qanastek/EMEA-V3 huggingface dataset:
pancreatitis, dysphagia, abdominal discomfort, stomach discomfort, diarrhoea
pankreatīts, disfāgija, diskomforta sajūta vēdera rajonā, caureja
Renal and urinary disorders:
Nieru un urīnizvades sistēmas traucējumi:
urinary incontinence, urinary retention
urīna nesaturēšana, urīna retence
Skin and subcutaneous tissue disorders:
Ādas un zemādas audu bojājumi:
rash, photosensitivity reaction, alopecia, hyperhidrosis
izsitumi, fotosensitivitātes reakcijas, alopēcija, hiperhidroze
29
29 Skeleta- muskuļu un saistaudu sistēmas bojājumi:
Endocrine disorders:
Endokrīnās sistēmas traucējumi:
hyperglycaemia, diabetes mellitus, diabetic ketoacidosis, diabetic hyperosmolar coma
hiperglikēmija, cukura diabēts, diabētiskā ketoacidoze, diabētiskā hiperosmolārā koma
Metabolism and nutrition disorders:
Vielmaiņas un uztures traucējumi:
weight gain, weight decreased, anorexia, hyponatremia
svara pieaugums, svara samazināšanās, anoreksija, hiponatriēmija
Vascular disorders:
Asinsvadu sistēmas traucējumi:
syncope, hypertension, thromboembolic events
sinkope, hipertensija, tromboembolisms
General disorders and administration site conditions:
Vispārēji traucējumi un reakcijas ievadīšanas vietā:
temperature regulation disorder (e. g. hypothermia, pyrexia), chest pain, peripheral oedema
termoregulācijas traucējumi (piem., hipotermija, drudzis), sāpes krūškurvī, perifēriskā tūska
Immune system disorders:
Imūnās sistēmas traucējumi:
allergic reaction (e. g. anaphylactic reaction, angioedema including swollen tongue, tongue oedema, face oedema, pruritus, or urticaria)
alerģiskas reakcijas (piemēram, anafilaktiska reakcija, angioedēma, to skaitā pietūkusi mēle, mēles tūska, sejas tūska, nieze un nātrene)
Hepatobiliary disorders:
Aknu un/ vai žults izvades sistēmas traucējumi:
jaundice, hepatitis, increased Alanine Aminotransferase (ALT), increased Aspartate Aminotransferase (AST), increased Gamma Glutamyl Transferase (GGT), increased alkaline phosphatase
dzelte, hepatīts, alanīnaminotransferāzes (AlAT) un aspartātaminotransferāzes (AsAT), gamma glutamiltransferāzes (GGT) paaugstināšanās, sārmainās fosfatāzes līmeņa paaugstināšanās
Reproductive system and breast disorders:
Reproduktīvās sistēmas traucējumi un krūts slimības:
priapism
priapisms
Psychiatric disorders:
Psihiskie traucējumi:
agitation, nervousness; suicide attempt, suicidal ideation, and completed suicide (see section 4.4)
uzbudinājums, nervozitāte; pašnāvības mēģinājums, pašnāvības domas un pašnāvība (skatīt apakšpunktu 4. 4)
In clinical trials and post-marketing experience, accidental or intentional acute overdosage of aripiprazole alone was identified in adult patients with reported estimated doses up to 1,260 mg with no fatalities.
Klīniskajos pētījumos un pēcreģistrācijas novērojumos atklāta nejauša vai tīša tikai aripiprazola pārdozēšana pieaugušajiem devā līdz 1260 mg bez letāliem gadījumiem.
The potentially medically important signs and symptoms observed included lethargy, increased blood pressure, somnolence, tachycardia, nausea, vomiting and diarrhoea.
Novērotās iespējami klīniski nozīmīgās pazīmes un simptomi iekļāva letarģiju, paaugstinātu asinsspiedienu, miegainību, tahikardiju, sliktu dūšu, vemšanu un caureju.
In addition, reports of accidental overdose with aripiprazole alone (up to 195 mg) in children have been received with no fatalities.
Bez tam ziņots par netīšu tikai aripiprazola pārdozēšanu (līdz 195 mg) bērniem bez letāliem gadījumiem.
The potentially medically serious signs and symptoms reported included somnolence, transient loss of consciousness and extrapyramidal symptoms.
Potenciāli nopietni medicīniski simptomi bija miegainība, pārejošs samaņas zudums un ekstrapiramidālie simptomi.
Management of overdose should concentrate on supportive therapy, maintaining an adequate airway, oxygenation and ventilation, and management of symptoms.
Pārdozēšanas ārstēšanā uzmanība jāvelta atbalstošai terapijai, nodrošinot elpceļu caurlaidību, oksigenāciju un ventilāciju, kā arī veicot simptomātiskus pasākumus.
The possibility of multiple medicinal product involvement should be considered.
Jāpatur prātā, ka iespējams ir lietotas daudzas zāles.
Therefore cardiovascular monitoring should be started immediately and should include continuous electrocardiographic monitoring to detect possible arrhythmias.
Tādēļ nekavējoties jāuzsāk kardiovaskulārā monitorēšana, tostarp nepārtraukta elektrokardiogrāfiskā monitorēšana, lai konstatētu iespējamu aritmiju.
Following any confirmed or suspected overdose with aripiprazole, close medical supervision and monitoring should continue until the patient recovers.
Ja ir aizdomas par aripiprazola pārdozēšanu vai arī ja tā ir apstiprinājusies, jānodrošina stingra medicīniska novērošana un ārstēšana, līdz tiek panākta uzlabošanās.
Activated charcoal (50 g), administered one hour after aripiprazole, decreased aripiprazole Cmax by about 41% and AUC by about 51%, suggesting that charcoal may be effective in the treatment of overdose.
Aktivētā ogle (50 g), ko ordinēja vienu stundu pēc aripiprazola, samazināja aripiprazola Cmax apmēram par 41% un AUC apmēram par 51%; tas nozīmē, ka aktīvētā ogle varētu būt efektīva pārdozēšanas ārstēšanai.
Although there is no information on the effect of haemodialysis in treating an overdose with aripiprazole, haemodialysis is unlikely to be useful in overdose management since aripiprazole is highly bound to plasma proteins.
Lai gan nav informācijas par hemodialīzes efektivitāti aripiprazola pārdozēšanas ārstēšanā, ņemot vērā, ka aripiprazols lielā mērā saistās ar plazmas proteīniem, maz ticams, ka hemodialīze varētu būt noderīga.
Pharmacotherapeutic group: antipsychotics, ATC code:
Farmakoterapeitiskā grupa: antipsihotisks līdzeklis, ATĶ kods:
30 It has been proposed that aripiprazole’ s efficacy in schizophrenia and Bipolar I Disorder is mediated through a combination of partial agonism at dopamine D2 and serotonin 5HT1a receptors and antagonism of serotonin 5HT2a receptors.
Uzskata, ka aripiprazola efektivitāte šizofrēnijas un bipolāri afektīvu traucējumu ārstēšanā saistīta ar tā parciālu agonistisku iedarbi uz dopamīna D2 un serotonīna 5HT1a receptoriem kombinēti ar antagonismu pret serotonīna 5HT2a receptoriem.
Aripiprazole exhibited antagonist properties in animal models of dopaminergic hyperactivity and agonist properties in animal models of dopaminergic hypoactivity.
Aripiprazolam ir antagonista īpašības dopamīnerģiskas hiperaktivitātes dzīvnieku modeļos un agonista īpašības dopamīnerģiskas hipoaktivitātes dzīvnieku modeļos.
Aripiprazole exhibited high binding affinity in vitro for dopamine D2 and D3, serotonin 5HT1a and 5HT2a receptors and moderate affinity for dopamine D4, serotonin 5HT2c and 5HT7, alpha-1 adrenergic and histamine H1 receptors.
Aripiprazolam ir augsta saistīšanās afinitāte in vitro ar dopamīna D2 un D3, serotonīna 5HT1a un 5HT2a receptoriem un mērena afinitāte pret dopamīna D4, serotonīna 5HT2c un 5HT7, alfa 1 adrenerģiskiem un histamīna H1 receptoriem.
Aripiprazole also exhibited moderate binding affinity for the serotonin reuptake site and no appreciable affinity for muscarinic receptors.
Aripiprazolam piemīt arī mērena saistīšanās afinitāte pret serotonīna atpakaļsaistīšanas vietu un nav manāmas afinitātes pret muskarīna receptoriem.
Interaction with receptors other than dopamine and serotonin subtypes may explain some of the other clinical effects of aripiprazole.
Mijiedarbība ar citiem receptoriem, ne tikai ar dopamīna un serotonīna receptoru apakštipiem, var izskaidrot dažus citus aripiprazola klīniskos efektus.
Aripiprazole doses ranging from 0.5 to 30 mg administered once a day to healthy subjects for 2 weeks produced a dose-dependent reduction in the binding of 11C-raclopride, a D2/ D3 receptor ligand, to the caudate and putamen detected by positron emission tomography.
Aripiprazola devas 0, 5- 30 mg diapazonā, ko ordinēja vienu reizi dienā uz 2 nedēļām veseliem brīvprātīgiem, devas atkarīgi mazināja 11C- rakloprīda, kas ir D2/ D3 receptoru ligands, saistīšanos caudatum and putamen apvidū; to atklāja pozitronu emisijas tomogrāfijā.
Further information on clinical trials:
Papildus informācija no klīniskiem pētījumiem:
Schizophrenia:
Šizofrēnija:
In three short-term (4 to 6 weeks) placebo-controlled trials involving 1,228 schizophrenic patients, presenting with positive or negative symptoms, aripiprazole was associated with statistically significantly greater improvements in psychotic symptoms compared to placebo.
Trīs īslaicīgos (4- 6 nedēļas) placebo kontrolētos pētījumos, kur bija iekļauti 1228 šizofrēnijas slimnieki ar pozitīviem vai negatīviem simptomiem, aripiprazola terapija uzrādīja statistiski nozīmīgi lielāku psihozes simptomu uzlabošanos nekā placebo.
ABILIFY is effective in maintaining the clinical improvement during continuation therapy in patients who have shown an initial treatment response.
ABILIFY ir efektīvs klīniskās uzlabošanās uzturēšanai ilgstošā terapijā slimniekiem, kam bija sākotnēja uzlabošanās.
In a haloperidol-controlled trial, the proportion of responder patients maintaining response to medicinal product at 52-weeks was similar in both groups (aripiprazole 77% and haloperidol 73%).
Ar haloperidolu kontrolētā pētījumā slimnieku proporcija ar reakciju uz zālēm, kam tā saglabājās uz 52 terapijas nedēļu, bija līdzīga abās grupās (aripiprazolam 77% un haloperidolam 73%).
The overall completion rate was significantly higher for patients on aripiprazole (43%) than for haloperidol (30%).
Kopējais pētījuma pabeigšanas procents slimniekiem, kas saņēma aripiprazolu, bija ievērojami lielāks (43%) nekā tiem, kas saņēma haloperidolu (30%).
Actual scores in rating scales used as secondary endpoints, including PANSS and the Montgomery-Asberg Depression Rating Scale showed a significant improvement over haloperidol.
Faktiskais punktu skaits pēc vērtējumu skalām, ko lietoja kā sekundārus kritērijus, tostarp PANSS un Montgomerija Asberga Depresijas vērtēšanas skala, parādīja ievērojami lielāku uzlabošanos, salīdzinot ar haloperidolu.
In a 26-week, placebo-controlled trial in stabilised patients with chronic schizophrenia, aripiprazole had significantly greater reduction in relapse rate, 34% in aripiprazole group and 57% in placebo.
26 nedēļas ilgā ar placebo kontrolētā pētījumā ar stabilizētiem hroniskas šizofrēnijas slimniekiem aripiprazols uzrādīja nozīmīgāku recidīvu mazināšanos, 34% aripiprazola grupā un 57% placebo grupā.
Weight gain: in clinical trials aripiprazole has not been shown to induce clinically relevant weight gain.
Svarā pieņemšanās: klīniskos pētījumos aripiprazols neizraisīja klīniski nozīmīgu svarā pieņemšanos.
In a 26-week, olanzapine-controlled, double-blind, multi-national study of schizophrenia which included 314 patients and where the primary end-point was weight gain, significantly less patients had at least 7% weight gain over baseline (i. e. a gain of at least 5.6 kg for a mean baseline weight of ~80.5 kg) on aripiprazole (N= 18, or 13% of evaluable patients), compared to olanzapine (N= 45, or 33% of evaluable patients).
26 nedēļas ilgā ar olanzapīnu kontrolētā dubultaklās metodes starptautiskā šizofrēnijas pētījumā, kur bija iekļauti 314 pacienti un kur primārais vērtēšanas kritērijs bija svarā pieņemšanās, ievērojami mazākam pacientu skaitam bija vismaz 7% svarā pieņemšanās, attiecinot uz sākumstāvokli (proti, vismaz 5, 6 kg, ja sākumstāvokļa svars ir ~ 80, 5 kg) aripiprazola grupā (N= 18, vai 13% no vērtētiem pacientiem), salīdzinot ar olanzapīnu (N= 45, vai 33% no vērtētiem pacientiem).
Manic episodes in Bipolar I Disorder:
Bipolāri afektīvu traucējumu mānijas epizodes:
In two 3-week, flexible-dose, placebo-controlled monotherapy trials involving patients with a manic or mixed episode of Bipolar I Disorder, aripiprazole demonstrated superior efficacy to placebo in reduction of manic symptoms over 3 weeks.
Divos 3 nedēļas ilgos, pielāgojamas devas, placebo kontrolētos monoterapijas pētījumos, kuros bija iesaistīti pacienti ar mānijas vai jauktu epizodi bipolāri afektīvu traucējumu gadījumos, aripiprazols uzrādīja labāku efektivitāti pār placebo mānijas simptomu samazināšanā 3 nedēļu periodā.
These trials included patients with or without psychotic features and with or without a rapid-cycling course.
Pētījumos iekļautie pacienti bija ar un bez psihotiskām iezīmēm un ar un bez ātras atkārtošanās.
In one 3-week, fixed-dose, placebo-controlled monotherapy trial involving patients with a manic or mixed episode of Bipolar I Disorder, aripiprazole failed to demonstrate superior efficacy to placebo.
Vienā 3 nedēļas ilgā, noteiktas devas, placebo kontrolētā monoterapijas pētījumā, kurā bija iesaistīti pacienti ar mānijas vai jauktu epizodi bipolāri afektīvu traucējumu gadījumos, aripiprazolam neizdevās uzrādīt labāku efektivitāti pār placebo.
In two 12-week, placebo- and active-controlled monotherapy trials in patients with a manic or mixed episode of Bipolar I Disorder, with or without psychotic features, aripiprazole demonstrated superior efficacy to placebo at week 3 and a maintenance of effect comparable to lithium or haloperidol at week 12.
Divos 12 nedēļas ilgos, placebo un aktīvās vielas kontrolētos monoterapijas pētījumos, kuros bija iesaistīti pacienti ar mānijas vai jauktu epizodi bipolāri afektīvu traucējumu gadījumos, ar vai bez psihotiskām iezīmēm, aripiprazols uzrādīja labāku efektivitāti pār placebo 3. nedēļā un efekta noturību
Aripiprazole also demonstrated a comparable proportion of patients in symptomatic remission from mania as lithium or haloperidol at week 12.
12. nedēļā aripiprazols uzrādīja arī lielāku skaitu pacientu skaitu ar simptomātisku mānijas remisiju nekā litijs un haloperidols.
In a 6-week, placebo-controlled trial involving patients with a manic or mixed episode of Bipolar I Disorder, with or without psychotic features, who were partially non-responsive to lithium or valproate monotherapy for 2 weeks at therapeutic serum levels, the addition of aripiprazole as adjunctive therapy resulted in superior efficacy in reduction of manic symptoms than lithium or valproate monotherapy.
6 nedēļas ilgā, placebo kontrolētā pētījumā, kurā bija iesaistīti pacienti ar mānijas vai jauktu epizodi bipolāri afektīvu traucējumu gadījumos, ar vai bez psihotiskām iezīmēm, kuriem 2 nedēļu ilga litija vai valproāta monoterapija pie terapeitiskās zāļu koncentrācijas plazmā bija daļēji neveiksmīga, aripiprazola papildterapijas pievienošana uzrādīja lielāku efektivitāti mānijas siptomu samazināšanā nekā litija vai valproāta monoterapija.
31 In a 26-week, placebo-controlled trial, followed by a 74-week extension, in manic patients who achieved remission on aripiprazole during a stabilization phase prior to randomization, aripiprazole demonstrated superiority over placebo in preventing bipolar recurrence, primarily in preventing recurrence into mania but failed to demonstrate superiority over placebo in preventing recurrence into depression.
26 nedēļas ilgā, placebo kontrolētā pētījumā, kuram sekoja 74 nedēļas ilgs pētījuma pagarinājums mānijas pacientiem, kas pirms randomizācijas sasniedza remisiju ar aripiprazolu stabilizācijas fāzē, aripiprazols demonstrēja pārākumu pār placebo bipolāro traucējumu recidīvu profilaksē, galvenokārt, mānijas recidīvu profilaksē, bet tam neizdevās uzrādīt labāku efektivitāti pār placebo depresijas recidīvu profilaksē.
Aripiprazole is well absorbed, with peak plasma concentrations occurring within 3-5 hours after dosing.
Aripiprazols tiek labi absorbēts, maksimālo koncentrāciju plazmā novēro 3- 5 stundās pēc ieņemšanas.
Aripiprazole undergoes minimal pre-systemic metabolism.
Aripiprazols ir minimāli pakļauts pre- sistēmiskam metabolismam.
The absolute oral bioavailability of the tablet formulation is 87%.
Absolūtā perorālā biopieejamība tablešu zāļu formai ir 87%.
There is no effect of a high fat meal on the pharmacokinetics of aripiprazole.
Aripiprazola farmakokinētiku neietekmē lielu tauku daudzumu saturošs ēdiens.
Distribution:
Izplatīšanās:
Aripiprazole is widely distributed throughout the body with an apparent volume of distribution of 4.9 l/ kg, indicating extensive extravascular distribution.
Aripiprazols plaši izplatās organismā, teorētiskais izplatīšanās tilpums ir 4, 9 l/ kg, kas norāda uz ekstravaskulāru izplatīšanos.
At therapeutic concentrations, aripiprazole and dehydro-aripiprazole are greater than 99% bound to serum proteins, binding primarily to albumin.
Terapeitiskās koncentrācijās aripiprazols un dehidro- aripiprazols vairāk nekā 99% apmērā ir saistīts ar seruma proteīniem, galvenokārt ar albumīnu.
Aripiprazole is extensively metabolised by the liver primarily by three biotransformation pathways: dehydrogenation, hydroxylation, and N-dealkylation.
Aripiprazols lielā mērā tiek metabolizēts, galvenokārt aknās trīs biotransformācijas ceļos: dehidrogenācija, hydroksilācija un N- dealkilēšana.
Based on in vitro studies, CYP3A4 and CYP2D6 enzymes are responsible for dehydrogenation and hydroxylation of aripiprazole, and N-dealkylation is catalysed by CYP3A4.
Pamatojoties uz pētījumiem in vitro, CYP3A4 un CYP2D6 enzīmi nodrošina aripiprazola dehidrogenāciju un hidroksilācija, bet N- dealkilēšanu katalizē CYP3A4.
At steady state, dehydro-aripiprazole, the active metabolite, represents about 40% of aripiprazole AUC in plasma.
Sistēmiskā cirkulācijā galvenokārt ir aripiprazols, bet dehidro- aripiprazols līdzsvara koncentrācijas stāvoklī sastāda 40% no aripiprazola AUC plazmā.
The mean elimination half-lives for aripiprazole are approximately 75 hours in extensive metabolisers of CYP2D6 and approximately 146 hours in poor metabolisers of CYP2D6.
Aripiprazola vidējais eliminācijas pusperiods ir apmēram 75 stundas CYP2D6 stipriem metabolizētājiem un 146 stundas CYP2D6 vājiem metabolizētājiem.
The total body clearance of aripiprazole is 0.7 ml/ min/ kg, which is primarily hepatic.
Aripiprazola kopējais klīrenss ir 0, 7 ml/ min/ kg, galvenokārt hepātiskais.
Following a single oral dose of [14C]-labelled aripiprazole, approximately 27% of the administered radioactivity was recovered in the urine and approximately 60% in the faeces.
Pēc atsevišķas [14C] - iezīmēta aripiprazola devas aptuveni 27% radioaktivitātes tika atgūti urīnā un 60% izkārnījumos.
Less than 1% of unchanged aripiprazole was excreted in the urine and approximately 18% was recovered unchanged in the faeces.
Mazāk par 1% nepārmainīta aripiprazola tika ekskretēts urīnā un aptuveni 18% tika atgūti nepārmainīti kā aripiprazols izkārnījumos.
Pharmacokinetics in special patient groups
Farmakokinētika īpašām pacientu grupām
Elderly:
Vecāka gadagājuma cilvēki:
There are no differences in the pharmacokinetics of aripiprazole between healthy elderly and younger adult subjects, nor is there any detectable effect of age in a population pharmacokinetic analysis in schizophrenic patients.
Nav aripiprazola farmakokinētikā atšķirības starp veseliem vecāka gadagājuma cilvēkiem un jauniem pieaugušajiem, nav atklāta vecuma ietekme arī populācijas farmakokinētikas analīzē šizofrēnijas slimniekiem.
Gender:
Dzimums:
There are no differences in the pharmacokinetics of aripiprazole between healthy male and female subjects nor is there any detectable effect of gender in a population pharmacokinetic analysis in schizophrenic patients.
Nav aripiprazola farmakokinētikā atšķirības starp veseliem vīriešu un sieviešu kārtas indivīdiem, nav atklāta dzimuma ietekme arī populācijas farmakokinētikas analīzē šizofrēnijas slimniekiem.
Smoking and Race:
32 Smēķēšana un rase:
Population pharmacokinetic evaluation has revealed no evidence of clinically significant race-related differences or effects from smoking upon the pharmacokinetics of aripiprazole.
Farmakokinētikas izvērtēšana populācijā neatklāja ar rasi saistītas klīniski nozīmīgas atšķirības vai smēķēšanas ietekmi uz aripiprazola farmakokinētiku.
Renal Disease:
Nieru slimība:
The pharmacokinetic characteristics of aripiprazole and dehydro-aripiprazole were found to be similar in patients with severe renal disease compared to young healthy subjects.
Konstatēts, ka aripiprazola un dehidro- aripiprazola farmakokinētika slimniekiem ar smagu nieru slimību un veseliem jauniem cilvēkiem ir līdzīga.
32 Hepatic Disease:
Aknu slimība:
A single-dose study in subjects with varying degrees of liver cirrhosis (Child-Pugh Classes A, B, and C) did not reveal a significant effect of hepatic impairment on the pharmacokinetics of aripiprazole and dehydro-aripiprazole, but the study included only 3 patients with Class C liver cirrhosis, which is insufficient to draw conclusions on their metabolic capacity.
Vienas devas pētījums cilvēkiem ar dažādas pakāpes aknu cirozi (Child- Pugh klase A, B un C) neatklāja aknu funkcijas traucējumu nozīmīgu ietekmi uz aripiprazola un dehidro- aripiprazola farmakokinētiku, bet pētījumā bija tikai 3 slimnieki ar C klases aknu cirozi, kas nav pietiekoši, lai izdarītu secinājumus par metabolizēšanas spēju.
Non-clinical safety data revealed no special hazard for humans based on conventional studies of safety pharmacology, repeat-dose toxicity, genotoxicity, carcinogenic potential, and toxicity to reproduction.
Ne- klīniskajos standartpētījumos iegūtie dati par farmakoloģisko drošību, atkārtotu devu toksicitāti, genotoksicitāti, iespējamu kancerogenitāti un toksisku ietekmi uz reproduktivitāti neliecina par īpašu risku cilvēkam.
Toxicologically significant effects were observed only at doses or exposures that were sufficiently in excess of the maximum human dose or exposure, indicating that these effects were limited or of no relevance to clinical use.
Tas liecina, ka klīnikā šiem efektiem ir ierobežota nozīme vai arī tie nav būtiski.
These included: dose-dependent adrenocortical toxicity (lipofuscin pigment accumulation and/ or parenchymal cell loss) in rats after 104 weeks at 20 to 60 mg/ kg/ day (3 to 10 times the mean steady-state AUC at the maximum recommended human dose) and increased adrenocortical carcinomas and combined adrenocortical adenomas/ carcinomas in female rats at 60 mg/ kg/ day (10 times the mean steady-state AUC at the maximum recommended human dose).
Tie bija: devas atkarīgs adrenokortikāls toksiskums žurkām (lipofuscīna pigmenta uzkrāšanās un/ vai parenhimatozo šūnu zudums) pēc 104 nedēļām ar 20 līdz 60 mg/ kg/ dienā (vidējais AUC līdzsvara koncentrācijas stāvoklī 3 līdz 10 reizes lielāks nekā pēc maksimālās cilvēkam rekomendētās devas) un adrenokortikālu karcinomu un kombinētu adrenokortikālu adenomu/ karcinomu pieaugums žurku mātītēm ar 60 mg/ kg/ dienā (vidējais AUC līdzsvara koncentrācijas stāvoklī 10 reizes lielāks nekā pēc maksimālās cilvēkam rekomendētās devas).
The highest nontumorigenic exposure in female rats was 7 times the human exposure at the recommended dose.
Augstākā kancerogenitāti neizraisoša iedarbība žurku mātītēm bija 7 reizes lielāka par rekomendēto devu cilvēkiem.
An additional finding was cholelithiasis as a consequence of precipitation of sulphate conjugates of hydroxy metabolites of aripiprazole in the bile of monkeys after repeated oral dosing at 25 to 125 mg/ kg/ day (1 to 3 times the mean steady-state AUC at the maximum recommended clinical dose or 16 to 81 times the maximum recommended human dose based on mg/ m2).
Papildus atrade pētījumā ar pērtiķiem bija žultsakmeņi kā sekas aripiprazola hidroksimetabolīta sulfāta konjugāta precipitācijai žultī pēc 25 līdz 125 mg/ kg/ dienā atkārtotām devām iekšķīgi (vidējais AUC līdzsvara koncentrācijas stāvoklī vienāds vai līdz 3 reizes lielāks nekā pēc maksimālās klīnikā rekomendētās devas, vai tāda deva, kas 16 līdz 81 reizes lielāka par cilvēkam rekomendēto devu, rēķinot mg/ m2).
However, the concentrations of the sulphate conjugates of hydroxy aripiprazole in human bile at the highest dose proposed, 30 mg per day, were no more than 6% of the bile concentrations found in the monkeys in the 39-week study and are well below (6%) their limits of in vitro solubility.
Tomēr aripiprazola hidroksimetabolīta sulfāta konjugāta koncentrācija cilvēka žultī pēc augstākās ieteiktās devas 30 mg dienā nebija lielāka par 6% no koncentrācijas žultī pērtiķiem 39 nedēļu pētījumā, un tā bija stipri zemāka par in vitro šķīdības robežu.
Based on results of a full range of standard genotoxicity tests, aripiprazole was considered non-genotoxic.
Pamatojoties uz pilna apjoma genotoksicitātes izpētes testu rezultātiem uzskata, ka aripiprazols nav genotoksisks.
Aripiprazole did not impair fertility in reproductive toxicity studies.
Aripiprazols nepasliktināja fertilitāti reprodukcijas toksiskuma pētījumos.
Developmental toxicity, including dose-dependent delayed foetal ossification and possible teratogenic effects, were observed in rats at doses resulting in subtherapeutic exposures (based on AUC) and in rabbits at doses resulting in exposures 3 and 11 times the mean steady-state AUC at the maximum recommended clinical dose.
Toksiska ietekme uz attīstību, tostarp no devas atkarīga augļa ossifikācijas atpalikšana un varbūtēji teratogeniski efekti, tika novēroti žurkām devās, kas radīja subterapeitisku iedarbību (vērtējot pēc AUC) un trušiem ar devām, kas līdzsvara koncentrācijas stāvoklī radīja 3 un 11 reizes lielāku vidējo iedarbību (AUC) nekā pēc maksimālās klīnikā rekomendētās devas.
Maternal toxicity occurred at doses similar to those eliciting developmental toxicity.
Toksiskums mātītei tika konstatēts devās, kas līdzīgas tām, kas izraisa toksisku ietekmi uz attīstību.
Lactose monohydrate Maize starch Microcrystalline cellulose Hydroxypropyl cellulose Magnesium stearate
Laktozes monohidrāts Kukurūzas ciete Mikrokristaliskā celuloze Hidroksipropilceluloze Magnija stearāts
Yellow iron oxide (E172)
33 Dzeltenais dzelzs oksīds (E172)
33 6.4 Special precautions for storage
6. 4 Īpaši uzglabāšanas nosacījumi
Store in the original package in order to protect from moisture.
Zālēm nav nepieciešami īpaši uzglabāšanas apstākļi.
Aluminium perforated unit dose blisters in cartons of 14 x 1, 28 x 1, 49 x 1, 56 x 1, 98 x 1 tablets.
Alumīnija blisteri ar reizes devu katrā ligzdā, iepakoti kartona kastītēs saturošas 14 x 1, 28 x 1, 49 x 1, 56 x 1, 98 x 1 tabletes.
Hunton House Highbridge Business Park, Oxford Road Uxbridge - Middlesex UB8 1HU - United Kingdom
Hunton House Highbridge Business Park, Oxford Road Uxbridge - Middlesex UB8 1HU - Lielbritānija
Date of first authorisation:
Reģistrēts:
4 June 2004
2004. gada 4. jūnijā.
Detailed information on this product is available on the website of the European Medicines Agency (EMEA) http: / /www. emea. europa. eu/
Sīkāka informācija par šīm zālēm ir pieejama Eiropas zāļu aģentūras (EMEA) mājas lapā http: // www. emea. europa. eu /
ABILIFY 30 mg tablets
ABILIFY 30 mg tabletes
Each tablet contains 30 mg of aripiprazole.
Katra tablete satur 30 mg aripiprazole.
186.54 mg lactose per tablet
186, 54 mg laktozes katrā tabletē.
Tablet Round and pink, engraved with "A-011" and "30" on one side.
Tablete Apaļa un rozā, iegravēts "A- 011" un "30" vienā pusē.
ABILIFY is indicated for the treatment of schizophrenia.
ABILIFY ir indicēts šizofrēnijas ārstēšanai.
ABILIFY is indicated for the treatment of moderate to severe manic episodes in Bipolar I Disorder and for the prevention of a new manic episode in patients who experienced predominantly manic episodes and whose manic episodes responded to aripiprazole treatment (see section 5.1).
ABILIFY ir indicēts vidēji smagu vai smagu mānijas epizožu ārstēšanai bipolāri afektīvu traucējumu gadījumos un atkārtotu mānijas epizožu profilaksei pacientiem, kuriem pārsvarā bija mānijas epizodes un kuru mānijas epizodes izdevies mazināt ar aripiprazolu (skatīt apakšpunktu 5. 1).
The recommended starting dose for ABILIFY is 10 or 15 mg/ day with a maintenance dose of 15 mg/ day administered on a once-a-day schedule without regard to meals.
ABILIFY rekomendētā sākotnējā deva ir 10 vai 15 mg dienā ar balstdevu 15 mg vienu reizi dienā, ko ieņem neatkarīgi no ēdienreizēm.
ABILIFY is effective in a dose range of 10 to 30 mg/ day.
ABILIFY ir efektīvs devās no 10 līdz 30 mg dienā.
Enhanced efficacy at doses higher than a daily dose of 15 mg has not been demonstrated although individual patients may benefit from a higher dose.
Nav pierādīts, ka lielākām devām par 15 mg devu būtu augstāka efektivitāte, tomēr atsevišķos gadījumos ir novērota uzlabošanās pēc lielākām devām.
The maximum daily dose should not exceed 30 mg.
Maksimālā dienas deva nedrīkst pārsniegt 30 mg.
Manic episodes:
Mānijas epizodes:
The recommended starting dose for ABILIFY is 15 mg administered on a once-a-day schedule without regard to meals as monotherapy or combination therapy (see section 5.1).
ABILIFY rekomendētā sākotnējā deva ir 15 mg vienu reizi dienā, ko ieņem neatkarīgi no ēdienreizēm kā monoterapiju vai kombinēto terapiju (skatīt apakšpunktu 5. 1).
Some patients may benefit from a higher dose.
Dažiem pacientiem ir novērota uzlabošanās pēc lielākām devām.
Recurrence prevention of manic episodes in Bipolar I Disorder:
Bipolāri afektīvu traucējumu mānijas epizožu recidīvu profilakse:
For preventing recurrence of manic episodes in patients who have been receiving aripiprazole, continue therapy at the same dose.
Mānijas epizožu recidīvu profilaksei pacientiem, kas iepriekš saņēmuši un joprojām saņem aripiprazolu, turpina terapiju ar to pašu devu.
Adjustments of daily dosage, including dose reduction should be considered on the basis of clinical status.
Dienas devas piemērošana, ieskaitot devas samazināšanu, jāveic pamatojoties uz klīnisko stāvokli.
Children and adolescents: there is no experience in children and adolescents under 18 years of age.
Bērniem un pusaudžiem: nav pieredzes lietošanai bērniem un pusaudžiem līdz 18 gadu vecumam.
Patients with hepatic impairment: no dosage adjustment is required for patients with mild to moderate hepatic impairment.
Pacientiem ar aknu funkcijas traucējumiem: nav nepieciešama devas pielāgošana pacientiem ar viegliem vai mēreniem aknu funkcijas traucējumiem.
In patients with severe hepatic impairment, the data available are insufficient to establish recommendations.
Nav pietiekošu datu, lai sniegtu rekomendācijas par devām slimniekiem ar smagiem aknu funkcijas traucējumiem.
In these patients dosing should be managed cautiously.
Viņiem devas jānosaka īpaši
35 maximum daily dose of 30 mg should be used with caution in patients with severe hepatic impairment (see section 5.2).
Slimniekiem ar smagiem aknu funkcijas traucējumiem maksimālā dienas deva 30 mg jālieto piesardzīgi (skatīt apakšpunktu 5. 2).
Patients with renal impairment: no dosage adjustment is required in patients with renal impairment.
Pacientiem ar nieru funkcijas traucējumiem: nav nepieciešama devas pielāgošana pacientiem ar nieru funkcijas traucējumiem.
Elderly: the effectiveness of ABILIFY in the treatment of schizophrenia and Bipolar I Disorder in patients 65 years of age or older has not been established.
ABILIFY efektivitāte šizofrēnijas un bipolāri afektīvu traucējumu ārstēšanā 65 gadus un vecākiem pacientiem nav noteikta.
Owing to the greater sensitivity of this population, a lower starting dose should be considered when clinical factors warrant (see section 4.4).
Ņemot vērā šīs populācijas augstāku jutību, ja klīniskie faktori to attaisno, jādomā par mazāku sākotnējo devu (skatīt apakšpunktu 4. 4).
Gender: no dosage adjustment is required for female patients as compared to male patients (see section 5.2).
Dzimums: nav nepieciešama devas pielāgošana sievietēm, salīdzinot ar devu vīriešiem (skatīt apakšpunktu 5. 2).
Smoking status: according to the metabolic pathway of ABILIFY no dosage adjustment is required for smokers (see section 4.5).
Smēķētājiem: ņemot vērā ABILIFY metabolismu, nav nepieciešama devas pielāgošana smēķētājiem (skatīt apakšpunktu 4. 5).
When concomitant administration of potent CYP3A4 or CYP2D6 inhibitors with aripiprazole occurs, the aripiprazole dose should be reduced.
Ja līdz ar aripiprazolu lieto spēcīgus CYP3A4 vai CYP2D6 inhibitorus, aripiprazola deva jāsamazina.
When the CYP3A4 or CYP2D6 inhibitor is withdrawn from the combination therapy, aripiprazole dose should then be increased (see section 4.5).
Ja CYP3A4 vai CYP2D6 inhibitora lietošanu kombinētā terapijā pārtrauc, aripiprazola deva tad jāpaaugstina (skatīt apakšpunktu 4. 5).
When concomitant administration of potent CYP3A4 inducers with aripiprazole occurs, the aripiprazole dose should be increased.
Ja līdz ar aripiprazolu lieto spēcīgus CYP3A4 induktorus, aripiprazola deva jāpaaugstina.
When the CYP3A4 inducer is withdrawn from the combination therapy, the aripiprazole dose should then be reduced to the recommended dose (see section 4.5).
Ja CYP3A4 induktora lietošanu kombinētā terapijā pārtrauc, aripiprazola deva tad jāsamazina līdz rekomendētajai devai (skatīt apakšpunktu 4. 5).
During antipsychotic treatment, improvement in the patient's clinical condition may take several days to some weeks.
Antipsihotiskā terapijā slimnieka stāvokļa uzlabošanās var iestāties tikai pēc vairākām dienām vai nedēļām.
Patients should be closely monitored throughout this period.
Šajā laikā slimnieki rūpīgi jānovēro.
The occurrence of suicidal behaviour is inherent in psychotic illnesses and mood disorders and in some cases has been reported early after initiation or switch of antipsychotic therapy, including treatment with aripiprazole (see section 4.8).
Suicidāla rīcība ir raksturīga garīgām saslimšanām un garastāvokļa traucējumiem, un dažos gadījumos ir ziņota agrīni pēc antipsihotisko līdzekļu lietošanas uzsākšanas vai nomaiņas, ieskaitot ārstēšanu ar aripiprazolu (skatīt apakšpunktu 4. 8).
Close supervision of high-risk patients should accompany antipsychotic therapy.
Ārstējot ar antipsihotiskiem līdzekļiem augsta riska pacientus, tie rūpīgi jāuzrauga.
Results of an epidemiological study found that there was no increased risk of suicidality with aripiprazole compared to other antipsychotics among patients with bipolar disorder.
Epidemioloģisko pētījumu rezultāti pierāda, ka pacientiem ar bipolāriem traucējumiem aripiprazols nepalielina pašnāvību risku salīdzinājumā ar citiem antipsihotiskiem līdzekļiem.
Cardiovascular disorders:
Sirds un asinsvadu darbības traucējumi:
Aripiprazole should be used with caution in patients with known cardiovascular disease (history of myocardial infarction or ischaemic heart disease, heart failure, or conduction abnormalities), cerebrovascular disease, conditions which would predispose patients to hypotension (dehydration, hypovolemia, and treatment with antihypertensive medications) or hypertension, including accelerated or malignant.
Aripiprazolu nepieciešams lietot uzmanīgi pacientiem ar jau zināmām sirds un asinsvadu slimībām (miokarda infarkts anamnēzē, sirds išēmiskā slimība, sirds mazspēja vai vadīšanas traucējumi) cerebrovaskulārām slimībām, kuras varētu izraisīt pacientiem hipotensiju (dehidratācija, hipovolēmija un ārstēšana ar antihipertensīviem līdzekļiem) vai hipertensiju, ieskaitot pieaugošu vai ļaundabīgu.
Conduction abnormalities:
Vadīšanas traucējumi:
In clinical trials of aripiprazole, the incidence of QT prolongation was comparable to placebo.
Klīniskos pētījumos ar aripiprazolu pagarināta QT intervāla biežums ir salīdzināms ar placebo.
As with other antipsychotics, aripiprazole should be used with caution in patients with a family history of QT prolongation.
Tāpat kā citi antipsihotiski līdzekļi arī aripiprazols jālieto piesardzīgi pacientiem ar pagarinātu QT intervālu ģimenes anamnēzē.
Tardive Dyskinesia: in clinical trials of one year or less duration, there were uncommon reports of treatment emergent dyskinesia during treatment with aripiprazole.
Tardīvā diskinēzija: gadu ilgos vai īsākos klīniskajos pētījumos ir bijuši reti ziņojumi par terapijas laikā ar aripiprazolu radušos tardīvās diskinēzijas gadījumiem.
If signs and symptoms of tardive dyskinesia appear in a patient on ABILIFY, dose reduction or discontinuation should be considered.
Ja ABILIFY lietošanas laikā parādās tardīvās diskinēzijas pazīmes un simptomi, jāapsver nepieciešamība samazināt aripiprazola devu vai jādomā par preparāta atcelšanu.
These symptoms can temporally deteriorate or can even arise after discontinuation of treatment.
Šie simptomi uz laiku var pasliktināties vai pat var rasties pēc terapijas pārtraukšanas.
Neuroleptic Malignant Syndrome (NMS):
36 Ļaundabīgais neiroleptiskais sindroms (ĻNS):
NMS is a potentially fatal symptom complex associated with antipsychotic medicinal products.
ĻNS ir potenciāli fatāls simptomu komplekss, kas saistīts ar antipsihotisku līdzekļu lietošanu.
In clinical trials, rare cases of NMS were reported during treatment with aripiprazole.
Klīniskajos pētījumos tika ziņots par retiem ĻNS gadījumiem ārstēšanas laikā ar aripiprazolu.
36 mental status and evidence of autonomic instability (irregular pulse or blood pressure, tachycardia, diaphoresis and cardiac dysrhythmia).
ĻNS klīniski izpaužas ar hiperpireksiju, muskuļu rigiditāti, psihiskā stāvokļa pārmaiņām un autonomu nestabilitāti (neregulārs pulss vai asinsspiediens, tahikardija, svīšana, sirds aritmija).
Additional signs may include elevated creatine phosphokinase, myoglobinuria (rhabdomyolysis), and acute renal failure.
Bez tam var būt kreatīna fosfokināzes paaugstināšanās, mioglobīnūrija (rabdomialīze) un akūta nieru mazspēja.
However, elevated creatine phosphokinase and rhabdomyolysis, not necessarily in association with NMS, have also been reported.
Tomēr ir ziņots par kreatinīna fosfokināzes paaugstināšanos un rabdomiolīzi, kas nav noteikti saistīts ar ĻNS.
If a patient develops signs and symptoms indicative of NMS, or presents with unexplained high fever without additional clinical manifestations of NMS, all antipsychotic medicinal products, including ABILIFY, must be discontinued.
Ja pacientam attīstās simptomi un pazīmes, kas norāda uz ĻNS, vai ir stāvoklis ar neizskaidrojamu augstu drudzi bez papildus ĻNS klīniskām izpausmēm, jāpārtrauc visu antipsihotisko zāļu, arī ABILIFY, lietošana.
Seizure: in clinical trials, uncommon cases of seizure were reported during treatment with aripiprazole.
Krampji: klīniskajos pētījumos retos gadījumos tika ziņots par krampjiem ārstēšanas ar aripiprazolu laikā.
Therefore, aripiprazole should be used with caution in patients who have a history of seizure disorder or have conditions associated with seizures.
Tādēļ pacientiem, kuriem anamnēzē ir bijušas slimības ar krampjiem un kuriem ir stāvokļi, ko pavada krampji, aripiprazols jālieto piesardzīgi.
Elderly patients with dementia-related psychosis:
Vecāka gadagājuma pacientiem ar psihozi, kas saistīta ar demenci:
82.4 years; range:
Mirstības palielināšanās: trīs placebo kontrolētos aripiprazola pētījumos (n=938; vidējais vecums 82, 4 gadi, amplitūda:
56-99 years) of aripiprazole in elderly patients with psychosis associated with Alzheimer's disease, patients treated with aripiprazole were at increased risk of death compared to placebo.
56- 99 gadi) vecāka gadagājuma pacientiem ar psihozi, kas saistīta ar Alcheimera slimību, novēroja, ka tiem pacientiem, kuri tika ārstēti ar aripiprazolu, palielinājās mirstības risks salīdzinot ar placebo grupu.
The rate of death in aripiprazole-treated patients was 3.5% compared to 1.7% in the placebo group.
Mirstība ar aripiprazolu ārstētiem pacientiem bija 3, 5% salīdzinot ar 1, 7% placebo grupā.
Hypersensitivity: as with other medications hypersensitivity reactions, characterised by allergic symptoms, may occur with aripiprazole (see section 4.8).
37 Hipersensitivitāte: lietojot aripiprazolu, līdzīgi kā ar citām zalēm, var parādīties hipersensitivitātes reakcijas, kas izpaužas kā alerģiski simptomi, (skatīt apakšpunktu 4. 8).
37 4.5 Interaction with other medicinal products and other forms of interaction
4. 5 Mijiedarbība ar citām zālēm un citi mijiedarbības veidi
38 When either valproate or lithium were administered concomitantly with aripiprazole, there was no clinically significant change in aripiprazole concentrations.
38 Ja valproāts vai litijs tika lietots vienlaikus ar aripiprazolu, klīniski nozīmīgu aripiprazola koncentrācijas pārmaiņu nenovēroja.
39 Extrapyramidal symptoms (EPS):
39 Ekstrapiramidāli simptomi (EPS):
40
40 Skeleta- muskuļu un saistaudu sistēmas bojājumi:
41 It has been proposed that aripiprazole’ s efficacy in schizophrenia and Bipolar I Disorder is mediated through a combination of partial agonism at dopamine D2 and serotonin 5HT1a receptors and antagonism of serotonin 5HT2a receptors.
Uzskata, ka aripiprazola efektivitāte šizofrēnijas un bipolāri afektīvu traucējumu ārstēšanā saistīta ar tā parciālu agonistisku iedarbi uz dopamīna D2 un serotonīna 5HT1a receptoriem kombinēti ar antagonismu pret serotonīna 5HT2a receptoriem.
42 In a 26-week, placebo-controlled trial, followed by a 74-week extension, in manic patients who achieved remission on aripiprazole during a stabilization phase prior to randomization, aripiprazole demonstrated superiority over placebo in preventing bipolar recurrence, primarily in preventing recurrence into mania but failed to demonstrate superiority over placebo in preventing recurrence into depression.
26 nedēļas ilgā, placebo kontrolētā pētījumā, kuram sekoja 74 nedēļas ilgs pētījuma pagarinājums mānijas pacientiem, kas pirms randomizācijas sasniedza remisiju ar aripiprazolu stabilizācijas fāzē, aripiprazols demonstrēja pārākumu pār placebo bipolāro traucējumu recidīvu profilaksē, galvenokārt, mānijas recidīvu profilaksē, bet tam neizdevās uzrādīt labāku efektivitāti pār placebo depresijas recidīvu profilaksē.
Smoking and Race:
43 Smēķēšana un rase:
43 Hepatic Disease:
Aknu slimība:
Red iron oxide (E172)
44 Sarkanais dzelzs oksīds (E172)
ABILIFY 10 mg orodispersible tablets
ABILIFY 10 mg mutē disperģējamās tabletes
Each orodispersible tablet contains 10 mg of aripiprazole.
Katra mutē disperģējamā tablete satur 10 mg aripiprazole.
2 mg aspartame (E951) per orodispersible tablet
2 mg aspartāms (E951) katrā mutē disperģējamā tabletē.
Orodispersible tablet Round and pink, marked with "A" over "640" on one side and "10" on the other.
Mutē disperģējamā tablete Apaļa un rozā, tāi ir marķējums "A" virs "640" vienā pusē un "10" otrā pusē.
The orodispersible tablet should be placed in the mouth on the tongue, where it will rapidly disperse in saliva.
Mutē disperģējamās tabletes jāliek mutē uz mēles, kur tās ātri izšķīst siekalās.
It can be taken with or without liquid.
Tās var lietot, uzdzerot šķidrumu, vai arī bez tā.
Removal of the intact orodispersible tablet from the mouth is difficult.
Izņemt mutē disperģējamo tableti veselu no mutes ir grūti.
Since the orodispersible tablet is fragile, it should be taken immediately on opening the blister.
Tā kā disperģējamā tablete ir neizturīga, to jālieto uzreiz pēc izņemšanas no blistera.
Alternatively, disperse the tablet in water and drink the resulting suspension.
Mutē disperģējamo tableti var arī šķīdināt ūdenī un iedzert iegūto suspensiju.
46 The orodispersible tablets may be used as an alternative to ABILIFY tablets for patients who have difficulty to swallow ABILIFY tablets (see also section 5.2).
46 Mutē disperģējamās tabletes var lietot kā alternatīvu pacientiem, kuriem ir grūti norīt ABILIFY tabletes (skatīt apakšpunktu 5. 2).
Children and adolescents: there is no experience in children and adolescents under 18 years of age.
ABILIFY nav pieredzes lietošanai bērniem un pusaudžiem līdz 18 gadu vecumam.
In these patients dosing should be managed cautiously.
Viņiem devas jānosaka īpaši piesardzīgi.
However, the maximum daily dose of 30 mg should be used with caution in patients with severe hepatic impairment (see section 5.2).
Slimniekiem ar smagiem aknu funkcijas traucējumiem maksimālā dienas deva 30 mg jālieto piesardzīgi (skatīt apakšpunktu 5. 2).
Smoking status: according to the metabolic pathway of aripiprazole no dosage adjustment is required for smokers (see section 4.5).
Smēķētājiem: ņemot vērā aripiprazola metabolismu, nav nepieciešama devas pielāgošana smēķētājiem (skatīt apakšpunktu 4. 5).
Conduction abnormalities:
47 Vadīšanas traucējumi:
47 Tardive Dyskinesia: in clinical trials of one year or less duration, there were uncommon reports of treatment emergent dyskinesia during treatment with aripiprazole.
Tardīvā diskinēzija: gadu ilgos vai īsākos klīniskajos pētījumos ir bijuši reti ziņojumi par terapijas laikā ar aripiprazolu radušos tardīvās diskinēzijas gadījumiem.
Neuroleptic Malignant Syndrome (NMS):
Ļaundabīgais neiroleptiskais sindroms (ĻNS):
Clinical manifestations of NMS are hyperpyrexia, muscle rigidity, altered mental status and evidence of autonomic instability (irregular pulse or blood pressure, tachycardia, diaphoresis and cardiac dysrhythmia).
ĻNS klīniski izpaužas ar hiperpireksiju, muskuļu rigiditāti, psihiskā stāvokļa pārmaiņām un autonomu nestabilitāti (neregulārs pulss vai asinsspiediens, tahikardija, svīšana, sirds aritmija).
If a patient develops signs and symptoms indicative of NMS, or presents with unexplained high fever without additional clinical manifestations of NMS, all antipsychotic medicinal products, including ABILIFY, must be discontinued.
Ja pacientam attīstās simptomi un pazīmes, kas norāda uz ĻNS, vai ir stāvoklis ar neizskaidrojamu augstu drudzi bez papildus ĻNSklīniskām izpausmēm, jāpārtrauc visu antipsihotisko zāļu, arī ABILIFY, lietošana.
When seen, it is usually in those with significant risk factors such as history of diabetes, thyroid disorder or pituitary adenoma.
Svara pieaugums parasti novērots pacientiem ar tādiem nozīmīgiem riska faktoriem kā cukura diabēts anamnēzē, vairogdziedzera darbības
48 Dysphagia: oesophageal dysmotility and aspiration have been associated with antipsychotic drug use, including ABILIFY.
Klīniskos pētījumos ar aripiprazolu nav novērots klīniski nozīmīgs svara pieaugums (skatīt apakšpunktu 5. 1).
Phenylketonurics:
Fenilketonūrijas slimniekiem:
ABILIFY orodispersible tablets contain aspartame, a source of phenylalanine which may be harmful for people with phenylketonuria.
ABILIFY mutē disperģējamās tabletes satur aspartāmu, kas ir fenilalanīna avots, un tas var būt kaitīgs cilvēkiem ar fenilketonūriju.
Hypersensitivity: as with other medications hypersensitivity reactions, characterised by allergic symptoms, may occur with aripiprazole (see section 4.8).
Hipersensitivitāte: lietojot aripiprazolu, līdzīgi kā ar citām zalēm, var parādīties hipersensitivitātes reakcijas, kas izpaužas kā alerģiski simptomi, (skatīt apakšpunktu 4. 8).
Following concomitant administration of carbamazepine, a potent inducer of CYP3A4, the geometric means of Cmax and AUC for aripiprazole were 68% and 73% lower, respectively, compared to when aripiprazole (30 mg) was administered alone.
Pēc karbamazepīna, kas ir spēcīgs CYP3A4 induktors, vienlaikus lietošanas, aripiprazola Cmax un AUC ģeometriskie lielumi bija atbilstoši par 68% un 73% zemāki salīdzinot ar aripiprazolu (30 mg)
49 of Cmax and AUC after carbamazepine co-administration were 69% and 71% lower, respectively, than those following treatment with aripiprazole alone.
Līdzīgi, dehidro- aripiprazola Cmax un AUC ģeometriskie lielumi pēc vienlaikus terapijas ar karbamazepīnu bija atbilstoši par 69% un 71% zemāki, salīdzinot ar šiem lielumiem, ja terapija bija ar aripiprazolu vienu pašu.
When either valproate or lithium were administered concomitantly with aripiprazole, there was no clinically significant change in aripiprazole concentrations.
Ja valproāts vai litijs tika lietots vienlaikus ar aripiprazolu, klīniski nozīmīgu aripiprazola koncentrācijas pārmaiņu nenovēroja.
Due to insufficient safety information in humans and concerns raised by animal reproductive studies, this medicinal product should not be used in pregnancy unless the expected benefit clearly justifies the potential risk to the foetus.
Sakarā ar nepietiekošu informāciju par lietošanas drošību cilvēkiem un šaubām, kas radās reprodukcijas pētījumos ar dzīvniekiem, šīs zāles nedrīkst lietot grūtniecības laikā, izņemot tikai gadījumu, ja gaidāmais guvums skaidri atsver varbūtējo risku auglim.
Aripiprazole was excreted in the milk of treated rats during lactation.
Aripiprazols izdalījās pienā žurkām, kas to bija saņēmušas laktācijas periodā.