qanastek/EMEA-V3 huggingface dataset:
The importance of complying with the full recommended dosing regimen should be stressed to all patients.
Visiem pacientiem ir jāizskaidro tas, cik svarīgi ir pilnībā ievērot norādījumus par dozēšanu.
Agenerase is administered orally and can be taken with or without food.
Agenerase lieto perorāli, to var lietot kopā ar ēdienu vai atsevišķi.
Agenerase is also available as an oral solution for use in children or adults unable to swallow capsules.
Lietošanai bērniem un tiem pieaugušajiem, kuri nevar norīt kapsulas, ir pieejams Agenerase šķīdums iekšķīgai lietošanai.
Amprenavir is 14% less bioavailable from the oral solution than from the capsules; therefore, Agenerase capsules and Agenerase oral solution are not interchangeable on a milligram per milligram basis (see section 5.2).
Amprenavira biopieejamība, lietojot to šķīduma veidā, ir par 14% zemāka nekā kapsulām; tādēļ Agenerase šķīdumu un Agenerase kapsulas nevar savstarpēji aizvietot attiecībā 1 miligrams pret 1 miligramu (skatīt apakšpunktu 5. 2).
Adults and adolescents of 12 years of age and older (greater than 50 kg body weight): the recommended dose of Agenerase capsules is 600 mg twice daily with ritonavir, 100 mg twice daily, in combination with other antiretroviral agents.
Pieaugušajiem un pusaudžiem no 12 gadu vecuma (ķermeņa masa virs 50 kg): ieteicamā Agenerase kapsulu deva ir 600 mg divas reizes dienā kopā ar 100 mg ritonavira divas reizes dienā kombinācijā ar citiem antiretrovīrusu līdzekļiem.
If Agenerase capsules are used without the boosting effect of ritonavir higher doses of Agenerase (1200 mg twice daily) should be used.
Ja Agenerase kapsulas izmanto bez ritonavira papildinošā efekta, ir jāizmanto lielākas Agenerase devas (1200 mg divas reizes dienā).
2 Children (4 to 12 years) and patients less than 50 kg body weight: the recommended dose of Agenerase capsules is 20 mg/ kg body weight twice a day, in combination with other antiretroviral agents, without exceeding a total daily dose of 2400 mg (see section 5.1).
2 Bērniem (no 4 līdz 12 gadu vecumam) un pacientiem, kuru ķermeņa masa mazāka par 50 kg: ieteicamā Agenerase kapsulu deva kombinācijā ar citiem antiretrovīrusu līdzekļiem ir 20 mg/ kg ķermeņa masas divas reizes dienā, kopējā dienas deva nedrīkst pārsniegt 2400 mg (skatīt apakšpunktu 5. 1).
The pharmacokinetics, efficacy and safety of Agenerase in combination with low doses of ritonavir or other protease inhibitors have not yet been evaluated in children.
Bērniem vēl nav izvērtēta Agenerase un mazu ritonavira vai citu proteāžu inhibitoru devu kombinācijas farmakokinētika, efektivitāte un drošība.
Therefore, such combinations should be avoided in children.
Tādēļ pediatriskajā praksē jāizvairās no šādām medikamentu kombinācijām.
Children less than 4 years of age:
Bērniem, kuri jaunāki par 4 gadiem:
Agenerase is not recommended in children below 4 years due to lack of data on safety and efficacy (see section 5.2).
(skatīt apakšpunktu 5. 2).
Elderly: the pharmacokinetics, efficacy and safety of amprenavir have not been studied in patients over 65 years of age (see section 5.2).
Gados vecāki pacienti: pacientiem, kuri vecāki par 65 gadiem, nav izvērtēta amprenavira lietošanas drošība, efektivitāte un farmakokinētika (skatīt apakšpunktu 5. 2).
Renal impairment: no dose adjustment is considered necessary in patients with renal impairment (see section 5.2).
Pacienti ar nieru funkciju traucējumiem: pacientiem ar nieru funkciju traucējumiem devas pielāgošana netiek uzskatīta par nepieciešamu (skatīt apakšpunktu 5. 2).
Hepatic impairment: the principal route of metabolism of amprenavir is via the liver.
Pacienti ar aknu funkciju traucējumiem: galvenais amprenavira metabolisms norit hepatiskā ceļā.
Agenerase capsules should be used with caution in patients with hepatic impairment.
Pacientiem ar aknu funkciju traucējumiem, lietojot Agenerase kapsulas, ir jāievēro piesardzība.
Clinical efficacy and safety have not been determined in this patient group.
Šai pacientu grupai nav noteikta medikamenta klīniskā efektivitāte un drošība.
For subjects with hepatic impairment, pharmacokinetic data are available for the use of Agenerase capsules without the boosting effect of ritonavir.
Pacientiem ar aknu funkciju traucējumiem ir pieejami farmakokinētikas dati par Agenerase kapsulu lietošanu bez ritonavira papildinošā efekta.
Based on pharmacokinetic data, the dose of Agenerase capsules should be reduced to 450 mg twice a day for adult patients with moderate hepatic impairment and to 300 mg twice a day for adult patients with severe hepatic impairment.
Kā izriet no farmakokinētiskajiem datiem, pieaugušiem pacientiem ar mēreniem aknu funkciju traucējumiem Agenerase kapsulu deva ir jāsamazina līdz 450 mg divas reizes dienā, bet pacientiem ar smagiem aknu funkciju traucējumiem – līdz 300 mg divas reizes dienā.
No dose recommendation can be made in children with hepatic impairment (see section 5.2).
Bērniem ar aknu funkciju traucējumiem nav iespējams ieteikt dozēšanas shēmu (skatīt apakšpunktu 5. 2).
The use of amprenavir in combination with ritonavir has not been studied in patients with hepatic impairment.
Pacientiem ar aknu funkciju traucējumiem nav pētīta amprenavira lietošana kombinācijā ar ritonaviru.
No dose recommendations can be made regarding this combination.
Nav iespējams sniegt rekomendācijas dozēšanai attiecībā uz šo kombināciju.
Concomitant administration should be used with caution in patients with mild and moderate hepatic impairment and is contraindicated in patients with severe hepatic impairment (see section 4.3).
4. 3 Kontrindikācijas
Agenerase must not be administered concurrently with medicinal products with narrow therapeutic windows that are substrates of cytochrome P450 3A4 (CYP3A4).
Agenerase nedrīkst lietot kopā ar medikamentiem ar šauru terapeitisko darbības platumu, kas ir citohromu P450 3A4 (CYP3A4) substrāti.
Co-administration may result in competitive inhibition of the metabolism of these medicinal products and create the potential for serious and/ or life-threatening adverse events such as cardiac arrhythmia (e. g. amiodarone, bepridil, quinidine, terfenadine, astemizole, cisapride, pimozide), respiratory depression and / or prolonged sedation (e. g. oral triazolam and oral midazolam (for caution on parenterally administered midazolam, see section 4.5)) or peripheral vasospasm or ischaemia and ischaemia of other tissues, including cerebral or myocardial ischaemia (e. g. ergot derivatives).
Vienlaicīga lietošana var izraisīt konkurējošu šo medikamentu metabolisma inhibīciju un novest pie smagām un/ vai dzīvībai bīstamām blakusparādībām, piemēram, sirdsdarbības ritma traucējumiem (piem. amiodarons, bepridils, hinidīns, terfenadīns, astemizols, cisaprīds, pimozīds), elpošanas nomākuma un/ vai ilgstošas sedācijas (piem. perorālais triazolāms un perorālais midazolāms (par piesardzību, lietojot kopā ar parenterāli ievadāmu midazolāmu, skatīt apakšpunktu 4. 5.)) vai perifēras asinsvadu spazmas vai išēmijas un citu audu išēmijas, ieskaitot galvas smadzeņu un miokarda išēmiju (piem. melnā rudzu grauda alkaloīdi).
Agenerase in combination with ritonavir is contraindicated in patients with severe hepatic impairment.
Agenerase kombinācijā ar ritonaviru ir kontrindicēta pacientiem ar smagiem aknu funkciju traucējumiem.
(see section 4.5).
Rifampicīna vienlaicīga lietošana kopā ar Agenerase un mazām ritonavira devām ir kontrindicēta (skatīt apakšpunktu 4. 5).
Agenerase with ritonavir must not be co-administered with medicinal products with narrow therapeutic windows that are highly dependent on CYP2D6 metabolism, e. g. flecainide and propafenone (see section 4.5).
Agenerase kombinācijā ar ritonaviru nedrīkst ordinēt vienlaikus ar medikamentiem ar šauru terapeitisko darbības platumu, kuru metabolisms ir lielā mērā atkarīgs no CYP2D6, piem. flekainīdu un propafenonu (skatīt apakšpunktu 4. 5).
Herbal preparations containing St John’ s wort (Hypericum perforatum) must not be used while taking amprenavir due to the risk of decreased plasma concentrations and reduced clinical effects of amprenavir (see section 4.5).
3 Pacienti, kuri lieto amprenaviru, nedrīkst lietot augu preparātus, kas satur asinszāli (Hypericum perforatum), jo vienlaicīga lietošana var pazemināt amprenavira plazmas koncentrāciju un terapeitisko iedarbību (skatīt apakšpunktu 4. 5).
Patients should be advised that Agenerase, or any other current antiretroviral therapy does not cure HIV and that they may still develop opportunistic infections and other complications of HIV infection.
Pacienti jāinformē, ka ne Agenerase, ne citi pašlaik pieejamie antiretrovīrusu līdzekļi nevar izārstēt HIV infekciju, tādēļ pacientiem var turpināties oportūnistiskās infekcijas un citas HIV komplikācijas.
Current antiretroviral therapies, including Agenerase, have not been proven to prevent the risk of transmission of HIV to others through sexual contact or blood contamination.
Nav pierādīts, ka pašreiz pieejamā antiretrovīrusu terapija, ieskaitot Agenerase, darbotos profilaktiski uz HIV transmisiju seksuāla kontakta ceļā vai ar kontaminētām asinīm.
On the basis of current pharmacodynamic data, amprenavir should be used in combination with at least two other antiretrovirals.
Balstoties uz pašreiz pieejamajiem farmakodinamikas datiem, amprenavirs ir jālieto kombinācijā ar vismaz diviem citiem antiretrovīrusu līdzekļiem.
When amprenavir is administered as monotherapy, resistant viruses rapidly emerge (see section 5.1).
Ievadot amprenaviru monoterapijas veidā, strauji parādās vīrusu rezistence (skatīt apakšpunktu 5. 1).
Agenerase capsules should normally be given in combination with low dose ritonavir and in combination with other antiretroviral agents (see section 4.2).
Agenerase kapsulas parasti būtu jālieto kombinācijā ar nelielu ritonavira devu un kombinācijā ar citiem antiretrovīrusu preparātiem (skatīt apakšpunktu 4. 2).
The safety and efficacy of amprenavir has not been established in patients with significant underlying liver disorders.
Aknu slimība: pacientiem ar esošām nopietnām aknu slimībām nav noteikta amprenavira drošība un efektivitāte.
Agenerase capsules are contraindicated in patients with severe hepatic impairment when used in combination with ritonavir (see section 4.3).
Agenerase kapsulas, lietojot tās kombinācijā ar ritonaviru, ir kontrindicētas pacientiem ar smagiem aknu bojājumiem (skatīt apakšpunktu 4. 3).
Patients with chronic hepatitis B or C and treated with combination antiretroviral therapy are at an increased risk of severe and potentially fatal hepatic adverse events.
Pacientiem, kuriem ir hronisks B vai C hepatīts un kuri tiek ārstēti ar kombinētu antiretrovīrusu terapiju, ir paaugstināts smagu un potenciāli letālu hepatisku nevēlamu blakusparādību risks.
Patients with pre-existing liver dysfunction, including chronic active hepatitis, have an increased frequency of liver function abnormalities during combination antiretroviral therapy and should be monitored according to standard practice.
Pacientiem, kuriem ir iepriekš esoša aknu disfunkcija, ieskaitot hronisku aktīvu hepatītu, ir palielināts aknu funkciju patoloģiju biežums kombinētas antiretrovīrusu terapijas laikā, un tie ir jānovēro atbilstoši parastajai praksei.
Medicinal products – interactions
Nav ieteicams vienlaikus lietot Agenerase ar ritonaviru un flutikazonu vai citus glikokortikoīdus, kas tiek metabolizēti ar CYP3A4, izņemot gadījumus, kad varbūtējais terapeitiskais guvums ir lielāks par kortikosteroīdu sistēmiskās iedarbības izraisīto risku, ieskaitot Kušinga sindromu un virsnieru nomākumu (skatīt apakšpunktu 4. 5).
The HMG-CoA reductase inhibitors lovastatin and simvastatin are highly dependent on CYP3A4 for metabolism, thus concomitant use of Agenerase with simvastatin or lovastatin is not recommended due to an increased risk of myopathy, including rhabdomyolysis.
HMG- CoA reduktāzes inhibitoru lovastatīna un simvastatīna metabolisms ir lielā mērā atkarīgs no CYP3A4, tādējādi vienlaicīga Agenerase un simvastatīna vai lovastatīna lietošana netiek ieteikta palielināta miopātijas (ieskaitot rabdomiolīzi) riska dēļ.
Caution must also be exercised if Agenerase is used concurrently with atorvastatin, which is metabolized to a lesser extent by CYP3A4.
Piesardzība jāievēro, arī lietojot Agenerase vienlaicīgi ar atorvastatīnu, kuru mazākā mērā metabolizē CYP3A4.
In this situation, a reduced dose of atorvastatin should be considered.
Šādā situācijā jāapsver atorvastatīna devas samazināšana.
If treatment with a HMG-CoA reductase inhibitor is indicated, pravastatin or fluvastatin are recommended (see section 4.5).
Ja ir indicēta terapija ar HMG- CoA reduktāzes inhibitoru, ieteicams lietot pravastatīnu vai fluvastatīnu (skatīt apakšpunktu 4. 5).
For some medicinal products that can cause serious or life-threatening undesirable effects, such as carbamazepine, phenobarbital, phenytoin, tricyclic antidepressants and warfarin (monitor International Normalised Ratio), concentration monitoring is available; this should minimise the risk of potential safety problems with concomitant use.
Dažiem medikamentiem, kas var izraisīt smagas vai dzīvībai bīstamas blakusparādības, piem., karbamazepīnam, fenobarbitālam, fenitoīnam, tricikliskiem antidepresantiem un varfarīnam (jānovēro INR), ir jāveic koncentrācijas monitorēšana, ar kuras palīdzību var samazināt varbūtējo risku drošībai vienlaicīgas lietošanas gadījumā.
The use of Agenerase concomitantly with halofantrine or lidocaine (systemic) is not recommended (see section 4.5).
Nav ieteicams lietot Agenerase vienlaikus ar halofantrīnu vai lidokaīnu (lietojot sistēmiski) (skatīt apakšpunktu 4. 5).
Anticonvulsants (carbamazepine, phenobarbital, phenytoin) should be used with caution.
Piesardzīgi jālieto antikonvulsantus (karbamazepīnu, fenobarbitālu, fenitoīnu).
Agenerase may be less effective due to decreased amprenavir plasma concentrations in patients taking these medicinal products concomitantly (see section 4.5).
Lietojot vienlaikus šos medikamentus, Agenerase efektivitāte pacientiem var mazināties, jo pazeminās amprenavira koncentrācija plazmā (skatīt apakšpunktu 4. 5).
Therapeutic concentration monitoring is recommended for immunosuppressant medicinal products (cyclosporine, tacrolimus, rapamycin) when co-administered with Agenerase (see section 4.5).
4 Ieteicams monitorēt imūnsupresijas līdzekļu (ciklosporīns, takrolimus, rapamicīns) terapeitisko koncentrāciju plazmā, ja tos lieto vienlaicīgi ar Agenerase (skatīt apakšpunktu 4. 5).
Caution is advised when Agenerase is used concomitantly with PDE5 inhibitors (e. g. sildenafil and vardenafil) (see section 4.5).
Agenerase ieteicams lietot piesardzīgi kopā ar PDE5 inhibitoriem (piem. sildenafilu un vardenafilu) (skatīt apakšpunktu 4. 5).
4 Caution is advised when Agenerase is used concomitantly with delavirdine (see section 4.5).
Agenerase ieteicams lietot piesardzīgi kopā ar delaviridīnu (skatīt apakšpunktu 4. 5).
A reduction of rifabutin dosage of at least 50% is recommended when administered with Agenerase.
Ieteicams samazināt rifabutīna devu vismaz par 50%, ja to lieto kopā ar Agenerase.
When ritonavir is co-administered further dose reduction may be necessary (see section 4.5).
Ja vienlaikus tiek lietots arī ritonavirs, var būt nepieciešama tālāka devas samazināšana (skatīt apakšpunktu 4. 5).
Because of the potential for metabolic interactions with amprenavir, the efficacy of hormonal contraceptives may be modified, but there is insufficient information to predict the nature of the interactions.
Iespējamas metaboliskas mijiedarbības dēļ ar amprenaviru var tikt izmainīta hormonālo kontracepcijas līdzekļu efektivitāte, bet nav pietiekami daudz informācijas, lai paredzētu mijiedarbības veidu.
Therefore, alternative reliable methods of contraception are recommended for women of childbearing potential (see section 4.5).
Tādēļ sievietēm, kurām iespējama grūtniecība, iesaka izmantot piemērotas alternatīvas kontracepcijas metodes (skatīt apakšpunktu 4. 5).
Co-administration of amprenavir with methadone leads to a decrease of methadone concentrations.
Amprenavira un metadona vienlaicīga lietošana izraisa metadona koncentrāciju samazināšanos.
Therefore, when methadone is co-administered with amprenavir, patients should be monitored for opiate abstinence syndrome, in particular if low-dose ritonavir is also given.
Tādēļ, nozīmējot metadonu kopā ar amprenaviru, pacienti ir jānovēro, lai novērstu opiātu abstinences sindroma rašanos, īpaši ja tiek nozīmētas arī mazas ritonavira devas.
No recommendations can currently be made regarding adjustment of amprenavir dose when amprenavir is co-administered with methadone.
Pašlaik nav izstrādātas rekomendācijas amprenavira devu pielāgošanai, lietojot to kopā ar metadonu.
Agenerase capsules contain vitamin E (36 IU/ 50 mg capsule), therefore additional vitamin E supplementation is not recommended.
Agenerase kapsulas satur E vitamīnu (36 SV/ 50 mg kapsulā), tādēļ nav ieteicams vēl papildus lietot E vitamīnu.
Agenerase capsules also contain sorbitol (E420).
Agenerase kapsulas satur arī sorbitolu (E420).
Patients with rare hereditary problems of fructose intolerance should not take this medicine.
Pacientiem ar retiem pārmantotiem fruktozes tolerances traucējumiem šo medikamentu nevajadzētu lietot.
Due to the potential risk of toxicity from the high propylene glycol content of Agenerase oral solution, this formulation is contraindicated in children below the age of four years and should be used with caution in certain other patient populations.
Bērniem, kuri jaunāki par 4 gadiem, ir kontrindicēta Agenerase perorālā šķīduma lietošana, bet atsevišķām citām pacientu grupām, lietojot šķīdumu, ir jāievēro piesardzība, jo tajā ir augsta propilēnglikola koncentrācija, kas var radīt iespējamu toksisku iedarbību.
The Summary of Product Characteristics of Agenerase oral solution should be consulted for full prescribing information.
Pilnīga informācija par Agenerase perorālā šķīduma lietošanu ir atrodama šī medikamenta Zāļu aprakstā.
Rash / cutaneous reactions
Izsitumi/ ādas reakcijas
Most patients with mild or moderate rash can continue Agenerase.
Lielākā daļa pacientu, kuriem parādās viegli vai vidēji izteikti izsitumi, terapiju ar Agenerase var turpināt.
Appropriate antihistamines (e. g. cetirizine dihydrochloride) may reduce pruritus and hasten the resolution of rash.
Piemērotu antihistamīna preparātu (piem. cetirizīna hidrohlorīda) lietošana var mazināt niezi un paātrināt izsitumu izzušanu.
Agenerase should be permanently discontinued when rash is accompanied with systemic symptoms or allergic symptoms or mucosal involvement (see section 4.8).
Agenerase lietošana pavisam jāpārtrauc, ja izsitumiem pievienojas sistēmiskas iedarbības simptomātika, alerģiska simptomātika vai gļotādu iesaistīšanās (skatīt apakšpunktu 4. 8).
Hyperglycaemia
Hiperglikēmija
New onset of diabetes mellitus, hyperglycaemia or exacerbations of existing diabetes mellitus have been reported in patients receiving antiretroviral therapy, including protease inhibitors.
Pacientiem, kuri lieto antiretrovīrusu terapiju, tai skaitā proteāžu inhibitorus, ir ziņots par cukura diabēta attīstību, hiperglikēmiju vai iepriekš eksistējoša diabēta paasinājumiem.
In some of these, the hyperglycaemia was severe and in some cases also associated with ketoacidosis.
Atsevišķos gadījumos hiperglikēmija bija smaga, dažos gadījumos tā bija saistīta arī ar ketoacidozi.
Many of the patients had confounding medical conditions, some of which required therapy with agents that have been associated with the development of diabetes mellitus or hyperglycaemia.
Daudziem pacientiem bija blakus slimības, dažu blakus slimību ārstēšanai bija nepieciešami medikamenti, kas ir bijuši saistīti ar cukura diabēta vai hiperglikēmijas attīstību.
Combination antiretroviral therapy has been associated with the redistribution of body fat (lipodystrophy) in HIV patients.
Kombinēta antiretrovīrusu terapija ir bijusi saistīta ar ķermeņa tauku pārsadali (lipodistrofiju) HIV pacientiem.
A connection between visceral lipomatosis and protease inhibitors and lipoatrophy and nucleoside reverse transcriptase inhibitors has been hypothesised.
Pastāv hipotēze, ka ir saistība starp viscerālu lipomatozi un proteāžu inhibitoriem un lipoatrofiju un nukleozīdu atgriezeniskās transkriptāzes inhibitoriem.
Clinical examination should include evaluation for physical signs of fat redistribution.
Klīniskajā izmeklēšanā jāiekļauj tauku pārsadales fizisko pazīmju izvērtēšana.
Lipid disorders should be managed as clinically appropriate (see section 4.8).
Jāapsver seruma lipīdu un asins
5 Haemophiliac patients
5 glikozes noteikšana tukšā dūšā.
There have been reports of increased bleeding, including spontaneous skin haematomas and haemarthroses, in haemophiliac patients type A and B treated with protease inhibitors.
Hemofilijas A un B pacientiem, kuri terapijā saņēmuši proteāžu inhibitorus, ir ziņots par pastiprinātu asiņošanu, tai skaitā par spontānām ādas hematomām un hemartrozēm.
In some patients, additional factor VIII was given.
Dažiem pacientiem papildus ievadīja VIII faktoru.
In more than half of the reported cases, treatment with protease inhibitors was continued, or reintroduced if treatment had been discontinued.
Vairāk nekā pusē šo gadījumu terapija ar proteāžu inhibitoriem tika turpināta vai atsākta pēc pārtraukšanas.
A causal relationship has been evoked, although the mechanism of action has not been elucidated.
Kaut gan nav noskaidrots darbības mehānisms, pastāv cēloniskas sakarības varbūtība.
Haemophiliac patients should therefore be made aware of the possibility of increased bleeding.
Tādēļ hemofilijas pacienti ir jābrīdina par to, ka pastāv palielināts asiņošanas risks.
Immune Reactivation Syndrome
Imūnsistēmas reaktivācijas sindroms
Osteonecrosis
Osteonekroze
Interaction studies have been performed with amprenavir as the sole protease inhibitor.
Ir veikti mijiedarbības pētījumi ar amprenaviru kā vienīgo proteāzes inhibitoru.
When amprenavir and ritonavir are co-administered, the ritonavir metabolic drug interaction profile may predominate because ritonavir is a more potent CYP3A4 inhibitor.
Vienlaicīgi lietojot amprenaviru un ritonaviru, ritonavira metaboliskais zāļu mijiedarbības profils var būt noteicošais, jo ritonavirs ir spēcīgāks CYP3A4 inhibitors.
Ritonavir also inhibits CYP2D6 and induces CYP3A4, CYP1A2, CYP2C9 and glucuronosyl transferase.
Ritonavirs arī inhibē CYP2D6 un inducē CYP3A4, CYP1A2, CYP2C9 un glikuronoziltransferāzi.
The full prescribing information for ritonavir must therefore be consulted prior to initiation of therapy with Agenerase and ritonavir.
Tādēļ pirms terapijas uzsākšanas ar Agenerase un ritonaviru jāiepazīstas ar ritonavira zāļu aprakstu.
Amprenavir and ritonavir are primarily metabolised in the liver by CYP3A4.
Amprenavira un ritonavira primārais metabolisms notiek aknās, izmantojot CYP3A4.
Therefore, medicinal products that either share this metabolic pathway or modify CYP3A4 activity may modify the pharmacokinetics of amprenavir.
Tādēļ medikamenti, kas izmaina CYP3A4 aktivitāti vai kuru metabolisms notiek tajā pašā ceļā, var izmainīt amprenavira farmakokinētiku.
Similarly, amprenavir and ritonavir might also modify the pharmacokinetics of other medicinal products that share this metabolic pathway.
Tāpat arī amprenavirs un ritonavirs var ietekmēt to medikamentu farmakokinētiku, kuru metabolisms notiek tādā pašā ceļā.
Associations contraindicated (see section 4.3)
Kontrindicētās kombinācijas (skatīt apakšpunktu 4. 3)
CYP3A4 substrates with narrow therapeutic index Agenerase must not be administered concurrently with medicinal products with narrow therapeutic windows containing active substances that are substrates of cytochrome P450 3A4 (CYP3A4).
CYP3A4 substrāti ar šauru terapeitisko indeksu Agenerase nedrīkst lietot kopā ar medikamentiem ar šauru terapeitiskās darbības platumu, kas ir satur aktīvās vielas, kas ir citohroma P4503A4 (CYP3A4 substrāti).
Co-administration may result in competitive inhibition of the metabolism of these active substances thus increasing their plasma level and leading to serious and / or life-threatening adverse reactions such as cardiac arrhythmia (e. g. amiodarone, astemizole, bepridil, cisapride, pimozide, quinidine, terfenadine) or peripheral vasospasm or ischaemia (e. g. ergotamine, dihydroergotamine).
Vienlaicīga šo medikamentu lietošana var izraisīt šo aktīvo vielu metabolisma savstarpēju konkurējošu inhibīciju, tādējādi paaugstinot to līmeni plazmā un novedot pie smagām un/ vai dzīvībai bīstamām blakusparādībām, kā sirds ritma traucējumi (piem. amiodarons, astemizols, bepridils, cisaprīds, pimozīds, hinidīns, terfenadīns), vai perifēras asinsvadu spazmas vai išēmija (piem. ergotamīns, dihidroergotamīns).
CYP2D6 substrates with narrow therapeutic index Agenerase with ritonavir must not be co-administered with medicinal products containing active substances that are highly dependent on CYP2D6 metabolism and for which elevated plasma concentrations are associated with serious and / or life-threatening adverse reactions.
CYP2D6 substrāti ar šauru terapeitisko indeksu Agenerase kombinācijā ar ritonaviru nedrīkst ordinēt vienlaikus ar medikamentiem, kas satur aktīvās vielas, kuru metabolisms ir lielā mērā atkarīgs no CYP2D6, un kuru koncentrācijas paaugstināšanās
Rifampicin
Pie šādām aktīvajām vielām pieder flekainīds un propafenons.
6 Rifampicin is a strong CYP3A4 inducer and has been shown to cause an 82% decrease in amprenavir AUC, which can result in virological failure and resistance development.
Rifampicīns Rifampicīns ir spēcīgs CYP3A4 inducētājs un ir parādījis spēju samazināt amprenavira plazmas AUC par aptuveni 82%, kas var izraisīt viroloģisku neveiksmi un rezistences attīstību.
During attempts to overcome the decreased exposure by increasing the dose of other protease inhibitors with ritonavir, a high frequency of liver reactions was seen.
Gadījumos, kad koncentrācijas samazināšanos tika mēģināts pārvarēt, palielinot citu proteāžu inhibitoru un ritonavira devas, bieži tika novērotas aknu reakcijas.
The combination of rifampicin and Agenerase with concomitant low-dose ritonavir is contraindicated (see section 4.3).
Rifampicīna vienlaicīga lietošana kopā ar Agenerase un mazām ritonavira devām ir kontrindicēta (skatīt apakšpunktu 4. 3).
St John’ s wort (Hypericum perforatum) Serum levels of amprenavir can be reduced by concomitant use of the herbal preparation St John’ s wort (Hypericum perforatum).
Asinszāle (Hypericum perforatum) Vienlaicīga augu preparāta asinszāles (Hypericum perforatum) lietošana var samazināt amprenavira līmeni serumā.
This is due to induction of drug metabolising enzymes by St John’ s wort.
Tas saistīts ar to, ka asinszāle inducē medikamentu metabolizējošos enzīmus.
Herbal preparations containing St John’ s wort should therefore not be combined with Agenerase.
Tādējādi asinszāli saturošus preparātus nedrīkst kombinēt ar Agenerase.
If a patient is already taking St John’ s wort, check amprenavir and if possible viral levels and stop St John’ s wort.
Ja pacients jau lieto asinszāli, jānosaka amprenavira un, ja iespējams, vīrusu līmeņi un jāpārtrauc asinszāles lietošana.
Amprenavir levels may increase on stopping St John’ s wort.
Pārtraucot lietot asinszāli, amprenavira līmenis var paaugstināties.
The dose of amprenavir may need adjusting.
Var būt nepieciešams pielāgot amprenavira devu.
The inducing effect may persist for at least 2 weeks after cessation of treatment with St John’ s wort.
Inducējošais efekts var turpināties vismaz 2 nedēļas pēc asinszāles terapijas pārtraukšanas.
• Other combinations
• Citas kombinācijas
Of note, the following interaction data was obtained in adults.
Pieaugušajiem ir novērota šāda mijiedarbība:
Antiretroviral agents
Antiretrovīrusu līdzekļi
• Protease inhibitors (PIs):
• Proteāžu inhibitori (PI)
Indinavir: the AUC, Cmin and Cmax of indinavir were decreased by 38%, 27%, and 22%, respectively, when given with amprenavir.
Indinavirs: lietojot kopā ar amprenviru, indinavira AUC, Cmin un Cmax samazinājās attiecīgi par 38%, 27% un 22%.
The clinical relevance of these changes is unknown.
Nav zināma šī atklājuma klīniskā nozīme.
The AUC, Cmin and Cmax of amprenavir were increased by 33%, 25%, and 18%, respectively.
Amprenavira AUC, Cmin un Cmax palielinājās attiecīgi par 33%, 25% un 18%.
No dose adjustment is necessary for either medicinal product when indinavir is administered in combination with amprenavir.
Izmantojot indinavira un amprenavira kombināciju, nevienam no abiem medikamentiem devas pielāgošana nav nepieciešama.
Saquinavir: the AUC, Cmin and Cmax of saquinavir were decreased by 19% and 48% and increased by 21%, respectively, when given with amprenavir.
Sakvinavirs: lietojot kopā ar amprenviru, sakvinavira AUC, Cmin un Cmax attiecīgi samazinājās par 19% un 48% un palielinājās par 21%.
The AUC, Cmin and Cmax of amprenavir were decreased by 32%, 14%, and 37%, respectively.
Amprenavira AUC, Cmin un Cmax samazinājās attiecīgi par 32%, 14% un 37%.
No dose adjustment is necessary for either medicinal product when saquinavir is administered in combination with amprenavir.
Izmantojot sakvinavira un amprenavira kombināciju, nevienam no abiem medikamentiem devas pielāgošana nav nepieciešama.
Nelfinavir: the AUC, Cmin and Cmax of nelfinavir were increased by 15%, 14%, and 12%, respectively, when given with amprenavir.
Nelfinavirs: lietojot kopā ar amprenviru, nelfinavira AUC, Cmin un Cmax palielinājās attiecīgi par 15%, 14% un 12%.
The Cmax of amprenavir was decreased by 14% whilst the AUC and Cmin were increased by 9% and 189%, respectively.
Amprenavira Cmax samazinājās par 14%, bet AUC un Cmin palielinājās attiecīgi par 9% un 189%.
No dose adjustment is necessary for either medicinal product when nelfinavir is administered in combination with amprenavir (see also efavirenz below).
Izmantojot nelfinavira un amprenavira kombināciju, nevienam no abiem medikamentiem devas pielāgošana nav nepieciešama (skatīt arī sadaļu par efavirenza lietošanu).
Ritonavir: the AUC and Cmin of amprenavir were increased by 64% and 508% respectively and the Cmax decreased by 30% when ritonavir (100 mg twice daily) was co-administered with amprenavir capsule (600 mg twice daily) compared to values achieved after 1200 mg twice daily doses of amprenavir capsules.
Ritonavirs: lietojot ritonaviru (100 mg divas reizes dienā) vienlaicīgi ar amprenvira kapsulām (600 mg divas reizes dienā), amprenavira AUC un Cmin palielinājās attiecīgi par 64% un 508%, bet Cmax samazinājās par 30%, salīdzinot ar rādītājiem, kas iegūti pēc 1200 mg amprenavira kapsulu lietošanas divas reizes dienā.
In clinical trials, doses of amprenavir 600 mg twice daily and ritonavir 100 mg twice daily have been used; confirming the safety and efficacy of this regimen.
Klīniskajos pētījumos ir izmantota amprenavira deva 600 mg divas reizes dienā un ritonavira deva 100 mg divas reizes dienā, apstiprinot šīs dozēšanas shēmas efektivitāti un drošību.
Lopinavir / ritonavir (Kaletra): in an open-label, non-fasting pharmacokinetic study, the AUC, Cmax and Cmin of lopinavir were decreased by 38%, 28% and 52% respectively when amprenavir (750 mg twice daily) was given in combination with Kaletra (400 mg lopinavir + 100 mg ritonavir twice daily).
Lopinavirs / ritonavirs (Kaletra): atklātā farmakokinētiskā pētījumā, nelietojot tukšā dūšā, lopinavira AUC, Cmax un Cmin samazinājās attiecīgi par 38%, 28% un 52%, lietojot amprenaviru (750 mg divas reizes dienā) kombinācijā ar Kaletra (400 mg lopinavira+ 100 mg ritonavira divas reizes dienā).
In the same study, the AUC, Cmax, and Cmin of amprenavir were increased 72%, 12%, and 483%, respectively, when compared to values after standard doses of amprenavir (1200 mg twice daily).
Tajā pašā pētījumā amprenavira AUC, Cmax un Cmin palielinājās attiecīgi par 72%, 12% un 483%, salīdzinot ar šiem rādītājiem pēc parasto amprenavira devu (1200 mg divas reizes dienā) lietošanas.
The amprenavir plasma Cmin values achieved with the combination of amprenavir (600 mg twice daily) in combination with Kaletra (400 mg lopinavir + 100 mg ritonavir twice daily) are approximately 40- 50% lower than when amprenavir (600 mg twice daily) is given in combination with ritonavir 100 mg twice daily.
Amprenavira plazmas Cmin lielums, kas sasniegts, lietojot amprenaviru (600 mg divas reizes dienā) kombinācijā ar Kaletra (400 mg lopinavira+ 100 mg ritonavira divas reizes dienā), ir aptuveni par 40 - 50% zemāks, nekā lietojot amprenaviru (600 mg divas reizes dienā) kombinācijā ar 100 mg ritonavira divas reizes dienā.
Adding additional ritonavir to an amprenavir plus Kaletra regimen increase lopinavir Cmin values, but not amprenavir Cmin values.
Papildus ritonavira pievienošana amprenavira plus Kaletra shēmai paaugstina
7 administration of amprenavir and Kaletra, but close monitoring is advised because the safety and efficacy of this combination is unknown.
Nav iespējams sniegt dozēšanas rekomendācijas amprenavira un Kaletra vienlaicīgai lietošanai, bet tiek ieteikta rūpīga novērošana, jo nav zināma šīs kombinācijas drošība un efektivitāte.
• Nucleoside analogue reverse transcriptase inhibitors (NRTIs):
• Nukleozīdu analogu atgriezeniskās transkriptāzes inhibitori (NRTI)
Zidovudine: the AUC and Cmax of zidovudine were increased by 31% and 40%, respectively, when given with amprenavir.
Zidovudīns: lietojot kopā ar amprenviru, zidovudīna AUC un Cmax palielinājās attiecīgi par 31% un 40%.
The AUC and the Cmax of amprenavir were unaltered.
Amprenavira AUC un Cmax nemainījās.
No dose adjustment for either medicinal product is necessary when zidovudine is administered in combination with amprenavir.
Izmantojot zidovudīna un amprenavira kombināciju, nevienam no abiem medikamentiem devas pielāgošana nav nepieciešama.
Lamivudine: the AUC and Cmax of lamivudine and amprenavir, respectively, were both unaltered when these two medicinal products were given concomitantly.
Lamivudīns: lietojot kopā lamivudīnu ar amprenviru, to AUC un Cmax nemainījās.
No dose adjustment is necessary for either medicinal product when lamivudine is administered in combination with amprenavir.
Izmantojot lamivudīna un amprenavira kombināciju, nevienam no abiem medikamentiem devas pielāgošana nav nepieciešama.
Abacavir: the AUC, Cmin and Cmax of abacavir were unaltered when given with amprenavir.
Abakavirs: lietojot kopā ar amprenviru, abakavira AUC, Cmin un Cmax nemainījās.
The AUC, Cmin and Cmax of amprenavir were increased by 29%, 27%, and 47%, respectively.
Amprenavira AUC, Cmin un Cmax palielinājās attiecīgi par 29%, 27% un 47%.
No dose adjustment is necessary for either medicinal product when abacavir is administered in combination with amprenavir.
Izmantojot abakavira un amprenavira kombināciju, nevienam no abiem medikamentiem devas pielāgošana nav nepieciešama.
Didanosine: no pharmacokinetic study has been performed with Agenerase in combination with didanosine, however, due to its antacid component, it is recommended that didanosine and Agenerase should be administered at least one hour apart (see Antacids below).
Didanozīns: nav veikti farmakokinētiskie pētījumi par Agenerase un didanozīna kombinētu lietošanu, tomēr, tā kā didanozīns satur antacīdu komponentu, iesaka ievadīt abus medikamentus ar vismaz vienas stundas starplaiku (skatīt sadaļu Antacīdi).
• Non-nucleoside reverse transcriptase inhibitors (NNRTIs):
• Ne- nukleozīdu atgriezeniskās transkriptāzes inhibitori (NNRTI)
Efavirenz: efavirenz has been seen to decrease the Cmax, AUC and Cmin, ss of amprenavir by approximately 40% in adults.
Efavirenzs: ir novērots, ka efavirenzs pieaugušiem pacientiem samazina amprenavira Cmax, AUC un Cmin, ss par apmēram 40%.
When amprenavir is combined with ritonavir, the effect of efavirenz is compensated by the pharmacokinetic booster effect of ritonavir.
Ja amprenaviru kombinē ar ritonaviru, efavirenza ietekmi kompensē ritonavira pastiprinošais farmakokinētiskais efekts.
Therefore, if efavirenz is given in combination with amprenavir (600 mg twice daily) and ritonavir (100 mg twice daily), no dose adjustment is necessary.
Tādējādi, lietojot efavirenzu kombinācijā ar amprenaviru (600 mg divreiz dienā) un ritonaviru (100 mg divreiz dienā), devas pielāgošana nav nepieciešama.
Further, if efavirenz is given in combination with amprenavir and nelfinavir, no dosage adjustment is necessary for any of the medicinal products.
Lietojot efavirenzu kombinācijā ar amprenaviru un nelfinaviru, nevienam no šiem medikamentiem devas pielāgošana nav nepieciešama.
Treatment with efavirenz in combination with amprenavir and saquinavir is not recommended, as the exposure to both protease inhibitors would be decreased.
Neiesaka izmantot efavirenza kombināciju ar amprenaviru un sakvinaviru, jo samazināsies abu proteāžu inhibitoru koncentrācija.
No dose recommendation can be given for the co-administration of amprenavir with another protease inhibitor and efavirenz in children.
Nevar ieteikt dozēšanas shēmu amprenavira lietošanai kopā ar citiem proteāžu inhibitoriem un efavirenzu bērniem.
Such combinations should be avoided in patients with hepatic impairment.
Pacientiem ar aknu funkciju traucējumiem no šādu kombināciju lietošanas ir jāizvairās.
The effect of nevirapine on other protease inhibitors and the limited evidence available suggest that nevirapine may decrease the serum concentrations of amprenavir.
Nevirapīns: nevirapīna ietekme uz citiem proteāžu inhibitoriem un pieejamie ierobežotie dati norāda, ka nevirapīns var samazināt amprenavira koncentrāciju serumā.
Delavirdine: the AUC, Cmax and Cmin of delavirdine were decreased by 61%, 47% and 88% respectively when given with amprenavir.
Delavirdīns: lietojot kopā ar amprenaviru, delavirdīna AUC, Cmax un Cmin samazinājās attiecīgi par 61%, 47% un 88%.
The AUC, Cmax and Cmin of amprenavir were increased by 130%, 40% and 125% respectively.
Amprenavira AUC, Cmax un Cmin palielinājās attiecīgi par 130%, 40% un 125%.
No dose recommendations can be given for the co-administration of amprenavir and delavirdine.
Nevar ieteikt dozēšanas shēmu amprenavira lietošanai kopā ar delavirdīnu.
If these medicinal products are used concomitantly care is advised, as delavirdine may be less effective due to decreased and potentially sub-therapeutic plasma concentrations.
Ja šie medikamenti tiek lietoti vienlaicīgi, ieteicama piesardzība, jo samazināto un potenciāli sub- terapeitisko plazmas koncentrāciju dēļ delavirdīns var būt mazāk efektīvs.
No dose recommendations can be given for the co-administration of amprenavir and low dose ritonavir with delavirdine.
Nav iespējams sniegt dozēšanas rekomendācijas vienlaicīgai amprenavira un zemu ritonavira devu lietošanai kopā ar delavirdīnu.
If these medicinal products are used concomitantly care is advised, and close clinical and virological monitoring should be performed since it is difficult to predict the effect of the combination of amprenavir and ritonavir on delavirdine.
Ja šie medikamenti tiek lietoti vienlaikus, tiek ieteikta piesardzība un ir jāveic rūpīga klīniska un virusoloģiska novērošana, jo ir grūti paredzēt amprenavira un ritonavira kombinācijas ietekmi uz delavirdīnu.
8 Antibiotics/ antifungals
8 pieaugumu, iespējams, izraisa tas, ka amprenavirs inhibē rifabutīna CYP3A4 mediēto metabolismu.
When it is clinically necessary to co-administer rifabutin with Agenerase, a dosage reduction of at least half the recommended dose of rifabutin is advised, although no clinical data are available.
Ja klīnisku indikāciju dēļ ir nepieciešams vienlaikus ievadīt rifabutīnu un Agenerase, iesaka samazināt rifabutīna devu vismaz uz pusi, kaut gan klīniski dati nav pieejami.
When ritonavir is co-administered a larger increase in rifabutin concentration may occur.
Vienlaicīgi lietojot ritonaviru, var rasties lielāks rifabutīna koncentrācijas pieaugums.
Clarithromycin: the AUC and Cmin of clarithromycin were unaltered and the Cmax decreased by 10% when given with amprenavir.
Klaritromicīns: ievadot kopā ar amprenaviru, neizmainījās klaritromicīna Cmin un AUC, bet Cmax pazeminājās par 10%.
The AUC, Cmin and Cmax of amprenavir were increased by 18%, 39% and 15%, respectively.
Amprenavira AUC, Cmin un Cmax palielinājās attiecīgi par 18%, 39% un 15%.
No dose adjustment is necessary for either medicinal product when clarithromycin is administered in combination with amprenavir.
Izmantojot klaritromicīna un amprenavira kombināciju, nevienam no abiem medikamentiem devas pielāgošana nav nepieciešama.
When ritonavir is co-administered an increase in clarithromycin concentrations may occur.
Vienlaicīgi lietojot ritonaviru, var rasties klaritromicīna koncentrācijas pieaugums.
Erythromycin: no pharmacokinetic study has been performed with Agenerase in combination with erythromycin, however, plasma levels of both medicinal products may be increased when co-administered.
Eritromicīns: nav veikti farmakokinētiskie pētījumi par Agenerase un eritromicīna kombinēto terapiju, tomēr, lietojot vienlaicīgi, iespējama abu medikamentu plazmas līmeņa palielināšanās.
Ketoconazole / Itraconazole: the AUC and Cmax of ketoconazole were increased by 44% and 19%, respectively when given with amprenavir alone.
Ketokonazols / Itrakonazols: ievadot kopā ar amprenaviru vienu pašu, ketokonazola AUC un Cmax paaugstinājās par attiecīgi 44% un 19%.
The AUC and Cmax of amprenavir were increased by 31% and decreased by 16%, respectively.
Amprenavira AUC un Cmax attiecīgi palielinājās par 31% un pazeminājās par 16%.
Itraconazole concentrations are expected to increase in the same manner as ketoconazole.
Ir sagaidāms, ka itrakonazola koncentrācija palielināsies līdzīgi kā ketokonazolam.
No dose adjustment for any of the medicinal products is necessary when either ketoconazole or itraconazole is administered in combination with amprenavir.
Izmantojot ketokonazola vai itrakonazola un amprenavira kombināciju, nevienam no medikamentiem devas pielāgošana nav nepieciešama.
Co- administration of fosamprenavir 700 mg with ritonavir 100 mg twice daily and ketoconazole 200 mg once daily increased plasma ketoconazole Cmax by 25% and increased AUC(0-τ) to values 2.69-fold those observed on administration of ketoconazole 200 mg once daily without concurrent fosamprenavir with ritonavir.
Vienlaikus lietojot fosamprenaviru 700 mg un ritonaviru 100 mg divas reizes dienā ar ketokonazolu 200 mg vienu reizi dienā, ketokonazola Cmax plazmā pieauga par 25% un AUC( 0- τ) pieauga līdz līmenim, kas 2, 69 reizes pārsniedza to, kas tika novērots, lietojot ketokonazolu 200 mg vienu reizi dienā bez fosamprenavira un ritonavira.
The Cmax, AUC and Cmin of amprenavir were unchanged.
Amprenavira Cmax, AUC and Cmin nemainījās.
When used with Agenerase with ritonavir, high doses (> 200 mg/ day) of ketoconazole or itraconazole are not recommended.
Nav ieteicams lietot lielas (> 200 mg/ dienā) ketokonazola vai itrakonazola devas, ja tos lieto kopā ar Agenerase un ritonaviru.
Other possible interactions
Citi iespējamie mijiedarbības veidi
Other medicinal products, listed below, including examples of substrates, inhibitors or inducers of CYP3A4, may lead to interactions when administered with Agenerase.
Citi zemāk norādītie, medikamenti, tai skaitā CYP3A4 substrāti, inhibitori un induktori, var mijiedarboties ar Agenerase.
The clinical significance of these possible interactions is not known and has not been investigated.
Iespējamās mijiedarbības klīniskā nozīme nav zināma un nav izpētīta.
Patients should therefore be monitored for toxic reactions associated with these medicinal products when these are administered in combination with Agenerase.
Ja šos medikamentus ievada kombinācijā ar Agenerase, jānovēro, vai pacientam neparādās ar šiem medikamentiem saistītu toksisku reakciju pazīmes.
Antacids: on the basis of the data for other protease inhibitors, it is advisable not to take antacids at the same time as Agenerase, since its absorption may be impaired.
Antacīdi: balstoties uz datiem par citiem proteāžu inhibitoriem, neiesaka lietot antacīdus vienlaicīgi ar Agenerase, jo tas var pavājināt Agenerase uzsūkšanos.
It is recommended that antacids and Agenerase should be administered at least one hour apart.
Iesaka ievērot vismaz stundas starplaiku starp Agenerase un antacīdu lietošanu.
Anticonvulsant active substances: concomitant administration of anticonvulsant active substances known as enzymatic inductors (phenytoin, phenobarbital, carbamazepine) with amprenavir may lead to a decrease in the plasma concentrations of amprenavir.
Aktīvās vielas ar pretkrampju darbību: lietojot amprenaviru vienlaicīgi ar aktīvajām vielām, kam piemīt pretkrampju darbība, pazīstamām kā enzīmu inducētāji (fenitoīns, fenobarbitāls, karbamazepīns), var samazināties amprenavira koncentrācija plazmā.
These combinations should be used with caution and therapeutic concentration monitoring is recommended (see section 4.4).
Šādas kombinācijas jālieto piesardzīgi, ieteicama terapeitiskās koncentrācijas monitorēšana (skatīt apakšpunktu 4. 4).
Calcium-channel blockers: amprenavir may lead to increased serum concentrations of calcium channel blockers such as amlodipine, diltiazem, felodipine, isradipine, nicardipine, nifedipine, nimodipine, nisoldipine and verapamil, possibly resulting in enhanced activity and toxicity of these medicinal products.
Kalcija kanālu blokatori: amprenavirs var palielināt kalcija kanālu blokatoru amlodipīna, diltiazema, felodipīna, isradipīna, nikardipīna, nifedipīna, nimodipīna, nisoldipīna un verapamila koncentrāciju plazmā, kas, iespējams, var pastiprināt šo medikamentu aktivitāti un toksicitāti.
Erectile dysfunction agents: based on data for other protease inhibitors caution should be used when prescribing PDE5 inhibitors (e. g. sildenafil and vardenafil) to patients receiving Agenerase.
Medikamenti erektilās disfunkcijas terapijai: kā izriet no datiem par citiem proteāžu inhibitoriem, jābūt piesardzīgiem, izrakstot PDE5 inhibitorus (piem. sildenafilu un vardenafilu) pacientiem, kuri saņem Agenerase.
Co- administration with Agenerase may substantially increase PDE5 inhibitor plasma concentrations and associated adverse events, including hypotension, visual changes and priapism (see section 4.4).
Vienlaicīga lietošana ar Agenerase var ievērojami paaugstināt PDE5 inhibitoru plazmas koncentrāciju un ar to saistītas blakusparādības, ieskaitot hipotensiju, redzes izmaiņas un priapismu (skatīt apakšpunktu 4. 4).
9 Fluticasone propionate (interaction with ritonavir): in a clinical study where ritonavir 100 mg capsules bid were co-administered with 50 µg intranasal fluticasone propionate (4 times daily) for 7 days in healthy subjects, the fluticasone propionate plasma levels increased significantly, whereas the intrinsic cortisol levels decreased by approximately 86% (90% confidence interval 82-89%).
Flutikazona propionāts (mijiedarbība ar ritonaviru): klīniskā pētījumā ritonavira 100 mg kapsulas divreiz dienā ordinēja kopā ar 50 µg intranazāli flutikazona propionātu (4 reizes dienā) 7 dienas veseliem indivīdiem, un flutikazona propionāta līmenis plazmā nozīmīgi palielinājās, bet endogēnā kortizola līmenis pazeminājās apmēram par 86% (90% ticamības intervāls 82- 89%).
Greater effects may be expected when fluticasone propionate is inhaled.
Lielāku ietekmi var sagaidīt, ja flutikazona propionātu inhalē.
Systemic corticosteroid effects including Cushing’ s syndrome and adrenal suppression have been reported in patients receiving ritonavir and inhaled or intranasally administered fluticasone propionate; this could also occur with other corticosteroids metabolised via the P450 3A pathway e. g. budesonide.
9 intranazāli lietoja flutikazona propionātu; to var novērot arī ar citiem kortikosteroīdiem, kas tiek metabolizēti ar P450 3A, piemēram, budezonīdu.
Consequently, concomitant administration of Agenerase with ritonavir and these glucocorticoids is not recommended unless the potential benefit of treatment outweighs the risk of systemic corticosteroid effects (see section 4.4).
Tādējādi, vienlaikus lietot Agenerase ar ritonaviru un šos glikokortikoīdus nav ieteicams, izņemot gadījumus, kad varbūtējais terapeitiskais guvums ir lielāks par kortikosteroīdu sistēmiskās iedarbības izraisīto risku (skatīt apakšpunktu 4. 4).
A dose reduction of the glucocorticoid should be considered with close monitoring of local and systemic effects or a switch to a glucocorticoid, which is not a substrate for CYP3A4 (e. g. beclomethasone).
Jādomā par glikokortikoīda devas mazināšanu un jāvēro, vai neparādās lokāli vai sistēmiski efekti, vai jāpāriet uz glikokortikoīdu, kurš nav CYP3A4 substrāts (piemēram, beklometazons).
Moreover, in case of withdrawal of glucocorticoids progressive dose reduction may have to be performed over a longer period.
Bez tam, atceļot glikokortikoīdus, devas samazināšanu būtu jāveic progresējoši ilgākā periodā.