qanastek/EMEA-V3 huggingface dataset:
MabCampath should be permanently discontinued if autoimmune anaemia or autoimmune thrombocytopenia appears.
MabCampath lietošana pilnīgi jāpārtrauc gadījumos, kad parādās autoimūna anēmija vai autoimūna trombocitopēnija.
The following table outlines the recommended procedure for dose modification following the occurrence of haematological toxicity while on therapy:
Tabulā ir norādījumi par devas modificēšanu, ja terapijas laikā novēro hematoloģisku toksicitāti:
Hematologic Values
Hematoloģiskie rādītāji ANS < 250/ μl un/ vai trombocītu skaits < 25
Dose Modification*
Devas modificēšana * 000/ μl
For first occurrence:
Pirmo reizi
Withhold MabCampath therapy.
Pārtrauc ārstēšanu ar MabCampath.
Resume MabCampath at 30 mg when ANC ≥ 500/μ L and platelet count ≥ 50,000/μ L.
Atsāk MabCampath lietošanu devā 30 mg, ja ANS ≥ 500/ μl un trombocītu skaits ≥ 50 000/ μl.
For second occurrence:
Otro reizi
Resume MabCampath at 10 mg when ANC ≥ 500/μ L and platelet count ≥ 50,000/μ L.
Atsāk MabCampath lietošanu devā 10 mg, ja ANS ≥ 500/ μl un trombocītu skaits ≥ 50 000/ μl.
For third occurrence:
Trešo reizi
Discontinue MabCampath therapy.
Pārtrauc ārstēšanu ar MabCampath.
≥ 50% decrease from baseline in patients initiating therapy with a baseline ANC ≤ 250/μ L and/ or a baseline platelet count ≤ 25,000/μ L
Samazināšanās ≥ 50% salīdzinājumā ar sākuma stāvokli pacientiem, kam ārstēšanas uzsākšanas laikā absolūtais neitrofilo leikocītu skaits bijis ≤ 250/ μl un/ vai trombocītu skaits ≤ 25 000/ μl
Resume MabCampath at 30 mg upon return to baseline value(s).
Atsāk MabCampath lietošanu devā 30 mg, ja rādītājs / - i atgriežas sākuma stāvoklī.
Resume MabCampath at 10 mg upon return to baseline value(s).
Atsāk MabCampath lietošanu devā 10 mg, ja rādītājs / - i atgriežas sākuma stāvoklī.
*If the delay between dosing is ≥ 7 days, initiate therapy at MabCampath 3 mg and escalate to 10 mg and then to 30 mg as tolerated
* Ja pārtraukums starp devām ir ≥ 7 dienas, ārstēšana ar MabCampath jāatsāk ar 3 mg devu un jāpalielina līdz 10 mg un tad līdz 30 mg, atkarībā no panesamības.
There are no dose modifications recommended for severe lymphopenia given the mechanism of action of MabCampath.
Ņemot vērā MabCampath darbības mehānismu, smagas limfopēnijas gadījumā nav ieteicams mainīt devu.
Children and adolescents (below 17 years of age):
Bērni un pusaudži (līdz 17 gadiem)
No studies have been conducted.
Pētījumi nav veikti.
MabCampath is not recommended for use in the paediatric age group.
MabCampath nav ieteicams lietot pediatrijas vecuma grupā.
Elderly (over 65 years of age):
Vecāka gadagājuma pacienti (virs 65 gadiem)
Recommendations are as stated above for adults.
Ieteicama tāda pati terapija kā pieaugušajiem.
Patients should be monitored carefully (see section 4.4).
Pacienti rūpīgi jānovēro (skatīt apakšpunktu 4. 4).
Patients with renal or hepatic impairment:
Pacienti ar nieru vai aknu darbības traucējumiem
3 No studies have been conducted.
Pētījumi nav veikti.
4.3 Contraindications
3 4. 3 Kontrindikācijas
- hypersensitivity to alemtuzumab, to murine proteins or to any of the excipients;
- paaugstināta jutība pret alemtuzumabu, peļu vai žurku olbaltumvielām vai kādu no palīgvielām;
- patients with active systemic infections;
- pacienti ar aktīvu sistēmisku infekciju;
- patients infected with HIV;
- HIV inficēti pacienti;
- patients with active second malignancies;
- pacienti ar aktīvu sekundāru malignitāti;
- pregnancy.
- grūtniecība.
Acute adverse reactions, which may occur during initial dose escalation and some of which may be due to the release of cytokines, include hypotension, chills/ rigors, fever, shortness of breath and rashes.
Pie akūtām blakusparādībām, kas var rasties pirmo reizi palielinot devu un dažas no kurām var rasties citokīnu atbrīvošanās rezultātā, pieder hipotensija, drebuļi/ rigiditāte, drudzis, elpas trūkums un izsitumi.
Additional reactions include nausea, urticaria, vomiting, fatigue, dyspnoea, headache, pruritus, diarrhoea and bronchospasm.
Vēl var veidoties šādas reakcijas: slikta dūša, nātrene, vemšana, vājums, aizdusa, galvassāpes, nieze, caureja un bronhospazms.
The frequency of infusion reactions was highest in the first week of therapy, and declined in the second or third week of treatment, in patients treated with MabCampath both as first line therapy and in previously treated patients.
Pacientiem, kas ārstēšanā saņēma MabCampath - gan tiem, kam tā bija pirmreizējā ārstēšana, gan tiem, kas jau iepriekš bija saņēmuši ārstēšanu, ar infūziju saistītās reakcijas biežāk veidojās pirmajā ārstēšanas nedēļā, un to sastopamības biežums samazinājās otrajā un trešajā ārstēšanas nedēļā.
If these events are moderate to severe, then dosing should continue at the same level prior to each dose escalation, with appropriate premedication, until each dose is well tolerated.
Ja šīs blakusparādības ir mērenas vai smagas, pirms katra devas palielinājuma ar atbilstošu premedikāciju iepriekšējo devu jāturpina ievadīt līdz tiek sasniegta laba panesība.
If therapy is withheld for more than 7 days, MabCampath should be reinstituted with gradual dose escalation.
Ja terapijas pārtraukums bijis ilgāks par 7 dienām, MabCampath lietošana jāatsāk, pakāpeniski palielinot devu.
Transient hypotension has occurred in patients receiving MabCampath.
MabCampath terapijas laikā pacientiem novēroja pārejošu hipotensiju.
Caution should be used in treating patients with ischaemic heart disease, angina and/ or in patients receiving an antihypertensive medicinal product.
Ārstējot pacientus ar sirds išēmisko slimību, stenokardiju un/ vai pacientus, kas lieto antihipertensīvos līdzekļus, jāievēro piesardzība.
Myocardial infarction and cardiac arrest have been observed in association with MabCampath infusion in this patient population.
Šajā pacientu populācijā novērots miokarda infarkts un sirdsdarbības apstāšanās saistībā ar MabCampath infūziju.
Assessment and ongoing monitoring of cardiac function (e. g. echocardiography, heart rate and body weight) should be considered in patients previously treated with potentially cardiotoxic agents.
Ja pacients jau agrāk ir saņēmis potenciāli kardiotoksiskus preparātus, ir jāapsver nepieciešamība veikt sirds darbības izmeklējumus (piemēram, ehokardiogrāfiju, sirds darbības ātrumu un ķermeņa masu), kā arī nodrošināt tās turpmāku kontroli.
It is recommended that patients be premedicated with oral or intravenous steroids 30 - 60 minutes prior to each MabCampath infusion during dose escalation and as clinically indicated.
30- 60 minūtes pirms katras MabCampath infūzijas devas palielinājuma un klīnisku indikāciju gadījumā ieteicams pacientam ievadīt premedikāciju ar perorāliem vai intravenoziem steroīdiem.
Steroids may be discontinued as appropriate, once dose escalation has been achieved.
Ja nepieciešams, steroīdu lietošanu var pārtraukt, kad ir sasniegta nepieciešamā deva.
In addition, an oral antihistamine, e. g. diphenhydramine 50 mg, and an analgesic, e. g. paracetamol 500 mg, may be given.
Papildus var lietot perorālus antihistamīna līdzekļus, piem., 50 mg difenhidramīna, un analgētiskus līdzekļus, piem., 500 mg paracetamola.
In the event that acute infusion reactions persist, the infusion time may be extended up to 8 hours from the time of reconstitution of MabCampath in solution for infusion.
Gadījumā, ja rodas akūtas infūzijas reakcijas, infūzijas laiku var pagarināt līdz 8 stundām, skaitot no MabCampath infūzijas šķīduma pagatavošanas brīža.
Profound lymphocyte depletion, an expected pharmacological effect of MabCampath, inevitably occurs and may be prolonged.
Izteikta limfocītu skaita samazināšanās, kas ir zināma MabCampath farmakoloģiskā iedarbība, ir nenovēršama, un tā var būt ilgstoša.
CD4 and CD8 T-cell counts begin to rise from weeks 8-12 during treatment and continue to recover for several months following the discontinuation of treatment.
CD4 un CD8 T limfocītu skaits sāk palielināties 8. - 12. terapijas nedēļā un turpina palielināties vairākus mēnešus pēc terapijas pārtraukšanas.
In patients receiving MabCampath as first line therapy, the recovery of CD4+ counts to ≥ 200 cells/ µl occurred by 6 months post-treatment, however, at 2 months post-treatment the median was 183 cells/μ l.
Pacientiem, kas MabCampath saņēma kā pirmreizējo terapiju, CD4+ skaita atjaunošanās līdz ≥200 šūnām/ µl tika sasniegta 6 mēnešu laikā pēc ārstēšanas, bet 2 mēnešus pēc ārstēšanas vidējais šūnu skaits bija 183 šūnas/ µl.
In previously treated patients receiving MabCampath, the median time to reach a level of 200 cells/μ l is 2 months following last infusion with MabCampath but may take more than 12 months to approximate pretreatment levels.
Pacientiem, kas iepriekš jau ir saņēmuši ārstēšanu un saņem MabCampath, leikocītu skaits 200 šūnas/ μl vidēji tiek sasniegts 2 mēnešu laikā pēc pēdējās MabCampath infūzijas, bet, lai atjaunotu leikocītu līmeni, kāds bija pirms ārstēšanas, nepieciešami vairāk kā 12 mēneši.
This may predispose patients to opportunistic infections.
Tas var veicināt oportūniskas infekcijas attīstību pacientam.
It is highly recommended that anti-infective prophylaxis (e. g. trimethoprim/ sulfamethoxazole 1 tablet twice daily, 3 times weekly, or other prophylaxis against Pneumocystis jiroveci pneumonia (PCP) and an effective oral anti-herpes agent, such as famciclovir, 250 mg twice daily) should be initiated while on therapy and for a minimum of 2 months following completion of treatment with MabCampath or until the CD4+ count has recovered to 200 cells/μ l or greater, whichever is the later.
Tāpēc terapijas laikā un vismaz 2 mēnešus pēc MabCampath terapijas beigām vai līdz CD4+ skaits sasniedz 200 šūnas/ μl vai vairāk (atkarībā, kas no tā notiek vēlāk), ļoti ieteicama ir infekcijas profilakse (piem., trimetoprims/ sulfametoksazols 1 tablete divreiz dienā 3 reizes nedēļā vai cits profilaktisks līdzeklis pret Pneumocystis jiroveci pneimoniju (PCP) un efektīvs perorāls pretherpētisks līdzeklis, piemēram, famciklovīrs, 250 mg divreiz dienā).
Because of the potential for Transfusion Associated Graft Versus Host Disease (TAGVHD) it is recommended that patients who have been treated with MabCampath receive irradiated blood products.
Sakarā ar transfūzijas saistītu transplantāta atgrūšanas reakcijas (TAGVHD - Transfusion Associated Graft Versus Host Disease) iespēju ir ieteicams pacientiem, kuri ārstēti ar MabCampath, nozīmēt apstarotus asins preparātus.
4 Asymptomatic laboratory positive Cytomegalovirus (CMV) viraemia should not necessarily be considered a serious infection requiring interruption of therapy.
4 Laboratoriskajos izmeklējumos konstatēta asimptomātiska citomegalovīrusa (CMV) virēmija nav jāuzskata par nopietnu infekciju, kuras gadījumā būtu jāpārtrauc ārstēšana.
Ongoing clinical assessment should be performed for symptomatic CMV infection during MabCampath treatment and for at least 2 months following completion of treatment.
Ja MabCampath terapijas laikā izveidojas simptomātiska CMV infekcija, tā pastāvīgi klīniski jāizvērtē ārstēšanas laikā un vismaz 2 mēnešus pēc ārstēšanas pabeigšanas.
Transient grade 3 or 4 neutropenia occurs very commonly by weeks 5-8 following initiation of treatment.
Īslaicīga 3. vai 4. pakāpes neitropēnija parasti rodas līdz 5. - 8. nedēļai pēc terapijas sākuma.
Transient grade 3 or 4 thrombocytopenia occurs very commonly during the first 2 weeks of therapy and then begins to improve in most patients.
Īslaicīga 3. vai 4. pakāpes trombocitopēnija ļoti bieži rodas pirmo 2 terapijas nedēļu laikā un tad lielākajai daļai pacientu sāk mazināties.
Therefore, haematological monitoring of patients is indicated.
Tādēļ nepieciešama pacientu hematoloģiska novērošana.
If a severe haematological toxicity develops, MabCampath treatment should be interrupted until the event resolves.
Ja attīstās izteikta hematoloģiska toksicitāte, MabCampath terapija jāpārtrauc līdz tā izzūd.
MabCampath treatment may be reinstituted following resolution of the haematological toxicity (see section 4.2).
MabCampath terapiju var atsākt pēc hematoloģiskās toksicitātes izzušanas (skatīt apakšpunktu 4. 2).
MabCampath should be permanently discontinued if autoimmune anaemia or autoimmune thrombocytopenia appears.
MabCampath pilnīgi jāatceļ gadījumos, kad parādās autoimūna anēmija vai autoimūna trombocitopēnija.
Complete blood counts and platelet counts should be obtained at regular intervals during MabCampath therapy and more frequently in patients who develop cytopenias.
MabCampath terapijas laikā regulāri jānosaka pilna asinsaina un trombocītu skaits, bet pacientiem, kuriem attīstās citopēnija, šie rādītāji jākontrolē biežāk.
It is not proposed that regular and systematic monitoring of CD52 expression should be carried out as routine clinical practice.
Regulāra un sistemātiska CD52 noteikšana ikdienas klīniskā praksē nav nepieciešama.
However, if retreatment is considered, it may be prudent to confirm the presence of CD52 expression.
Tomēr, ja apsver ārstēšanas atsākšanu, vēlams noteikt CD52.
In data available from first line patients treated with MabCampath, loss of CD52 expression was not observed around the time of disease progression or death.
Dati, kas iegūti pacientiem, kam pirmreizējā ārstēšanā izmantots MabCampath, neliecina par CD52 ekspresijas zudumu slimības progresēšanas vai nāves laikā.
Patients may have allergic or hypersensitivity reactions to MabCampath and to murine or chimeric monoclonal antibodies.
Pacientiem var būt alerģiskas vai paaugstinātas jutības reakcijas pret MabCampath, peļu / žurku vai himēriskām monoklonālām antivielām.
Medicinal products for the treatment of hypersensitivity reactions, as well as preparedness to institute emergency measures in the event of reaction during administration is necessary (see section 4.2).
Zāļu ievades laikā jābūt pieejamiem paaugstinātas jutības reakciju terapijai paredzētiem preparātiem, kā arī jānodrošina gatavība šādu reakciju gadījumā sniegt pirmo palīdzību (skatīt apakšpunktu 4. 2).
Males and females of childbearing potential should use effective contraceptive measures during treatment and for 6 months following MabCampath therapy (see sections 4.6 and 5.3).
Vīriešiem un sievietēm reproduktīvā vecumā MabCampath terapijas laikā un 6 mēnešus pēc tās pārtraukšanas jālieto efektīvi kontraceptīvie līdzekļi (skatīt apakšpunktus 4. 6 un 5. 3).
No studies have been conducted which specifically address the effect of age on MabCampath disposition and toxicity.
Nav veikti pētījumi par vecuma ietekmi uz MabCampath dispozīciju un toksicitāti.
In general, older patients (over 65 years of age) tolerate cytotoxic therapy less well than younger individuals.
Visumā vecāka gadagājuma pacientiem (virs 65 gadiem) citotoksiskās terapijas panesība bija sliktāka nekā jauniem pacientiem.
Since CLL occurs commonly in this older age group, these patients should be monitored carefully (see section 4.2).
Tā kā HLL (hronisku limfocitāro leikozi) biežāk novēro tieši šajā vecuma grupā, šie pacienti rūpīgi jānovēro (skatīt apakšpunktu 4. 2).
In the studies in first line and previously treated patients no substantial differences in safety and efficacy related to age were observed; however the sizes of the databases are limited.
Pētījumos pacientiem, kas saņem pirmreizēju ārstēšanu, un pacientiem, kas iepriekš jau saņēmuši ārstēšanu, netika konstatētas būtiskas drošības un efektivitātes atšķirības, kas saistītas ar vecumu; bet datu bāžu lielums bija ierobežots.
Because MabCampath is a recombinant humanized protein, a P450 mediated drug-drug interaction would not be expected.
Lai gan nav veikti formāli zāļu mijiedarbības pētījumi ar MabCampath, nav zināma klīniski nozīmīga MabCampath mijiedarbība ar citām zālēm Tā kā MabCampath ir rekombinants humanizēts proteīns, nav paredzama zāļu mijiedarbība, ko izraisītu P450.
However, it is recommended that MabCampath should not be given within 3 weeks of other chemotherapeutic agents.
Tomēr ieteicams MabCampath ordinēt 3 nedēļas pēc citu ķīmijterapijas līdzekļu lietošanas.
Although it has not been studied, it is recommended that patients should not receive live viral vaccines in, at least, the 12 months following MabCampath therapy.
Kaut arī attiecīgi pētījumi nav veikti, vismaz 12 mēnešus pēc MabCampath terapijas pacientam neiesaka saņemt dzīvu vīrusu vakcīnas.
The ability to generate a primary or anamnestic humoral response to any vaccine has not been studied.
Spēja atbildēt ar primāru vai anamnestisku humorālu atbildes reakciju uz jebkuru vakcīnu nav pētīta.
Pregnancy:
Grūtniecība
MabCampath is contraindicated during pregnancy.
MabCampath nedrīkst lietot grūtniecības laikā.
Human IgG is known to cross the placental barrier; MabCampath may cross the placental barrier as well and thus potentially cause foetal B and T cell lymphocyte depletion.
Ir zināms, ka cilvēka IgG šķērso placentāro barjeru; arī MabCampath var šķērsot placentāro barjeru, potenciāli mazinot augļa B un T limfocītu skaitu.
It is
Dzīvnieku reprodukcijas pētījumi ar MabCampath nav veikti.
5 not known whether MabCampath can cause foetal harm when administered to a pregnant woman or whether it can affect reproductive capacity.
Nav zināms, vai, ordinējot grūtniecēm, MabCampath var izraisīt augļa bojājumus vai ietekmēt reproduktīvo spēju.
Males and females of childbearing capacity should use effective contraceptive measures during treatment and for 6 months following MabCampath therapy.
5 Vīriešiem un sievietēm reproduktīvā vecumā MabCampath terapijas laikā un 6 mēnešus pēc tās pārtraukšanas jālieto efektīvi kontraceptīvie līdzekļi.
Lactation:
Laktācija
It is not known whether MabCampath is excreted in human milk.
Nav zināms, vai MabCampath izdalās cilvēka krūts pienā.
If treatment is needed, breast-feeding should be discontinued during treatment and for at least 4 weeks following MabCampath therapy.
Ja nepieciešama ārstēšana, MabCampath terapijas laikā un vismaz 4 nedēļas pēc tam bērna barošana ar krūti jāpārtrauc.
However, caution should be exercised as confusion and somnolence have been reported.
Tomēr jāievēro piesardzība, jo ziņots par apmulsumu un miegainību.
The tables below report adverse reactions by MedDRA system organ classes (MedDRA SOCs).
Turpmākās tabulās apkopotas blakusparādības atbilstoši MedDRA orgānu sistēmu klasifikācijai (MedDRA OSK).
The frequencies are based on clinical trial data.
Sastopamības biežumu pamato klīnisko pētījumu dati.
The most appropriate MedDRA term is used to describe a certain reaction and its synonyms and related conditions.
Lai aprakstītu noteiktas reakcijas, to sinonīmus un ar tām saistītos stāvokļus, ir izmantots vispiemērotākais MedDRA termins.
The frequencies are defined as: very common (≥ 1/ 10), common (≥ 1/ 100 to < 1/ 10), uncommon (≥ 1/ 1,000 to < 1/ 100).
Biežums ir definēts šādi: ļoti bieži (≥ 1/ 10), bieži (≥ 1/ 100 līdz < 1/ 10), retāk (≥ 1/ 1 000 līdz < 1/ 100).
No information is available for events that occur at lower frequency, due to the size of the population studied; n=147 for first line treated patients and n=149 for previously treated patients.
Sakarā ar pētītās populācijas lielumu par parādībām, ko novēro ar mazāku biežumu, informācija nav pieejama; n=147 pirmreizēji ārstētie pacienti un n=149 iepriekš ārstētie pacienti.
Undesirable effects in first line patients
Nevēlamās blakusparādības pirmreizēji ārstētiem pacientiem
Safety data in first-line B-CLL patients are based on adverse reactions that occurred on study in 147 patients enrolled in a randomized, controlled study of MabCampath as a single agent administered at a dose of 30 mg intravenously three times weekly for up to 12 weeks, inclusive of dose escalation period.
Datus par drošību pirmreizēji ārstēto B- HLL pacientu grupā pamato blakusparādības, kas attīstījās 147 pacientiem, kas tika iekļauti randomizētā, kontrolētā MabCampath pētījumā, kurā tika nozīmētas tikai šīs zāles devā 30 mg intravenozi trīs reizes nedēļā ne ilgāk kā 12 nedēļas, ietverot devas palielināšanas periodu.
Approximately 97% of first-line patients experienced adverse reactions; the most commonly reported reactions in first line patients usually occurred in the first week of therapy.
Aptuveni 97% pacientu, kuri saņēma pirmreizēju terapiju, novēroja blakusparādības; par blakusparādībām šiem pacientiem visbiežāk tika ziņots pirmajā ārstēšanas nedēļā.
Within each frequency grouping, undesirable effects observed during treatment or within 30 days following the completion of treatment with MabCampath are presented in order of decreasing seriousness.
Nevēlamās blakusparādības, kas novērotas ārstēšanas laikā vai 30 dienu laikā pēc ārstēšanas pabeigšanas ar MabCampath, katrā sastopamības biežuma grupā sakārtotas to nopietnības samazinājuma secībā.
COMMON COMMON
Orgānu sistēmu klasifikācija MedDRA
UNCOMMON
Ļoti
Pneumonia
bieži Bieži
Sepsis
Retāk
Blood and lymphatic system disorder
Asins un limfātiskās sistēmas traucējumi
Febrile neutropenia Neutropenia Leukopenia Thrombocytopenia Anaemia
Febrīla neitropēnija Neitropēnija Leikopēnija Trombocitopēnija Anēmija
Agranulocytosis Lymphopenia Lymphadenopathy Epistaxis
Agranulocitoze Limfopēnija Limfoadenopātija Deguna asiņošana
Anaphylactic reaction Hypersensitivity
Anafilaktiskas reakcijas Paaugstināta jutība
Metabolic and nutrition disorders
Metabolisma un barošanās traucējumi
Tumour lysis syndrome Hyperglycaemia Protein total decreased Anorexia
Audzēja sabrukšanas sindroms Hiperglikēmija Kopējo olbaltumvielu samazināšanās Anoreksija
Syncope Dizziness Tremor Paraesthesia Hypoesthesia Headache
Sinkope Galvas reiboņi Trīce Parestēzijas Hipestēzija Galvassāpes
Cyanosis Bradycardia Tachycardia Sinus tachycardia
Cianoze Bradikardija Tahikardija Sīnusa tahikardija
Cardiac arrest Myocardial infarction Angina pectoris Atrial fibrillation Arrhythmia supraventricular Sinus bradycardia Supraventricular extrasystoles
Sirdsdarbības apstāšanās Miokarda infarkts Stenokardija Priekškambaru fibrilācija Supraventrikulāra aritmija Sīnusa bradikardija Supraventrikulāras ekstrasistoles
Orthostatic hypotension Hot flush Flushing
Ortostatiskā hipotensija Karstuma viļņi Pietvīkums
Bronchospasm Dyspnoea
Bronhospazms Aizdusa
Hypoxia Pleural effusion Dysphonia
Hipoksija Izsvīdums pleiras dobumā Disfonija Izdalījumi no deguna
SYSTEM ORGAN CLASS MEDDRA
Kuņģa- zarnu trakta traucējumi
VERY COMMON
Slikta dūša
COMMON
Vemšana Sāpes vēderā
UNCOMMON Rhinorrhoea
Ileuss Diskomforta sajūta mutē Diskomforta sajūta vēderā Caureja
Gastrointestinal
Ādas un zemādas audu bojājumi
Nausea
Nātrene
Vomiting
Alerģisks dermatīts
Ileus
Niezoši izsitumi
disorders
Izsitumi
Abdominal pain
Nieze Hiperhidroze Eritēma
Oral discomfort Stomach discomfort Diarrhoea
Makulāri izsitumi Eritematozi izsitumi Dermatīts
Dermatitis allergic
Mialģija Kaulu un muskuļu sāpes Muguras sāpes
Rash pruritic
Kaulu sāpes Artralģija Kaulu un muskuļu sāpes krūšu kurvja rajonā Muskuļu spazmas
Rash
7
Pruritus Hyperhidrosis Erythema
Orgānu sistēmu klasifikācija MedDRA
Rash macular Rash erythematous Dermatitis
Ļoti bieži
Musculoskeletal and connective tissue disorders
Bieži
Myalgia Musculoskeletal pain Back pain
Retāk
Urine output decreased Dysuria
Samazināta urīna izdale Dizūrija
Fever Chills
Drudzis Drebuļi
Fatigue Asthenia
Vājums Astēnija
Mucosal inflammation Infusion site erythema Localised oedema Infusion site oedema Malaise
Gļotādu iekaisums Eritēma infūzijas vietā Lokāla tūska Tūska infūzijas vietā Savārgums
Acute infusion reactions including fever, chills, nausea, vomiting, hypotension, fatigue, rash, urticaria, dyspnoea, headache, pruritus and diarrhoea have been reported.
Ir novērotas akūtas infūzijas reakcijas, kas ietver drudzi, drebuļus, sliktu dūšu, vemšanu, hipotensiju, nogurumu, izsitumus, nātreni, aizdusu, galvassāpes, niezi un caureju.
The majority of these reactions are mild to moderate in severity.
Vairums šo reakciju ir viegli līdz vidēji smagas.
Acute infusion reactions usually occur during the first week of therapy and substantially decline thereafter.
Akūtas infūzijas reakcijas parasti rodas pirmajā ārstēšanas nedēļā un pēc tam ievērojami mazinās.
Grade 3 or 4 infusion reactions are uncommon after the first week of therapy.
Pēc pirmās ārstēšanas nedēļas 3. vai 4. pakāpes infūzijas reakcijas ir sastopamas retāk.
Undesirable effects in previously treated patients
Nevēlamas blakusparādības iepriekš ārstētiem pacientiem
Safety data in previously treated B-CLL patients are based on 149 patients enrolled in single-arm studies of MabCampath (Studies 1, 2, and 3).
Drošības dati iepriekš ārstētiem B- HLL pacientiem pamatoti ar 149 pacientu datiem, kas tika iekļauti vienas grupas pētījumos ar MabCampath (1., 2. un 3. pētījumā).
More than 80% of previously treated patients may be expected to experience adverse reactions; the most commonly reported reactions usually occur during the first week of therapy.
Vairāk kā 80% iepriekš ārstētu pacientu ir sagaidāmas blakusparādības; visbiežāk novērotās blakusparādības parasti rodas pirmajā ārstēšanas nedēļā.
SYSTEM ORGAN CLASS MEDDRA
ORGĀNU SISTĒMU ĻOTI KLASIFIKĀCIJA MEDDRA
COMMON COMMON
BIEŽI BIEŽI
UNCOMMON
RETĀK
Sepsis
Sepse
Cytomegalovirus infection
Citomegalovīrusa infekcijas
Bacterial infection
Bakteriālas infekcijas
Pneumonia
Pneimonija
Pneumocystis jiroveci infection
Pneumocystis jiroveci infekcijas
Pneumonitis Fungal infection Candidiasis Herpes zoster Abscess
Pneimonīts Sēnīšu infekcijas Kandidoze Herpes zoster Abscess Urīnceļu infekcija Sinusīts Bronhīts Augšējo elpošanas ceļu infekcijas Faringīts Infekcijas
Fungal dermatitis Laryngitis Rhinitis Onychomycosis
Sēnīšu dermatīts Laringīts Rinīts Onihomikoze
8
8 ORGĀNU SISTĒMU ĻOTI KLASIFIKĀCIJA MEDDRA
Lymphoma – like disorder
BIEŽI BIEŽI
Blood and lymphatic system disorder
RETĀK
Granulocytopenia Thrombocytopenia
Anēmija
Febrile neutropenia Pancytopenia
Leikopēnija
Aplasia bone marrow Disseminated intravascular coagulation
Hemolītiska anēmija, samazināta haptoglobīna koncentrācija
Leukopenia
Limfopēnija
Haemolytic anaemia, Decreased haptoglobin
Kaulu smadzeņu darbības nomākums
Lymphopenia Purpura
Purpura
Bone marrow depression Epistaxis Gingival bleeding Haematology test abnormal
Deguna asiņošana Smaganu asiņošana Patoloģiski hematoloģisko izmeklējumu rezultāti
Allergic reaction Severe anaphylactic and other hypersensitivity reactions
Alerģiskas reakcijas Smaga anafilakse un citas paaugstinātas jutības reakcijas
Hyponatraemia Hypocalcaemia Weight decrease Dehydration Thirst
Hiponatriēmija Hipokalcēmija Ķermeņa masas samazināšanās Dehidratācija Slāpes
Hypokalaemia Diabetes mellitus aggravated
Hipokalēmija Cukura diabēta saasinājums
Confusion Anxiety Depression Somnolence Insomnia
Apjukums Nemiers Depresija Miegainība Bezmiegs
Depersonalisation Personality disorder Abnormal thinking Impotence Nervousness
Depersonalizācija Personības traucējumi Patoloģiska domāšana Impotence Nervozitāte
Vertigo Dizziness Tremor Paresthesia Hypoesthesia Hyperkinesia Taste loss
Vertigo Reiboņi Trīce Parestēzijas Hipestēzija Hiperkinēzija Garšas sajūtas zudums
Syncope Abnormal gait Dystonia Hyperesthesia Neuropathy Taste perversion
Sinkope Patoloģiska gaita Distonija Hiperestēzija Neiropātija Patoloģiska garšas sajūta
Endophthalmitis Deafness Tinnitus
Endoftalmīts Kurlums Troksnis ausīs
9
9 ORGĀNU SISTĒMU ĻOTI KLASIFIKĀCIJA MEDDRA
Palpitation Tachycardia
BIEŽI
Vascular disorders
BIEŽI
Hypotension
RETĀK
Hypertension Vasospasm Flushing
kurvja un videnes slimības
Hypoxia Haemoptysis Bronchospasm Coughing
Asins spļaušana Bronhospazms Klepus
Stridor Throat tightness Pulmonary infiltration Pleural effusion Breath sounds decreased Respiratory disorder
Sasprindzinājuma sajūta rīklē Plaušu infiltrācija Izsvīdums pleiras dobumā Pavājināta elpošana Elpošanas traucējumi
Gastrointestinal haemorrhage
Asiņošana kuņģa – zarnu traktā
Gastroenteritis
Gastroenterīts
Nausea Diarrhoea
Slikta dūša Caureja
Ulcerative stomatitis Stomatitis Abdominal pain Dyspepsia Constipation Flatulence
Čūlains stomatīts Stomatīts Sāpes vēderā Dispepsija Aizcietējums Gāzu uzkrāšanās
Tongue ulceration Gingivitis Hiccup Eructation Dry mouth
Čūlas uz mēles Smaganu iekaisums Žagas Atraugas Sausa mute
Hepatic function abnormal
Aknu funkcijas traucējumi
Skin and subcutaneous tissue disorders
Ādas un zemādas audu Nieze slimības
Bullous eruption
Bullozi izsitumi
Maculo-papular rash
Makulopapulāri izsitumi
Urticaria Rash Hyperhidrosis
Nātrene Izsitumi Hiperhidroze
Erythematous rash
Eritematozi izsitumi
Skin disorder
Ādas izmaiņas
Arthralgia Myalgia Skeletal pain Back pain
Locītavu sāpes Mialģija Kaulu sāpes Muguras sāpes
Leg pain Hypertonia
Sāpes kājās Hipertonija
Haematuria Urinary incontinence Urine flow decreased Polyuria Renal function abnormal
Hematūrija Urīna nesaturēšana Vāja urīna plūsma Poliūrija Izmainīta nieru funkcija
General disorders and administration site conditions
Vispārēji traucējumi Drebuļi un reakcijas Drudzis ievadīšanas vietā
Chest pain Influenza-like symptoms
Sāpes krūtīs Gripai līdzīgi simptomi
Pulmonary oedema Peripheral oedema
Plaušu tūska Perifēra tūska
Fatigue
Vājums
Mucositis Oedema mouth Oedema Asthenia Malaise Temperature change sensation Infusion site reaction Pain
Gļotādu iekaisums Mutes tūska Tūska Astēnija Savārgums Ķermeņa temperatūras izmaiņu sajūta Reakcijas infūzijas vietā Sāpes
Periorbital oedema Mucosal ulceration Infusion site bruising Infusion site dermatitis Infusion site pain
Periorbitāla tūska Gļotādu čūlas Hematomas infūzijas vietā Dermatīts infūzijas vietā Sāpes infūzijas vietā
Undesirable Effects Observed During Post-Marketing Surveillance
Nevēlamās blakusparādības, kas novērotas pēcreģistrācijas uzraudzības periodā
Serious and sometimes fatal reactions, including bronchospasm, hypoxia, syncope, pulmonary infiltrates, acute respiratory distress syndrome (ARDS), respiratory arrest, myocardial infarction, arrhythmias, acute cardiac insufficiency and cardiac arrest have been observed.
10 Ar infūziju saistītās blakusparādības: novērotas nopietnas un dažkārt fatālas reakcijas, tai skaitā bronhospazms, hipoksija, ģībonis, plaušu infiltrāti, akūts respiratorā distresa sindroms (ARDS), elpošanas apstāšanās, miokarda infarkts, aritmijas, akūta sirds mazspēja un sirdsdarbības apstāšanās.
Severe anaphylactic and other hypersensitivity reactions, including anaphylactic shock and angioedema, have 10 been reported following MabCampath administration.
Pēc MabCampath ievadīšanas ir ziņots par smagām anafilaktiskām un citām paaugstinātas jutības reakcijām, ieskaitot anafilaktisko šoku un angioneirotisko tūsku.
These symptoms can be ameliorated or avoided if premedication and dose escalation are utilised (see section 4.4).
Šos simptomus var atvieglot vai izvairīties no tiem, ja ievada premedikāciju un devu palielina pakāpeniski (skatīt apakšpunktu 4. 4).
Serious and sometimes fatal viral (e. g. adenovirus, parainfluenza, hepatitis B, progressive multifocal leukoencephalopathy (PML)), bacterial (including tuberculosis and atypical mycobacterioses, nocardiosis), protozoan (e. g. toxoplasma gondii), and fungal (e. g. rhinocerebral mucormycosis) infections, including those due to reactivation of latent infections have occurred during post-marketing surveillance.
Infekcijas un parazitozes: pēcreģistrācijas uzraudzībā novērotas nopietnas un dažreiz fatālas vīrusu, (piem., adenovīrusa, paragripas, B hepatīta un progresējoša multifokāla leikoencefalopātija (PML)), bakteriālas (to skaitā tuberkulozes un atipisku mikobaktēriju, nokardiozes), protozoju izraisītas (piem., toxoplasma gondii) un sēnīšu infekcijas (piem., rinocerebrāla mukormikoze), tai skaitā arī tās, kas saistītas ar latentu infekciju reaktivāciju).
The recommended anti-infective prophylaxis treatment appears to be effective in reducing the risk of PCP and herpes infections (see section 4.4).
Ieteiktā infekciju profilaktiskā terapija efektīvi samazināja PCP un herpes infekcijas risku (skatīt apakšpunktu 4. 4).
EBV-associated lymphoproliferative disorder has been reported.
Novērotas ar EBV saistītas limfoproliferatīvas patoloģijas.
Severe bleeding reactions have been reported.
Asins un limfātiskās sistēmas traucējumi: ziņots par smagu asiņošanu.
Serious and sometimes fatal autoimmune phenomena including autoimmune haemolytic anaemia, autoimmune thrombocytopenia, aplastic anaemia, Guillain Barré syndrome and its chronic form, chronic inflammatory demyelinating polyradiculoneuropathy have been reported.
Imūnās sistēmas traucējumi: ir ziņotas par nopietnām un dažkārt fatālām autoimūna rakstura parādībām, tai skaitā autoimūnu hemolītisko anēmiju, autoimūnu trombocitopēniju, aplastisku anēmiju, Guillain Barré sindromu un hroniskām tā formām, hronisku iekaisīgu demielinizējošu poliradikuloneiropātiju.
Fatal Transfusion Associated Graft Versus Host Disease (TAGVHD) has also been reported.
Ir novēroti arī pozitīvi Kumbsa testa rezultāti un fatāla ar transfūziju saistīta transplantāta atgrūšanas slimība (TAGVHD).
Tumour lysis syndrome with fatal outcome has been reported.
Metabolisma un barošanās traucējumi: ir novērots audzēja sabrukšanas sindroms ar fatālu iznākumu.
Intracranial haemorrhage has occurred with fatal outcome, in patients with thrombocytopenia.
Nervu sistēmas traucējumi: pacientiem ar trombocitopēniju retos gadījumos ir aprakstīta intrakraniāla asiņošana ar fatālu iznākumu.
Congestive heart failure, cardiomyopathy, and decreased ejection fraction have been reported in patients previously treated with potentially cardiotoxic agents.
Sirds slimības: pacientiem, kuri agrāk ir saņēmuši potenciāli kardiotoksiskas zāles, ir novērota sastrēguma sirds mazspēja, kardiomiopātija un samazināts sirds izsviedes frakcijas tilpums.
Patients have received repeated unit doses of up to 240 mg of MabCampath.
Pacienti saņēma atkārtotas MabCampath devas līdz pat 240 mg.
The frequency of grade 3 or 4 adverse events, such as fever, hypotension and anaemia, may be higher in these patients.
Šiem pacientiem biežāk novēroja 3. un 4. smaguma pakāpes blakusparādības, piemēram, drudzi, hipotensiju un anēmiju.
There is no known specific antidote for MabCampath.
Specifisks MabCampath antidots nav zināms.
Treatment consists of discontinuation of MabCampath and supportive therapy.
Ārstē, pārtraucot MabCampath lietošanu un ordinējot balstterapiju.
Pharmacotherapeutic group: monoclonal antibody, ATC code:
Farmakoterapeitiskā grupa: monoklonālas antivielas, ATĶ kods:
Alemtuzumab is a genetically engineered humanised IgG1 kappa monoclonal antibody specific for a 21-28 kD lymphocyte cell surface glycoprotein (CD52) expressed primarily on the surface of normal and malignant peripheral blood B and T cell lymphocytes.
Alemtuzumabs ir ar gēnu inženierijas metodi iegūta, 21- 28 kD limfocītu šūnu virsmas glikoproteīnu (CD52) specifiska, humanizēta IgG1 kapa monoklonāla antiviela, kas galvenokārt veidojas normālu un ļaundabīgu perifēro asiņu B un T limfocītu virsmās.
Alemtuzumab was generated by the insertion of six complementarity-determining regions from an IgG2a rat monoclonal antibody into a human IgG1 immunoglobulin molecule.
Alemtuzumabs tika radīts, ievadot sešus komplementaritāti determinējošus IgG2a žurku monoklonālo antivielu fragmentus cilvēka IgG1 imūnglobulīna molekulā.
Alemtuzumab causes the lysis of lymphocytes by binding to CD52, a highly expressed, non- modulating antigen which is present on the surface of essentially all B and T cell lymphocytes as well as monocytes, thymocytes and macrophages.
Alemtuzumabs izraisa limfocitolīzi, saistoties ar CD52, spēcīgu nemodulējošu antigēnu, kas atrodas galvenokārt uz visu B un T limfocītu, kā arī monocītu, timocītu un makrofāgu virsmām.
The antibody mediates the lysis of lymphocytes via complement fixation and antibody-dependent cell mediated cytotoxicity.
Antivielas sekmē limfocitolīzi, fiksējot komplementu, kā arī ar antivielu atkarīgu šūnu citotoksicitātes starpniecību.
The antigen has been found on a small percentage (< 5%) of granulocytes, but not on erythrocytes or platelets.
Antigēnu atrod nelielai daļai (< 5%) granulocītu, bet neatrod eritrocītiem un trombocītiem.
Alemtuzumab does not appear to damage haematopoietic stem cells or progenitor cells.
Alemtuzumabs nerada bojājumu hematopoēzes cilmes šūnām vai priekšteču šūnām.
11 First Line B-CLL Patients The safety and efficacy of MabCampath were evaluated in a Phase 3, open-label, randomized comparative trial of first line (previously untreated) Rai stage I-IV B-CLL patients requiring therapy (Study 4).
11 Pirmreizēji ārstēti B- HLL pacienti MabCampath drošība un efektivitāte tika izvērtēta 3 fāzes atklātā, randomizētā, salīdzinošā pētījumā pirmreizējiem (iepriekš neārstētiem) B- HLL pacientiem I- IV stadijā pēc Raja klasifikācijas, kam nepieciešama ārstēšana (4. pētījums).
MabCampath was shown to be superior to chlorambucil as measured by the primary endpoint progression free survival (PFS) (see Figure 1).
Izvērtējot primāro mērķa kritēriju – dzīvildzi bez slimības progresēšanas, tika pierādīts, ka MabCampath pārspēj hlorambucilu (skatīt 1. attēlu)
Progression Free Survival in First Line Study (by Treatment Group)
Riska pacientu skaits Laiks (mēneši)
The secondary objectives included complete response (CR) and overall response (CR or partial response) rates using the 1996 NCIWG criteria, the duration of response, time to alternative treatment and safety of the two treatment arms.
Sekundārie mērķa kritēriji bija pilnīgo atbildes reakciju (PR) un kopējo atbildes reakciju (PR vai daļējo atbildes reakciju) skaits, izmantojot 1996 NCIWG kritērijus, atbildes reakcijas ilgums, laiks līdz alternatīvai ārstēšanai un abu ārstēšanas grupu drošība.
Summary of First-Line Patient Population and Outcomes
Pirmreizējo pacientu populācijas un iznākumu kopsavilkums
Independent Review of Response Rate and Duration
Neatkarīgs atbildes reakciju skaita un ilguma apskats
Chlorambucil n=148
Hlorambucils n=148
P value
P vērtība
Median Age (Years) Rai Stage III/ IV Disease
Vidējais vecums (gados)
Not Applicable Not Applicable
Pilnīga atbildes reakcija
Overall Response Rate Complete Response MRD negative****
MRD (minimālu slimības atlieku) negatīvi ****
< 0.0001* < 0.0001* 0.0008*
Nav piemērojams
Partial Response Duration of Response**, CR or PR (Months)
Atbildes reakcijas ilgums **, PR
Not Applicable Not Applicable
vai DR (mēneši)
K-M median (95% Confidence Interval)
K- M vidējais (95% ticamības intervāls)
(11.5, 23.0)
(10, 2, 14, 3)
Time to Alternative Treatment (Months) K-M median (95% Confidence Interval)
(mēneši) K- M vidējais (95% ticamības intervāls)
14.7 (12.6, 16.8)
(20, 7, 31, 0)
0.0001***
(12, 6, 16, 8)
*Pearson chi-square test or Exact test ** Duration of best response *** log-rank test stratified by Rai group (Stage I-II vs III-IV) **** by 4-colour flow
12 * Pīrsona Hī kvadrāta tests vai Exact tests ** Labākās atbildes reakcijas ilgums *** Logaritma kārtas tests, klasificēts atbilstoši grupai pēc Raja klasifikācijas (I- II stadija, salīdzinot ar III- IV stadiju) **** izmantojot 4 krāsu plūsmu
Cytogenetic Analyses in First Line B-CLL Patients:
Citoģenētiskās analīzes pirmreizējiem B- HLL pacientiem
The cytogenetic profile of B-CLL has been increasingly recognized as providing important prognostic information and may predict response to certain therapies.
Aizvien biežāk tiek uzskatīts, ka B- HLL citoģenētiskais profils sniedz svarīgu prognostisku informāciju un var paredzēt atbildes reakciju uz noteiktiem ārstēšanas veidiem.
Of the first-line patients (n=282) in whom baseline cytogenetic (FISH) data were available in Study 4, chromosomal aberrations were detected in 82%, while normal karyotype was detected in 18%.
Pirmreizēji ārstētiem pacientiem (n=282), kuriem 4. pētījumā bija pieejami sākuma stāvokļa citoģenētiskie (FISH) dati, 82% tika konstatētas hromosomu aberācijas, bet normāls kariotips tika konstatēts 18% gadījumu.
Chromosomal aberrations were categorized according to Döhner’ s hierarchical model.
Hromosomu aberācijas tika klasificētas atbilstoši Dohnera (Döhner) hierarhijas modelim.
In first line patients, treated with either MabCampath or chlorambucil, there were 21 patients with the 17p deletion, 54 patients with 11q deletion, 34 patients with trisomy 12, 51 patients with normal karyotype and 67 patients with sole 13q deletion.
Pirmreizēji ārstēto pacientu, kas ārstēšanā saņēma vai nu MabCampath, vai hlorambucilu, vidū bija 21 pacients ar 17p delēciju, 54 pacienti ar 11q delēciju, 34 pacienti ar trisomiju 12, 51 pacients ar normālu kariotipu un 67 pacienti ar izolētu 13q delēciju.
ORR was superior in patients with any 11q deletion (87% v 29%; p < 0.0001) or sole deletion 13q (91% v 62%; p=0.0087) treated with MabCampath compared to chlorambucil.
Kopējais atbildes reakciju skaits bija lielāks MabCampath ārstēšanas grupā pacientiem ar jebkādu 11q delēciju (87%, salīdzinot ar 29%; p < 0, 0001) vai izolētu 13q delēciju (91%, salīdzinot ar 62%; p=0, 0087) salīdzinājumā ar hlorambucila ārstēšanas grupu.
A trend toward improved ORR was observed in patients with 17p deletion treated with MabCampath (64% v 20%; p=0.0805).
Pacientiem, kam bija 17p delēcija un kas ārstēšanā saņēma MabCampath, novēroja kopējā atbildes reakciju skaita uzlabošanās tendenci (64%, salīdzinot ar 20%; p=0, 0805).
Complete remissions were also superior in patients with sole 13q deletion treated with MabCampath (27% v 0%; p=0.0009).
Pilnīgas remisijas arī vairāk novēroja pacientiem ar 13q delēciju un MabCampath terapiju (27%, salīdzinot ar 0%; p=0, 0009).
Median PFS was superior in patients with sole 13q deletion treated with MabCampath (24.4 v 13.0 months; p=0.0170 stratified by Rai Stage).
Vidējā dzīvildze bez slimības progresēšanas bija ilgāka pacientiem ar izolētu 13q delēciju un MabCampath terapiju (24, 4, salīdzinot ar 13, 0 mēnešiem; p=0, 0170, stadiju klasifikācija pēc Raja).
A trend towards improved PFS was observed in patients with 17p deletion, trisomy 12 and normal karyotype, which did not reach significance due to small sample size.
Dzīvildzes bez slimības progresēšanas uzlabošanos novēroja pacientiem ar 17p delēciju, trisomiju 12 un normālo kariotipu; šis rādītājs nesasniedza nozīmīgumu mazā parauga izmēra dēļ.
Assessment of CMV by PCR:
CMV novērtēšana, izmantojot PĶR
In the randomized controlled trial in first line patients (Study 4), patients in the MabCampath arm were tested weekly for CMV using a PCR (polymerase chain reaction) assay from initiation through completion of therapy, and every 2 weeks for the first 2 months following therapy.
Pacientiem, kas piedalījās randomizētā, kontrolētā pētījumā pirmreizēji ārstētiem pacientiem (4. pētījums) un bija iekļauti MabCampath grupā, reizi nedēļā tika pārbaudīts CMV, izmantojot PĶR (polimerāzes ķēdes reakcijas) analīzi – pārbaudes tika veiktas no ārstēšanas uzsākšanas brīža līdz tās pabeigšanai un reizi 2 nedēļās pirmajos 2 mēnešos pēc ārstēšanas pabeigšanas.
In this study, asymptomatic positive PCR only for CMV was reported in 77/ 147 (52.4%) of MabCampath-treated patients; symptomatic CMV infection was reported less commonly in 23/ 147 MabCampath treated patients (16%).
Šajā pētījumā par asimptomātisku izolētu CMV infekciju, kuras gadījumā bija pozitīva PĶR, tika ziņots 77/ 147 (52, 4%) pacientu, kas ārstēšanā saņēma MabCampath; par simptomātisku CMV infekciju tika ziņots retāk – 23/ 147 pacientiem, kas ārstēšanā saņēma MabCampath (16%).
In the MabCampath arm 36/ 77 (46.8%) of patients with asymptomatic PCR positive CMV received antiviral therapy and 47/ 77 (61%) of these patients had MabCampath therapy interrupted.
36/ 77 (46, 8%) pacientu MabCampath grupā ar asimptomātisku CMV infekciju, kuras gadījumā bija pozitīva PĶR, saņēma pretvīrusu terapiju un 47/ 77 (61%) no šiem pacientiem tika pārtraukta ārstēšana ar MabCampath.
The presence of asymptomatic positive PCR for CMV or symptomatic PCR positive CMV infection during treatment with MabCampath had no measurable impact on progression free survival (PFS).
Asimptomātiskai CMV infekcijai ar pozitīvu PĶR vai simptomātiskai CMV infekcijai ar pozitīvu PĶR ārstēšanas ar MabCampath laikā nebija nosakāmas ietekmes uz dzīvildzi bez slimības progresēšanas.
Previously treated B-CLL Patients:
Iepriekš ārstēti B- HLL pacienti
Determination of the efficacy of MabCampath is based on overall response and survival rates.
MabCampath efektivitātes noteikšana pamatojas uz kopējo atbildes reakciju un dzīvildzes rādītājiem.
Data available from three uncontrolled B-CLL studies are summarised in the following table:
Šajā tabulā apkopoti rezultāti, kas iegūti no trīs nekontrolētiem B- HLL pētījumiem:
Efficacy Parameters
Efektivitātes parametri
Study 3
3. pētījums
Number of Patients
Pacientu skaits
Diagnostic Group
Diagnostiskā grupa
B-CLL pts who had B-CLL pts who had
B- HLL pacienti, kuriem nav iegūta
B-CLL (plus a PLL)
B- HLL (plus PLL) pacienti, kuriem
received an alkylating agent and had failed fludarabine
līdzekļus un kuri nav reaģējuši uz fludarabīnu
failed to respond or relapsed following treatment with conventional chemotherapy
atbildes reakcija vai kuriem novērots recidīvs pēc standarta ķīmijterapijas
pts who had failed to respond or relapsed following treatment with fludarabine
nav iegūta atbildes reakcija vai kuriem novērots recidīvs pēc terapijas ar fludarabīnu
Median Age (years) Disease Characteristics (%)
Vidējais Slimības
Rai Stage III/ IV B Symptoms Prior Therapies (%):
III/ IV stadija pēc Raja
76 42
42
72 31
31
71 21
21
Alkylating Agents
Iepriekšējā terapija (%):
100 13
Alkilējoši līdzekļi
Fludarabine
Fludarabīns
Number of Prior Regimens (range)
Iepriekšējo kursu skaits (robežās)
Gradual escalation Gradual escalation
Sākotnējais dozēšanas režīms
from 3 to 10 to 30 mg
Pakāpeniska devas palielināšana no 3 mg līdz 10 mg un līdz 30 mg
from 10 to 30 mg
Pakāpeniska devas palielināšana no 10 līdz 30 mg
Final Dosing Regimen Overall Response Rate (%)
Beigu dozēšanas režīms
30 mg iv
30 mg iv 3 reizes nedēļā
3 x weekly 30 mg iv 33
30 mg iv 3 reizes nedēļā
30 mg iv 3 x weekly 29
30 mg iv 3 reizes nedēļā
(95% Confidence Interval)
Kopējais atbildes reakcijas rādītājs (%) (95% ticamības intervāls) Pilnīga atbilde Daļēja atbilde Vidējais atbildes ilgums (mēnešos) (95% ticamības intervāls) Vidējais laiks līdz atbildes reakcijai (mēnešos)
(23-43) 2 31 7 (5-8) 2 (1-2) 4 (3-5)
33 (23- 43) 2 31 7 (5- 8) 2
(8-33) 0 21 7 (5-23) 4 (1-5) 5 (3-7)
21 (8- 33) 0 21 7 (5- 23) 4
(11-47) 0 29 11 (6-19) 4 (2-4) 7 (3-9)
29 (11- 47) 0 29 11 (6- 19) 4
All patients
(95% ticamības intervāls)
16 (12-22)
(1- 2) 4 (3- 5)
26 (12-44)
(1- 5) 5 (3- 7)
28 (7-33)
(2- 4) 7 (3- 9)
Responders = not reached
Visi pacienti Pacienti ar atbildes reakciju NS = nav sasniegta
33 (26-NR)
16 (12- 22) 33 (26- NS)
44 (28-NR)
26 (12- 44) 44 (28- NS)
36 (19-NR)
28 (7- 33) 36 (19- NS)
Pharmacokinetics were characterised in MabCampath-naive patients with B-cell chronic lymphocytic leukaemia (B-CLL) who had failed previous therapy with purine analogues.
Farmakokinētika tika aprakstīta B šūnu hroniskas limfocitāras leikozes (B- HLL) pacientiem, kuri iepriekš nav saņēmuši MabCampath un kuri nav reaģējuši uz iepriekšēju terapiju ar purīna analogiem.
MabCampath was administered as a 2 hour intravenous infusion, at the recommended dosing schedule, starting at 3 mg and increasing to 30 mg, 3 times weekly, for up to 12 weeks.
MabCampath ievadīja 2 stundu ilgas intravenozas infūzijas veidā ieteiktajā dozēšanas režīmā, sākot ar 3 mg un palielinot līdz 30 mg 3 reizes nedēļā līdz 12 nedēļām.
MabCampath pharmacokinetics followed a 2-compartment model and displayed non-linear elimination kinetics.
MabCampath farmakokinētika veidoja divdaļīgu modeli un demonstrēja nelineāru eliminācijas kinētiku.
After the last 30 mg dose, the median volume of distribution at steady-state was 0.15 l/ kg (range:
Pēc pēdējās 30 mg devas vidējais sadalījuma tilpums līdzsvara koncentrācijā bija 0, 15 l/ kg (robežās:
0.1-0.4 l/ kg), indicating that distribution was primarily to the extracellular fluid and plasma compartments.
0, 1- 0, 4 l/ kg), norādot, ka sadalījums galvenokārt bija ekstracelulārā šķidruma un plazmas nodalījumā.
Systemic clearance decreased with repeated administration due to decreased receptor-mediated clearance (i. e. loss of CD52 receptors in the periphery).
Sistēmas klīrenss samazinājās līdz ar atkārtotu ievadīšanu sakarā ar samazinātu receptoru noteiktu klīrensu (piem., CD52 receptoru zudums perifērijā).
With repeated administration and consequent plasma concentration accumulation, the rate of elimination approached zero-order kinetics.
Līdz ar atkārtotu ievadīšanu un sekojošu plazmas koncentrācijas akumulāciju eliminācijas rādītājs tuvojās nullei.
As such, half-life was 8 hours (range:
Pusperiods bija 8 stundas (robežās:
2-32 hours) after the first 30 mg dose and was 6 days (range:
2- 32 stundas) pēc pirmās 30 mg devas un 6 dienas (robežās:
1-14 days) after the last 30 mg dose.
1- 14 dienas) pēc pēdējās 30 mg devas.