qanastek/EMEA-V3 huggingface dataset:
Mean urinary excretion of unchanged drug was 7% following 2 weeks of dosing at 800 mg once daily.
Pēc 2 nedēļu terapijas ar 800 mg vienreiz dienā vidēji 7% no devas tiek izvadīti neizmainītā veidā ar urīnu.
In HIV-infected adult patients (n=33, combined studies) the mean half-life within a dosing interval for atazanavir was 12 hours at steady state following a dose of 300 mg daily with ritonavir 100 mg once daily with a light meal.
HIV- inficētiem pieaugušiem (n= 33, kombinētos pētījumos) atazinavīra dozēšanas intervāla ietvaros vidējais eliminācijas pusperiods pēc 300 mg dienas devas kopā ar 100 mg ritonavīra vienreiz dienā ar vieglu maltīti bija aptuveni 12 stundas līdzsvara koncentrācijā.
Special populations
Īpašās populācijās:
Impaired renal function: in healthy subjects, the renal elimination of unchanged atazanavir was approximately 7% of the administered dose.
Nieru darbības traucējumi: veseliem cilvēkiem neizmainītā veidā atazanavīra renālā eliminācija bija apmēram 7% no devas.
There are no pharmacokinetic data available on patients with renal insufficiency (see section 4.2); however, the impact of renal impairment on atazanavir elimination is anticipated to be minimal.
Nav pieejami farmakokinētikas dati par slimniekiem ar nieru mazspēju (skatīt apakšpunktu 4. 2), tomēr traucēta nieru funkcija, sagaidāms, tikai minimāli var ietekmēt atazanavīra elimināciju.
Impaired hepatic function: atazanavir is metabolised and eliminated primarily by the liver.
Aknu darbības traucējumi: atazanavīrs tiek metabolizēts un galvenokārt izdalās hepātiski.
The effects of hepatic impairment on the pharmacokinetics of atazanavir after a 300 mg dose with ritonavir have not been studied.
Aknu funkcijas traucējumu iespaids uz atazanavīra farmakokinētiku pēc 300 mg devas ar ritonavīru nav pētīts.
Concentrations of atazanavir with or without ritonavir are expected to be increased in patients with moderately or severely impaired hepatic function (see sections 4.2, 4.3, and 4.4).
Sagaidāms, ka atazanavīra koncentrācija ar vai bez ritonavīra ir paaugstināta slimniekiem ar mēreniem un smagiem aknu funkcijas traucējumiem (skatīt apakšpunktus 4. 2, 4. 3 un 4. 4).
Age/ Gender: a study of the pharmacokinetics of atazanavir was performed in 59 healthy male and female subjects (29 young, 30 elderly).
Vecums/ dzimums: atazanavīra farmakokinētiku pētīja 59 veseliem vīriešiem un sievietēm (29 jauni, 30 vecie cilvēki).
There were no clinically important pharmacokinetic differences based on age or gender.
Nebija klīniski nozīmīgas atšķirības atkarībā no vecuma un dzimuma.
Race: a population pharmacokinetic analysis of samples from Phase II clinical trials indicated no effect of race on the pharmacokinetics of atazanavir.
Pamatojoties uz populāciju farmakokinētisko analīzi klīniskā pētījumā II fazē, tika konstatēts, ka rase neietekmēja atazanavīra farmakokinētiku.
Infants, toddlers, children, and adolescents: the pharmacokinetics of atazanavir is being studied after multiple doses in paediatric patients, stratified by age.
Zīdaiņiem, mazbērniem, bērniem un pusaudžiem: atazanavīra multiplu devu farmakokinētika tiek pētīta bērniem, stratificējot pēc vecuma.
There are insufficient data at this time to recommend a dose (see section 4.2).
Pašlaik nav pietiekošu datu, lai varētu ieteikt devas (skatīt apakšpunktu 4. 2).
In repeat-dose toxicity studies, conducted in mice, rats, and dogs, atazanavir-related findings were generally confined to the liver and included generally minimal to mild increases in serum bilirubin and liver enzymes, hepatocellular vacuolation and hypertrophy, and, in female mice only, hepatic single-cell necrosis.
Atkārtotas atazanavīra devas toksicitātes pētījumos, ko veica ar pelēm, žurkām un suņiem, tika novērota ietekme uz aknām, novērota minimāla vai mērena seruma bilirubīna un aknu enzīmu paaugstināšanās, hepatocelulāra vakuolizācija un hipertrofija, un, tikai peļu mātītēm tika novērota aknu atsevišķo šūnu nekroze.
Systemic exposures of atazanavir in mice (males), rats, and dogs at doses associated with hepatic changes were at least equal to that observed in humans given 400 mg once daily.
Sistēmiskā iedarbība ar atazanavīru pelēm (tēviņiem), žurkām un suņiem, kas bija saistīta ar pārmaiņām aknās, bija vismaz ekvivalenta tai, ko panāk cilvēkam ar 400 mg vienreiz dienā.
In female mice, atazanavir exposure at a dose that produced single-cell necrosis was 12 times the exposure in humans given 400 mg once daily.
Peļu mātītēm atazanavīra iedarbība pie devām, kas izraisīja aknu atsevišķo šūnu nekrozi, 12 reizes pārsniedz cilvēkiem nozīmējamo devu - 400 mg vienreiz dienā.
Serum cholesterol and glucose were minimally to mildly increased in rats but not in mice or dogs.
Holesterīna un glikozes līmenis serumā bija minimāli līdz mēreni palielināts žurkām, bet nebija palielināts pelēm un suņiem.
During in vitro studies, cloned human cardiac potassium channel (hERG), was inhibited by 15% at a concentration (30 μ M) of atazanavir corresponding to 30-fold the free drug concentration at Cmax in humans.
18 In vitro pētījumos klonētu cilvēka sirds kālija kanālu (hERG), inhibēja par 15% atazanavīra koncentrācijā (30 µM), kas 30 reizes pārsniedz medikamenta brīvās frakcijas Cmax cilvēkam.
Similar concentrations of atazanavir increased by 13% the action potential duration (APD90) in rabbit Purkinje fibres study.
Trušu Purkinje šķiedru pētījumā, līdzīgas atazanavīra koncentrācijas palielināja iedarbības potenciāla ilgumu (APD90) līdz 13%.
Electrocardiographic changes (sinus bradycardia, prolongation of PR interval, prolongation of QT interval, and prolongation of QRS complex) were observed only in an initial 2-week oral toxicity study performed in dogs.
Elektrokardiografiskas pārmaiņas (sinusa bradikardija, PR intervāla pagarināšanās, QT intervāla pagarināšanās un QRS kompleksa pagarināšanās) tika novērotas tikai sākotnējā 2 nedēļu perorālā toksicitātes pētījumā ar suņiem.
Subsequent 9-month oral toxicity studies in dogs showed no drug-related electrocardiographic changes.
Sekojoši 9 mēnešu perorālā toksicitātes pētījumi ar suņiem neuzrādīja ar zālēm saistītas elektrokardiografiskas pārmaiņas.
The clinical relevance of these non-clinical data is unknown.
Šīs ne- klīniskās atrades klīniskā nozīme nav zināma.
Potential cardiac effects of this product in humans cannot be ruled out (see sections 4.4 and 4.8).
Nevar izslēgt, ka šim medikamentam varētu būt kādi kardiāli efekti cilvēkam.
The potential for PR prolongation should be considered in cases of overdose (see section4.9).
Pārdozēšanas gadījumā jāņem vērā PR pagarināšanās iespēja (skatīt apakšpunktu 4. 9).
In a fertility and early embryonic development study in rats, atazanavir altered oestrus cycling with no effects on mating or fertility.
Fertilitātes un agrīnas embrionālas attīstības pētījumā ar žurkām atazanavīrs mainīja oestrus ciklu bez ietekmes uz dzīvnieku pārošanos un fertilitāti.
No teratogenic effects were observed in rats or rabbits at maternally toxic doses.
Žurku un trušu mātītēm toksiskās devās nenovēroja teratogeniskus efektus.
In the pre- and postnatal development assessment in rats, atazanavir
Grūsniem trušiem makroskopiski kuņģa un zarnu bojājumus varēja novērot bojā gājušām vai mirstošām mātītēm devās, kas 2 vai 4 reizes pārsniedza devas embrio- attīstības definētā pētījumā.
19 produced a transient reduction in body weight in the offspring at a maternally toxic dose.
Pre - un postnatālās attīstības vērtējums žurkām atklāja, ka atazanavīrs mātītēm toksiskās devās uz laiku palēnināja svara pieaugumu pēcnācējiem.
Systemic exposure to atazanavir at doses that resulted in maternal toxicity was at least equal to or slightly greater than that observed in humans given 400 mg once daily.
Sistēmiskā atazanavīra toksicitāte, mātītēm bija vismaz ekvivalenta vai nedaudz pārsniedz cilvēkiem nozīmējamo devu - 400 mg vienreiz dienā.
Atazanavir was negative in an Ames reverse-mutation assay but did induce chromosomal aberrations in vitro in both the absence and presence of metabolic activation.
Atazanavīrs bija negatīvs Ames mutāciju reverstestā, bet ierosināja hromosomālas aberācijas in vitro gan metaboliskas aktivācijas apstākļos, gan bez tās.
In in vivo studies in rats, atazanavir did not induce micronuclei in bone marrow, DNA damage in duodenum (comet assay), or unscheduled DNA repair in liver at plasma and tissue concentrations exceeding those that were clastogenic in vitro.
In vitro pētījumos ar žurkām atazanavīrs neierosināja mikrokodolus kaulu smadzenēs, DNS bojājumus duodenum („ komētas ” tests) vai neparedzētas DNS izlabošanu aknās un plazmā audu koncentrācijā, kas pārsniedz klastogēnisku koncentrāciju in vitro.
In long-term carcinogenicity studies of atazanavir in mice and rats, an increased incidence of benign hepatic adenomas was seen in female mice only.
Atazanavīra ilgstošos karcinogeniskuma pētījumos pelēm un žurkām bija biežāk sastopamas labdabīgas aknu adenomas tikai peļu mātītēm.
The increased incidence of benign hepatic adenomas in female mice was likely secondary to cytotoxic liver changes manifested by single-cell necrosis and is considered to have no relevance for humans at intended therapeutic exposures.
Labdabīgo aknu adenomu pieaugums peļu mātītēm, jādomā, bija sekundārs citotoksiskām aknu pārmaiņām dēļ atsevišķo šūnu nekrozes un netiek uzskatīts par nozīmīgu pēc cilvēkam lietot paredzētu devu iedarbības.
There were no tumorigenic findings in male mice or in rats.
Nebija tumoriem raksturīgas atrades peļu un žurku tēviņiem.
Atazanavir increased opacity of bovine corneas in an in vitro ocular irritation study, indicating it may be an ocular irritant upon direct contact with the eye.
Atazanavīrs paaugstināja liellopu radzenes apduļķojumu in vitro okulārā kairinājuma pētījumā, kas norāda, ka preparāts var būt kairinošs tieši saskaroties ar aci.
Capsule contents:
Kapsulas sastāvs:
Crospovidone Lactose monohydrate Magnesium stearate
Krospovidons Laktozes monohidrāts Magnija stearāts
Gelatine Indigocarmin (E132) Titanium dioxide (E171)
Želatīns Indigokarmīns (E132) Titāna dioksīds (E171)
Blue ink containing:
Zilā tinte satur:
Shellac Propylene glycol Ammonium hydroxide Indigocarmin (E132)
Šellaku Propilēnglikolu Amonija hidroksīdu Indigokarmīnu (E132)
White ink containing:
Baltā tinte satur:
Shellac Titanium dioxide (E171) Ammonium hydroxide Propylene glycol Simethicone
19 Titāna dioksīdu (E171) Amonija hidroksīdu Propilēnglikolu Simetikonu
20 6.5 Nature and contents of container
6. 5 Iepakojuma veids un saturs
Each carton contains one high-density polyethylene (HDPE) bottle closed with child-resistant polypropylene closure.
Katrā kastītē ir viena augsta blīvuma polietilēna (ABPE) pudele ar uzskrūvējamu vāciņu ‚ ko nevar atvērt bērns.
Each bottle contains 60 hard capsules.
Katrā pudelē ir 60 cietās kapsulas.
Each carton contains 60 x 1 capsules; 10 blister cards of 6 x 1 capsules each in Alu/ Alu perforated unit dose blisters.
Katrā kastītē ir 60 x 1 kapsulas; 10 blisterplāksnītes ar 6 x 1 kapsulām katrā Alu/ Alu perforētā blisterī ar vienu devu kontūrligzdā.
BRISTOL-MYERS SQUIBB PHARMA EEIG Uxbridge Business Park Sanderson Road Uxbridge UB8 1DH United Kingdom
BRISTOL- MYERS SQUIBB PHARMA EEIG Uxbridge Business Park Sanderson Road Uxbridge UB8 1DH Lielbritānija
02 March 2004 Date of latest renewal:
2004. gada 2. marts Pārreģistrācijas datums:
{month year}
{datums}
Detailed information on this medicinal product is available on the website of the European Medicines Agency (EMEA) http: / /www. emea. europa. eu
20 Sīkāka informācija par šīm zālēm ir pieejama Eiropas zāļu aģentūras (EMEA) mājas lapā http: // www. emea. europa. eu /.
REYATAZ 150 mg hard capsules
REYATAZ 150 mg cietās kapsulas
Each capsule contains 150 mg of atazanavir (as sulphate)
Katra kapsula satur 150 mg atazanavir (sulfāta veidā)
82.18 mg of lactose per capsule.
82, 18 mg laktozes katrā kapsulā.
Hard capsule Opaque blue and powder blue capsule printed with white and blue inks, with "BMS 150 mg" on one half and with "3624" on the other half.
Uz tām ar zilo un balto pārtikas tinti uz vienas puses uzdrukāts "BMS 150 mg" un uz otras puses "3624".
22 Method of administration: for oral administration.
22 Lietošanas veids: iekšķīgi.
23 There have been reports of increased bleeding, including spontaneous skin haematomas and haemarthroses, in type A and B haemophiliac patients treated with protease inhibitors.
23 papildus VIII faktors.
24 Relevant examples are cytomegalovirus retinitis, generalised and/ or focal mycobacterial infections, and Pneumocystis carinii pneumonia.
Nozīmīgākie šādu reakciju piemēri ir citomegalovīrusu izraisīts tīklenes iekaisums, ģeneralizētas un/ vai vietējas mikobaktēriju izraisītas infekcijas un Pneumocystis carinii pneimonija.
Osteonecrosis Although the etiology is considered to be multifactorial (including corticosteroid use, alcohol consumption, severe immunosuppression, higher body mass index), cases of osteonecrosis have been reported particularly in patients with advanced HIV-disease and/ or long-term exposure to combination antiretroviral therapy (CART).
24 Tiek ziņots par osteonekrozes gadījumiem, īpaši pacientiem ar progresējošu HIV- slimību un/ vai pacientiem, kuri ilgstoši saņēmuši kombinēto pretretrovīrusu terapiju (combination antiretroviral therapy - CART), lai gan tiek uzskatīts, ka etioloģiju nosaka vairāki faktori (tai skaitā kortikosteroīdu lietošana, alkohola lietošana, smaga imūnsupresija, palielināts ķermeņa masas indekss).
25 Other interactions Interactions between atazanavir/ ritonavir and protease inhibitors, antiretroviral agents other than protease inhibitors, and other non-antiretroviral medicinal products are listed in the tables below (increase is indicated as “↑”, decrease as “↓”, no change as “↔”, twice daily as “ BID” and once daily as “ QD”).
Mijiedarbība starp atazanavīru/ ritonavīru un proteāzes inhibitoriem, pretretrovīrusu līdzekļiem, kas nav proteāzes inhibitori, un citiem ne- pretretrovīrusu medikamentiem uzskaitīta tabulās zemāk (darbības pastiprināšanās apzīmēta ar “ ↑ ”, samazināšanās ar “ ↓ ”, bez izmaiņām ar “ ↔ ”, divas reizes dienā ar “ BID ”, vienu reizi dienā ar “ QD ”).
The studies presented in Table 1 were conducted in healthy subjects unless otherwise noted.
1. tabulā atspoguļotos pētījumus veica ar veseliem subjektiem, ja vien nav norādīts citādi.
Of importance, many studies were conducted with unboosted atazanavir, which is not the approved regimen of atazanavir.
Svarīgi pieminēt, ka daudzus pētījumus veica ar nepastiprinātu atazanavīru, kas nav apstiprinātajā atazanavīra terapijā.
Interactions between REYATAZ and other medicinal products
REYATAZ un citu medikamentu mijiedarbība Vienlaicīgi lietotie medicīnas
Medicinal
Novērtētais
No significant effect on atazanavir concentrations was observed when administered with enteric-coated didanosine, but administration with food decreased didanosine concentrations.
Būtisku ietekmi uz atazanavīra koncentrāciju novēroja, lietojot to ar zarnās šķīstošo didanozīnu, bet lietošana kopā ar uzturu samazināja didanozīna koncentrāciju. atazanavīrs ↓0. 78 * ↓0. 84 * ↓0. 77 * 26
28 Co-administered medicinal
Rifampicīna un REYATAZ
Antacids
28 Antacīdi
Renal and urinary disorders:
32 stomatīts, flatulence, sausums mutē
Other marked clinical laboratory abnormalities (Grade 3 or 4) reported in ≥ 2% of patients receiving regimens containing REYATAZ and one or more NRTIs included: elevated creatine kinase (7%), elevated alanine aminotransferase/ serum glutamic-pyruvic transaminase (ALT/ SGPT) (4%), low neutrophils (4%), elevated aspartate aminotransferase/ serum glutamic-oxaloacetic transaminase (AST/ SGOT) (3%), and elevated lipase (2%).
33 (4%), neitrofilo leikocītu samazināšanās (4%), aspartātaminotransferāzes/ seruma glutamāta- oksalāta transamināzes (ASAT/ SGOT) paaugstināšanās (3%), un lipāzes paaugstināšanās (2%).
34 high drug exposures, jaundice due to indirect (unconjugated) hyperbilirubinaemia (without associated liver function test changes) or PR interval prolongations may be observed (see sections 4.4 and 4.8).
Augstas devas, kas rada lielu iedarbību ar zālēm, var izraisīt dzelti sakarā ar netiešo (nekonjugēto) hiperbilirubinēmiju (bez aknu funkciju testu pārmaiņām) vai PR intervāla pagarināšanos (skatīt apakšpunktus 4. 4 un 4. 8).
Resistance Antiretroviral treatment naive patients In antiretroviral treatment naive patients, the I50L substitution, sometimes in combination with an A71V change, is the signature resistance substitution for atazanavir.
34 Pacientiem, kas nav saņēmuši antiretrovirālu terapiju, I50L substitūcija, dažreiz kombinācijā ar A71V pārmaiņu, ir rezistenci izraisoša substitūcija pret atazanavīru.
Table 2:
35 Tabula 2:
36 CD4 count
CD4 skaits
The proportions of patients with HIV RNA < 50 copies/ ml in the REYATAZ + ritonavir arm and the lopinavir + ritonavir arm were 36% and 42%, respectively.
36 < 50 kopijas/ ml līmeni REYATAZ + ritonavīrs pacientu grupai bija 36% un lopinavīra + ritonavīra grupai bija 42%.
Distribution: atazanavir was approximately 86% bound to human serum proteins over a concentration range of 100 to 10,000 ng/ ml.
37 Izkliede: koncentrācijas robežās no 100 līdz 10 000 ng/ ml atazanavīrs bija apmēram 86% apmērā saistīts ar cilvēka seruma proteīniem.
38 Elimination: following a single 400-mg dose of 14C-atazanavir, 79% and 13% of the total radioactivity was recovered in the faeces and urine, respectively.
Eliminācija: pēc vienas 400- mg 14C- atazanavīra devas 79% radioaktivitātes konstatēja izkārnījumos un 13% urīnā.
During in vitro studies, cloned human cardiac potassium channel (hERG), was inhibited by 15% at a concentration (30 μ M) of atazanavir corresponding to 30-fold the free drug concentration at Cmax in humans.
38 In vitro pētījumos klonētu cilvēka sirds kālija kanālu (hERG), inhibēja par 15% atazanavīra koncentrācijā (30 µM), kas 30 reizes pārsniedz medikamenta brīvās frakcijas Cmax cilvēkam.
39 produced a transient reduction in body weight in the offspring at a maternally toxic dose.
Pre - un postnatālās attīstības vērtējums žurkām atklāja, ka atazanavīrs mātītēm toksiskās devās uz laiku palēnināja svara pieaugumu pēcnācējiem.
Shellac Titanium dioxide (E171) Ammonium hydroxide Propylene glycol Simethicone
39 Titāna dioksīdu (E171) Amonija hidroksīdu Propilēnglikolu Simetikonu
Detailed information on this medicinal product is available on the website of the European Medicines Agency (EMEA) http: / /www. emea. europa. eu
40 Sīkāka informācija par šīm zālēm ir pieejama Eiropas zāļu aģentūras (EMEA) mājas lapā http: // www. emea. europa. eu /.
REYATAZ 200 mg hard capsules
REYATAZ 200 mg cietās kapsulas
Each capsule contains 200 mg of atazanavir (as sulphate)
Katra kapsula satur 200 mg atazanavir (sulfāta veidā)
109.57 mg of lactose per capsule.
109, 57 mg laktozes katrā kapsulā.
Hard capsule Opaque blue capsule printed with white ink, with "BMS 200 mg" on one half and with "3631" on the other half.
Uz tām ar balto pārtikas tinti uz vienas puses uzdrukāts "BMS 200 mg" un uz otras puses "3631".
42 Method of administration: for oral administration.
42 Lietošanas veids: iekšķīgi.
43 There have been reports of increased bleeding, including spontaneous skin haematomas and haemarthroses, in type A and B haemophiliac patients treated with protease inhibitors.
43 papildus VIII faktors.
44 Relevant examples are cytomegalovirus retinitis, generalised and/ or focal mycobacterial infections, and Pneumocystis carinii pneumonia.
Nozīmīgākie šādu reakciju piemēri ir citomegalovīrusu izraisīts tīklenes iekaisums, ģeneralizētas un/ vai vietējas mikobaktēriju izraisītas infekcijas un Pneumocystis carinii pneimonija.
Osteonecrosis Although the etiology is considered to be multifactorial (including corticosteroid use, alcohol consumption, severe immunosuppression, higher body mass index), cases of osteonecrosis have been reported particularly in patients with advanced HIV-disease and/ or long-term exposure to combination antiretroviral therapy (CART).
44 Tiek ziņots par osteonekrozes gadījumiem, īpaši pacientiem ar progresējošu HIV- slimību un/ vai pacientiem, kuri ilgstoši saņēmuši kombinēto pretretrovīrusu terapiju (combination antiretroviral therapy - CART), lai gan tiek uzskatīts, ka etioloģiju nosaka vairāki faktori (tai skaitā kortikosteroīdu lietošana, alkohola lietošana, smaga imūnsupresija, palielināts ķermeņa masas indekss).
45 Other interactions Interactions between atazanavir/ ritonavir and protease inhibitors, antiretroviral agents other than protease inhibitors, and other non-antiretroviral medicinal products are listed in the tables below (increase is indicated as “↑”, decrease as “↓”, no change as “↔”, twice daily as “ BID” and once daily as “ QD”).
Mijiedarbība starp atazanavīru/ ritonavīru un proteāzes inhibitoriem, pretretrovīrusu līdzekļiem, kas nav proteāzes inhibitori, un citiem ne- pretretrovīrusu medikamentiem uzskaitīta tabulās zemāk (darbības pastiprināšanās apzīmēta ar “ ↑ ”, samazināšanās ar “ ↓ ”, bez izmaiņām ar “ ↔ ”, divas reizes dienā ar “ BID ”, vienu reizi dienā ar “ QD ”).
No significant effect on atazanavir concentrations was observed when administered with enteric-coated didanosine, but administration with food decreased didanosine concentrations.
Būtisku ietekmi uz atazanavīra koncentrāciju novēroja, lietojot to ar zarnās šķīstošo didanozīnu, bet lietošana kopā ar uzturu samazināja didanozīna koncentrāciju. atazanavīrs ↓0. 78 * ↓0. 84 * ↓0. 77 * 46
48 Co-administered medicinal
Rifampicīna un REYATAZ
Antacids
48 Antacīdi
4.7 Effects on ability to drive and use machines
51 4. 7 Ietekme uz spēju vadīt transportlīdzekļus un apkalpot mehānismus
Renal and urinary disorders:
52 stomatīts, flatulence, sausums mutē
Other marked clinical laboratory abnormalities (Grade 3 or 4) reported in ≥ 2% of patients receiving regimens containing REYATAZ and one or more NRTIs included: elevated creatine kinase (7%), elevated alanine aminotransferase/ serum glutamic-pyruvic transaminase (ALT/ SGPT) (4%), low neutrophils (4%), elevated aspartate aminotransferase/ serum glutamic-oxaloacetic transaminase (AST/ SGOT) (3%), and elevated lipase (2%).
53 (4%), neitrofilo leikocītu samazināšanās (4%), aspartātaminotransferāzes/ seruma glutamāta- oksalāta transamināzes (ASAT/ SGOT) paaugstināšanās (3%), un lipāzes paaugstināšanās (2%).
54 high drug exposures, jaundice due to indirect (unconjugated) hyperbilirubinaemia (without associated liver function test changes) or PR interval prolongations may be observed (see sections 4.4 and 4.8).
Augstas devas, kas rada lielu iedarbību ar zālēm, var izraisīt dzelti sakarā ar netiešo (nekonjugēto) hiperbilirubinēmiju (bez aknu funkciju testu pārmaiņām) vai PR intervāla pagarināšanos (skatīt apakšpunktus 4. 4 un 4. 8).
Resistance Antiretroviral treatment naive patients In antiretroviral treatment naive patients, the I50L substitution, sometimes in combination with an A71V change, is the signature resistance substitution for atazanavir.
54 Pacientiem, kas nav saņēmuši antiretrovirālu terapiju, I50L substitūcija, dažreiz kombinācijā ar A71V pārmaiņu, ir rezistenci izraisoša substitūcija pret atazanavīru.
Table 2:
55 Tabula 2:
56 CD4 count
CD4 skaits
The proportions of patients with HIV RNA < 50 copies/ ml in the REYATAZ + ritonavir arm and the lopinavir + ritonavir arm were 36% and 42%, respectively.
56 < 50 kopijas/ ml līmeni REYATAZ + ritonavīrs pacientu grupai bija 36% un lopinavīra + ritonavīra grupai bija 42%.
Distribution: atazanavir was approximately 86% bound to human serum proteins over a concentration range of 100 to 10,000 ng/ ml.
57 Izkliede: koncentrācijas robežās no 100 līdz 10 000 ng/ ml atazanavīrs bija apmēram 86% apmērā saistīts ar cilvēka seruma proteīniem.
58 Elimination: following a single 400-mg dose of 14C-atazanavir, 79% and 13% of the total radioactivity was recovered in the faeces and urine, respectively.
Eliminācija: pēc vienas 400- mg 14C- atazanavīra devas 79% radioaktivitātes konstatēja izkārnījumos un 13% urīnā.
During in vitro studies, cloned human cardiac potassium channel (hERG), was inhibited by 15% at a concentration (30 μ M) of atazanavir corresponding to 30-fold the free drug concentration at Cmax in humans.
58 In vitro pētījumos klonētu cilvēka sirds kālija kanālu (hERG), inhibēja par 15% atazanavīra koncentrācijā (30 µM), kas 30 reizes pārsniedz medikamenta brīvās frakcijas Cmax cilvēkam.
59 produced a transient reduction in body weight in the offspring at a maternally toxic dose.
Pre - un postnatālās attīstības vērtējums žurkām atklāja, ka atazanavīrs mātītēm toksiskās devās uz laiku palēnināja svara pieaugumu pēcnācējiem.
Shellac Titanium dioxide (E171) Ammonium hydroxide Propylene glycol Simethicone
Šellaku Titāna dioksīdu (E171) Amonija hidroksīdu Propilēnglikolu Simetikonu
6.2 Incompatibilities
59 6. 2 Nesaderība
60 Each carton contains 60 x 1 capsules; 10 blister cards of 6 x 1 capsules each in Alu/ Alu perforated unit dose blisters.
Katrā kastītē ir 60 x 1 kapsulas; 10 blisterplāksnītes ar 6 x 1 kapsulām katrā Alu/ Alu perforētā blisterī ar vienu devu kontūrligzdā.
REYATAZ 300 mg hard capsules
REYATAZ 300 mg cietās kapsulas
Each capsule contains 300 mg of atazanavir (as sulphate)
Katra kapsula satur 300 mg atazanavir (sulfāta veidā)
164.36 mg of lactose per capsule.
164, 36 mg laktozes katrā kapsulā.
Hard capsule Opaque red and blue capsule printed with white ink, with "BMS 300 mg" on one half and with "3622" on the other half.
Uz tām ar balto pārtikas tinti uz vienas puses uzdrukāts "BMS 300 mg" un uz otras puses "3622".
62 Method of administration: for oral administration.
61 Lietošanas veids: iekšķīgi.
63 There have been reports of increased bleeding, including spontaneous skin haematomas and haemarthroses, in type A and B haemophiliac patients treated with protease inhibitors.
Dažiem pacientiem tika dots
In some patients additional factor VIII was given.
62 papildus VIII faktors.
64 Relevant examples are cytomegalovirus retinitis, generalised and/ or focal mycobacterial infections, and Pneumocystis carinii pneumonia.
Nozīmīgākie šādu reakciju piemēri ir citomegalovīrusu izraisīts tīklenes iekaisums, ģeneralizētas un/ vai vietējas mikobaktēriju izraisītas infekcijas un Pneumocystis carinii pneimonija.
Osteonecrosis Although the etiology is considered to be multifactorial (including corticosteroid use, alcohol consumption, severe immunosuppression, higher body mass index), cases of osteonecrosis have been reported particularly in patients with advanced HIV-disease and/ or long-term exposure to combination antiretroviral therapy (CART).
63 Tiek ziņots par osteonekrozes gadījumiem, īpaši pacientiem ar progresējošu HIV- slimību un/ vai pacientiem, kuri ilgstoši saņēmuši kombinēto pretretrovīrusu terapiju (combination antiretroviral therapy - CART), lai gan tiek uzskatīts, ka etioloģiju nosaka vairāki faktori (tai skaitā kortikosteroīdu lietošana, alkohola lietošana, smaga imūnsupresija, palielināts ķermeņa masas indekss).
65 Other interactions Interactions between atazanavir/ ritonavir and protease inhibitors, antiretroviral agents other than protease inhibitors, and other non-antiretroviral medicinal products are listed in the tables below (increase is indicated as “↑”, decrease as “↓”, no change as “↔”, twice daily as “ BID” and once daily as “ QD”).
Mijiedarbība starp atazanavīru/ ritonavīru un proteāzes inhibitoriem, pretretrovīrusu līdzekļiem, kas nav proteāzes inhibitori, un citiem ne- pretretrovīrusu medikamentiem uzskaitīta tabulās zemāk (darbības pastiprināšanās apzīmēta ar “ ↑ ”, samazināšanās ar “ ↓ ”, bez izmaiņām ar “ ↔ ”, divas reizes dienā ar “ BID ”, vienu reizi dienā ar “ QD ”).
No significant effect on atazanavir concentrations was observed when administered with enteric-coated didanosine, but administration with food decreased didanosine concentrations.
Būtisku ietekmi uz atazanavīra koncentrāciju novēroja, lietojot to ar zarnās šķīstošo didanozīnu, bet lietošana kopā ar uzturu samazināja didanozīna koncentrāciju. atazanavīrs ↓0. 78 * ↓0. 84 * ↓0. 77 * 65
68 Co-administered medicinal
Rifampicīna un REYATAZ
Antacids
67 Antacīdi
4.7 Effects on ability to drive and use machines
70 4. 7 Ietekme uz spēju vadīt transportlīdzekļus un apkalpot mehānismus
Renal and urinary disorders:
71 stomatīts, flatulence, sausums mutē
Other marked clinical laboratory abnormalities (Grade 3 or 4) reported in ≥ 2% of patients receiving regimens containing REYATAZ and one or more NRTIs included: elevated creatine kinase (7%), elevated alanine aminotransferase/ serum glutamic-pyruvic transaminase (ALT/ SGPT) (4%), low neutrophils (4%), elevated aspartate aminotransferase/ serum glutamic-oxaloacetic transaminase (AST/ SGOT) (3%), and elevated lipase (2%).
72 (4%), neitrofilo leikocītu samazināšanās (4%), aspartātaminotransferāzes/ seruma glutamāta- oksalāta transamināzes (ASAT/ SGOT) paaugstināšanās (3%), un lipāzes paaugstināšanās (2%).
74 high drug exposures, jaundice due to indirect (unconjugated) hyperbilirubinaemia (without associated liver function test changes) or PR interval prolongations may be observed (see sections 4.4 and 4.8).
Augstas devas, kas rada lielu iedarbību ar zālēm, var izraisīt dzelti sakarā ar netiešo (nekonjugēto) hiperbilirubinēmiju (bez aknu funkciju testu pārmaiņām) vai PR intervāla pagarināšanos (skatīt apakšpunktus 4. 4 un 4. 8).
Resistance Antiretroviral treatment naive patients In antiretroviral treatment naive patients, the I50L substitution, sometimes in combination with an A71V change, is the signature resistance substitution for atazanavir.
73 Pacientiem, kas nav saņēmuši antiretrovirālu terapiju, I50L substitūcija, dažreiz kombinācijā ar A71V pārmaiņu, ir rezistenci izraisoša substitūcija pret atazanavīru.
Table 2:
74 Tabula 2:
76 CD4 count
76 (n=45)
< 50 cells/ mm3 50 to < 100 cells/ mm3
100 līdz < 200 šūnas/ mm3
78 (n=58) 76 (n=45)
75 (n=106)
63 (n=48) 69 (n=29)
78 (n=134)
100 to < 200 cells/ mm3 ≥ 200 cells/ mm3
≥200 šūnas/ mm3
The proportions of patients with HIV RNA < 50 copies/ ml in the REYATAZ + ritonavir arm and the lopinavir + ritonavir arm were 36% and 42%, respectively.
75 < 50 kopijas/ ml līmeni REYATAZ + ritonavīrs pacientu grupai bija 36% un lopinavīra + ritonavīra grupai bija 42%.
Distribution: atazanavir was approximately 86% bound to human serum proteins over a concentration range of 100 to 10,000 ng/ ml.
76 Izkliede: koncentrācijas robežās no 100 līdz 10 000 ng/ ml atazanavīrs bija apmēram 86% apmērā saistīts ar cilvēka seruma proteīniem.
78 Elimination: following a single 400-mg dose of 14C-atazanavir, 79% and 13% of the total radioactivity was recovered in the faeces and urine, respectively.
Eliminācija: pēc vienas 400- mg 14C- atazanavīra devas 79% radioaktivitātes konstatēja izkārnījumos un 13% urīnā.
During in vitro studies, cloned human cardiac potassium channel (hERG), was inhibited by 15% at a concentration (30 μ M) of atazanavir corresponding to 30-fold the free drug concentration at Cmax in humans.
77 In vitro pētījumos klonētu cilvēka sirds kālija kanālu (hERG), inhibēja par 15% atazanavīra koncentrācijā (30 µM), kas 30 reizes pārsniedz medikamenta brīvās frakcijas Cmax cilvēkam.
79 produced a transient reduction in body weight in the offspring at a maternally toxic dose.
Pre - un postnatālās attīstības vērtējums žurkām atklāja, ka atazanavīrs mātītēm toksiskās devās uz laiku palēnināja svara pieaugumu pēcnācējiem.
Gelatine Red iron oxide Black iron oxide Yellow iron oxide Indigocarmin (E132) Titanium dioxide (E171)
Želatīns Sarkanais dzelzs oksīds Melnais dzelzs oksīds Dzeltenais dzelzs oksīds Indigokarmīns (E132) Titāna dioksīds (E171)
Shellac Titanium dioxide (E171) Ammonium hydroxide Propylene glycol Simethicone
Šellaku Titāna dioksīdu (E171) Amonija hidroksīdu
6.2 Incompatibilities
78 Propilēnglikolu Simetikonu
80 6.5 Nature and contents of container
6. 5 Iepakojuma veids un saturs
Each carton contains one high-density polyethylene (HDPE) bottle or three high-density polyethylene (HDPE) bottles closed with child-resistant polypropylene closure.
Katrā kastītē ir viena augsta blīvuma polietilēna (ABPE) pudele vai trīs augsta blīvuma polietilēna (ABPE) pudeles ar uzskrūvējamu vāciņu ‚ ko nevar atvērt bērns.
Each bottle contains 30 hard capsules.
Katrā pudelē ir 30 cietās kapsulas.
Each carton contains 30 x 1 capsules; 5 blister cards of 6 x 1 capsules each in Alu/ Alu perforated unit dose blisters.
Katrā kastītē ir 30 x 1 kapsulas; 5 blisterplāksnītes ar 6 x 1 kapsulām katrā Alu/ Alu perforētā blisterī ar vienu devu kontūrligzdā.
REYATAZ 50 mg/ 1.5 g oral powder
REYATAZ 50 mg/ 1, 5 g pulveris iekšķīgai lietošanai
One measuring spoon of 1.5 g oral powder contains 50 mg atazanavir (as sulphate).
Viena mērkarote ar 1, 5 g pulvera satur 50 mg atazanavir (sulfāta veidā).
150 mg of aspartame and 1,218.15 mg of sucrose per measuring spoon of 1.5 g oral powder
150 mg aspartāma un 1218, 15 mg saharozes vienā mērkarotē ar 1, 5 g pulvera iekšķīgai lietošanai
Oral powder.
Pulveris iekšķīgai lietošanai.
Off-white to pale yellow powder.
Pelēkdzeltens līdz bāli dzeltens pulveris.
REYATAZ oral powder is available for patients who are unable to swallow capsules.
REYATAZ pulveris iekšķīgai lietošanai ir pieejams pacientiem, kuri nespēj norīt kapsulas.
The recommended dose of oral powder is 300 mg (6 level measuring spoons) once daily taken with ritonavir 100 mg once daily and with food.
Pulvera iekšķīgai lietošanai ieteicamā deva ir 300 mg (6 mērkarotes līdz līmenim) vienreiz dienā ar 100 mg ritonavīra vienreiz dienā ar ēdienu.
One measuring spoon of 1.5 g of oral powder contains 50 mg atazanavir.
Viena mērkarote ar 1, 5 g pulvera satur 50 mg atazanavīra.
REYATAZ with ritonavir should be used with caution in patients with mild
Slimniekiem ar vieglu aknu mazspēju REYATAZ ar ritonavīru jālieto piesardzīgi.
REYATAZ should not be used in patients with moderate to severe hepatic impairment (see sections 4.3, 4.4 and 5.2).
80 Slimniekiem ar vidējas pakāpes un smagu aknu mazspēju REYATAZ nelieto (skatīt apakšpunktus 4. 3, 4. 4 un 5. 2).
The oral powder should be taken with food.
Pulveris iekšķīgai lietošanai jāuzņem kopā ar ēdienu.
The prescriber should advise the patient to scoop an overfilled spoon of loose powder from the bottle using the measuring spoon provided.
Ordinējot zāles, pacientam jāiesaka pulveri pasmelt no pudeles tā, lai tas plūst pāri mērkarotes (kas pievienota iepakojumā) malām.
The patient should then gently level the powder in the spoon by scraping the extra powder back into the bottle using a flat edge of a knife or spatula.
Pēc tam, lietojot naža plakano malu vai lāpstiņu, uzmanīgi nolīdzina karotes līmeni, - nostumj lieko pulveri atpakaļ pudelē.
Patients should be advised not to pack the powder into the spoon or to attempt to level the powder by shaking or tapping the spoon.
Pacientam jāiesaka nebērt pulveri karotē un nemēģināt nolīdzināt pulvera līmeni karotē sakratot vai nobērt pašķiebjot.
The oral powder may be mixed with water, milk, applesauce or yoghurt.
Pulveri iekšķīgai lietošanai drīkst sajaukt ar ūdeni, pienu, ābolu biezeni vai jogurtu.
Once the oral powder is mixed with these, it should be used within 6 hours.
Ja pulveris ir sajaukts, to jāizlieto 6 stundu laikā.
In patients with pre-existing conduction problems (second degree or higher atrioventricular or complex
Slimniekiem ar jau esošiem sirds vadīšanas traucējumiem (II pakāpes vai augstāku atrioventrikulāro vai kompleksu Hisa kūlīša blokādi), REYATAZ jālieto piesardzīgi un tikai tad, ja
83 bundle-branch block), REYATAZ should be used with caution and only if the benefits exceed the risk (see section 5.1).
81 derīgums atsver risku (skatīt apakšpunktu 5. 1).
There have been reports of increased bleeding, including spontaneous skin haematomas and haemarthroses, in type A and B haemophiliac patients treated with protease inhibitors.
Ir ziņots par asiņošanas pastiprināšanos, tostarp spontānām ādas hematomām un hemartrozēm, A un B tipa hemofilijas slimniekiem, ko ārstēja ar proteāzes inhibitoriem.
In some patients additional factor VIII was given.
Dažiem pacientiem tika dots papildus VIII faktors.
Diabetics REYATAZ oral powder contains 7.3 g sucrose per 300 mg daily dose.
Diabēta slimniekiem REYATAZ pulveris iekšķīgai lietošanai satur 7, 3 g saharozes 300 mg dienas devā.
This should be taken into account in patients with diabetes mellitus.
Tas jāņem vērā cukura diabēta slimniekiem.
Patients with rare hereditary problems of fructose intolerance, glucose-galactose malabsorption or sucrase-isomaltase insufficiency should not take this medicine.
Slimnieki ar retu iedzimtu fruktozes nepanesamību, traucētu glikozes un galaktozes uzsūkšanos, un saharāzes vai izomaltāzes deficītu nedrīkst lietot šo preparātu.
The long-term consequences of these reactions are currently unknown.
Ķermeņa taukaudu pārsadale ķermeņī un metaboliski traucējumi Kombinēta antiretrovirāla terapija var izraisīt ķermeņa taukaudu pārsadali (lipodistrofiju) HIV pacientiem.
Consideration should be given to the measurement of fasting serum lipids and blood glucose.
Kombinēta antiretrovirāla terapija (CART), tajā skaitā CART ar REYATAZ (ar vai bez ritonavīra), tiek saistīta ar dislipidēmiju. Jādomā arī par seruma lipīdu un glikozes līmeņa asinīs noteikšanu tukšā dūšā.
Alternative antiretroviral therapy to REYATAZ may be considered if jaundice or scleral icterus is unacceptable to a patient.
Ja pacients nevar samierināties ar dzelti vai sklēru ikterus, jādomā par alternatīvu antiretrovirālu terapiju REYATAZ vietā.
84 Indinavir is also associated with indirect (unconjugated) hyperbilirubinaemia due to inhibition of UGT.
Arī indinavīra terapija ir saistīta ar netiešā (nekonjugētā) bilirubīna paaugstināšanos sakarā ar UGT inhibīciju.
Immune reactivation syndrome In HIV-infected patients with severe immune deficiency at the time of institution of combination antiretroviral therapy (CART), an inflammatory reaction to asymptomatic or residual opportunistic pathogens may arise and cause serious clinical conditions, or aggravation of symptoms.
82 Imūnsistēmas reaktivācijas sindroms HIV inficētiem pacientiem, kuriem, uzsākot kombinēto pretretrovīrusu terapiju (combination antiretroviral therapy - CART), ir smags imūndeficīts, var parādīties iekaisuma reakcija uz asimptomātiskiem vai esošiem oportūniskajiem patogēnajiem mikroorganismiem.
Osteonecrosis Although the etiology is considered to be multifactorial (including corticosteroid use, alcohol consumption, severe immunosuppression, higher body mass index), cases of osteonecrosis have been reported particularly in patients with advanced HIV-disease and/ or long-term exposure to combination antiretroviral therapy (CART).
Osteonekroze Tiek ziņots par osteonekrozes gadījumiem, īpaši pacientiem ar progresējošu HIV- slimību un/ vai pacientiem, kuri ilgstoši saņēmuši kombinēto pretretrovīrusu terapiju (combination antiretroviral therapy - CART), lai gan tiek uzskatīts, ka etioloģiju nosaka vairāki faktori (tai skaitā kortikosteroīdu lietošana, alkohola lietošana, smaga imūnsupresija, palielināts ķermeņa masas indekss).
85 REYATAZ oral powder contains aspartame as a sweetening agent.
Fenilketonūrija REYATAZ pulveris iekšķīgai lietošanai satur aspartāmu kā saldinātājvielu.
Aspartame provides a source of phenylalanine and, therefore, may not be suitable for persons with phenylketonuria.
Aspartāms ir fenilalanīna avots un tāpēc tas var nebūt piemērots personām ar fenilketonūriju.
4.5 Interaction with other medicinal products and other forms of interaction
83 4. 5 Mijiedarbība ar citām zālēm un citi mijiedarbības veidi
Other interactions Interactions between atazanavir/ ritonavir and protease inhibitors, antiretroviral agents other than protease inhibitors, and other non-antiretroviral medicinal products are listed in the tables below (increase is indicated as “↑”, decrease as “↓”, no change as “↔”, twice daily as “ BID” and once daily as “ QD”).
Mijiedarbība starp atazanavīru/ ritonavīru un proteāzes inhibitoriem, pretretrovīrusu līdzekļiem, kas nav proteāzes inhibitori, un citiem ne- pretretrovīrusu medikamentiem uzskaitīta tabulās zemāk (darbības pastiprināšanās apzīmēta ar “ ↑ ”, samazināšanās ar “ ↓ ”, bez izmaiņām ar “ ↔ ”, divas reizes dienā ar “ BID ”, vienu reizi dienā ar “ QD ”).
If available, 90% confidence intervals (CI) are shown in parentheses.
Iekavās norādīts 90% ticamības intervāls (CI), ja piemērojams.
86
Didanozīns (buferētās tabletes) 200 mg/ stavudīns 40 mg, abas vienas reizes devas (atazanavīrs 400 mg vienas
Co-administered medicinal
Didanozīnu jāieņem tukšā dūšā 2 stundas pēc REYATAZ/ ritonavīra ↓0. 13 ↓0. 11 ↓0. 16
products (dose in mg)
reizes deva)
(90% CI) (90% CI) (90% CI)
lietošanas ar uzturu. atazanavīrs, (0. 08, 0. 21) (0. 06, 0. 18) (0. 10, 0. 27) 84
concerning
vienalicīgi ar
co-administration
Nav gaidāms, ka
Didanosine (buffered tablets) 200 mg/ stavudine 40 mg, both single dose (atazanavir 400 mg
ddI+d4T (tukšā dūšā) Atazanavīrs,
Didanosine should be taken at the fasted state 2 hours after
REYATAZ/ ritonavīra un stavudīna vienlaicīga lietošana varētu nozīmīgi mainīt stavudīna iedarbību.
single dose)
ieņemot 1 h pēc
atazanavir,
↔1. 03
↓ 0.13
↑1. 12
(0.10, 0.27)
↔1. 03
(fasted)
ddI+d4T (tukšā dūšā)
(0.64, 1.67)
(0. 64, 1. 67)
(0.67, 1.18)
(0. 67, 1. 18)
(0.61, 1.73)
(0. 61, 1. 73)
Atazanavir concentrations were greatly decreased when co-administered with didanosine (buffered tablets) and stavudine.
Atazanavīra koncentrācija ievērojami samazinājās, kad to lietoja kopā ar didanozīnu (buferētās tabletes) un stavudīnu.
Didanosine (enteric coated
Didanozīna (zarnās šķīstošās
Didanosine (with
Didanozīns (ar
↓ 0.66
↓0. 66
↓ 0.62
↓0. 62
↑ 1.25
↑1. 25
capsules) 400 mg single dose (atazanavir 300 mg QD with
kapsulas) 400 mg reizes deva (atazanavīrs 300 mg QD ar
food)
uzturu)
(0.59, 0.73)
(0. 59, 0. 73)
(0.52, 0.74)
(0. 52, 0. 74)
(0.92, 1.69)
(0. 92, 1. 69)
ritonavir 100 mg QD)
ritonavīru 100 mg QD)
No significant effect on atazanavir concentrations was observed when administered with enteric-coated didanosine, but administration with food decreased didanosine concentrations.
Būtisku ietekmi uz atazanavīra koncentrāciju novēroja, lietojot to ar zarnās šķīstošo didanozīnu, bet lietošana kopā ar uzturu samazināja didanozīna koncentrāciju.
Tenofovir disoproxil fumarate
Tenofovīra
↓ 0.78 * ↓ 0.84 * ↓ 0.77 * atazanavir
↓0. 78 * ↓0. 84 * ↓0. 77 * atazanavīrs
300 mg QD (atazanavir 300 mg QD with ritonavir 100 mg QD) studies conducted in HIV- infected patients
dizoproksilfumarāts 300 mg QD (atazanavīrs 300 mg QD ar ritonavīru 100 mg QD) pētījumi veikti ar HIV inficētiem pacientiem
(0.65, 0.94) (0.70, 1.00) (0.57-1.02) * In a combined analysis from several clinical studies, atazanavir/ ritonavir 300/ 100 mg co-administered with tenofovir disoproxil fumarate 300 mg (n=39) was compared to atazanavir/ ritonavir 300/ 100 mg (n=33).
(0. 65, 0. 94) (0. 70, 1. 00) (0. 57- 1. 02) * Kombinētā vairāku klīnisko pētījumu analīzē atazanavīru/ ritonavīru 300/ 100 mg, lietojot vienlaicīgi ar tenofovīra dizoproksilfumarātu 300 mg (n=39), salīdzināja ar atazanavīru/ ritonavīru 300/ 100 mg (n=33).
(1.17, 1.36) ↓ 0.81*
(1. 17, 1. 36)
(1.11, 1.32) ↔ 1.02*
(1. 11, 1. 32)
(1.25, 1.47) ↓ 0.41*
(1. 25, 1. 47)
conducted in HIV infected
atazanavīrs
(0.65, 1.02)
↔1. 02 *
(0.85, 1.24)
(0. 65, 1. 02)
(0.27, 0.60)
(0. 85, 1. 24)
not recommended (see
(0. 27, 0. 60)
patients Antibiotics
nav ieteicama (skatīt apakšpunktu
clarithromycin
klaritromicīns
↑ 1.94
↑1. 94
↑ 1.50
↑1. 50
↑ 2.60
↑2. 60
(1.75, 2.16)
(1. 75, 2. 16)
(1.32, 1.71)
(1. 32, 1. 71)
(2.35, 2.88)
(2. 35, 2. 88)
regarding dose reduction can be made;
ieteikt nevar, tādēļ, vienlaicīgi lietojot
↓ 0.30
↓0. 30
↓ 0.28
↓0. 28
↓ 0.38
↓0. 38
clarithromycin
REYATAZ/ ritonavīra
therefore, caution
klaritromicīns
(0.26, 0.34)
(0. 26, 0. 34)
(0.24, 0.33)
(0. 24, 0. 33)
(0.34, 0.42)
(0. 34, 0. 42)
should be exercised if
un klaritromicīnu, jāievēro piesardzība.
↑ 1.28
↑1. 28
↔ 1.06
↔1. 06
↑ 1.91
↑1. 91
(1.16, 1.43)
(1. 16, 1. 43)
(0.93, 1.20)
(0. 93, 1. 20)
(1.66, 2.21)
(1. 66, 2. 21)
A dose reduction of clarithromycin may result in subtherapeutic concentrations of 14-OH clarithromycin.
Klaritromicīna devas samazināšana var izraisīt subterapeitisku 14- OH klaritromicīna koncentrāciju.
The mechanism of the clarithromycin/ atazanavir interaction is CYP3A4 inhibition.
Klaritromicīna/ atazanavīra mijiedarbības
clarithromycin.
85 mehānisms ir CYP3A4 indukcija.
Ketoconazole 200 mg QD (atazanavir 400 mg QD)
Pretsēnīšu līdzekļi Ketokonazols 200 mg QD (atazanavīrs 400 mg QD)
No significant effect on atazanavir concentrations was observed.
Būtisku ietekmi uz atazanavīra koncentrāciju nenovēroja.
Ketoconazole and itraconazole should be used cautiously with
Ketokonazolu un itrakonazolu, vienlaicīgi ar REYATAZ/ ritonavīru,
Itraconazole, like ketoconazole, is a potent inhibitor as well as a substrate of CYP3A4.
Itrakonazols, līdzīgi kā ketokonazols, ir spēcīgs inhibitors un CYP3A4 pamats.
Low doses of ritonavir (100 mg BID) decreased the Cmax and AUC of voriconazole (90% CI) by an average of 24% (↓ 9% to ↓ 36%) and 39% (↓ 22% to ↓ 52%), respectively.
Zemas ritonavīra devas (100 mg BID) samazināja vorikonazola (90% CI) Cmax un AUC attiecīgi par 24% (↓9% līdz ↓36%) un 39% (↓22% līdz ↓52%).
Administration of voriconazole resulted in a minor decrease in steady state Cmax and AUC of ritonavir (90% CI) with an average of 24% (↓ 6% to ↓ 39%) and 14% (↓ 26% to ↑ 1%), respectively.
Vorikonazola lietošanas rezultātā mazliet samazinājās ritonavīra (90% CI) Cmax un AUC, attiecīgi par 24% (↓6% līdz ↓39%) un 14% (↓26% līdz ↑1%).
not recommended unless an assessment of the benefit/ risk to the patient justifies the use of voriconazole (see section 4.4).
vienlaicīga lietošana nav ieteicama, ja vien vorikonazola lietošanu neattaisno pacienta ieguvumu/ risku novērtējums (skatīt apakšpunktu 4. 4).
atazanavir ↓ 0.82 ↓ 0.86 ↓ 0.72
ar REYATAZ un
88
rifabutīns
Co-administered medicinal
(15. 97, 30. 34)
Medicinal
(5. 90, 11. 40)
AUC
(30. 1, 190. 0)
Cmax
ritonavīru.
Cmin
Rifampicīns
Recommendations
Rifampicīna un REYATAZ
products (dose in mg)
rezistences attīstību.
product assessed
ļoti
(90% CI) (90% CI) (90% CI)
nelielām ritonavīra devām ir kontrindicēta (skatīt apakšpunktu 4. 3).
concerning
Famotidīns 40 mg BID
co-administration
↓ 0. 82 ↓0. 86 atazanavīrs
(atazanavir 300 mg QD with
↓0. 72
(0.75, 0.89)
Nav nepieciešama
(0.79, 0.94)
(atazanavīrs 300 mg QD un ritonavīrs 100 mg QD)
(0.64, 0.81)
(0. 75, 0. 89) (0. 79, 0. 94)
of REYATAZ/
(0. 64, 0. 81)
ritonavir 100 mg QD) Proton pump inhibitors
REYATAZ un ritonaviīra devas
Although not studied, similar results are expected with other H2-receptor antagonists.
Kaut arī nav veikti pētījumi, līdzīgi rezultāti sagaidāmi, lietojot citus H2- receptoru antagonistus.
The relevance of these data for HIV infected patients is unknown since the intragastric pH may be higher in this population.
Doto datu saistība HIV inficētiem pacientiem pielāgošana, vienlaikus lietojot H2- receptoru nav zināma, tā kā kuņģa pH līmenis šiem pacientiem varētu būt antagonistus vienreiz paaugstināts.
Therefore, the magnitude of this effect may be more pronounced.
Tādēļ šis efekts varētu būt vairāk izteikts.
The mechanism of interaction is decreased solubility of atazanavir as intra- gastric pH increases with H2 blockers.
Mijiedarbības dienā kopā ar ēdienu. mehānisms ir atazanavīra šķīdības samazināšanās, jo kuņģa pH līmenis H2- blokatoru ietekmē palielinās.
ritonavir is required when co-administered with an H2-receptor antagonist, all as a single daily dose with food.
No atazanavīra koncentrācijas samazināšanās varētu izvairīties, īslaicīgi nodalot REYATAZ un H2- receptoru
Reductions in atazanavir concentrations may be avoided by temporal separation of REYATAZ and an H2-receptor antagonist as follows:
300 mg REYATAZ kopā ar 100 mg ritonavīra vienrez dienā kopā ar ēdienu, H2- receptoru antagonistus nozīmējot 2 stundas pirms un vismaz 10 stundas pēc tam.
REYATAZ 300 mg with ritonavir 100 mg once daily with food, 2 hours before and at least 10 hours following the administration of an H2-receptor antagonist.
Protonu sūkņa inhibitori Omeprazols 40 mg QD
Omeprazole 40 mg QD
(atazanavīrs 400 mg QD un
atazanavir (am):
2 h pēc
2
0. 35
Co-administration of
sūkņa inhibitoru
(atazanavir 400 mg QD with
ritonavīrs 100 mg QD) Omeprazols 20 mg QD
0.39 0.44 0.35 hr after
omeprazola
REYATAZ/ ritonavir
(0. 35, 0. 45)
ritonavir 100 mg QD)
(0. 38, 0. 51)
(0.35, 0.45) (0.38, 0.51) (0.29, 0.41) omeprazole
(0. 29, 0. 41)
Omeprazole 20 mg QD (atazanavir 400 mg QD with ritonavir 100 mg QD)
(atazanavīrs 400 mg QD un
atazanavir (am):
1 h pēc
1 ↓ 0.70* ↓ 0.69* ↓ 0.69* hr after (0.57, 0.86) (0.58, 0.83) (0.54, 0.88) omeprazaole * When compared to atazanavir 300 mg QD with ritonavir 100 mg QD
REYATAZ/ ritonavīrs