qanastek/EMEA-V3 huggingface dataset:
If you suffer from Parkinson’ s disease you should not stop treatment with SIFROL abruptlyA sudden stop could cause you to develop a medical condition called neuroleptic malignant syndrome which may represent a major health risk.
Šis stāvoklis var radīt lielu risku veselībai.
If you suffer from Restless Legs Syndrome, you may experience the following side effects:
128 Ja Jums ir Nemierīgo kāju sindroms, Jums var rasties sekojošas blakusparādības:
Each SIFROL 1.1 mg tablet contains 1.1 mg of pramipexole base (as 1.5 mg of pramipexole dihydrochloride monohydrate).
Viena SIFROL 1, 1 mg tablete satur 1, 1 mg pramipeksola bāzes (1, 5 mg pramipeksola dihidrohlorīda monohidrāta veidā).
What SIFROL looks like and contents of the pack SIFROL 1.1 mg tablets are white, round, flat, embossed with a code.
SIFROL ārējais izskats un iepakojums SIFROL 1, 1 mg tabletes ir baltas, apaļas, plakanas, ar uzdrukātu kodu.
For any information about this medicinal product, please contact the local representative of the Marketing Authorisation Holder.
130 Lai iegūtu papildus informāciju par šīm zālēm, lūdzam kontaktēties ar Reģistrācijas apliecības īpašnieka vietējo pārstāvniecību.
Latvija Boehringer Ingelheim Pharma GmbH Pā rstā vniecī ba Latvijā Tel: +371 67 240 068
131 Latvija Boehringer Ingelheim Pharma GmbH Pārstāvniecība Latvijā Tel: +371 67 240 068
- 131 -
132
EPAR summary for the public
SIKLOS EPAR kopsavilkums plašākai sabiedrībai
What is Siklos?
Kas ir Siklos?
Siklos is a medicine containing the active substance hydroxycarbamide.
Siklos ir zāles, kas satur aktīvo vielu hidroksikarbamīdu.
It is available as tablets (1,000 mg).
Tās ir pieejamas tablešu veidā (1000 mg).
What is Siklos used for?
Kāpēc lieto Siklos?
Siklos is used in adults and in children who have sickle cell syndrome (a genetic disease where the red blood cells change shape and become inflexible when they are not carrying oxygen).
Siklos lieto pieaugušie un bērni, kam ir sirpjveida šūnu sindroms (ģenētiska slimība, kuras gadījumā mainās eritrocītu forma un tie kļūst neelastīgi, kad nepārnes skābekli).
It is used to prevent painful vaso-occlusive crises that are recurrent (keep coming back).
Zāles lieto sāpīgu, recidivējošu (atkārtotu) vazookluzīvu krīžu profilaksei.
Vaso-occlusive crises happen when blood vessels become blocked by the abnormal red blood cells, restricting the flow of blood to an organ.
Vazookluzīvas krīzes rodas, kad patoloģiski eritrocīti nosprosto asinsvadus, ierobežojot asins plūsmu uz orgānu.
They can include acute chest syndrome, a life-threatening condition when the patient has sudden chest pain, fever, hard breathing or signs of fluid in the lungs on an X-ray.
Šī krīze var izpausties kā akūts krūškurvja sindroms – dzīvībai bīstams stāvoklis, kad pacientam rodas pēkšņas sāpes krūtīs, drudzis, apgrūtināta elpošana vai rentgena attēlā redzamas šķidruma uzkrāšanās pazīmes plaušās.
Because the number of patients with sickle cell syndrome is low, the disease is considered ‘ rare’, and Siklos was designated an ‘ orphan medicine ’ (a medicine used in rare diseases) on 9 July 2003.
Tā kā ar sirpjveida šūnu sindromu slimojošo pacientu skaits ir neliels, slimību uzskata par „ retu ”, un 2003. gada 9. jūlijā Siklos tika apstiprinātas retu slimību ārstēšanai.
How is Siklos used?
Kā lieto Siklos?
Treatment with Siklos should be initiated by a doctor who has experience in the management of sickle cell syndrome.
Ārstēšana ar Siklos jāuzsāk ārstam, kam ir pieredze sirpjveida šūnu sindroma ārstēšanā.
Siklos is taken once a day, preferably in the morning before breakfast.
Siklos lieto reizi dienā, vēlams no rīta pirms brokastīm.
The starting dose is usually 15 mg per kilogram body weight, to the nearest 250 mg (quarter tablet).
Sākumdeva parasti ir 15 mg uz ķermeņa masas kilogramu, noapaļojot līdz nākamajiem 250 mg (ceturtdaļai tabletes).
The tablet has special score lines so that it can be easily divided into four equal parts.
Devu pielāgo atbilstoši atbildes reakcijai uz ārstēšanu.
The dose is adjusted according to response to treatment, with the usual dose being between 15 and 30 mg per kilogram body weight per day.
Parastā deva ir 15 – 30 mg uz ķermeņa masas kilogramu dienā.
Doses of up to 35 mg per kilogram body weight per day can be used in exceptional cases, as long as the patient ’ s blood is monitored for side effects.
Devas līdz 35 mg uz ķermeņa masas kilogramu dienā var lietot izņēmuma gadījumos, kamēr tiek kontrolēts, vai pacientam nerodas nevēlamas blakusparādības.
Patients who do not respond to this dose or who have side effects may need to stop or suspend treatment.
Pacientiem, kam nav atbildes reakcijas pret šo devu vai kam radušās blakusparādības, ārstēšana, iespējams, jāpārtrauc vai jāatliek.
The dose of Siklos should be reduced in patients who have mild or moderate problems with their kidneys, and it should not be used in patients with severe problems with their kidneys or liver.
Pacientiem ar vājiem vai vidēji izteiktiem nieru darbības traucējumiem Siklos deva ir jāsamazina, un to nedrīkst lietot pacienti ar smagiem nieru vai aknu darbības traucējumiem.
Siklos is not recommended for children aged below 2 years.
Siklos nav ieteicams lietot bērniem līdz 2 gadu vecumam.
How does Siklos work?
Kā Siklos darbojas?
The active substance in Siklos, hydroxycarbamide, inhibits the growth and reproduction of some cells, such as blood cells.
Siklos aktīvā viela, hidroksikarbamīds, nomāc dažu šūnu, piemēram, asinsķermenīšu augšanu un vairošanos.
This reduces the risk of blood vessels becoming blocked.
(44- 20) 74 18 84 00 Fax (44- 20) 74 18 84 16 E- mail: mail@ emea. europa. eu http: // www. emea. europa. eu ©EMEA 2007 Reproduction and/ or distribution of this document is authorised for non commercial purposes only provided the EMEA is acknowledged Kā noritēja Siklos izpēte?
Because hydroxycarbamide is a well-known substance that is already used in other medicines, the company used data from the scientific literature to support the use of Siklos in adults and children with sickle cell syndrome.
Tā kā hidroksikarbamīds ir labi zināma viela, kas jau tiek lietota citu zāļu sastāvā, uzņēmums izmantoja zinātniskās literatūras datus, lai pamatotu Siklos lietošanu pieaugušajiem un bērniem ar sirpjveida šūnu sindromu.
In particular, it presented evidence on the effectiveness of Siklos from 11 published studies involving 378 children and from three national registries of information on 155 children who were treated with Siklos for up to 7 years.
Tas īpaši uzsvēra Siklos efektivitātes pierādījumus 11 publicētos pētījumos ar 378 bērniem un datus no trīs nacionāliem reģistriem, kuros apkopota informācija par 155 bērniem, kas tika ārstēti ar Siklos līdz 7 gadiem ilgā periodā.
It also presented evidence from one study in 299 adults, in which the effects of Siklos were compared with those of placebo (a dummy treatment), as well as the results of other studies involving 430 adults and one national registry of information on 123 adults treated with Siklos.
Uzņēmums sniedza arī pierādījumus, kas iegūti pētījumā ar 299 pieaugušajiem, kurā salīdzināja Siklos iedarbību ar placebo (indiferentas vielas) iedarbību, kā arī citu pētījumu rezultātus, kas iegūti pētījumā ar 430 pieaugušajiem, un no viena nacionālā reģistra, kurā apkopota informācija par 123 pieaugušajiem, kas ārstēti ar Siklos.
The studies compared the number of vaso-occlusive crises before and after treatment with Siklos, as defined by any painful episode involving the arms, legs, abdomen (tummy), back or chest.
Pētījumos tika salīdzināts vazookluzīvo krīžu skaits pirms un pēc ārstēšanas ar Siklos, krīzi definējot kā jebkuru sāpīgu epizodi, kas skar rokas, kājas, vēderu, muguru un krūškurvi.
What benefit has Siklos shown during the studies?
Kāds ir Siklos iedarbīgums šajos pētījumos?
Patients treated with Siklos had fewer vaso-occlusive crises after treatment with Siklos than before treatment, with the frequency falling by between 66% and 80% in children and adults.
Ar Siklos ārstētiem pacientiem pēc ārstēšanas ar Siklos bija mazāk vazookluzīvu krīžu nekā pirms tam, to biežums bērniem un pieaugušajiem samazinājās par 66 – 80%.
The frequency of cases of acute chest syndrome also fell by 25 to 33%.
Arī akūta krūškurvja sindroma gadījumu biežums samazinājās par 25 – 33%.
There were also fewer admissions into hospital, and fewer days spent in hospital.
Tāpat bija mazāk hospitalizācijas gadījumu un mazāk slimnīcā pavadītu dienu.
The effects were sustained for up to 7 years.
Iedarbība saglabājās līdz 7 gadiem ilgā periodā.
In the study comparing Siklos to placebo in adults, there were fewer vaso-occlusive crises in the patients taking Siklos (2.5 crises per year) than in those taking placebo (4.5 crises per year).
Pētījumā, kurā salīdzināja Siklos iedarbību ar placebo iedarbību pieaugušajiem, mazāks vazookluzīvo krīžu skaits bija to pacientu vidū, kuri lietoja Siklos (2, 5 krīzes gadā), salīdzinot ar pacientiem, kuri lietoja placebo (4, 5 krīze gadā).
What is the risk associated with Siklos?
Kāds pastāv risks, lietojot Siklos?
The most common side effect with Siklos (seen in more than 1 patient in 10) is bone marrow suppression, causing neutropenia (low levels of neutrophils, a type of white blood cell), reticulocytopenia (low levels of reticulocytes, a type of immature red blood cell) and macrocytosis (enlargement of red blood cells).
Visbiežāk sastopamā Siklos blakusparādība (novērota vairāk nekā 1 pacientam no 10) ir kaulu smadzeņu nomākšana, kas izraisa neitropēniju (zems neitrofilo leikocītu (leikocītu veids) skaits), retikulocitopēniju (zems retikulocītu (nenobriedušu eritrocītu veids) skaits) un makrocitozi (eritrocītu palielināšanās).
Patients taking Siklos should have blood tests before and regularly during treatment, to check blood cell counts and also to monitor their kidneys and liver.
Pacientiem, kas lieto Siklos, lai kontrolētu asinsķermenīšu skaitu, kā arī uzraudzītu nieru un aknu darbību, jāveic asins analīzes pirms ārstēšanas un regulāri tās laikā.
Blood cell counts normally return to normal within two weeks of stopping Siklos treatment.
Asinsķermenīšu skaits parasti normalizējas divu nedēļu laikā pēc Siklos terapijas pārtraukšanas.
For the full list of all side effects reported with Siklos, see the Package Leaflet.
Pilns visu Siklos izraisīto blakusparādību apraksts ir atrodams zāļu lietošanas pamācībā.
Siklos should not be used in people who may be hypersensitive (allergic) to hydroxycarbamide or any of the other ingredients.
Siklos nedrīkst lietot cilvēki, kam var būt paaugstināta jutība (alerģija) pret hidroksikarbamīdu vai kādu citu šo zāļu sastāvdaļu.
It should also not be used by people who have severe problems with their kidneys or liver, or who have dangerously low blood cell counts.
To nedrīkst lietot arī cilvēki, kam ir smagi nieru vai aknu darbības traucējumi vai kam ir bīstami zems asinsķermenīšu skaits.
Breast-feeding should be stopped while taking Siklos.
Zīdīšana Siklos lietošanas laikā ir jāpārtrauc.
Why has Siklos been approved?
Kāpēc Siklos tika apstiprinātas?
The Committee for Medicinal Products for Human Use (CHMP) decided that Siklos’ s benefits are greater than its risks for the prevention of recurrent painful vaso-occlusive crises including acute chest syndrome in paediatric and adult patients suffering from symptomatic sickle cell syndrome.
Cilvēkiem paredzēto zāļu komiteja (CHMP) nolēma, ka Siklos sniegtais ieguvums recidivējošu, sāpīgu vazookluzīvu krīžu, tostarp akūta krūškurvja sindroma profilaksei bērniem un pieaugušiem pacientiem, kas slimo ar simptomātisku sirpjveida šūnu sindromu, ir lielāks nekā risks.
The Committee recommended that Siklos be given marketing authorisation.
Komiteja ieteica izsniegt Siklos reģistrācijas apliecību.
Which measures are being taken to ensure the safe use of Siklos?
Kas tiek darīts, lai nodrošinātu nekaitīgu Siklos lietošanu?
The company that makes Siklos will provide information packs for doctors and for patients describing the safety information on the medicine.
Uzņēmums, kas ražo Siklos, sniegs informatīvus materiālus ārstiem un pacientiem, kuros apkopota informācija par šo zāļu nekaitīgumu.
The European Commission granted a marketing authorisation valid throughout the EU for Siklos to Addmedica on 29 June 2007.
Cita informācija par Siklos Eiropas Komisija 2007. gada 29. jūnijā izsniedza Siklos reģistrācijas apliecību, kas derīga visā Eiropas Savienībā, uzņēmumam Addmedica.
The summary of opinion of the Committee for Orphan Medicinal Products for Siklos is available here.
Retu slimību ārstēšanai paredzēto zāļu komitejas atzinuma kopsavilkums par Siklos ir pieejams šeit.
The full EPAR for Siklos can be found here.
Pilns Siklos EPAR teksts ir atrodams šeit.
EU Number EU/ 1/ 07/ 397/ 001
ES Numurs EU/ 1/ 07/ 397/ 001
Invented name Siklos
Izgudrotais nosaukums Siklos
Strength 1000 mg
Stiprums 1000 mg
Pharmaceutical Form Film-coated tablet
Zāļu forma Apvalkotā tablete
Route of Administration Oral use
Ievadīšanas veids perorālai/ iekšķīgai lietošanai
Packaging blister (PVC/ PVDC/ alu)
Iepakojums blisters PVC/ PVDC (polivinilhlorīda/ polivinilidēnhlorīda) - alumīnija
Package size 30 film-coated tablets
Iepakojuma lielumi 30 ar plēvi pārklātas tabletes
Siklos 1000 mg film-coated tablets.
Siklos 1 000 mg ar apvalkotāstabletes.
Each tablet contains 1000 mg of hydroxycarbamide.
Katra tablete satur 1000 mg hidroksikarbamīda (hydroxycarbamide).
Film-coated tablet (tablet)
Ar apvalkotāstabletes (tablete)
An off-white, capsule-shaped, film-coated tablet with triple scoring on both sides.
Pelēkbaltas, kapsulas formas apvalkotās tabletes, kam abās pusēs ir trīs dalījuma līnijas.
The tablet can be divided into four equal parts.
Tableti var sadalīt četrās vienādās daļās.
Siklos is indicated for the prevention of recurrent painful vaso-occlusive crises including acute chest syndrome in paediatric and adult patients suffering from symptomatic Sickle Cell Syndrome.
Siklos ir indicēts, lai novērstu periodiskas, sāpīgas, asinsvadu nosprostošanās radītas krīzes, ieskaitot akūtu krūšu sindromu, kas rodas bērniem un pieaugušajiem ar simptomātisku sirpjveida šūnu sindromu.
(see section 5.1)
(skatīt apakšpunktu 5. 1.).
Treatment with Siklos should be initiated by a physician experienced in the management of Sickle Cell Syndrome.
Siklos terapija ir jāuzsāk ārstam, kuram ir pieredze sirpjveida šūnu sindroma ārstēšanā.
Posology In adults, adolescents and children older than 2 years:
Devas Pieaugušajiem, pusaudžiem un bērniem, kuri vecāki par diviem gadiem:
The posology should be based on the patient’ s body weight (b. w.).
Devas ir atkarīgas no pacienta ķermeņa masas (ķ. m.).
The starting dose of hydroxycarbamide is 15 mg/ kg b. w. and the usual dose is between 15 and 30 mg/ kg b. w. / day.
Terapiju sāk ar 15 mg hidroksikarbamīda uz kg ķermeņa masas, un parastā deva ir 15- 30 mg/ kg ķermeņa masas dienā.
Under exceptional circumstances a maximum dose of 35 mg/ kg b. w. / day might be justified under close haematological monitoring (see section 4.4).
Izņēmuma gadījumos, pieļaujama maksimālā deva, tas ir, 35 mg/ kg ķermeņa masas, vienlaikus veicot rūpīgu hematoloģisko rādītāju kontroli (skatīt apakšpunktu 4. 4.).
The dosage of Siklos can be adjusted to body weight by increments of 250 mg by using a quarter of a tablet.
Siklos devu var pielāgot ķermeņa masai, devu palielinot par 250 mg vienā reizē, šim nolūkam izmantojot tabletes ceturto daļu.
As long as the patient responds to therapy either clinically or haematologically (e. g. increase of haemoglobin F (HbF), Mean Corpuscular Volume (MCV), neutrophil count) the dose of Siklos should be maintained.
Ja pacients reaģē uz terapiju, par ko liecina klīniskas vai hematoloģiskas izpausmes (piemēram, hemoglobīna F (HbF) līmeņa pieaugums, eritrocītu vidējā tilpuma palielināšanās (MVC), neitrofilo leikocītu skaita pieaugums), Siklos deva nav jāmaina.
In case of non-response (re-occurrence of crises or no decrease in crisis rate) the daily dose may be increased by 250 mg steps.
Ja reakcijas nav (krīzes atkārtojas vai arī notiek tikpat bieži kā iepriekš), dienas deva ir jāpalielina par 250 mg vienā reizē.
In the event a patient does still not respond when treated with the maximum dose of hydroxycarbamide (35 mg/ kg b. w. / day) over three to six months, permanent discontinuation of Siklos should be considered.
Ja pacients vēl aizvien nereaģē, lai gan 3- 6 mēnešus ir saņēmis hidroksikarbamīda maksimālo devu (35 mg/ kg ķermeņa masas dienā), ir jālemj par Siklos terapijas pilnīgu pārtraukšanu.
If blood counts are within the toxic range Siklos should be temporarily discontinued until blood counts recover.
Ja asins šūnu skaits atbilst toksiskai iedarbībai, Siklos lietošana ir uz laiku jāpārtrauc, līdz atjaunojas šūnu skaits.
Haematologic recovery usually occurs within two weeks.
Hematoloģiskie rādītāji parasti atjaunojas divu nedēļu laikā.
Treatment may then be reinstituted
Tad terapiju var atsākt, lietojot mazāku devu.
The dose of Siklos may then be increased again under close haematological monitoring.
Tad Siklos devu var atkal palielināt, vienlaikus veicot rūpīgu hematoloģisko rādītāju kontroli.
A dose producing haematological toxicity should not be tried more than two times.
Hematoloģiski toksisku devu drīkst izmantot ne vairāk kā divas reizes.
The toxic range may be characterised by the following results of blood tests:
2 Toksisko intervālu var raksturot šādi asins analīžu rezultāti: < 2 000 / mm3; Neitrofilie leikocīti: < 80 000 / mm3; Trombocīti:
Neutrophils Platelets Haemoglobin Reticulocytes
Retikulocīti:
< 2000 / mm3 < 80,000/ mm3 < 4.5 g/ dl < 80,000/ mm3 if the haemoglobin concentration < 9 g/ dl
< 4, 5 g/ dl; < 80 000 / mm3, ja hemoglobīna koncentrācija ir < 9 g/ dl.
Long-term data on the continued use of hydroxycarbamide in patients with Sickle Cell Syndrome are available in children and adolescents, with a follow-up of 12 years in adolescents and over 13 years in adults.
Ir pieejami dati par bērniem un pusaudžiem ar sirpjveida šūnu sindromu, kuri pastāvīgi ilgstoši lietoja hidroksikarbamīdu, turklāt pusaudži tika apsekoti 12 gadus, bet pieaugušie – vairāk nekā 13 gadus.
It is currently unknown how long patients should be treated with Siklos.
Šobrīd nav zināms, cik ilgi pacientiem ir jālieto Siklos.
The duration of treatment is the responsibility of the treating physician and should be based on the clinical and haematological status of the individual patient.
Terapijas ilgums ir jānosaka ārstējošajam ārstam atkarībā no katra pacienta klīniskā un hematoloģiskā stāvokļa.
Children less than 2 years of age Because of the rarity of data on treatment with hydroxycarbamide in children less than 2 years of age, dosage regimens have not been established and thus, in this population, the treatment with hydroxycarbamide is not recommended.
Bērni, kuri jaunāki par 2 gadiem Tā kā datu par hidroksikarbamīda izmantošanu, ārstējot bērnus, kuri jaunāki par 2 gadiem, ir ļoti maz, šiem pacientiem piemērotās devas nav noteiktas, un, līdz ar to, šīs grupas pārstāvju ārstēšana ar hidroksikarbamīdu nav ieteicama.
Children and adolescents (2-18 years old) In children and adolescents with Sickle Cell Syndrome, systemic exposure to hydroxycarbamide is similar to adult patients.
Bērni un pusaudži (2- 18 gadus veci) Hidroksikarbamīds uz bērniem un pusaudžiem ar sirpjveida šūnu sindromu iedarbojas tāpat kā uz pieaugušiem pacientiem.
Hence, no dose-adjustments are necessary in younger patients.
Līdz ar to gados jaunākiem pacientiem paredzēto devu koriģēt nav nepieciešams.
As renal excretion is a main pathway of elimination, dosage reduction of Siklos should be considered in patients with renal impairment.
Tā kā zāles izdalās galvenokārt caur nierēm, pacientiem ar nieru darbības traucējumiem jāapsver paredzēto zāļu devas samazināšana.
In patients with a creatinine clearance ≤ 60 ml/ min the initial Siklos dose should be decreased by 50%.
Ja pacienta kreatinīna klīrenss ir ≤ 60 ml/ min., Siklos sākuma deva ir jāsamazina par 50%.
Close monitoring of haematologic parameters is advised in these patients.
Ir ieteicams veikt rūpīgu šādu pacientu hematoloģisko rādītāju kontroli.
Siklos should not be administered to patients with severe renal impairment (creatinine clearance < 30 ml/ min) (see sections 4.3, 4.4 and 5.2).
Siklos nedrīkst ordinēt pacientiem ar smagiem nieru darbības traucējumiem (kreatinīna klīrenss < 30 ml/ min.) (skatīt apakšpunktus 4. 3.; 4. 4. un 5. 2.).
There are no data that support specific dosage adjustments in patients with hepatic impairment.
Nav datu par to, ka pacientiem ar aknu darbības traucējumiem būtu nepieciešamas īpaša devas koriģēšana.
Due to safety considerations, Siklos is contraindicated in patients with severe hepatic impairment (see sections 4.3 and 4.4).
Drošības apsvērumu dēļ Siklos ir kontrindicēts pacientiem ar smagiem aknu darbības traucējumiem (skatīt apakšpunktus 4. 3. un 4. 4.).
Method of administration Conforming with the individual dosage, the tablet or the halves or quarters of the tablet should be taken once daily, preferably in the morning before breakfast and, where necessary, with a glass of water or a very small amount of food.
Ievadīšanas veids Tabletes, tablešu pusītes vai tablešu ceturtdaļas, kas veido pacienta devu, ir jālieto vienu reizi dienā, ieteicams no rīta pirms brokastīm un, ja nepieciešams, uzdzerot glāzi ūdens vai arī apēdot nelielu daudzumu ēdiena.
Hypersensitivity to the active substance or to any of the excipients.
Paaugstināta jutība pret zāļu aktīvo vielu vai jebkuru no palīgvielām.
Severe hepatic (Child-Pugh classification C) or severe renal impairment (creatinine clearance < 30ml/ min).
Smagi aknu darbības traucējumi (Child- Pugh (Čailda- Pjū) klasifikācijas C grupa) vai arī smagi nieru darbības traucējumi (kreatinīna klīrenss < 30 ml/ min.).
Toxic ranges of myelosuppression as described under section 4.2.
Toksiskā iedarbība uz kaulu smadzenēm ir aprakstīta apakšpunktā 4. 2.
Breast-feeding must be discontinued while taking Siklos (see section 4.6).
Siklos lietošanas laikā barošana ar krūti ir jāpārtrauc (skatīt apakšpunktu 4. 6.).
3 Treatment with Siklos requires close clinical monitoring.
3 Siklos terapijas laikā ir jāveic rūpīga pacienta stāvokļa klīniska kontrole.
The haematological status of the patient, as well as renal and hepatic functions should be determined prior to, and repeatedly during treatment.
Pirms terapijas, kā arī atkārtoti tās laikā ir jānosaka pacienta hematoloģiskais statuss, kā arī nieru un aknu funkcijas.
During treatment with Siklos, blood counts must be monitored every two weeks at treatment initiation (i. e. for the first two months) and if the daily dose of hydroxycarbamide is up to 35 mg/ kg b. w.
Siklos terapijas laikā asinsanalīze ir jāveic reizi divās nedēļās terapijas sākumā (t. i., pirmos divus mēnešus), kā arī, ja hidroksikarbamīda dienas deva ir 35 mg/ kg ķermeņa masas.
Patients who are stable on lower doses should be monitored every 2 months.
Pacienti, kuru stāvoklis, lietojot mazākas devas, ir stabils, jāpārbauda reizi divos mēnešos.
Treatment with Siklos should be discontinued if bone marrow function is markedly depressed.
Siklos terapija ir jāpārtrauc, ja kaulu smadzeņu darbība ir izteikti nomākta.
Neutropenia is generally the first and most common manifestation of haematological suppression.
Neitropēnija parasti ir pirmā un visbiežāk sastopamā hematoloģiskā nomākuma izpausme.
Thrombocytopenia and anaemia occur less frequently, and are rarely seen without a preceding neutropenia.
Trombocitopēnija un anēmija attīstītās daudz retāk un parasti tikai pēc neitropēnijas.
Recovery from myelosuppression is usually rapid when therapy is discontinued.
Atveseļošanās kaulu smadzeņu nomākuma gadījumā parasti ir strauja, tiklīdz tiek pārtraukta terapija.
Siklos therapy can then be re-initiated at a slightly lower dose (see section 4.2).
Tad Siklos terapiju var atsākt, izmantojot nedaudz mazākas devas (skatīt apakšpunktu 4. 2.).
Siklos should be used with caution in patients with mild to moderate renal or hepatic impairment (see section 4.2).
Siklos ir jālieto piesardzīgi, ja pacientam ir viegli vai mēreni nieru vai aknu darbības traucējumi (skatīt apakšpunktu 4. 2.).
In patients with leg ulcers, Siklos should be used with caution.
Siklos ir jālieto piesardzīgi, ja pacientam uz kājām ir čūlas.
Leg ulcers are a common complication of Sickle Cell Syndrome, but have also been reported in patients treated with hydroxycarbamide.
Čūlas uz kājām ir bieži sastopama sirpjveida šūnu sindroma komplikācija, tomēr tās ir konstatētas arī pacientiem, kuri tika ārstēti ar hidroksikarbamīdu.
Cutaneous vasculitic toxicities, including vasculitic ulcerations and gangrene, have occurred in patients with myeloproliferative disorders during therapy with hydroxycarbamide.
Pacientiem ar mieloproliferatīviem traucējumiem hidroksikarbamīda terapijas laikā ir konstatētas toksiskas ietekmes uz ādas asinsvadiem izpausmes, tostarp čūlas un gangrēna.
These vasculitic toxicities were reported most often in patients with a history of, or currently receiving, interferon therapy.
Šīs toksiskās ietekmes uz asinsvadiem izpausmes visbiežāk tika konstatētas pacientiem, kuri iepriekš bija saņēmuši vai Siklos terapijas laikā saņēma interferonu.
Due to potentially severe clinical outcomes for the cutaneous vasculitic ulcers reported in patients with myeloproliferative disease, hydroxycarbamide should be discontinued and/ or its dose reduced if cutaneous vasculitic ulcerations develop.
Tā kā toksiskas ietekmes uz asinsvadiem izraisītās čūlas uz ādas, kas tiek konstatētas pacientiem ar mieloproliferatīvām slimībām, var radīt smagas klīniskas sekas, tad, attīstoties šādām čūlām, hidroksikarbamīda terapija ir jāpārtrauc un/ vai jāsamazina preparāta deva.
Rarely, ulcers are caused by leukocytoclastic vasculitis
Lai arī reti, tomēr čūlas var izraisīt leikocitoklastisks vaskulīts.
Continuous follow-up of the growth of treated children is recommended.
Ir ieteicams veikt ilgstošu terapijai pakļauto bērnu augšanas kontroli.
Hydroxycarbamide causes macrocytosis, which may mask the incidental development of folic acid and vitamin B12 deficiency.
Hidroksikarbamīds izraisa makrocitozi, kas var maskēt nejauša folijskābes un B12 vitamīna trūkuma attīstību.
Prophylactic administration of folic acid is recommended.
Ir ieteicams profilaksei lietot folijskābi.
Patients and/ or parents or the legal responsible person must be able to follow directions regarding the administration of this medicinal product, their monitoring and care.
Pacientiem un/ vai vecākiem vai juridiski atbildīgai personai ir jāspēj pildīt norādījumi par šo zāļu lietošanu, pacientu kontroli un aprūpi.
Hydroxycarbamide is unequivocally genotoxic in a wide range of test systems.
Hidroksikarbamīds ir nepārprotami genotoksisks, ko apliecina plašs testa sistēmu klāsts.
Hydroxycarbamide is presumed to be a transspecies carcinogen.
Hidroksikarbamīds tiek uzskatīts par kancerogēnu daudzām sugām.
In patients receiving long-term hydroxycarbamide for myeloproliferative disorders, secondary leukaemia has been reported.
Pacientiem, kuri mieloproliferatīvu slimību ārstēšanai bija ilgstoši saņēmuši hidroksikarbamīdu, konstatēta sekundāra leikēmija.
It is unknown whether this leukemogenic effect is secondary to hydroxycarbamide or is associated with the patient’ s underlying disease.
Nav zināms, vai šādu leikēmiju izraisa hidroksikarbamīda lietošana, vai arī tā rodas pacienta pamatslimības dēļ.
Skin cancer has also been reported in patients receiving long-term hydroxycarbamide.
Tāpat ir saņemti ziņojumi par ādas vēzi, kas tika konstatēts pacientiem pēc ilgstošas hidroksikarbamīda lietošanas.
Fertility:
Auglība: lai gan reti, tomēr vīriešiem ir konstatēta atgriezeniska azoospermija vai oligospermija.
Reversible azo- and oligo-spermia have been rarely observed in man, although these disorders are also associated with the underlying disease (see 4.8, 5.3).
Tiesa, ir jāņem vērā, ka šie traucējumi var būt saistīti ar pacienta pamatslimību (skatīt apakšpunktus 4. 8. un 5. 3.).
Specific interaction studies have not been performed with hydroxycarbamide.
Pētījumi par hidroksikarbamīda mijiedarbību ar citām zālēm nav veikti.
Potentially fatal pancreatitis and hepatotoxicity, and severe peripheral neuropathy have been reported in HIV-infected patients who received hydroxycarbamide in combination with antiretroviral agents particularly didanosine plus stavudine.
Ir saņemti ziņojumi par potenciāli letālu pankreatītu un toksisku iedarbību uz aknām, kā arī par smagu perifēru neiropātiju HIV inficētiem pacientiem, kuri saņēma hidroksikarbamīdu kopā ar antiretrovirālām zālēm, īpaši, didanozīnu kombinācijā ar stavudīnu.
Patients treated with hydroxycarbamide in combination with didanosine, stavudine, and indinavir showed a median decline in CD4 cells of approximately 100/ mm3.
Pacientiem, kuri saņēma hidroksikarbamīdu kopā ar didanozīnu, stavudīnu un idinaviru, CD4 šūnas samazinājās vidēji apmēram par 100/ mm3.
4 Concurrent use of hydroxycarbamide and other myelosuppressive medicinal products or radiation therapy may increase bone marrow depression, gastro-intestinal disturbances or mucositis.
4 Hidroksikarbamīda lietošana vienlaikus ar citiem mielosupresīviem līdzekļiem vai staru terapiju var pastiprināt kaulu smadzeņu nomākumu, kuņģa- zarnu trakta traucējumus vai gļotādu iekaisumu.
An erythema caused by radiation therapy may be aggravated by hydroxycarbamide.
Hidroksikarbamīds var pastiprināt staru terapijas radīto eritēmu.
Concomitant use of hydroxycarbamide with a live virus vaccine may potentiate the replication of the vaccine virus and/ or may increase the adverse reaction of the vaccine virus, because normal defence mechanisms may be suppressed by hydroxycarbamide therapy.
Ja hidroksikarbamīda lietošanas laikā pacientam tiek ievadīta dzīvu vīrusu vakcīna, preparāts var pastiprināt dzīvu vīrusu vairošanos un/ vai pastiprināt vakcīnas vīrusu radītās nevēlamās parādības, jo hidroksikarbamīda terapija var nomākt normālus aizsardzības mehānismus.
Vaccination with a live vaccine in a patient taking hydroxycarbamide may result in severe infections.
Dzīvu vīrusu vakcīnas, kas tiek ievadītas hidroksikarbamīda lietošanas laikā, var izraisīt smagas infekcijas.
Generally, the patient's antibody response to vaccines may be decreased.
Kopumā var samazināties antivielu veidošanās pret vakcīnu.
Treatment with Siklos and concomitant immunisation with live virus vaccines should only be performed if benefits clearly outweigh potential risks.
Pacientu, kurš lieto Siklos, ar dzīvu vīrusu vakcīnām var vakcinēt tikai tādā gadījumā, ja vakcinācijas sniegtie ieguvumi ir nepārprotami lielāki par iespējamo risku.
Studies in animals have shown reproductive toxicity (see section 5.3).
Grūtniecība: pētījumi ar dzīvniekiem pierādīja zāļu reproduktīvo toksicitāti (sk. apakšpunktu 5. 3.).
Patients on hydroxycarbamide should be made aware of the theoretical risks to the foetus and those wishing to conceive should stop treatment 3 to 6 months before pregnancy if possible.
Pacientes, kas lieto hidroksikarbamīdu, ir jāinformē par teorētisko apdraudējumu auglim, un tām, kas vēlas ieņemt bērnu, terapija būtu jāpārtrauc 3- 6 mēnešus pirms grūtniecības, ja tas ir iespējams.
The evaluation of the risk- benefit ratio should be made on an individual basis outweighing the respective risk of hydroxycarbamide therapy against the switch to a blood transfusion programme.
Riska - ieguvuma attiecība ir jāizvērtē individuāli, hidroksikarbamīda terapijas iespējamo risku salīdzinot ar nepieciešamību uzsākt asins pārliešanas programmu.
Based on the limited amount of available information, in case of an exposure to hydroxycarbamide during pregnancy, a careful follow-up with adequate clinical, biological and ultrasonographic examinations should be considered.
Tā kā informācija par hidroksikarbamīda ietekmi uz grūtniecību ir ierobežota, tā lietošanas gadījumā būtu ieteicama rūpīga novērošana, kurā ietilpts atbilstoši klīniski, bioloģiski un ultrasonogrāfiski izmeklējumi.
Women of child-bearing potential should be advised to use adequate birth-control measures during treatment with hydroxycarbamide.
Fertilā vecuma sievietēm hidroksikarbamīda terapijas laikā ir jālieto efektīva kontracepcijas metode..
If the patient becomes pregnant while taking Siklos, she should be advised of the potential risk to the foetus.
Ja pacientei Siklos lietošanas laikā iestājas grūtniecība, viņa ir jāinformē par iespējamo apdraudējumu auglim.
Hydroxycarbamide is excreted in human milk.
Laktācija: hidroksikarbamīds izdalās cilvēka pienā.
Because of the potential for serious adverse reactions in infants, breast-feeding must be discontinued while taking Siklos.
Tā kā hidroksikarbamīds zīdaiņiem var izraisīt smagas blakusparādības, Siklos terapijas laikā ir jāpārtrauc bērna barošana ar krūti.
However, patients should be informed that dizziness has been reported from literature, but not commonly.
Tomēr pacientiem ir jāizstāsta, ka publikācijās ir minēti reiboņa gadījumi, kas gan nebija bieži sastopami.
Patients should be advised not to drive or operate machines, if dizziness is experienced while taking Siklos.
Pacienti ir jābrīdina par nepieciešamību atturēties no transportlīdzekļu vadīšanas un mehānismu apkalpošanas, ja viņiem Siklos lietošanas laikā rodas reibonis.
Specifically the safety of hydroxycarbamide had been examined retroactively from cohorts of 123 adults and 352 paediatric patients, over 13 years and up to 12 years respectively.
Hidroksikarbamīda nekaitīgums tika īpaši pētīts, veicot retrospektīvu analīzi 123 pieaugušiem un 352 pediatriska vecuma pacientiem, kurus apsekoja attiecīgi 13 un 12 gadus.
The most frequently reported adverse reaction is myelosuppression with neutropenia as the most common manifestation.
Ziņojumos visbiežāk minētā nevēlamā parādība bija mielosupresija (kaula smadzeņu nomākums), kuras visizteiktākais simptoms bija neitropēnija (neitrofilo liekocītu skaita samazināšanās).
Bone marrow depression is the dose-limiting toxic effect of hydroxycarbamide.
Kaula smadzeņu nomākums ir devu ierobežojoša hidroksikarbamīda toksiskās iedarbības izpausme.
When the maximum tolerated dose is not reached transient myelotoxicity usually occurs in less than 10% of patients, while under the maximum tolerated dose more than 50% can experience reversible bone marrow suppression.
Ja maksimālā panesamā deva nav sasniegta, pārejoša mielotoksicitāte parasti attīstās mazāk nekā 10% pacientu, savukārt, lietojot maksimālo panesamo devu, atgriezenisks kaula smadzeņu nomākums var attīstīties vairāk nekā 50% pacientu.
These adverse reactions are expected based on the pharmacology of hydroxycarbamide.
Šīs nevēlamās parādības ir prognozējamas, ņemot vērā hidroksikarbamīda farmakoloģiju.
Gradual dose titration may help to diminish these effects (see section 4.2).
Pakāpeniska devas titrēšana var samazināt šīs parādības (skatīt apakšpunktu 4. 2.).
Frequencies are defined as very common (> 1/ 10), common
5 Vismazāk iespējamās ar terapiju saistītās nevēlamās parādības ir uzskaitītas turpmāk atbilstoši orgānu sistēmām, kuras tās ietekmē, un to absolūtajam biežumam.
5 (> 1/ 100 ,< 1/10), uncommon (> 1/ 1,000 ,< 1/100), rare (> 1/ 10,000, < 1/ 1,000), very rare (< 1/ 10,000), not known (cannot be estimated from the available data).
Parādības ir definētas kā ļoti bieži sastopamas (> 1/ 10); bieži sastopamas (> 1/ 100, < 1/ 10); retāk sastopamas (> 1/ 1000, < 1/ 100); reti sastopamas (> 1/ 10000, < 1/ 1000); ļoti reti sastopamas (< 1/ 10000), nezināmas (nevar noteikt no pieejamiem datiem).
Within each frequency grouping, adverse reactions are presented in order of decreasing seriousness:
Katrā sastopamības biežuma grupā nevēlamās blakusparādības ir uzskaitītas, secību sākot ar vissmagāko.
Investigations:
Pētījumi:
Not known:
Ķermeņa masas pieaugums5 Nezināmi:
Bone marrow depression1 including neutropenia (< 2.0 x 109/ l), reticulocytopenia (< 80 x 109/ l), macrocytosis2
Kaula smadzeņu nomākums1, tostarp neitropēnija (< 2, 0 x 109/ l), Ļoti bieži: retikulocitopēnija (< 80 x 109/ l), makrocitoze2 Trombocitopēnija (< 80 x 109/ l), anēmija (hemoglobīns < 4, 5 g/ dl) 3 Bieži:
Common: disorders:
Nervu sistēmas traucējumi:
Thrombocytopenia (< 80 x 109/ l), anaemia (haemoglobin < 4.5 g/ dl)3 Headache Dizziness
Galvassāpes Reibonis
Nausea Gastrointestinal disturbances, vomiting, gastrointestinal ulcer, severe hypomagnesaemia
Nelabums Kuņģa- zarnu trakta traucējumi, vemšana, kuņģa- zarnu trakta čūlas, ļoti izteikts magnija deficīts
Skin reactions (for example oral, ungual and cutaneous pigmentation) and oral mucositis.
Ādas reakcijas (piemēram, mutes, nagu un ādas pigmentācija) un mutes gļotādu iekaisums
Not known: infestations:
Nezināmi:
Rash, melanonychia, alopecia Leg ulcers Cutaneous dryness Parvovirus B19 infection
Parvovīrusa B19 infekcija
Neoplasms, benign, malignant and unspecified
Labdabīgi, ļaundabīgi un neprecizēti audzēji (ieskaitot cistas un polipus):
Leukaemia and in elderly patients, skin cancers
Leikēmija un ādas vēzis vecākiem cilvēkiem
Hepathobiliary
Nezināmi:
Not known: disorders Rare:
Aknu un/ vai žultsceļu traucējumi:
Fever Elevated liver enzymes
Paaugstināts aknu enzīmu līmenis
Reproductive system and breast disorders:
Azoospermija, oligospermija4 Ļoti reti:
Azoospermia, oligospermia4 Amenorrhea
Amenoreja
Haematological recovery usually occurs within two weeks of withdrawal of hydroxycarbamide.
Hematoloģiskie rādītāji parasti atjaunojas divu nedēļu laikā pēc tam, kad ir pārtraukta hidroksikarbamīda lietošana.
2 The macrocytosis caused by hydroxycarbamide is not vitamin B12 or folic acid dependent.
2 Hidroksikarbamīda lietošanas izraisīta makrocitoze nav atkarīga no B12 vitamīna vai folijskābes.
3 Mainly due to an infection with Parvovirus or a splenic sequestration.
3 To galvenokārt izraisa parvovīrusu infekcija vai arī liesas sekvestrācija.
4 Oligospermia and azoospermia are in general reversible, but have to be taken into account when fatherhood is desired (see section 5.3).
4 Oligospermija un azoospermija kopumā ir atgriezeniskas, taču tā ir jāņem vērā, plānojot bērnu (skatīt apakšpunktu 5. 3.).
These disorders are also associated with the underlying disease.
Šie traucējumi ir saistīti arī ar pamatslimību.
5 Which may be an effect of improved general conditions.
5 Kas var būt saistīts ar vispārējā stāvokļa uzlabošanos.
The clinical data obtained in patients with Sickle Cell Syndrome have not shown evidence of adverse effects of hydroxycarbamide on hepatic and renal function.
Klīniskie dati par pacientiem ar sirpjveida šūnu sindromu neliecina par hidroksikarbamīda negatīvu ietekmi uz aknu vai nieru darbību.
Soreness, violet erythema, oedema on palms and soles
6 Ir saņemti ziņojumi par akūtu toksisku iedarbību uz ādu un gļotādām, ko izraisīja devas, kas vairākkārt pārsniedza terapijā izmantotās.
6 followed by scaling of hand and feet, severe generalised hyperpigmentation of the skin and stomatitis have been observed.
Ir konstatēts sāpīgums pieskaroties, violetā eritēma, delnu un pēdas apakšu tūska, kam sekoja plaukstu un pēdu ādas zvīņošanās, izteikta vispārēja ādas hiperpigmentācija un stomatīts.
In patients with Sickle Cell Syndrome, neutropenia was reported in isolated cases of hydroxycarbamide overdose (1.43 times and 8.57 times of the maximum recommended dose of 35 mg/ kg b. w. / day).
Pacientiem ar sirpjveida šūnu sindromu pēc atsevišķām hidroksikarbamīda pārdozēšanas reizēm (1, 43 reizes un 8, 57 reizes vairāk par maksimālo ieteikto devu 35 mg/ kg ķermeņa masas/ dienā) tika konstatēta neitropēnija.
It is recommended that blood counts are monitored for several weeks after overdose since recovery may be delayed.
Tā kā atveseļošanās var aizkavēties, asins šūnu skaitu ir ieteicams kontrolēt vairākas nedēļas pēc pārdozēšanas.
Treatment of overdose consists of gastric lavage, followed by symptomatic treatment and control of bone marrow function.
Pārdozēšanas gadījumos veic kuņģa skalošanu, kam seko simptomātiska terapija un kaula smadzeņu funkciju kontrole.
Other antineoplastic agents, ATC code:
Citi antineoplastiskie līdzekļi, ATĶ kods:
In nearly all clinical studies conducted in Sickle Cell Syndrome, hydroxycarbamide reduced the frequency of vaso-occlusive episodes by 66% to 80%, in children and in adults.
Gandrīz visos ķīmiskos pētījumos par sirpjveida šūnu sindromu, hidroksikarbamīds gan bērniem, gan pieaugušajiem samazināja asinsvadu nosprostošanās epizodes (par 66- 80%).
The same decrease was observed for the number of hospital admissions and the number of days of hospitalisation in the treated groups.
Tieši tāpat samazinājās to reižu skaits, kad pacientiem vajadzēja doties uz slimnīcu, un krasi samazinājās dienu skaits, ko šādi pacienti pavadīja slimnīcā.
The yearly frequency of acute chest syndrome was also reduced by 25 to 33% under hydroxycarbamide in several studies.
Vairākos pētījumos tika konstatēts, ka pacientiem, ko ārstēja ar hidroksikarbamīdu, par 25 līdz 33% samazinājās kopējais akūta krūšu sindroma lēkmju skaits gada laikā.
Acute chest syndrome is a frequent life-threatening complication of Sickle Cell Syndrome and is characterized by chest pain or fever or dyspnoea with recent infiltrate on chest X-ray.
Akūtu krūšu sindroms ir izplatīta dzīvību apdraudoša sirpjveida šūnu sindroma komplikācija, kas izpaužas kā sāpes krūtīs, drudzis vai apgrūtināta elpošana ar rentgenattēlā redzamu svaigu infiltrātu.
A sustained clinical benefit was demonstrated in patients remaining on hydroxycarbamide treatment for up to 8 years.
Stabils klīniskais ieguvums tika konstatēts pacientiem, kuru hidroksikarbamīda lietošanas laiks sasniedza pat astoņus gadus.
The specific mechanism of action of hydroxycarbamide is not fully understood.
Hidroksikarbamīda darbības specifiskie mehānismi vēl nav pilnībā izprasti.
One of the mechanisms by which hydroxycarbamide acts is the elevation of foetal haemoglobin (HbF) concentrations in sickle cell patients.
Viens no veidiem, kā izpaužas hidroksikarbamīda iedarbība uz pacientiem ar sirpjveida šūnu sindromu, ir augļa hemoglobīna (HbF) koncentrācijas palielināšana.
HbF interferes with the polymerisation of HbS and thus impedes the sickling of red blood cell.
HbF kavē HbS polimerizāciju un līdz ar to arī sirpjveida eritrocītu veidošanos.
In all clinical studies, there was a significant increase in HbF from baseline after hydroxycarbamide use.
Visos klīniskajos pētījumos pēc hidroksikarbamīda lietošanas tika konstatēts būtisks HbF pieaugums salīdzinot ar sākuma līmeni.
Recently, hydroxycarbamide has shown to be associated with the generation of nitric oxide suggesting that nitric oxide stimulates cyclic guanosine monophosphatase (cGMP) production, which then activates a protein kinase and increases the production of HbF.
Nesen tika konstatēts, ka hidroksikarbamīds stimulē slāpekļa oksīda veidošanos, un slāpekļa oksīds stimulē cikliskās guanozīna monofosfatāzes (cGMP) veidošanos, kas savukārt aktivē proteīnu kināzi un palielina HbF veidošanos.
Other known pharmacological effects of hydroxycarbamide which may contribute to its beneficial effects in Sickle Cell Syndrome include decrease of neutrophils, increase of the water content of erythrocytes, increase of the deformability of sickled cells, and altered adhesion of red blood cells to the endothelium.
Citas zināmas hidroksikarbamīda lietošanas farmakoloģiskās izpausmes, kas, iespējams, ir saistītas ar tā labvēlīgo iedarbību uz sirpjveida šūnu sindroma pacientiem, ir neitrofilo leikocītu skaita samazināšanās, ūdens satura palielināšanās eritrocītos, sirpjveida eritrocītu deformējamības palielināšanās un izmainīta eritrocītu pievienošanās endotēlijam.
In addition hydroxycarbamide causes an immediate inhibition of DNA synthesis by acting as a ribonucleotide reductase inhibitor, without interfering with the synthesis of ribonucleic acid or protein.
Turklāt hidroksikarbamīds, darbojoties kā ribonukleotīdu reduktāzes inhibitors, nekavējoties inhibē DNS sintēzi, neietekmējot nedz ribonukleīnskābes, nedz proteīnu sintēzi.
Beside the inconstant correlation between reduction of crisis rate and the increase in HbF, the cytoreductive effect of hydroxycarbamide, particularly the drop of neutrophils, was the factor with the strongest correlation to a reduced crisis rate.
Hidroksikarbamīda spēja samazināt šūnu, īpaši neitrofilo leikocītu skaitu, tika atzīta par galveno faktoru, kas ir saistīts ar krīžu biežuma mazināšanos.
After oral administration of 20 mg/ kg of hydroxycarbamide, a rapid absorption is observed with peak plasma levels of about 30 mg/ l occurring after 0.75 and 1.2 h in children and adult patients with Sickle Cell Syndrome, respectively.
Uzsūkšanās: ievadot perorāli 20 mg/ kg hidroksikarbamīda, preparāts tiek strauji absorbēts, maksimālo līmeni plazmā (30 mg/ ml) sasniedzot apmēram pēc 0, 75 stundām bērniem un 1, 2 stundām
7 Distribution:
7 pieaugušajiem ar sirpjveida šūnu sindromu.
Hydroxycarbamide distributes rapidly throughout the human body, enters the cerebrospinal fluid, appears in peritoneal fluid and ascites, and concentrates in leukocytes and erythrocytes.
Saskaņā ar analīzēm citu indikāciju, izņemot sirpjveida šūnu sindromu, gadījumos, perorāli ievadīta hidroksikarbamīda bioloģiskā pieejamība ir gandrīz pilnīga.
The estimated volume of distribution of hydroxycarbamide approximates total body water.
Distribūcija: hidroksikarbamīds strauji izplatās visā cilvēka ķermenī, nonākot galvas smadzeņu - muguras smadzeņu šķidrumā, vēderplēves šķidrumā un serozajā šķidrumā, kas ir uzkrājies vēdera dobumā, kā arī koncentrējas leikocītos un eritrocītos.
The volume of distribution at steady state adjusted for bioavailability is 0.57 l/ kg in patients with Sickle Cell Syndrome (amounting to approximately 72 and 90 l in children and adults, respectively).
Sirpjveida šūnu sindroma pacientiem konstatētais distribūcijas tilpums stabilā stāvoklī, koriģēts atbilstoši bioloģiskajai pieejamībai, ir 0, 57 l/ kg (sasniedzot attiecīgi apmēram 72 l bērniem un 90 l pieaugušajiem).
The extent of protein binding of hydroxycarbamide is unknown.
Nav zināms, cik daudz hidroksikarbamīds saistās ar proteīniem.
The biotransformation pathways as well as the metabolites are not fully characterised.
Metabolisms: preparāta bioloģiskās transformācijas ceļi un metabolīti nav pilnībā aprakstīti.
Urea is one metabolite of hydroxycarbamide.
Urīnviela ir viens no hidroksikarbamīda metabolītiem.
Hydroxycarbamide at 30, 100 and 300µM is not metabolised in vitro by cytochrome P450s of human liver microsomes.
Ja hidroksikarbamīda koncentrācija ir 30, 100 un 300µM, cilvēka aknu mikrosomu citohroms P450 tā metabolizācijā in vitro nepiedalās.
At concentrations ranging from 10 to 300 µM, hydroxycarbamide does not stimulate the in vitro ATPase activity of recombinant human P glycoprotein (PGP), indicating that hydroxycarbamide is not a PGP substrate.
Koncetrācijās no 10- 300 µM hidroksikarbamīds nestimulē rekombinantā cilvēka P- glikoproteīna (PGP) ATP- āzes aktivitāti in vitro, norādot, ka hidroksikarbamīds nav PGP substrāts.
Hence, no interaction is to be expected in case of concomitant administration with substances being substrates of cytochromes P450 or P-glycoprotein.
Līdz ar to preparāta lietošana vienlaikus ar citohroma P450 vai P- glikoproteīna substrātiem nekļūs par cēloni zāļu mijiedarbībai.
In a repeated dose study in adult patients with Sickle Cell Syndrome approximately 60% of the hydroxycarbamide dose was detected in urine at steady state.
Eliminācija: pētījumā par preparāta atkārtotu lietošanu, kurā tikai iesaistīti pieaugušie ar sirpjveida šūnu sindromu, apmēram 60% no hidroksikarbamīda devas neizmantotā stāvoklī tika konstatēti urīnā.
In adults the total clearance adjusted for bioavailability was 9.89 l/ h (0.16 l/ h/ kg) thereof 5.64 and 4.25 l/ h by renal and non-renal clearance, respectively.
Pieaugušajiem kopējais klīrenss, koriģēts atbilstoši bioloģiskajai pieejamībai, bija 9, 89 l/ h (0, 16 l/ h/ kg), tātad caur nierēm izdalījās 5, 64 l/ h, bet citā veidā - 4, 25 l/ h.
The respective value for total clearance in children was 7.25 l/ h (0.20 l/ h/ kg) with 2.91 and 4.34 l/ h by renal and non-renal pathways.
Caur nierēm izdalījās 2, 91 l/ kg, bet citā veidā - 4, 34 l/ h.
In adults with Sickle Cell Syndrome, mean cumulative urinary hydroxycarbamide excretion was 62% of the administered dose at 8 hours, and thus higher than in cancer patients (35 – 40%).
Pieaugušajiem ar sirpjveida šūnu sindromu 8 stundu laikā ar urīnu kopumā izdalījās vidēji 62% no saņemtās hidroksikarbamīda devas, tātad vairāk nekā vēža pacientiem (35 – 40%).