indivīdiem, viena 100 mg dasatiniba deva paaugstināja simvastatīna (kas ir zināms CYP3A4 substrāts) AUC un Cmax atbilstoši par 20% un 37%.
It cannot be excluded that the effect is larger after multiple doses of dasatinib.
Nevar izslēgt, ka pēc dasatiniba atkārtotām devām efekts ir izteiktāks.
Therefore, CYP3A4 substrates known to have a narrow therapeutic index (e. g. astemizole, terfenadine, cisapride, pimozide, quinidine, bepridil or ergot alkaloids (ergotamine, dihydroergotamine)) should be administered with caution in patients receiving dasatinib (see section 4.4).
Tādēļ nepieciešama piesardzība, ja dasatinibs tiek lietots vienlaicīgi ar CYP3A4 substrātiem, kam ir šaurs terapeitiskās darbības intervāls (piemēram, astemizols, terfenadīns, cisaprīds, pimozīds, hinidīns, bepridils vai melnā rudzugrauda alkaloīdi (ergotamīns, dihidroergotamīns)) (skatīt apakšpunktu 4. 4).
In vitro data indicate a potential risk for interaction with CYP2C8 substrates, such as glitazones.
In vitro dati norāda uz iespējamu mijiedarbību ar CYP2C8 substrātiem, tādiem kā glitazoni.
Pregnancy There are no adequate data from the use of dasatinib in pregnant women.
Grūtniecība Nav pietiekamu datu par dasatiniba lietošanu grūtniecēm.
SPRYCEL should not be used during pregnancy unless clearly necessary.
SPRYCEL grūtniecības laikā nevajadzētu lietot, ja vien nav absolūta nepieciešamība.
If it is used during pregnancy, the patient must be informed of the potential risk to the foetus.
Ja to lieto grūtniecības laikā, pacienti jāinformē par iespējamo risku auglim.
6 Lactation There is insufficient/ limited information on the excretion of dasatinib in human or animal breast milk.
Zīdīšana Nav pietiekamu datu par dasatiniba ekskrēciju pienā cilvēkiem vai dzīvniekiem.
Physico-chemical and available pharmacodynamic/ toxicological data on dasatinib point to excretion in breast milk and a risk to the suckling child cannot be excluded.
Fizikāli ķīmiskie un pieejamie farmakodinamiski toksikoloģiskie dati par dasatinibu norāda uz to, ka tas nonāk mātes pienā, un tāpēc nevar izslēgt risku zīdainim.
Breast-feeding should be stopped during treatment with SPRYCEL.
Ārstēšanas ar SPRYCEL laikā bērna zīdīšana jāpārtrauc.
Fertility The effect of dasatinib on sperm is unknown, therefore both sexually active men and women should use effective methods of contraception during treatment.
6 Auglība Dasatiniba ietekme uz spermu nav zināma, tāpēc seksuāli aktīviem vīriešiem un sievietēm ārstēšanas laikā jālieto efektīva kontracepcijas metode.
Patients should be advised that they may experience undesirable effects such as dizziness or blurred vision during treatment with dasatinib.
Pacienti jābrīdina, ka ārstēšanas ar dasatinibu laikā iespējamas blakusparādības, piemēram, reibonis vai neskaidra redze.
Therefore, caution should be recommended when driving a car or operating machines.
Tāpēc jāievēro piesardzība, ja vada transportlīdzekli vai apkalpo mehānismus.
The data described below reflect exposure to SPRYCEL in 2,182 patients in clinical trials (starting dose 100 mg once daily, 140 mg once daily, 50 mg twice daily, or 70 mg twice daily).
Turpmāk sniegtie dati atspoguļo SPRYCEL lietošanu 2 182 pacientiem klīniskajos pētījumos (sākumdeva 100 mg vienu reizi dienā, 140 mg vienu reizi dienā, 50 mg divas reizes dienā vai 70 mg divas reizes dienā).
Of the 2,182 patients treated, 25% were ≥ 65 years of age, while 5% were ≥ 75 years of age.
25% no 2 182 ārstētiem pacientiem bija pacienti vecumā ≥ 65 gadiem, bet 5% vecums bija > 75 gadiem.
The median duration of therapy was 11 months (range 0.03 -31 months).
Vidēji terapijas ilgums bija 11 mēneši (robežās no 0, 03- 31 mēnešiem).
The majority of SPRYCEL-treated patients experienced adverse reactions at some time.
Lielākai daļai ar SPRYCEL ārstēto pacientu kādu laiku bija nevēlamas blakusparādības.
Most reactions were of mild-to-moderate grade.
Lielākā daļa no tām bija vieglas līdz vidējas pakāpes.
Treatment was discontinued for adverse reactions in 11% of patients in chronic phase CML, 12% in accelerated phase CML, 15% in myeloid blast phase CML, and 8% in lymphoid blast phase CML or Ph+ ALL.
Terapija tika pārtraukta sakarā ar blakusparādībām 11% pacientu HML hroniskā stadijā, 12% HML akcelerācijas stadijā, 15% HML mieloīdā blastu fāzē un 8% HML limfoīdā blastu fāzē vai Ph+ ALL.
In the Phase III dose-optimisation study in patients with chronic phase CML, the rate of discontinuation for adverse drug reaction was lower for patients treated with 100 mg once daily than for those treated with 70 mg twice daily (3% and 11%, respectively).
III fāzes devas optimizācijas pētījumā pacientiem ar HML hroniskā stadijā pētījuma pārtraukšanas rādītāji nevēlamo blakusparādību dēļ bija zemāki pacientiem, kas saņēma 100 mg vienu reizi dienā, nekā pacientiem, kas saņēma 70 mg divas reizes dienā (attiecīgi 3% un 11%).
The majority of imatinib-intolerant patients with chronic phase CML were able to tolerate treatment with dasatinib.
HML hroniskā stadijā lielākajai daļai pacientu ar imatiniba nepanesamību, bija laba dasatiniba terapijas panesamība.
In the Phase II single-arm study in chronic phase CML, 3 of the 99 imatinib-intolerant patients had the same grade 3 or 4 non-hematological toxicity with SPRYCEL as they did with prior imatinib; all 3 patients continued SPRYCEL treatment after dose reduction.
II fāzes vienas grupas pētījumā pacientiem ar HML hroniskajā fāzē, 3 no 99 pacientiem ar imatiniba nepanesamību radās tā pati 3. vai 4. pakāpes nehematoloģiskā toksicitāte, lietojot SPRYCEL kā iepriekš lietojot imatinibu: visi 3 pacienti turpināja ārstēšanos ar SPRYCEL pēc devas samazināšanas.
The most frequently reported adverse reactions were fluid retention (including pleural effusion), diarrhoea, headache, nausea, skin rash, dyspnoea, haemorrhage, fatigue, musculoskeletal pain, infection, vomiting, cough, abdominal pain and pyrexia (Table 3).
Biežāk ziņotās nevēlamās blakusparādības bija šķidruma aizture (ieskaitot pleirālu izsvīdumu), caureja, galvassāpes, slikta dūša, ādas izsitumi, aizdusa, asiņošana, nogurums, sāpes muskuļos un kaulos, infekcijas, vemšana, klepus, vēdera sāpes un drudzis (3. tabula).
Drug-related febrile neutropenia was reported in 5% of patients.
Ar zālēm saistīta febrilā neitropēnija bija 5% pacientu.
Miscellaneous adverse reactions such as pleural effusion, ascites, pulmonary oedema and pericardial effusion with or without superficial oedema may be collectively described as “ fluid retention”.
Dažādas nevēlamas blakusparādības, piemēram, pleirālu izsvīdumu, ascītu, plaušu tūsku un perikardiālu izsvīdumu ar vai bez virspusējas tūskas kopumā var raksturot kā “ šķidruma aizture ”.
The use of dasatinib is associated with fluid retention with severe cases in 9% of patients.
Dasatiniba lietošana bija saistīta ar šķidruma aizturi smagā formā 9% pacientu.
Severe pleural and pericardial effusion were reported in 6% and 1% of patients, respectively.
Smags pleirāls un perikardiāls izsvīdums attiecīgi novērots 6% un 1% pacientu.
Severe ascites and generalised oedema were each reported in < 1%.
Gan smags ascīts, gan vispārēja tūska bija < 1%.
One percent of patients experienced severe non-cardiogenic pulmonary oedema.
Vienam procentam pacientu attīstījās smaga nekardiāla plaušu tūska.
Fluid retention events were typically managed by supportive care measures that include diuretics or short courses of steroids.
Šķidruma aiztures gadījumus parasti varēja kontrolēt ar balstterapiju, piemēram, diurētiskiem līdzekļiem un steroīdo līdzekļu īsu kursu.
While the safety profile of SPRYCEL in the elderly population was similar to that in the younger population, patients aged 65 years and older are more likely to experience fluid retention events and should be monitored closely (see section 4.4).
Lai gan SPRYCEL drošības profils vecāka gada gājuma populācijā līdzinājās drošības profilam jaunāku dalībnieku vidū, pacienti vecumā virs 65 gadiem ir daudz vairāk pakļauti šķidrumu aizturēm un ir rūpīgi jāuzrauga (skatīt apakšpunktu 4. 4).
Bleeding drug-related events, ranging from petechiae and epistaxis to severe gastrointestinal haemorrhage and CNS bleeding, were reported in patients taking SPRYCEL (see section 4.4).
Tika ziņots par asiņošanas gadījumiem sakarā ar zālēm pacientiem, kas lietoja SPRYCEL, robežās no petehijām un deguna asiņošanas līdz smagām gastrointestinālām un CNS asiņošanām (skatīt apakšpunktu 4. 4).
Severe CNS haemorrhage occurred in < 1% of patients; 8 cases were fatal and 5 of them were associated with CTC grade 4 thrombocytopenia.
Smagas CNS asiņošanas bija < 1% pacientu; 8 gadījumi bija letāli un 5 no tiem bija saistīti ar CTC 4. pakāpes trombocitopēniju.
Severe gastrointestinal haemorrhage occurred in 4% of patients and generally required treatment interruption and transfusions.
Smaga gastrointestināla asiņošana bija 4% pacientu un parasti bija nepieciešama zāļu lietošanas pārtraukšana un transfūzijas.
Other severe haemorrhage occurred in 2%
Citas smagas asiņošanas bija 2% pacientu.
Most bleeding related events were typically associated with severe thrombocytopenia.
Lielākā daļa asiņošanas gadījumu parasti bija saistīti ar smagu trombocitopēniju.
Treatment with SPRYCEL is associated with anaemia, neutropenia and thrombocytopenia.
Ārstēšana ar SPRYCEL ir saistīta ar anēmiju, neitropēniju un trombocitopēniju.