qanastek/EMEA-V3 huggingface dataset:
Median Time to Event (Months)
vidējā laika līdz gadījumam (mēneši) rādītājs
Log-Rank p value
kategorijas p vērtība
Progression-free survival (PFS)
Dzīvildze bez slimības progresēšanas (PFS)
Time to new lymphoma treatment
Laiks līdz jaunai limfomas terapijai
Disease-free survivala
Dzīvildze bez slimībasa
Subgroup Analysis PFS
Apakšgrupas analīzes PFS 71% < 0, 0001
71%
46%
0.0071 0.0008
0, 0008
46% 64%
64%
55%
OS 55% 0, 0348 NR
20 NR: not reached; a: only applicable to patients achieving a CR
NR: netika sasniegts; a: attiecas tikai uz pacientiem, kas sasniedz CR
The benefit of MabThera maintenance treatment was confirmed in all subgroups analysed, regardless of induction regimen (CHOP or R-CHOP) or quality of response to induction treatment (CR or PR) (table 5).
MabThera balstterapijas guvums tika apstiprināts visām analizētām apakšgrupām, neatkarīgi no sākumterapijas shēmas (CHOP vai R- CHOP) vai atbildreakcijas uz sākumterapiju kvalitāti (CR vai PR) (5. tabula).
11.6 months, p < 0.0001) as well as in those responding to R-CHOP induction (median PFS 51.9 months vs.
MabThera balstterapija nozīmīgi pagarināja vidējo PFS pacientiem ar atbildreakciju uz CHOP sākumterapiju (vidējais PFS 37, 5 mēneši, salīdzinot ar 11, 6 mēnešiem, p < 0, 0001), kā arī pacientiem ar atbildreakciju uz R- CHOP sākumterapiju (vidējais PFS 51, 9 mēneši, salīdzinot ar 22, 1 mēnešiem, p=0, 0071).
Although subgroups were small, MabThera maintenance treatment provided a significant benefit in terms of overall survival for both patients responding to CHOP and patients responding to R-CHOP, although longer follow-up is required to confirm this observation.
Lai gan apakšgrupas bija nelielas, MabThera balstterapija nodrošināja nozīmīgu guvumu attiecībā uz kopējo dzīvildzi gan pacientiem ar atbildreakciju uz CHOP, gan pacientiem ar atbildreakciju uz R- CHOP, lai gan šo novērojumu apstiprināšanai ir nepieciešama ilgāka novērošana.
Diffuse large B cell non-Hodgkin’ s lymphoma
Difūza lielo B šūnu ne- Hodžkina limfoma
In a randomised, open-label trial, a total of 399 previously untreated elderly patients (age 60 to 80 years) with diffuse large B cell lymphoma received standard CHOP chemotherapy (cyclophosphamide 750 mg/ m2, doxorubicin 50 mg/ m2, vincristine 1.4 mg/ m2 up to a maximum of 2 mg on day 1, and prednisolone 40 mg/ m2/ day on days 1-5) every 3 weeks for eight cycles, or MabThera 375 mg/ m2 plus CHOP (R-CHOP).
Randomizētā, atklātā pētījumā kopumā 399 iepriekš neārstēti gados veci pacienti (60- 80 g. v.) ar difūzu, lielo B šūnu limfomu saņēma standarta CHOP ķīmijterapiju (ciklofosfamīds 750 mg/ m2, doksorubicīns 50 mg/ m2, vinkristīns 1, 4 mg/ m2 (maksimāli līdz 2 mg pirmajā dienā) un prednizolonu 40 mg/ m2 dienā no 1. līdz 5. dienai) ik 3 nedēļas 8 reizes vai MabThera 375 mg/ m2 + CHOP (R- CHOP).
MabThera was administered on the first day of the treatment cycle.
MabThera ievadīja ārstēšanas cikla 1. dienā.
The final efficacy analysis included all randomised patients (197 CHOP, 202 R-CHOP), and had a median follow-up duration of approximately 31 months.
Efektivitātes galīgā analīzē ietvēra visus randomizētos pacientus (197 CHOP, 202 R- CHOP), un vidējais novērošanas ilgums bija 31 mēnesis.
The two treatment groups were well balanced in baseline disease characteristics and disease status.
Abām terapijas grupām slimības sākotnējais raksturojums un slimības apstākļi bija ļoti līdzsvaroti.
The final analysis confirmed that R-CHOP treatment was associated with a clinically relevant and statistically significant improvement in the duration of event-free survival (the primary efficacy parameter; where events were death, relapse or progression of lymphoma, or institution of a new anti-lymphoma treatment) (p = 0.0001).
Galīgā analīze apstiprināja, ka R- CHOP terapija bija saistīta ar klīniski nozīmīgu un statistiski ticamu dzīvildzes bez traucējuma palielināšanos (primārās efektivitātes rādītājs, kur par traucējumu uzskatīja nāvi, limfomas recidīvu vai progresēšanu
Kaplan Meier estimates of the median duration of event-free survival were 35 months in the R-CHOP arm compared to 13 months in the CHOP arm, representing a risk reduction of 41%.
Kaplāna- Meijera vidējās dzīvildzes bez traucējumiem rādītājs bija 35 mēneši R- CHOP terapijas grupā, salīdzinot ar 13 mēnešiem CHOP terapijas grupā; risks samazinājās par 41%.
At 24 months, estimates for overall survival were 68.2% in the R-CHOP arm compared to 57.4% in the CHOP arm.
Pēc 24 mēnešiem vidējās dzīvildzes rādītājs bija 68, 2% R- CHOP grupā, salīdzinot ar 57, 4% CHOP grupā.
A subsequent analysis of the duration of overall survival, carried out with a median follow-up duration of 60 months, confirmed the benefit of R-CHOP over CHOP treatment (p=0.0071), representing a risk reduction of 32%.
Turpmākā vidējās dzīvildzes analīze, kas tika veikta, pamatojoties uz vidējo novērošanas periodu, kura ilgums bija 60 mēneši, apstiprināja R- CHOP priekšrocības, salīdzinot ar CHOP terapiju (p=0, 0071); risks samazinājās par 32%.
The analysis of all secondary parameters (response rates, progression-free survival, disease-free survival, duration of response) verified the treatment effect of R-CHOP compared to CHOP.
Visu sekundāro rādītāju (atbildes reakcija, dzīvildze bez progresijas, dzīvildze bez slimības, atbildes reakcijas ilgums) analīze apstiprināja R- CHOP efektivitāti, salīdzinot ar CHOP.
The complete response rate after cycle 8 was 76.2% in the R-CHOP group and 62.4% in the CHOP group (p=0.0028).
Pilnīga atbildes reakcija pēc 8. cikla bija 76, 2% R- CHOP grupā un 62, 4% CHOP grupā (p=0, 0028).
The risk of disease progression was reduced by 46% and the risk of relapse by 51%.
Slimības progresijas risks samazinājās par 46% un recidīva risks- par 51%.
In all patients subgroups (gender, age, age adjusted IPI, Ann Arbor stage, ECOG, β 2 microglobulin, LDH, albumin, B symptoms, bulky disease, extranodal sites, bone marrow involvement), the risk ratios for event-free survival and overall survival (R-CHOP compared with CHOP) were less than 0.83 and 0.95 respectively.
Visās pacientu apakšgrupās (dzimums, vecums, vecumam pielāgots Starptautiskais Prognostiskais indekss, Ann Arbor stadija, ECOG, β2 mikroglobulīns, LDH, albumīns, B simptomi, masīva slimība, ārpusmezglu formas, kaulu smadzeņu iesaistīšanās) dzīvildzes bez traucējumiem un kopējās dzīvildzes riska rādītājs (R- CHOP, salīdzinot ar CHOP) bija attiecīgi mazāks par 0, 83 un 0, 95.
R-CHOP was associated with improvements in outcome for both high- and low-risk patients according to age adjusted IPI.
R- CHOP bija saistīta ar slimības iznākuma uzlabošanos gan augsta, gan zema riska pacientiem atbilstoši vecumam pielāgotajam Starptautiskajam Prognostiskajam indeksam.
Clinical laboratory findings Of 67 patients evaluated for human anti-mouse antibody (HAMA), no responses were noted.
Klīniski laboratoriskās atrades Nevienam no 67 pacientiem, kam tika pārbaudītas cilvēka pretpeļu antivielas (CPPA), tās netika konstatētas.
Of 356 patients evaluated for HACA, 1.1% (4 patients) were positive.
No 356 pacientiem, kam tika pārbaudītas CPHA, 1, 1% (4 pacientiem) bija pozitīvs rezultāts.
In an open-label randomized trial, a total of 817 previously untreated patients with CLL were randomized to receive either FC chemotherapy (fludarabine 25 mg/ m2, cyclophosphamide 250 mg/ m2, days 1-3) every 4 weeks for 6 cycles or MabThera in combination with FC (R-FC).
Atklātā, nejaušinātā pētījumā kopumā 817 iepriekš neārstēti pacienti ar HLL pēc nejaušības principa saņēma vai nu FC ķīmijterapiju (fludarabīns, 25 mg/ m2, ciklofosfamīds, 250 mg/ m2, 1. – 3. diena) ik pēc 4 nedēļām 6 ciklus, vai MabThera kombinācijā ar FC (R- FC).
MabThera was administered at a dosage of 375 mg/ m2 during the first cycle one day prior to chemotherapy and at a dosage of 500 mg/ m2 on day 1 of each subsequent treatment cycle.
Pirmajā ciklā MabThera lietoja devā 375 mg/ m2 vienu dienu pirms ķīmijterapijas, bet katra nākamā cikla pirmajā dienā — devā 500 mg/ m2.
A total of 810 patients (403 R-FC, 407 FC) were analyzed for efficacy (Table 6).
Pavisam efektivitāte tika analizēta 810 pacientiem (403 R- FC, 407 FC) (6. tabula).
The primary endpoint of progression-free survival was 40 months median in the R-FC group and 32 months in the FC group (p < 0.0001, log-rank test).
Primārais mērķa kritērijs, proti, dzīvildze bez slimības progresēšanas R- FC grupā bija vidēji 40 mēneši, bet FC grupā — 32 mēneši (p < 0, 0001, log- kategorijas tests).
The analysis of overall survival showed an improved survival in favour of the R-FC arm (p=0.0427, log-rank test), however longer follow-up is
Kopējās dzīvildzes analīze liecināja par labākiem dzīvildzes rādītājiem R- FC grupā (p=0, 0427, log- kategorijas tests), taču šī novērojuma apstiprināšanai nepieciešama ilgāka novērošana.
The benefit in terms of PFS was consistently observed in most patient subgroups analyzed according to disease risk at baseline.
Analizējot pēc sākotnējā slimības riska, ieguvums PFS izteiksmē bija konsekventi vērojams gandrīz visās pacientu apakšgrupās.
Table 6
21 6. tabula
First-line treatment of chronic lymphocytic leukaemia
Hroniskas limfoleikozes pirmās rindas ārstēšana
FC alone (20.7 months median observation time)
efektivitātes rezultātu pārskats ar MabThera plus FC salīdzinājumā ar FC monoterapiju (vidējais novērošanas ilgums 20, 7 mēneši)
Kaplan-Meier Estimate of
Kaplāna- Maijera vidējā laika līdz
Median Time to Event (Months) FC R-FC Log-Rank
gadījumam (mēneši) rādītājs
Reduction
samazināšan ās
p value
kategorijas p vērtība
Event Free Survival
Dzīvildze bez slimības izpausmēm
Response rate (CR, nPR, or PR)
Atbildreakcijas biežums (CR, nPR vai PR)
n. a.
NP
CR rates
CR biežums
Duration of response* Disease free survival (DFS)** Time to new treatment
Atbildreakcijas ilgums * Dzīvildze bez slimības( DFS) ** Laiks līdz jaunai ārstēšanai
Response rate and CR rates analysed using Chi-squared Test. *: only applicable to patients achieving a CR, nPR, PR; applicable **: only applicable to patients achieving a CR;
Attiecas tikai uz pacientiem, kas sasniedz CR
NR: not reached
NR: netika sasniegts
n. a. not
NP:
Progression-Free Survival according to Binet stage (ITT)
Dzīvildze bez slimības progresēšanas atkarīgi no Binē stadijas
Progression-free survival (PFS)
Dzīvildze bez slimības
Number of patients
Riska attiecība
Hazard Ratio (95% CI)
(95% TI)
p-value (Wald test, not
nav koriģēta)
Binet A
Binē A stadija
Binet B
Binē B stadija
0.45 (0.32; 0.63)
0, 45 (0, 32; 0. 63)
Binet C
Binē C stadija
CI:
TI:
Confidence Interval
Ticamības intervāls
Results from other supportive studies using MabThera in combination with other chemotherapy regimens (including CHOP, FCM, PC, PCM) for the treatment of CLL patients have also demonstrated high overall response rates with promising PFS rates without adding relevant toxicity to the treatment.
Arī citi līdzīgi pētījumi, kuros pacientu ar HLL ārstēšanai MabThera lieto kopā ar citām ķīmijterapijas shēmām (tai skaitā CHOP, FCM, PC, PCM), liecina par augstiem vispārējās atbildreakcijas rādītājiem un daudzsološiem PFS rādītājiem, neradot papildu toksicitāti.
Clinical Experience in Rheumatoid Arthritis
Klīniskā pieredze reimatoīdā artrīta gadījumā
The efficacy and safety of MabThera in alleviating the symptoms and signs of rheumatoid arthritis was demonstrated in three randomized, controlled, double-blind, multicenter studies.
MabThera efektivitāte un drošība reimatoīdā artrīta simptomu un pazīmju atvieglošanā tika demonstrēta trīs randomizētos, kontrolētos, dubultmaskētos, daudzcentru pētījumos.
22 Study 1 was a double blind comparative study which included 517 patients that had experienced an inadequate response or intolerance to one or more TNF inhibitor therapies.
1. pētījums bija dubultmaskēts, salīdzinošs pētījums, kas ietvēra 517 pacientus, kuriem bija i neatbilstoša atbildreakcija uz vienu vai vairākām ANF inhibitora terapijām vai to nepanesība.
Eligible patients had active rheumatoid arthritis for at least 6 months, diagnosed according to the criteria of the American College of Rheumatology (ACR), with swollen joint count (SJC) (8 (66 joint count), and tender joint count (TJC) (8 (68 joint count) and elevated CRP or ESR.
22 atbilstoši Amerikas Reimatoloģijas kolēģijas (ARK) kritērijiem, ar pietūkušu locītavu skaitu (PLS) (8 (locītavu skaits 66), un sāpīgu locītavu skaitu (SLS) (8 (locītavu skaits 68) un paaugstinātu CRP līmeni un EGĀ.
The primary endpoint was the percent of patients who achieved an ACR20 response at week 24.
Primārais mērķa kritērijs bija pacientu, kas sasniedza ARK 20 atbildreakciju 24. nedēļā, īpatsvars.
Patients received two 1000 mg intravenous infusions of MabThera, each following an intravenous infusion of 100 mg methylprednisone and separated by an interval of 15 days.
Pacienti saņēma divas intravenozas MabThera infūzijas pa 1000 mg ar 15 dienu intervālu, pēc katras saņemot intravenozu 100 mg metilprednizolona infūziju.
All patients received concomitant oral methotrexate (10-25 mg/ week) and 60 mg oral prednisone on days 2-7 and 30 mg on days 8-14 following the first infusion.
Visi pacienti vienlaikus saņēma perorāli metotreksātu (10 – 25 mg nedēļā) un perorāli 60 mg prednizolona 2. – 7. dienā un 30 mg 8. – 14. dienā pēc pirmās infūzijas.
Patients were followed beyond week 24 for long term endpoints, including radiographic assessment at 56 weeks.
Pacienti tika novēroti pēc 24. nedēļas, lai novērtētu ilgtermiņa mērķa kritērijus, ietverot rentgenogrāfisku novērtēšanu 56. nedēļā.
During this time 81% of patients, from the original placebo group received rituximab between weeks 24 an 56, under an open label extension study protocol.
Šai laikā 81% pacientu, kas sākotnēji saņēma placebo, no 24. līdz 56. nedēļai saņēma rituksimabu atklātā pētījuma paplašinājuma protokola ietvaros.
Study 2 was a randomized, double-blind, double-dummy, controlled, 3 x 3 multifactorial study which compared two different dose levels of rituximab given with or without one of two peri infusional corticosteroid regimens in combination with weekly methotrexate in patients with active rheumatoid arthritis which had not responded to treatment with 1 to 5 other DMARDs.
2. pētījums bija randomizēts, dubultmaskēts, dubultaizstāts, kontrolēts, 3 x 3 daudzfaktoru pētījums, kurā tika salīdzināti divi atšķirīgi rituksimaba devu līmeņi, ko lietoja ar vienu vai divām kortikosteroīdu periinfūzijas shēmām vai bez tām, kombinācijā ar metotreksātu reizi nedēļā pacientiem ar aktīvu reimatoīdo artrītu, kam nav atbildreakcijas uz ārstēšanu ar 1 līdz 5 citām SMPRZ.
Study 3 was a double-blind, double-dummy, controlled study evaluating rituximab monotherapy, and rituximab in combination with either cyclophosphamide or methotrexate in patients with active rheumatoid arthritis which had not responded to one or more prior DMARDs
3. pētījums bija dubultmaskēts, dubultaizstāts, kontrolēts pētījums, kurā vērtēja rituksimaba monoterapiju un rituksimabu kombinācijā vai nu ar ciklofosfamīdu, vai metotreksātu pacientiem ar aktīvu reimatoīdo artrītu, kam nav atbildreakcijas uz vienu vai vairākām iepriekš lietotām SMPRZ.
The comparator group in all three studies was weekly methotrexate (10-25 mg weekly).
Salīdzināmā grupa visos trīs pētījumos lietoja metotreksātu reizi nedēļā (10 – 25 mg nedēļā).
Disease activity outcomes In all three studies, rituximab 2 x 1000 mg significantly increased the proportion of patients achieving at least a 20% improvement in ACR score compared with patients treated with methotrexate alone (Table 7).
Slimības aktivitātes rezultāti Visos trīs pētījumos 2 x 1000 mg rituksimaba nozīmīgi palielināja pacientu daļu, kas sasniedza vismaz 20% uzlabošanos pēc ARK vērtējuma, salīdzinot ar pacientiem, kas tika ārstēti ar metotreksātu vienu pašu (7. tabula).
The treatment effect was similar in patients independent of rheumatoid factor status, age, gender, body surface area, race, number of prior treatments or disease status.
Ārstēšanas efekts bija līdzīgs pacientiem neatkarīgi no reimatoīdā artrīta statusa, vecuma, dzimuma, ķermeņa virsmas laukuma, rases, iepriekšējo ārstēšanas kursu skaita vai slimības statusa.
Clinically and statistically significant improvement was also noted on all individual components of the ACR response (tender and swollen joint counts, patient and physician global assessment, disability index scores (HAQ), pain assessment and C-Reactive Proteins (mg/ dL).
Klīniski un statistiski nozīmīga uzlabošanās bija arī atzīmēta visos ARK atbildreakcijas individuālos komponentos (sāpīgu un pietūkušu locītavu skaits, pacienta un ārsta vispārējs novērtējums, nespējas indeksa lielums (VNA), sāpju novērtējums un C- reaktīvais proteīns (mg/ dl).
Table 7
7. tabula
Cross-Study Comparison of ACR Responses at Week 24 (ITT Population)
atbildreakcijas 24.
ACR Response Placebo+MTX Rituximab+MTX
nedēļā (ārstēšanai paredzētā grupa –
Study 1
(52%) 2
N= 201 N= 298
61 (33%) 2
Study 2
ARK50
ACR20 ACR50 ACR70
19 (13%)
36 (18%) 11 (5%) 3 (1%) N= 143
28 (15%) 2
153 (51%)1 80 (27%)1 37 (12%)1 N= 185
3. pētījums
Study 3 1
N=40
ACR20 ACR50 ACR70 ACR20 ACR50 ACR70
N=40 28 (70%) 3
96 (52%)2 61 (33%)2 28 (15%)2 N= 40 28 (70%)3 17 (43%)3 9 (23%)3
5 (13%)
p ≤ 0.0001; p ≤ 0.001; 3 p < 0.05 2
9 (23%) 3
MTX – Methotrexate
p ≤ 0, 0001; 2 p ≤ 0, 001; 3 p ≤ 0, 05 MTX - metotreksāts
In study 3, the ACR20 response in patients treated with rituximab alone was 65% compared with 38% on methotrexate alone (p=0.025).
3. pētījumā ARK20 atbildreakcija tikai ar rituksimabu ārstētiem pacientiem bija 65%, salīdzinot ar 38% tikai ar metotreksātu ārstētiem (p=0, 025).
23 Rituximab treated patients had a significantly greater reduction in disease activity score (DAS28) than patients treated with methotrexate alone (Mean change in DAS28 from baseline -1.9 vs. -0.4, p < 0.0001, respectively).
23 Ar rituksimabu ārstētiem pacientiem bija nozīmīgi lielāka slimības aktivitātes rādītāja (SAR28) samazināšanās, nekā pacientiem, kas tika ārstēti tikai ar metotreksātu (vidējās SAR28 izmaiņas, salīdzinot ar sākotnējo lielumu – attiecīgi 1, 9, salīdzinot ar 0, 4, p < 0, 0001).
A good to moderate European League Against Rheumatism (EULAR) response was achieved by significantly more rituximab treated patients compared to patients treated with methotrexate alone (Table 9).
Laba vai vidēji laba atbildreakcija pēc Eiropas Pretreimatisma līgas (EULAR) kritērijiem izteikti vairāk tika sasniegta ar rituksimabu ārstētiem pacientiem, salīdzinājumā tikai ar metotreksātu ārstētiem pacientiem (9. tabula).
Radiographic response In Study 1, conducted in patients with inadequate response or intolerance to one or more TNF inhibitor therapies, structural joint damage was assessed radiographically and expressed as change in modified total Sharp score and its components, the erosion score and joint space narrowing score.
Rentgenogrāfiska atbildes reakcija 1. pētījumā, kas veikts pacientiem ar atbilstošu atbildes reakciju uz vienu vai vairākiem ANF inhibitoriem vai to nepanesību, strukturāls locītavas bojājums tika novērtēts rentgenoloģiski un izteikts kā modificēta kopējā Sharp un tā sastāvdaļu vērtējuma rādītāja izmaiņas, erozijas vērtējuma rādītāja un locītavas spraugas sašaurināšanās vērtējuma rādītāja izmaiņas.
Patients originally receiving rituximab/ MTX demonstrated significantly less radiographic progression than patients originally receiving methotrexate alone at 56 weeks.
Pacientiem, kas sākotnēji saņēma rituksimabu/ MTX, bija nozīmīgi mazāka rentgenogrāfiska progresēšana nekā pacientiem, kas sākotnēji saņēma tikai metotreksātu 56 nedēļas.
Of the patients originally receiving methotrexate alone, 81% received rituximab either as rescue between weeks 16-24 or in the extension trial, before week 56.
No pacientiem, kas sākotnēji saņēma tikai metotreksātu, 81% saņēma rituksimabu vai nu kā glābjošu terapiju 16. – 24. nedēļā, vai pētījuma paplašinājumā pirms 56. nedēļas.
A higher proportion of patients receiving the original rituximab/ MTX treatment also had no erosive progression over 56 weeks (Table 8).
Lielākai daļai pacientu, kas saņēma sākotnēju ārstēšanu ar rituksimabu/ MTX, nebija arī eroziju progresēšanas 56 nedēļu laikā (8. tabula).
Table 8
8. tabula.
Radiographic mean changes over
Vidējās rentgenogrāfiskās pārmaiņas 56 nedēļu laikā 1. pētījumā
Rituximab +MTX 2 × 1g
Rituksimabs+MTX 2x1g
Study 1 Total Sharp score
1. pētījums
= 184) 2.31
(n = 184)
= 273) 1.00
(n = 273)
p=0.0046 Erosion Score
Kopējais Sharp vērtējuma rādītājs
0.59
1, 00 p=0, 0046
p=0.0114 Joint Space narrowing score
Eroziju vērtējuma rādītājs
p=0.0006 Proportion of patients with no erosive
Pacientu daļa ar neerozīvu progresēšanu 56 nedēļu laikā
progression over 56 weeks
Dzīves kvalitātes rezultāti
1.3, respectively, Study 1).
Nozīmīga nespējas indeksa (HAQ- DI), noguruma (FACIT- F) samazināšanās (9. tabula) un fiziskās un psihiskās veselības daļas SF- 36 uzlabošanās tika novērota pacientiem, kas ārstēti ar rituksimabu, salīdzinot ar pacientiem, kas ārstēti tikai ar metotreksātu (SF- 36 fiziskam stāvoklim 5, 8, salīdzinot ar 0, 9, SF- 36 psihiskam stāvoklim 4, 7, salīdzinot ar 1, 3, attiecīgi, 1. pētījumā).
Table 9
9. tabula
Disease Activity and Quality of Life Outcomes at Week 24 in Study 1
Slimības aktivitāte un dzīves kvalitātes rezultāti 1. pētījuma 24. nedēļā
Week 24 response:
Atbildreakcija 24.
Change from baseline
p vērtība
Placebo+MTX1 N= 201 mean (SD)
nedēļā: izmaiņas,
Rituximab+MTX1 N= 298 mean (SD) switch
salīdzinot ar sākotnējo stāvokli
p-value
vidēji (SN)
EULAR Good/ moderate
EULAR labi/ vidēji 2
HAQ2 3
1
-0.4 (0.6)
HAQ FACIT- F3
< 0.0001
- 0, 1 (0, 5) - 0, 5 (9, 8)
MTX Health assessment questionnaire (HAQ), Functional assessment of chronic illness therapy (FACIT-F)
MTK 2Veselības novērtēšanas anketa (HAQ), 3Hroniskas slimības ārstēšanas funkcionāla novērtēšana (FACIT- F)
At week 24, in all three studies, the proportion of rituximab treated patients showing a clinically relevant improvement in HAQ-DI (defined as an individual total score decrease of > 0.25) was higher than among patients receiving methotrexate alone.
24. nedēļā visos trīs pētījumos ar rituksimabu ārstēto pacientu daļai bija klīniski būtiska uzlabošanās pēc HAQ- DI (definēta kā individuāla kopējā novērtējuma rādītāja samazināšanās > 0, 25), kas bija lielāka nekā pacientiem, kas saņēma tikai metotreksātu.
Laboratory evaluations A total of 96/ 1039 (9.2%) patients with rheumatoid arthritis tested positive for HACA in clinical studies following therapy with MabThera.
Laboratoriska novērtēšana Klīniskajos pētījumos kopumā 96/ 1039 (9, 2%) pacientiem ar reimatoīdo artrītu bija pozitīvs CPHA tests pēc terapijas ar MabThera.
The emergence of HACA was not associated with clinical deterioration or with an increased risk of reactions to subsequent infusions in the majority of patients.
Lielākai daļai pacientu CPHA rašanās nebija saistīta ar klīniskā
24 The presence of HACA may be associated with worsening of infusion or allergic reactions after the second infusion of subsequent courses.
24 stāvokļa pasliktināšanos vai ar paaugstinātu reakcijas risku uz turpmākām infūzijām.
Furthermore, in one case with HACA, failure to deplete B cells after receipt of further treatment courses has been observed.
Turklāt vienā CPHA gadījumā novēroja B šūnu skaita nesamazināšanos pēc turpmākiem terapijas kursiem.
In 675 patients in clinical studies, the following shifts in anti-nuclear antibody (ANA) status were observed before and after rituximab:
675 pacientiem klīniskos pētījumos tika novērotas šādas pārmaiņas antinukleārās antivielas (ANA) statusā pirms un pēc rituksimaba lietošanas:
26% ANA negative to positive and 32% ANA positive to negative.
26% ANA no negatīva uz pozitīvu un 32% ANA no pozitīva uz negatīvu.
There was no evidence of new onset autoimmune disease.
Jaunas autoimūnas slimības rašanās netika novērota.
In rheumatoid factor (RF) positive patients, marked decreases were observed in rheumatoid factor concentrations following treatment with rituximab in all three studies (range 45-64%).
Visos trīs pētījumos pacientiem ar pozitīvu reimatoīdo faktoru (RF) tika novērota nozīmīga reimatoīdā faktora koncentrācijas samazināšanās pēc ārstēšanas ar rituksimabu (45 – 64% robežās).
Hyperuricemia (grade 3/ 4) occurred in 143/ 950 (15%) patients, with the majority post-infusion on days 1 and/ or 15.
Hiperurikēmija (3. / 4. pakāpes) radās 143/ 950 (15%) pacientu, lielākoties pēc infūzijas 1. un/ vai 15. dienā.
It was not associated with any clinical symptoms, and none of these patients developed evidence of renal disease.
Tā nebija saistīta ar kādiem klīniskiem simptomiem, un nevienam no šiem pacientiem neattīstījās nieru slimība.
Plasma total immunoglobulin concentrations, total lymphocytes counts, and white cells generally remained within normal limits following MabThera treatment, with the exception of a transient drop in white cells counts over the first four weeks following therapy.
Pēc ārstēšanas ar MabThera kopējā imūnglobulīna koncentrācija plazmā, kopējais limfocītu skaits un leikocīti kopumā palika normas robežās, izņemot pārejošu leikocītu skaita samazināšanos pirmās četrās nedēļās pēc terapijas.
Titers of Ig G antigen specific antibody to mumps, rubella, varicella, tetanus toxoid, influenza and streptococcus pneumococci remained stable over 24 weeks following exposure to MabThera in rheumatoid arthritis patients.
Pacientiem ar reimatoīdo artrītu IgG antigēnam specifisku antivielu titri pret cūciņām, masalām, vējbakām, tetanusa anatoksīnu, gripu un streptokoka pneimokoku palika stabili 24 nedēļas pēc MabThera lietošanas.
Multiple course therapy Following completion of the 24-week double blind comparative study period, patients were permitted to enroll into an open-label long term follow up study.
Daudzkārtēju ārstēšanas kursu terapija Pēc 24 nedēļas ilga dubultmaskēta salīdzinoša pētījuma perioda noslēguma pacientiem tika atļauts iesaistīties atklātā, ilgstošā novērojošā pētījumā.
Patients received subsequent courses of MabThera as needed according to the treating clinician’ s assessment of disease activity and irrespective of the peripheral B lymphocyte count.
Pacienti saņēma turpmākus MabThera ārstēšanas kursus, kā nepieciešams saskaņā ar ārstējošā klīnicista slimības aktivitātes novērtējumu un neatkarīgi no perifēro B limfocītu skaita.
The time interval between courses was variable, with the majority of patients receiving further therapy 6-12 months after the previous course.
Laika intervāls starp kursiem bija dažāds, un lielākā daļa pacientu saņēma turpmāku terapiju 6 – 12 mēnešus pēc iepriekšējā kursa.
Some patients required even less frequent retreatment.
Dažiem pacientiem bija nepieciešama pat retāka atkārtota ārstēšana.
The response to further therapy was at least the same magnitude as that following the initial treatment course, as evidenced by the change from baseline DAS28.
Atbildreakcija uz turpmāku terapiju bija vismaz tāda pati kā turpinot ārstēšanu pēc sākumterapijas kursa, kā pierāda SAR28 pārmaiņas, salīdzinot ar sākotnējo rādītāju.
Mean change in DAS28 from original baseline: first course -2.18, second course -2.75.
Vidējās SAR28 pārmaiņas, salīdzinot ar oriģinālo sākotnējo lielumu: pirmais kurss – 2, 18, otrais kurss – 2, 75.
non-Hodgkin’ s lymphoma
Ne- Hodžkina limfoma
Based on a population pharmacokinetic analysis in 298 NHL patients who received single or multiple infusions of rituximab as a single agent or in combination with CHOP therapy (applied rituximab doses ranged from 100 to 500 mg/ m2), the typical population estimates of nonspecific clearance (CL1), specific clearance (CL2) likely contributed by B cells or tumor burden, and central compartment volume of distribution (V1) were 0.14 L/ day, 0.59 L/ day, and 2.7 L, respectively.
Pamatojoties uz populācijas farmakokinētikas analīzi 298 pacientiem ar NHL, kas saņēma vienu vai vairākas rituksimaba infūzijas monoterapijā vai kombinācijā ar CHOP terapiju (lietotas 100 – 500 mg/ m2 rituksimaba devas), populācijai tipisks nespecifiska klīrensa (CL1), specifiskā klīrensa (CL2), ko, iespējams, ietekmē B šūnas vai audzēja slogs, un centrālās daļas izkliedes tilpuma (V1) rādītāji bija attiecīgi 0, 14 l/ dienā, 0, 59 l/ dienā un 2, 7 l.
The estimated median terminal elimination half-life of rituximab was 22 days (range, 6.1 to 52 days).
Noteiktais vidējais rituksimaba terminālais eliminācijas pusperiods bija 22 dienas (6, 1 - 52 dienu robežās).
Baseline CD19-positive cell counts and size of measurable tumor lesions contributed to some of the variability in CL2 of rituximab in data from 161 patients given 375 mg/ m2 as an intravenous infusion for 4 weekly doses.
Sākotnējais CD19 pozitīvu šūnu skaits un izmērāmais audzēja bojājuma lielums sekmēja zināmas rituksimaba CL2 atšķirības datos par 161 pacientu, kas lietoja 375 mg/ m2 intravenozas infūzijas veidā 4 nedēļas.
Patients with higher CD19-positive cell counts or tumor lesions had a higher CL2.
Pacientiem ar lielāku CD19 pozitīvu šūnu skaitu vai audzēja bojājumiem bija lielāks CL2.
However, a large component of inter-individual variability remained for CL2 after correction for CD19-positive cell counts and tumor lesion size.
Tomēr saglabājās liela individuālas atšķirības ietekme uz CL2 pēc CD19 pozitīvu šūnu skaita un audzēja bojājuma lieluma korekcijas.
V1 varied by body surface area (BSA) and CHOP therapy.
V1 atšķirību noteica ķermeņa virsmas laukums (ĶVL) un CHOP terapija.
This variability in V1 (27.1% and 19.0%) contributed by the range in BSA (1.53 to 2.32 m2) and concurrent CHOP therapy, respectively, were relatively small.
Šo V1 (27, 1% un 19, 0%) atšķirību sekmēja ĶVL robežas (1, 53 – 2, 32 m2) un vienlaicīga CHOP terapija, respektīvi, tā bija relatīvi maza.
Age, gender and WHO performance status had no effect on the pharmacokinetics of rituximab.
Vecums, dzimums, rase un PVO veiktspējas statuss neietekmēja rituksimaba farmakokinētiku.
This analysis suggests that dose adjustment of rituximab with any of the tested covariates is not expected to result in a meaningful reduction in its pharmacokinetic variability.
Šīs analīzes liecina, ka rituksimaba devas pielāgošana jebkādam pārbaudītam saistītam kritērijam neietekmē rezultātu, nozīmīgi samazinot tā farmakokinētikas atšķirības.
Rituximab, administered as an intravenous infusion at a dose of 375 mg/ m2 at weekly intervals for 4 doses to 203 patients with NHL naive to rituximab, yielded a mean Cmax following the fourth infusion of 486 µg/ mL (range, 77.5 to 996.6 µg/ mL).
Rituksimaba 375 mg/ m2 deva intravenozas infūzijas veidā 4 reizes ar nedēļas starplaiku 203 pacientiem ar NHL, kas nebija saņēmuši rituksimabu, radīja vidējo Cmax pēc ceturtās infūzijas 486 µg/ ml (77, 5 – 996, 6 µg/ ml robežās).
Rituximab was detectable in the serum of patients 3 – 6 months after completion of last treatment.
Rituksimabs bija nosakāms pacientu serumā 3 – 6 mēnešus pēc pēdējās zāļu ievadīšanas.
25 Upon administration of rituximab at a dose of 375 mg/ m2 as an intravenous infusion at weekly intervals for 8 doses to 37 patients with NHL, the mean Cmax increased with each successive infusion, spanning from a mean of 243 µg/ mL (range, 16 – 582 µg/ mL) after the first infusion to 550 µg/ mL (range, 171 – 1177 µg/ mL) after the eighth infusion.
25 Lietojot 375 mg/ m2 rituksimaba intravenozas infūzijas veidā ar nedēļu ilgu starplaiku 8 reizes 37 pacientiem ar NHL, vidējā Cmax palielinājās pēc katras secīgas infūzijas, sākot no vidēji 243 µg/ ml (16 – 582 µg/ ml robežās) pēc pirmās infūzijas līdz 550 µg/ ml (171 – 1177 µg/ ml robežās) pēc astotās infūzijas.
The pharmacokinetic profile of rituximab when administered as 6 infusions of 375 mg/ m2 in combination with 6 cycles of CHOP chemotherapy was similar to that seen with rituximab alone.
Rituksimaba farmakokinētiskās īpašības, lietojot 6 infūzijas pa 375 mg/ m2 kombinācijā ar 6 CHOP ķīmijterapijas cikliem, bija līdzīgas rituksimaba monoterapijā novērotām.
Following two intravenous infusions of rituximab at a dose of 1000 mg, two weeks apart, the mean terminal half-life was 20.8 days (range, 8.58 to 35.9 days), mean systemic clearance was 0.23 L/ day (range, 0.091 to 0.67 L/ day), and mean steady-state distribution volume was 4.6 L (range, 1.7 to 7.51 L).
Pēc divām intravenozām 1000 mg rituksimaba infūzijām ar divu nedēļu starplaiku vidējais terminālais pusperiods bija 20, 8 dienas (robežās no 8, 58 līdz 35, 9 dienām), vidējais sistēmiskais klīrenss bija 0, 23 l dienā (robežās no 0, 091 līdz 0, 67 l dienā) un vidējais līdzsvara stāvokļa izkliedes tilpums bija 4, 6 l (robežās no 1, 7 līdz 7, 51 l).
Population pharmacokinetic analysis of the same data gave similar mean values for systemic clearance and half-life, 0.26 L/ day and 20.4 days, respectively.
Grupu farmakokinētiskas analīzes par vienādiem datiem deva līdzīgas vidējās vērtības sistēmiskam klīrensam un pusperiodam - attiecīgi 0, 26 l dienā un 20, 4 dienas.
Population pharmacokinetic analysis revealed that BSA and gender were the most significant covariates to explain inter-individual variability in pharmacokinetic parameters.
Grupu farmakokinētiskās analīzēs atklāja, ka ĶVL un dzimums bija nozīmīgākie saistītie kritēriji, lai izskaidrotu farmakokinētisku raksturlielumu atšķirības starp indivīdiem.
After adjusting for BSA, male subjects had a larger volume of distribution and a faster clearance than female subjects.
Pēc pielāgošanas atbilstoši ĶVL vīriešiem bija lielāks izkliedes tilpums un ātrāks klīrenss nekā sievietēm.
The gender- related pharmacokinetic differences are not considered to be clinically relevant and dose adjustment is not required.
No dzimuma atkarīgas farmakokinētikas atšķirības nav uzskatāmas par klīniski būtiskām, un devas pielāgošana nav vajadzīga.
Following the intravenous administration of 500 and 1000 mg doses of rituximab on two occasions, two weeks apart, mean Cmax values were 183 μ g/ mL (range, 81.8 to 279 μ g/ mL) and 370 μ g/ mL (212 to 637 μ g/ mL), and mean half-lives were 17.9 days (range, 12.3 to 31.3 days) and 19.7 days (range, 12.3 to 34.6 days), respectively.
Pēc intravenozas 500 un 1000 mg rituksimaba devas ievadīšanas divas reizes ar divu nedēļu starplaiku vidējā maksimālās koncentrācijas vērtība bija 183 - μg/ ml (robežās no 81, 8 līdz 279 μg/ ml) un 370 μg/ ml (no 212 līdz 637 μg/ ml) un vidējais pusperiods bija attiecīgi 17, 9 dienas (robežās no 12, 3 līdz 31, 3 dienas) un 19, 7 dienas (robežās no 12, 3 līdz 34, 6 dienas).
No pharmacokinetic data are available in patients with hepatic or renal impairment.
Nav pieejami dati par farmakokinētiku pacientiem ar aknu vai nieru bojājumu.
No pharmacokinetic data are available for patients receiving multiple courses of therapy.
Nav pieejami dati par farmakokinētiku pacientiem, kas saņem daudzus ārstēšanas kursus.
The pharmacokinetic (PK) parameters in the anti-TNF inadequate responder population, following the same dosage regimen (2 x 1000 mg, iv, 2 weeks apart), were similar with a mean maximum serum concentration of 369 μ g/ mL and a mean terminal half-life of 19.2 days.
Farmakokinētiskie (FK) raksturlielumi, salīdzinot ar ANF neatbilstoši reaģējošās grupās pēc tādas pašas devu shēmas (2 x 1000 mg i/ v ar 2 nedēļu starplaiku) bija līdzīgi vidējai maksimālai koncentrācijai serumā – 369 μg/ ml un vidējam terminālam pusperiodam – 19, 2 dienas.
Rituximab has shown to be highly specific to the CD20 antigen on B cells.
Rituksimabs ir izteikti specifisks CD20 antigēnam uz B šūnām.
Toxicity studies in cynomolgus monkeys have shown no other effect than the expected pharmacological depletion of B cells in peripheral blood and in lymphoid tissue.
Toksicitātes pētījumi ar Macaca sugas pērtiķiem neliecina par citu iedarbību kā gaidāmā farmakoloģiskā B šūnu skaita samazināšanās perifēriskās asinīs un limfātiskos audos.
Developmental toxicity studies have been performed in cynomolgus monkeys at dosages up to 100 mg/ kg (treatment on gestation days 20-50) and have revealed no evidence of toxicity to the foetus due to rituximab.
Attīstības toksicitātes pētījumos, kas tika veikti ar Macaca sugas pērtiķiem, lietoja līdz 100 mg/ kg lielu devu (ārstēšana 20 - 50 grūtniecības dienās) un neatklāja rituksimaba toksisku ietekmi uz augli.
However, dose-dependent pharmacologic depletion of B cells in the lymphoid organs of the foetuses was observed, which persisted post natally and was accompanied by a decrease in IgG level in the newborn animals affected.
Tomēr tika novērota no devas atkarīga farmakoloģiska B šūnu skaita samazināšanās augļa limfoīdos orgānos, kas saglabājās pēc dzimšanas, un tai pievienojās IgG līmeņa samazināšanās jaundzimušiem dzīvniekiem.
B cell counts returned to normal in these animals within 6 months of birth and did not compromise the reaction to immunization.
B šūnu skaits šiem dzīvniekiem normalizējās 6 mēnešus pēc dzimšanas un netraucēja reakciju uz imunizāciju.
No long-term animal studies have been performed to establish the carcinogenic potential of rituximab, or to determine its effects on fertility in males or females.
Rituksimaba kancerogēno īpašību, kā arī ietekmes uz tēviņu un mātīšu auglību noteikšanai nav veikti ilgstoši pētījumi ar dzīvniekiem.
Standard tests to investigate mutagenicity have not been carried out, since such tests are not relevant for this molecule.
Mutagenitātes izpētei nav veikti standarta testi, jo šie testi nav attiecināmi uz aktīvās vielas molekulu.
However, due to its character it is unlikely that rituximab has any mutagenic potential.
Tomēr preparāta īpašību dēļ nav domājams, ka rituksimabam varētu būt mutagēna iedarbība.
Sodium citrate Polysorbate 80 Sodium chloride Sodium hydroxide Hydrochloric acid Water for injections
nātrija citrāts polisorbāts 80 nātrija hlorīds nātrija hidroksīds sālsskābe ūdens injekcijām
26 6.2 Incompatibilities
6. 2 Nesaderība
No incompatibilities between MabThera and polyvinyl chloride or polyethylene bags or infusion sets have been observed.
Nav novērota nesaderība starp MabThera un polivinilhlorīda vai polietilēna maisiņiem vai infūzijas sistēmām.
The prepared infusion solution of MabThera is physically and chemically stable for 24 hours at 2 °C - 8 °C and subsequently 12 hours at room temperature.
Sagatavotais MabThera infūziju šķīdums ir fizikāli un ķīmiski stabils 24 stundas, glabājot temperatūrā 2 °C- 8 °C, un pēc tam 12 stundas istabas temperatūrā.
From a microbiological point of view, the prepared infusion solution should be used immediately.
No mikrobioloģijas viedokļa sagatavotais infūziju šķīdums jāievada nekavējoties.
If not used immediately, in-use storage times and conditions prior to use are the responsibility of the user and would normally not be longer than 24 hours at 2 °C – 8 °C, unless dilution has taken place in controlled and validated aseptic conditions.
Ja tas netiek lietots nekavējoties, par glabāšanas laiku un apstākļiem līdz lietošanai ir atbildīgs lietotājs, un parasti glabāšanas laiks nedrīkst būt ilgāks par 24 stundām 2 °C- 8 °C temperatūrā, ja vien preparāta atšķaidīšana ir veikta, ievērojot aseptikas noteikumus.
Keep the container in the outer carton in order to protect from light.
Uzglabāt oriģinālā iepakojumā, sargājot no gaismas.
For storage conditions of the diluted medicinal product, see section 6.3.
Par atšķaidīta produkta uzglabāšanas nosacījumiem skatīt apakšpunktu 6. 3
Clear Type I glass vials with butyl rubber stopper containing 100 mg of rituximab in 10 ml.
Flakonā ir 100 mg rituksimaba 10 mililitros.
Packs of 2 vials.
Iepakojumā 2 flakoni.
MabThera is provided in sterile, preservative-free, non-pyrogenic, single use vials.
MabThera ir iesaiņots sterilos, konservantus nesaturošos, nepirogēniskos, vienreizējas lietošanas flakonos.
Aseptically withdraw the necessary amount of MabThera, and dilute to a calculated concentration of 1 to 4 mg/ ml rituximab into an infusion bag containing sterile, pyrogen-free sodium chloride 9 mg/ ml (0.9%) solution for injection or 5% D-Glucose in water.
Aseptiskos apstākļos atvelciet nepieciešamo MabThera daudzumu un infūzijas maisiņā, kurā ir sterils, pirogēnus nesaturošs 9 mg/ ml (0, 9%) nātrija hlorīda šķīdums injekcijām vai 5% D- glikozes ūdens šķīdums, atšķaidiet līdz aprēķinātai rituksimaba koncentrācijai (1- 4 mg/ ml).
For mixing the solution, gently invert the bag in order to avoid foaming.
Lai samaisītu šķīdumu, maisiņu lēnām apgāziet otrādi, lai izvairītos no putošanās.
Care must be taken to ensure the sterility of prepared solutions.
Jāuzmanās, lai nodrošinātu sagatavotā šķīduma sterilitāti.
Since the medicinal product does not contain any anti-microbial preservative or bacteriostatic agents, aseptic technique must be observed.
Tā kā preparāts nesatur pretmikrobu konservantus vai bakteriostatiskus līdzekļus, jāievēro aseptikas noteikumi.
Parenteral medicinal products should be inspected visually for particulate matter and discoloration prior to administration.
Pirms ievadīšanas vizuāli jāpārbauda, vai parenterāli lietojamie preparāti nesatur nogulsnes, un vai nav mainījusies to krāsa.
2 June 1998 Date of last renewal:
1998. gada 2. jūnijs Pēdējās pārreģistrācijas datums:
20 MAY 2008
2008. gada 20. maijs
MabThera 500 mg (10 mg/ ml) concentrate for solution for infusion
MabThera 500 mg (10 mg/ ml) koncentrāts infūziju šķīduma pagatavošanai
Each single-use vial containing 500 mg of Rituximab.
Katrā vienreizējas lietošanas flakonā ir 500 mg rituksimaba.
Non-Hodgkin’ s lymphoma
Ne- Hodžkina limfoma
29 modifying anti-rheumatic drugs (DMARD) including one or more tumour necrosis factor (TNF) inhibitor therapies.
29 pretreimatisma zālēm (SMPRZ), tostarp vienu vai vairākiem terapijas kursiem ar audzēja nekrozes faktora (ANF) inhibitoru, vai to nepanesamība..
Combination therapy The recommended dose of MabThera in combination with chemotherapy for induction treatment of previously untreated or relapsed/ refractory patients with follicular NHL is:
Kombinēta terapija Ieteicamā MabThera deva, lietojot kombinācijā ar ķīmijterapiju pacientu ar iepriekš neārstētu vai recidivējošu / refraktāru folikulāru NHL sākotnējai ārstēšanai, ir:
375 mg/ m2 body surface area per cycle, for up to 8 cycles.
375 mg/ m2 ķermeņa virsmas laukuma katrā ciklā, līdz pat 8 ciklus ilgi.
Monotherapy/ maintenance The recommended dose of MabThera used as a maintenance treatment for patients with relapsed/ refractory follicular NHL who have responded to induction treatment with chemotherapy, with or without MabThera is:
Monoterapija/ balstterapija Ieteicamā MabThera deva balstterapijā pacientiem ar iepriekš neārstētu vai recidivējošu/ refraktāru folikulāru NHL, kam radās atbildreakcija uz sākotnēju ārstēšanu ar ķīmijterapiju ar vai bez MabThera, ir:
For retreatment with MabThera monotherapy for patients who have responded to previous treatment with MabThera monotherapy for relapsed/ refractory follicular NHL, the recommended dose is:
Atkārtotai ārstēšanai ar MabThera monoterapiju pacientiem, kam radās atbildreakcija uz iepriekšēju recidivējošas/ rezistentas folikulāras NHL ārstēšanu ar MabThera monoterapiju, ieteicamā deva ir:
375 mg/ m2 body surface area, administered as an intravenous infusion once weekly for four weeks (see section 5.1).
375 mg/ m2 ķermeņa virsmas laukuma, ko lieto intravenozas infūzijas veidā vienu reizi nedēļā 4 nedēļas (skatīt apakšpunktu 5. 1).
Safety and efficacy of MabThera have not been established in combination with other chemotherapies in diffuse large B cell non- Hodgkin’ s lymphoma.
MabThera drošība un efektivitāte kombinācijā ar citām ķīmijterapijas shēmām difūzas lielo B šūnu Hodžkina limfomas gadījumā nav pierādīta.
30 The recommended dosage of MabThera in combination with chemotherapy is 375 mg/ m2 body surface area administered on day 1 of the first treatment cycle followed by 500 mg/ m2 body surface area administered on day 1 of each subsequent cycle for 6 cycles in total.
30 Kombinācijā ar ķīmijterapiju MabThera ieteicamā deva ir 375 mg/ m2 ķermeņa virsmas laukuma pirmā ārstēšanas cikla pirmajā dienā, pēc tam lietojot 500 mg/ m2 ķermeņa virsmas laukuma katra nākamā cikla pirmajā dienā kopā sešus ciklus.
Furthermore, in one case with HACA, failure to deplete B-cells after receipt of further treatment courses has been observed.
Bez tam tika novērots viens gadījums ar CPHA, kad B šūnu skaits nemazinās pēc turpmāku ārstēšanas kursu saņemšanas.
Rheumatoid arthritis patients should receive treatment with 100 mg intravenous methylprednisolone 30 minutes prior to MabThera to decrease the rate and severity of acute infusion reactions (see method of administration).
Pacientiem ar reimatoīdo artrītu 30 min pirms MabThera jāsaņem intravenozi 100 mg metilprednizolona, lai samazinātu akūtas infūzijas reakcijas ātrumu un smagumu (skatīt lietošanas veidu).
Special populations Paediatric use MabThera is not recommended for use in children and adolescents due to a lack of data on safety and efficacy.
Īpašas pacientu grupas Lietošana bērniem Tā kā trūkst datu par drošību un efektivitāti, MabThera neiesaka lietot bērniem un pusaudžiem.
Premedication with glucocorticoids should be considered if MabThera is not given in combination with glucocorticoid-containing chemotherapy for treatment of non-Hodgkin’ s lymphoma and chronic lymphocytic leukaemia.
Ja, ārstējot ne- Hodžkina limfomu vai hronisku limfoleikozi, MabThera nelieto kombinācijā ar glikokortikosteroīdus saturošu ķīmijterapiju, jāapsver premedikācija ar glikokortikosteroīdiem.
31 Subsequent infusions Subsequent doses of MabThera can be infused at an initial rate of 100 mg/ hr, and increased by 100 mg/ hr increments at 30 minutes intervals, to a maximum of 400 mg/ hr.
Nākamās infūzijas Nākamās MabThera devas var ievadīt ar sākotnējo infūzijas ātrumu 100 mg/ h, ko ik pēc 30 minūtēm var palielināt par 100 mg/ h, maksimāli līdz 400 mg/ h.
The prepared MabThera solution should be administered as an intravenous infusion through a dedicated line.
31 Pagatavotais MabThera šķīdums jāievada intravenozas infūzijas veidā caur īpašu sistēmu.
Patients should be closely monitored for the onset of cytokine release syndrome (see section 4.4).
Rūpīgi jāuzrauga, vai pacientiem nesākas citokīnu atbrīvošanās sindroms (skatīt apakšpunktu 4. 4).
Active, severe infections (see section 4.4).
Aktīvas smagas infekcijas (skatīt apakšpunktu 4. 4).
32 Following reconstitution of the immune system in immunocompromised patients with PML, stabilisation or improved outcome has been seen.
Novērota turpmāka imūnās sistēmas darbības atjaunošanās pacientiem ar imūnnomākumu un PML, stabilizēšanās vai labāks iznākums.
Non-Hogkin’ s lymphoma and chronic lymphocytic leukaemia
32 Ne- Hodžkina limfoma un hroniska limfoleikoze
33 Consideration should be given to the need for regular full blood counts, including platelet counts, during monotherapy with MabThera.
Monoterapijas laikā ar MabThera jāapsver regulāru asins analīžu veikšanas, tostarp trombocītu skaita noteikšanas, nepieciešamība.
Serious infections, including fatalities, can occur during therapy with MabThera (see section 4.8).
33 MabThera terapijas laikā var rasties nopietnas infekcijas, tai skaitā ar letālu iznākumu (skatīt apakšpunktu 4. 8).
The safety of immunization with live viral vaccines, following MabThera therapy has not been studied for NHL and CLL patients and vaccination with live virus vaccines is not recommended.
Nav pētīta imunizācijas ar dzīvu vīrusu vakcīnām drošība pēc MabThera terapijas pacientiem ar NHL un HLL un vakcinācija ar dzīvu vīrusu vakcīnām nav ieteicama.
Premedication with intravenous glucocorticoid significantly reduced the incidence and severity of these events (see section 4.8).
Premedikācija ar glikokortikoīdiem intravenozi nozīmīgi mazina šo parādību biežumu un smagumu (skatīt apakšpunktu 4. 8).
The proportion of affected patients decreases with subsequent infusions.
Pēc turpmākām infūzijām pacientu daļa ar traucējumiem samazinājās.
In most cases, the infusion can be resumed at a 50% reduction in rate (e. g. from 100 mg/ h to 50 mg/ h) when symptoms have completely resolved.
Lielākā daļā gadījumu infūziju ievadīšanu var atsākt, par 50% samazinot ievadīšanas ātrumu (piemēram, no 100 mg/ h līdz 50 mg/ h), ja simptomi ir pilnīgi izzuduši.
Medicinal products for the treatment of hypersensitivity reactions, e. g., epinephrine (adrenaline), antihistamines and glucocorticoids, should be available for immediate use in the event of an allergic reaction during administration of MabThera.
Zāļu līdzekļiem paaugstinātas jutības reakciju ārstēšanai, piemēram, epinefrīnam (adrenalīnam), prethistamīna līdzekļiem un glikokortikoīdiem, jābūt pieejamiem tūlītējai lietošanai alerģiskas reakcijas gadījumā MabThera ievadīšanas laikā.