qanastek/EMEA-V3 huggingface dataset:
Elimination: the plasma elimination half-life of amprenavir ranges from 7.1 to 10.6 hours.
Eliminācija: plazmas eliminācijas pusperiods svārstās no 7, 1 līdz 10, 6 stundām.
The plasma amprenavir half-life is increased when Agenerase capsules are co-administered with ritonavir.
Amprenavira eliminācijas pusperiods plazmā pagarinās, ja Agenerase kapsulas lieto vienlaicīgi ar ritonaviru.
Following multiple oral doses of amprenavir (1200 mg twice a day), there is no significant active substance accumulation.
Pēc atkārtotām perorālām amprenavira devām (1200 mg divas reizes dienā) netiek novērota nozīmīga aktīvās vielas uzkrāšanās.
The metabolites and unchanged amprenavir
Primārais amprenavira eliminācijas ceļš ir saistīts ar aknu metabolismu, mazāk par 3% neizmainītā veidā izdalās ar urīnu.
18 account for approximately 14% of the administered amprenavir dose in the urine, and approximately 75% in the faeces.
Metabolīti un neizmainītais amprenavirs veido apmēram 14% no ievadītās amprenavira devas urīnā, bet fēcēs apmēram 75%.
Special populations:
Īpašas pacientu grupas
Paediatrics: the pharmacokinetics of amprenavir in children (4 years of age and above) are similar to those in adults.
Bērni: amprenavira farmakokinētika bērniem (no 4 gadu vecuma) ir līdzīga tai, kādu novēro pieaugušajiem.
Dosages of 20 mg/ kg twice a day and 15 mg/ kg three times a day with Agenerase capsules provided similar daily amprenavir exposure to 1200 mg twice a day in adults.
Līdzīgu ekspozīciju ar amprenaviru kā sasniedz pieaugušajiem, ievadot Agenerase kapsulas pa 1200 mg divas reizes diena, bērniem iespējams sasniegt, ievadot 20 mg/ kg divas reizes dienā vai 15 mg/ kg trīs reizes dienā.
Amprenavir is 14% less bioavailable from the oral solution than from the capsules; therefore, Agenerase capsules and Agenerase oral solution are not interchangeable on a milligram per milligram basis.
1 miligramu.
Elderly: the pharmacokinetics of amprenavir have not been studied in patients over 65 years of age.
Gados vecāki pacienti: amprenavira farmakokinētika pacientiem pēc 65 gadu vecuma nav pētīta.
Renal impairment: patients with renal impairment have not been specifically studied.
Nieru funkciju traucējumi: pacienti ar nieru funkciju traucējumiem nav atsevišķi pētīti.
Less than 3% of the therapeutic dose of amprenavir is excreted unchanged in the urine.
Mazāk par 3% amprenavira tiek izdalīti ar urīnu neizmainītā veidā.
The impact of renal impairment on amprenavir elimination should be minimal therefore, no initial dose adjustment is considered necessary.
Tādējādi nieru funkciju traucējumu ietekmei uz amprenavira elimināciju vajadzētu būt minimālai, tādēļ sākotnēji devas pielāgošanu neuzskata par nepieciešamu.
Renal clearance of ritonavir is also negligible; therefore the impact of renal impairment on amprenavir and ritonavir elimination should be minimal.
Arī ritonavira renālais klīrenss ir niecīgs, tāpēc nieru funkciju traucējumu ietekmei uz amprenavira un ritonavira elimināciju vajadzētu būt minimālai.
Hepatic impairment: the pharmacokinetics of amprenavir are significantly altered in patients with moderate to severe hepatic impairment.
Aknu funkciju traucējumi: pacientiem ar vidējiem un smagiem aknu funkciju traucējumiem amprenavira farmakokinētika ir ievērojami izmainīta.
The AUC increased nearly three-fold in patients with moderate impairment and four fold in patients with severe hepatic impairment.
Pacientiem ar vidēji izteiktiem aknu funkciju traucējumiem amprenavira AUC pieaug gandrīz trīskārt, bet pacientiem ar smagiem aknu funkciju traucējumiem - četrkārt.
Clearance also decreased in a corresponding manner to the AUC.
Atbilstoši AUC pieaugumam samazinās arī klīrenss.
The dosage should therefore be reduced in these patients (see section 4.2).
Tādēļ šai pacientu grupai iesaka samazināt devu (skatīt apakšpunktu 4. 2).
These dosing regimens will provide plasma amprenavir levels comparable to those achieved in healthy subjects given a 1200 mg dose twice daily without concomitant administration of ritonavir.
Šīs dozēšanas shēmas nodrošinās amprenavira līmeni plazmā, kas salīdzināms ar veseliem cilvēkiem sasniegto, lietojot 1200 mg devu divas reizes dienā bez vienlaicīgas ritonavira lietošanas.
In long-term carcinogenicity studies with amprenavir in mice and rats, there were benign hepatocellular adenomas in males at exposure levels equivalent to 2.0-fold (mice) or 3.8-fold (rats) those in humans given 1200 mg twice daily of amprenavir alone.
Ilgtermiņa karcinogenitātes pētījumos, lietojot amprenaviru žurkām un pelēm, tēviņiem tika konstatētas labdabīgas hepatocelulāras adenomas pie ekspozīcijas, kas ir 2, 0 reizes (pelēm) vai 3, 8 reizes (žurkām) lielāka kā cilvēkiem, kuri saņem 1200 mg amprenaviru viena paša divas reizes dienā.
In male mice altered hepatocellular foci were seen at doses that were at least 2.0 times human therapeutic exposure.
Peļu tēviņiem hepatocelulāro izmaiņu perēkļi tika konstatēti pie devām, kas vismaz 2, 0 reizes pārsniedz terapeitisko ekspozīciju cilvēkiem.
A higher incidence of hepatocellular carcinoma was seen in all amprenavir male mouse treatment groups.
Lielāks hepatocelulārās karcinomas sastopamības biežums tika konstatēts visās peļu tēviņu amprenavira terapijas grupās.
However, this increase was not statistically significantly different from male control mice by appropriate tests.
Tomēr šis palielinājums nebija statistiski nozīmīgi atšķirīgs kontroles peļu tēviņiem attiecīgos testos.
The mechanism for the hepatocellular adenomas and carcinomas found in these studies has not been elucidated and the significance of the observed effects for humans is uncertain.
Šajos pētījumos konstatēto hepatocelulāro adenomu un karcinomu rašanās mehānisms nav noskaidrots un novērotā efekta nozīmība cilvēkiem nav skaidra.
However, there is little evidence from the exposure data in humans, both in clinical trials and from marketed use, to suggest that these findings are of clinical significance.
Tomēr ir pārāk maz pierādījumu par zāļu ietekmi uz cilvēkiem gan klīniskajos pētījumos, gan pēc laišanas tirgū, lai varētu uzskatīt šīs atradnes par klīniski nozīmīgām.
Amprenavir was not mutagenic or genotoxic in a battery of in vivo and in vitro genetic toxicity assays, including bacterial reverse mutation (Ames Test), mouse lymphoma, rat micronucleus, and chromosome aberration in human peripheral lymphocytes.
18 Virknē in vitro un in vivo ģenētiskās toksicitātes pārbaužu, ieskaitot baktēriju reversās mutācijas (Ames Test), peles limfomas, žurku mikrokodola un cilvēka limfocītu hromosomu aberāciju testus, amprenavirs nebija mutagēns vai genotoksisks.
In toxicological studies with mature animals, the clinically relevant findings were mostly confined to the liver and gastrointestinal disturbances.
Toksikoloģijas pētījumos ar pieaugušiem dzīvniekiem klīniski nozīmīgās atradnes galvenokārt bija saistītas ar aknu un gastrointestināliem traucējumiem.
Liver toxicity consisted of increases in liver enzymes, liver weights and microscopic findings including hepatocyte necrosis.
Par hepatotoksisko iedarbību liecināja aknu enzīmu līmeņa un aknu svara paaugstināšanās un mikroskopiskā aina, ieskaitot hepatocītu nekrozi.
This liver toxicity can be monitored for and detected in clinical use, with measurements of AST, ALT and alkaline phosphatase activity.
Hepatotoksisko iedarbību klīniskajā praksē iespējams izvērtēt un monitorēt, nosakot ALAT, ASAT un sārmainās fosfatāzes aktivitāti.
However, significant liver toxicity has not been observed in patients treated in clinical studies, either during administration of Agenerase or after discontinuation.
Tomēr pacientiem, kurus novēroja klīniskos pētījumos, netika atklāta nozīmīga hepatotoksicitāte ne Agenerase lietošanas laikā, ne pēc tās.
Amprenavir did not affect fertility.
Amprenavirs neietekmēja auglību.
Local toxicity and sensitising potential was absent in animal studies, but slight irritating properties to the rabbit eye were identified.
Dzīvnieku pētījumos neatklāja lokāli toksisku vai sensibilizējošu iedarbību, tomēr atklāja viegli kairinošas īpašības attiecībā uz truša aci.
19 Toxicity studies in young animals, treated from four days of age, resulted in high mortality in both the control animals and those receiving amprenavir.
Toksicitātes pētījumos ar jauniem dzīvniekiem, ko novēroja no 4 dienu vecuma, gan kontrolgrupā, gan amprenavira grupā novēroja lielu mortalitāti.
These results imply that young animals lack fully developed metabolic pathways enabling them to excrete amprenavir or some critical components of the formulation (e. g. propylene glycol, PEG 400).
Tas liecina par to, ka jauniem dzīvniekiem nav pilnībā izveidojušies metabolisma ceļi, tādēļ tie nav spējīgi izdalīt amprenaviru un dažas svarīgās medikamenta sastāvdaļas (piem. propilēnglikolu, PEG 400).
However, the possibility of anaphylactic reaction related to PEG 400 cannot be excluded.
Tomēr nav iespējams izslēgt ar PEG 400 saistītas anafilaktiskās reakcijas iespējamību.
In clinical studies, the safety and efficacy of amprenavir have not yet been established in children below four years of age.
Klīniskos pētījumos pagaidām nav noteikta amprenavira lietošanas drošība un efektivitāte bērniem, kuri jaunāki par 4 gadiem.
In pregnant mice, rabbits and rats there were no major effects on embryo-foetal development.
Grūsnām peļu, trušu un žurku mātītēm neradās nozīmīga ietekme uz embriofetālo attīstību.
However, at systemic plasma exposures significantly below (rabbits) or not significantly higher (rat) than the expected human exposures during therapeutic dosing, a number of minor changes, including thymic elongation and minor skeletal variations were seen, indicating developmental delay.
Tomēr pie sistēmiskajām koncentrācijām, kas bija ievērojami zemākas (truši) vai nebija ievērojami augstākas (žurkas) nekā sagaidāmas cilvēkam pie terapeitiskām devām, novēroja virkni sīko pazīmju, piem. aizkrūts dziedzera pagarināšanās, nelielas skeleta variācijas, kas liecina par attīstības aizkavēšanos.
A dose- dependent increase in placental weight was found in the rabbit and rat which may indicate effects on placental function.
Trušiem un žurkām atklāja devas atkarīgu placentas masas pieaugumu, un tas var liecināt par ietekmi uz placentas funkcijām.
It is therefore recommended that women of child-bearing potential taking Agenerase should practice effective contraception (e. g. barrier methods).
Tādēļ sievietēm, kurām iespējama grūtniecības iestāšanās un kuras lieto Agenerase, iesaka izmantot drošu kontracepciju (piem. barjermetodes).
Capsule shell: gelatin, glycerol, d-sorbitol (E420) and sorbitans solution, titanium dioxide, red printing ink.
6. 1 Palīgvielu saraksts
Capsule contents: d-alpha tocopheryl polyethylene glycol 1000 succinate (TPGS), macrogol 400 (PEG 400), propylene glycol.
Kapsulas saturs: d- alfa tokoferola polietilēna glikola 1000 sukcināts (TPGS), makrogols 400 (PEG 400), propilēnglikols.
6.4 Special precautions for storage
19 6. 4 Īpaši uzglabāšanas nosacījumi
Keep the container tightly closed.
Uzglabāt cieši noslēgtā iepakojumā.
White High Density Polyethylene (HDPE) bottles containing 480 capsules.
Baltas augsta blīvuma polietilēna (ABPE) pudelītes, kas satur 480 kapsulas.
Glaxo Group Ltd Glaxo Wellcome House Berkeley Avenue Greenford Middlesex UB6 0NN United Kingdom
Glaxo Group Ltd Glaxo Wellcome House Berkeley Avenue Greenford Middlesex UB6 0NN Lielbritānija
20 October 2000 Date of last renewal:
2000. gada 20. oktobris Pārreģistrācijas datums:
17 November 2005
2005. gada 17. novembris.
Detailed information on this medicinal product is available on the website of the European Medicines Agency (EMEA) http: / /www. emea. europa. eu.
Sīkāka informācija par šīm zālēm ir pieejama Eiropas zāļu aģentūras (EMEA) mājas lapā http: // www. emea. europa. eu
Agenerase 150 mg soft capsules.
Agenerase 150 mg mīkstās kapsulas.
Each capsule contains 150 mg amprenavir.
Katra kapsula satur 150 mg amprenavira (amprenavir).
Sorbitol (E420)
Sorbitols (E420)
Oblong, opaque, off-white to cream coloured, printed with ‘ GX CC2’.
Iegarenas formas, necaurspīdīgas, krāsa variē no baltas līdz krēmkrāsai, uz kapsulas ir uzraksts “ GX CC2 ”.
22 Children (4 to 12 years) and patients less than 50 kg body weight: the recommended dose of Agenerase capsules is 20 mg/ kg body weight twice a day, in combination with other antiretroviral agents, without exceeding a total daily dose of 2400 mg (see section 5.1).
Bērniem (no 4 līdz 12 gadu vecumam) un pacientiem, kuru ķermeņa masa mazāka par 50 kg: ieteicamā Agenerase kapsulu deva kombinācijā ar citiem antiretrovīrusu līdzekļiem ir 20 mg/ kg
Herbal preparations containing St John’ s wort (Hypericum perforatum) must not be used while taking amprenavir due to the risk of decreased plasma concentrations and reduced clinical effects of amprenavir (see section 4.5).
Pacienti, kuri lieto amprenaviru, nedrīkst lietot augu preparātus, kas satur asinszāli (Hypericum perforatum), jo vienlaicīga lietošana var pazemināt amprenavira plazmas koncentrāciju un terapeitisko iedarbību (skatīt apakšpunktu 4. 5).
23 4.4 Special warnings and precautions for use
22 4. 4 Īpaši brīdinājumi un piesardzība lietošanā
Agenerase capsules are contraindicated in patients with severe hepatic impairment when used in combination with ritonavir (see section4.3).
Agenerase kapsulas, lietojot tās kombinācijā ar ritonaviru, ir kontrindicētas pacientiem ar smagiem aknu bojājumiem (skatīt apakšpunktu 4. 3).
Patients with chronic hepatitis B or C and treated with combination antiretroviral therapy are at an increased risk of severe and potentially fatal hepatic adverse events.
Pacientiem, kuriem ir hronisks B vai C hepatīts un kuri tiek ārstēti ar kombinētu antiretrovīrusu terapiju, ir paaugstināts smagu un potenciāli letālu hepatisku nevēmanu blakusparādību risks.
Therapeutic concentration monitoring is recommended for immunosuppressant medicinal products (cyclosporine, tacrolimus, rapamycin) when co-administered with Agenerase (see section 4.5).
Ieteicams monitorēt imūnsupresijas līdzekļu (ciklosporīns, takrolimus, rapamicīns) terapeitisko koncentrāciju plazmā, ja tos lieto vienlaicīgi ar Agenerase (skatīt apakšpunktu 4. 5).
Caution is advised when Agenerase is used concomitantly with PDE5 inhibitors (e. g. sildenafil and vardenafil) (see section 4.5).
23 Agenerase ieteicams lietot piesardzīgi kopā ar PDE5 inhibitoriem (piem. sildenafilu un vardenafilu) (skatīt apakšpunktu 4. 5).
Caution is advised when Agenerase is used concomitantly with delavirdine (see section 4.5).
Agenerase ieteicams lietot piesardzīgi kopā ar delaviridīnu (skatīt apakšpunktu 4. 5).
24 A reduction of rifabutin dosage of at least 50% is recommended when administered with Agenerase.
Ieteicams samazināt rifabutīna devu vismaz par 50%, ja to lieto kopā ar Agenerase.
Agenerase capsules contain vitamin E (109 IU/ 150 mg capsule), therefore additional vitamin E supplementation is not recommended.
Agenerase kapsulas satur E vitamīnu (109 SV/ 150 mg kapsulā), tādēļ nav ieteicams vēl papildus lietot E vitamīnu.
Lipid disorders should be managed as clinically appropriate (see section 4.8).
Lipīdu maiņas traucējumi jāārstē klīniski piemērotā veidā (skatīt apakšpunktu 4. 8).
Haemophiliac patients
24 Hemofilija
In some
Hemofilijas A un B pacientiem, kuri terapijā saņēmuši proteāžu inhibitorus, ir ziņots par pastiprinātu asiņošanu, tai skaitā par spontānām ādas hematomām un hemartrozēm.
25 patients, additional factor VIII was given.
Dažiem pacientiem papildus ievadīja VIII faktoru.
Co-administration may result in competitive inhibition of the metabolism of these active substances thus increasing their plasma level and leading to serious and / or life-threatening adverse reactions such as cardiac arrhythmia (e. g. amiodarone, astemizole, bepridil, cisapride, pimozide, quinidine, terfenadine) or peripheral vasospasm or ischaemia (e. g. ergotamine, dihydroergotamine) (see section 4.3).
Vienlaicīga šo medikamentu lietošana var izraisīt šo aktīvo vielu metabolisma savstarpēju konkurējošu inhibīciju, tādējādi paaugstinot to līmeni plazmā un novedot pie smagām un/ vai dzīvībai bīstamām blakusparādībām, kā sirds ritma traucējumi (piem. amiodarons, astemizols, bepridils, cisaprīds, pimozīds, hinidīns, terfenadīns), vai perifēras asinsvadu spazmas vai išēmija (piem. ergotamīns, dihidroergotamīns).
CYP2D6 substrates with narrow therapeutic index Agenerase with ritonavir must not be co-administered with medicinal products containing active substances that are highly dependent on CYP2D6 metabolism and for which elevated plasma concentrations are associated with serious and / or life-threatening adverse reactions.
CYP2D6 substrāti ar šauru terapeitisko indeksu Agenerase kombinācijā ar ritonaviru nedrīkst ordinēt vienlaikus ar medikamentiem, kas satur aktīvās vielas, kuru metabolisms ir lielā mērā atkarīgs no CYP2D6, un kuru koncentrācijas paaugstināšanās plazmā ir saistīta ar smagām un/ vai dzīvībai bīstamām blakusparādībām.
These active substances include flecainide and propafenone (see section 4.3).
Pie šādām aktīvajām vielām pieder flekainīds un propafenons.
26 Rifampicin Rifampicin is a strong CYP3A4 inducer and has been shown to cause an 82% decrease in amprenavir AUC, which can result in virological failure and resistance development.
25 Rifampicīns Rifampicīns ir spēcīgs CYP3A4 inducētājs un ir parādījis spēju samazināt amprenavira plazmas AUC par aptuveni 82%, kas var izraisīt viroloģisku neveiksmi un rezistences attīstību.
The inducing effect may persist for at least 2 weeks after cessation of treatment with St John’ s wort (see section 4.3).
Inducējošais efekts var turpināties vismaz 2 nedēļas pēc asinszāles terapijas pārtraukšanas.
No dose adjustment is necessary for either medicinal product when saquinavir is administered in combination with amprenavir.
Izmantojot sakvinavira un amprenavira kombināciju, nevienam no abiem medikamentiem devas pielāgošana nav nepieciešama..
Ritonavir: the AUC and Cmin of amprenavir were increased by 64% and 508% respectively and the Cmax decreased by 30% when ritonavir (100 mg twice daily) was coadministered with amprenavir capsules (600 mg twice daily) compared to values achieved after 1200 mg twice daily doses of amprenavir capsules.
Ritonavirs: lietojot ritonaviru (100 mg divas reizes dienā) vienlaicīgi ar amprenvira kapsulām (600 mg divas reizes dienā), amprenavira AUC un Cmin palielinājās attiecīgi par 64% un 508%, bet Cmax samazinājās par 30%, salīdzinot ar rādītājiem, kas iegūti pēc 1200 mg amprenavira kapsulu lietošanas divas reizes dienā.
The amprenavir plasma Cmin values achieved with the combination of amprenavir (600 mg twice daily) in combination with Kaletra (400 mg lopinavir + 100 mg ritonavir twice daily) are approximately 40- 50% lower than when amprenavir (600 mg twice daily) is given in combination with ritonavir 100 mg
Amprenavira plazmas Cmin lielums, kas sasniegts, lietojot amprenaviru (600 mg divas reizes dienā) kombinācijā ar Kaletra (400 mg lopinavira+ 100 mg ritonavira divas reizes dienā), ir aptuveni par 40 - 50% zemāks, nekā lietojot amprenaviru (600 mg divas reizes dienā) kombinācijā ar 100 mg ritonavira divas reizes dienā.
Adding additional ritonavir to an amprenavir plus Kaletra regimen increase lopinavir Cmin values, but not amprenavir Cmin values.
Papildus ritonavira pievienošana amprenavira plus Kaletra shēmai paaugstina lopinavira Cmin lielumu, bet nepaaugstina amprenavira Cmin lielumu.
No dose recommendation can be given for the co- administration of amprenavir and Kaletra, but close monitoring is advised because the safety and efficacy of this combination is unknown.
Nav iespējams sniegt dozēšanas rekomendācijas amprenavira un Kaletra vienlaicīgai lietošanai, bet tiek ieteikta rūpīga novērošana, jo nav zināma šīs kombinācijas drošība un efektivitāte.
• Nucleoside analogue reverse transcriptase inhibitors (NRTIs):
26 • Nukleozīdu analogu atgriezeniskās transkriptāzes inhibitori (NRTI)
Abacavir: the AUC, Cmin, and Cmax of abacavir were unaltered when given with amprenavir.
Abakavirs: lietojot kopā ar amprenviru, abakavira AUC, Cmin un Cmax nemainījās.
The AUC, Cmin, and Cmax of amprenavir were increased by 29%, 27%, and 47%, respectively.
Amprenavira AUC, Cmin un Cmax palielinājās attiecīgi par 29%, 27% un 47%.
Efavirenz: efavirenz has been seen to decrease the Cmax, AUC, and Cmin, ss of amprenavir by approximately 40% in adults.
Efavirenzs: ir novērots, ka efavirenzs pieaugušiem pacientiem samazina amprenavira Cmax, AUC un Cmin, ss par apmēram 40%.
Treatment with efavirenz in combination with amprenavir and saquinavir is not recommended as the exposure to both protease inhibitors would be decreased.
Neiesaka izmantot efavirenza kombināciju ar amprenaviru un sakvinaviru, jo samazināsies abu proteāžu inhibitoru koncentrācija.
No dose recommendation can be given for co-administration of amprenavir with another protease inhibitor and efavirenz in children.
Nevar ieteikt dozēšanas shēmu amprenavira lietošanai kopā ar citiem proteāžu inhibitoriem un efavirenzu bērniem un pacientiem ar nieru funkciju traucējumiem.
If these medicinal products are used concomitantly care is advised, and
Ja šie medikamenti tiek lietoti vienlaikus, tiek ieteikta piesardzība un ir jāveic rūpīga klīniska un virusoloģiska novērošana, jo ir grūti paredzēt amprenavira un ritonavira kombinācijas ietekmi uz delavirdīnu.
Antibiotics/ antifungals
Antibiotikas / pretsēņu līdzekļi
Rifabutin: co-administration of amprenavir with rifabutin resulted in a 193% increase in rifabutin AUC and an increase of rifabutin-related adverse events.
Rifabutīns: vienlaicīga amprenavira un rifabutīna lietošana izraisīja rifabutīna AUC palielināšanos par 193% un rifabutīna izraisīto blakusparādību pieaugumu.
The increase in rifabutin plasma concentration is likely to result from inhibition of rifabutin CYP3A4 mediated metabolism by amprenavir.
Rifabutīna plazmas koncentrācijas pieaugumu, iespējams, izraisa tas, ka amprenavirs inhibē rifabutīna CYP3A4 mediēto metabolismu.
When it is clinically necessary to co-administer rifabutin with Agenerase, a dosage reduction of at least half the recommended dose of rifabutin is advised, although no clinical data are available.
Ja klīnisku indikāciju dēļ ir nepieciešams vienlaikus ievadīt rifabutīnu un Agenerase, iesaka samazināt
The AUC, Cmin and Cmax of amprenavir were increased by 18%, 39%, and 15% respectively.
Amprenavira AUC, Cmin un Cmax palielinājās attiecīgi par 18%, 39% un 15%.
Ketoconazole / Itraconazole: the AUC and Cmax of ketoconazole were increased by 44% and 19% respectively when given with amprenavir alone.
Ketokonazols / Itrakonazols: ievadot kopā ar amprenaviru vienu pašu, ketokonazola AUC un Cmax paaugstinājās par attiecīgi 44% un 19%.
No dose adjustment for any of the medicinal products is necessary when either ketoconazole is or itraconazole administered in combination with amprenavir.
Izmantojot ketokonazola vai itrakonazola un amprenavira kombināciju, nevienam no medikamentiem devas pielāgošana nav nepieciešama.
29 Erectile dysfunction agents: based on data for other protease inhibitors caution should be used when prescribing PDE5 inhibitors (e. g. sildenafil and vardenafil) to patients receiving Agenerase.
Medikamenti erektilās disfunkcijas terapijai: kā izriet no datiem par citiem proteāžu inhibitoriem, jābūt piesardzīgiem, izrakstot PDE5 inhibitorus (piem. sildenafilu un vardenafilu) pacientiem, kuri saņem Agenerase.
Fluticasone propionate (interaction with ritonavir): in a clinical study where ritonavir 100 mg capsules bid were co-administered with 50 µg intranasal fluticasone propionate (4 times daily) for 7 days in healthy subjects, the fluticasone propionate plasma levels increased significantly, whereas the intrinsic cortisol levels decreased by approximately 86% (90% confidence interval 82-89%).
Flutikazona propionāts (mijiedarbība ar ritonaviru): klīniskā pētījumā ritonavira 100 mg kapsulas divreiz dienā ordinēja kopā ar 50 µg intranazāli flutikazona propionātu (4 reizes dienā) 7 dienas veseliem indivīdiem, un flutikazona propionāta līmenis plazmā nozīmīgi palielinājās, bet endogēnā kortizola līmenis pazeminājās apmēram par 86% (90% ticamības intervāls 82- 89%).
Systemic corticosteroid effects including Cushing’ s syndrome and adrenal suppression have been reported in patients receiving ritonavir and inhaled or intranasally administered fluticasone propionate; this could also occur with other corticosteroids metabolised via the P450 3A pathway e. g. budesonide.
Tādējādi, vienlaikus lietot Agenerase ar ritonaviru
Consequently, concomitant administration of Agenerase with ritonavir and these glucocorticoids is not recommended unless the potential benefit of treatment outweighs the risk of systemic corticosteroid effects (see section 4.4).
28 un šos glikokortikoīdus nav ieteicams, izņemot gadījumus, kad varbūtējais terapeitiskais guvums ir lielāks par kortikosteroīdu sistēmiskās iedarbības izraisīto risku (skatīt apakšpunktu 4. 4).
30 As compared to a non-matched historical control group, co-administration of methadone and amprenavir resulted in a 30%, 27% and 25% decrease in serum amprenavir AUC, Cmax and Cmin respectively.
Salīdzinot ar neharmonizētu vēsturisku kontrolgrupu, amprenavira un metadona vienlaicīga lietošana samazināja seruma amprenavira AUC, Cmax un Cmin attiecīgi par 30%, 27% un 25%.
Oral anticoagulants: a reinforced monitoring of the International Normalised Ratio is recommended in case of administration of Agenerase with warfarin or other oral anticoagulants, due to a possible decrease or increase of their antithrombotic effect (see section 4.4).
Perorālie antikoagulanti: ieteicama pastiprināta International Normalised Ratio monitorēšana, ja Agenerase lieto kopā ar varfarīnu vai citiem perorālajiem antikoagulantiem, jo var samazināties vai pieaugt to antitrombotiskā darbība (skatīt apakšpunktu 4. 4).
Alternative methods of contraception are recommended for women of childbearing potential.
Sievietēm, kurām iespējama grūtniecības iestāšanās, tiek rekomendēts izmantot alternatīvas kontracepcijas metodes.
When ritonavir is co-administered, the effect on hormonal contraceptive concentrations cannot be predicted, therefore, alternative methods of contraception are also recommended.
Vienlaicīgi lietojot ritonaviru, nav iespējams paredzēt ietekmi uz hormonālo kontracepcijas līdzekļu koncentrācijām, tādēļ arī tiek rekomendēts izmantot alternatīvas kontracepcijas metodes.
Tricyclic antidepressants: careful monitoring of the therapeutic and adverse reactions of tricyclic antidepressants is recommended when they (for example desipramine and nortriptyline) are concomitantly administered with Agenerase (see section 4.4).
29 Tricikliskie antidepresanti: ieteicama rūpīga triciklisko antidepresantu terapeitiskās darbības un blakusparādību monitorēšana, ja tie (piem. dezipramīns un nortriptilīns) tiek lietoti vienlaicīgi ar Agenerase (skatīt apakšpunktu 4. 4).
Some substances (e. g. lidocaine (by systemic route) and halofantrine) given with Agenerase may cause serious adverse reactions.
Dažas vielas (piem. lidokaīnu (lietojot sistēmiski) un halofantrīnu), lietotas vienlaikus ar Agenerase, var izraisīt smagas blakusparādības.
Additionally, it is recommended that HIV infected women do not breast-feed their infants in order to avoid transmission of HIV.
Bez tam HIV inficētām sievietēm iesaka nebarot mazuļus ar krūti, lai izvairītos no HIV transmisijas.
The safety of Agenerase has been studied in adults and children of at least 4 years of age, in controlled clinical trials, in combination with various other antiretroviral agents.
Agenerase drošība pieaugušajiem un bērniem no vismaz 4 gadu vecuma ir pētīta kontrolētajos klīniskajos pētījumos, kombinējot to ar dažādiem citiem antiretrovīrusu līdzekļiem.
Adverse events considered associated with the use of Agenerase are gastro-intestinal symptoms, rash and oral/ peri-oral
Blakusparādības, kas tiek uzskatītas par saistītām ar Agenerase lietošanu, ir gastrointestināli simptomi, izsitumi un orāla / periorāla parestēzija.
Most undesirable effects associated with Agenerase therapy were mild to moderate in severity, early in onset, and rarely treatment-limiting.
Lielākā daļa ar Agenerase lietošanu saistīto blakusparādību bija vieglas vai vidēji smagas, ar agrīnu parādīšanos un reti ierobežoja terapiju.
In children, the nature of the safety profile is similar to that seen in adults.
Bērniem drošības profils ir līdzīgs tam, kāds novērots pieaugušajiem.
Most of the adverse events below come from two clinical trials (PROAB3001, PROAB3006) involving PI naïve subjects receiving Agenerase 1200mg twice daily.
Lielākā daļa zemāk uzskaitīto blakusparādību ir novērotas divos klīniskajos pētījumos (PROAB3001, PROAB3006), kuros piedalījās agrāk PI nesaņēmuši pacienti, kuri lietoja 1200 mg Agenerase divas
Elevated triglycerides, elevated amylase, abnormal fat redistribution, anorexia Hyperglycaemia, hypercholesterolaemia
Bieži: paaugstināts triglicerīdu līmenis, paaugstināts amilāzes līmenis, patoloģiska tauku pārsadale, anoreksija Retāk: hiperglikēmija, hiperholesterinēmija.
Elevated triglycerides, elevated amylase and hyperglycaemia (grade 3-4) were reported primarily in patients with abnormal values at baseline.
Paaugstināts triglicerīdu līmenis, paaugstināts amilāzes līmenis un hiperglikēmija (3. - 4. pakāpe) galvenokārt tika ziņoti attiecībā uz pacientiem, kuriem jau pētījuma sākumā bija patoloģiski rādītāji.
Elevations in cholesterol were of grade 3-4 intensity.
Holesterīna paaugstināšanās atbilda 3. - 4. intensitātes pakāpei.
Combination antiretroviral therapy has been associated with redistribution of body fat (lipodystrophy) in HIV patients including the loss of peripheral and facial subcutaneous fat, increased intra-abdominal and visceral fat, breast hypertrophy and dorsocervical fat accumulation (buffalo hump).
Kombinēta antiretrovīrusu terapija HIV pacientiem ir bijusi saistīta ar ķermeņa tauku pārsadali (lipodistrofiju), ieskaitot perifēro un sejas zemādas tauku zudumu, intraabdominālo un viscerālo tauku daudzuma palielināšanos, krūšu hipertrofiju un tauku uzkrāšanos kakla mugurējā daļā (bifeļa kupris).
Mood disorders, depressive disorders
Bieži: garastāvokļa svārstības, depresīvi traucējumi
32 Gastrointestinal disorders
Kuņģa - zarnu trakta traucējumi
Elevated transaminases and hyperbilirubinaemia (grade 3-4) were reported primarily in patients with abnormal values at baseline.
Paaugstināti transamināžu līmeņi un hiperbilirubinēmija (3. - 4. pakāpe) galvenokārt tika ziņoti attiecībā uz pacientiem, kuriem jau pētījuma sākumā bija patoloģiski rādītāji.
Uncommon:
izsitumi
Rash Angioedema Stevens Johnson syndrome
angioneirotiskā tūska Stīvensa - Džonsona sindroms
In PI experienced patients receiving Agenerase capsules 600 mg twice daily and low dose ritonavir, 100 mg twice daily, the nature and frequency of adverse events (grade 2-4) and Grade 3/ 4 laboratory abnormalities were similar to those observed with Agenerase alone, with the exception of elevated triglyceride levels, and elevated CPK levels which were very common in patients receiving Agenerase and low dose ritonavir.
PI agrāk saņēmušiem pacientiem, kuri saņem Agenerase kapsulas 600 mg divas reizes dienā un nelielu ritonavira devu - 100 mg divas reizes dienā, blakusparādību (2. - 4. pakāpes) un 3. / 4. pakāpes laboratoro izmaiņu veids un sastopamība bija līdzīgi tiem, kas novēroti ar Agenerase vienu pašu, izņemot paaugstinātu triglicerīdu līmeni un paaugstinātu KFK līmeni, kas pacientiem, kuri saņēma Agenerase un nelielu ritonavira devu, bija ļoti bieži sastopami.
If overdose occurs, the patient should be monitored for evidence of toxicity (see section 4.8), and standard supportive treatment provided as necessary.
Pārdozēšanas gadījumā jānovēro, vai pacientam rodas toksicitātes pazīmes (skatīt apakšpunktu 4. 8) un pēc nepieciešamības jānodrošina standarta balstterapija.
Pharmacotherapeutic group; protease inhibitor; ATC Code:
Farmakoterapeitiskā grupa: proteāžu inhibitori, ATĶ kods:
Antiviral activity in vitro
32 Pretvīrusu darbība in vitro
HIV-1 isolates with decreased susceptibility to amprenavir have been selected during in vitro serial passage experiments Reduced susceptibility to amprenavir was associated with virus that had developed I50V or I84V or V32I+I47V or I54M mutations.
Samazinātā jutība pret amprenaviru bija saistīta ar vīrusu, kas bija izveidojis I50V vai I84V vai V321+I47V vai I54M mutācijas.
34 b) PI-experienced patients
b) PI lietojuši pacienti
In the studies of PI-experienced patients, PRO30017 (amprenavir 600 mg / ritonavir 100 mg twice daily in sub-study A and B with 80 and 37 patients respectively), the following mutations emerged in patients with virological failure:
Pētījumos ar PI lietojušiem pacientiem PRO30017 (600 mg amprenavira/ 100 mg ritonavira divas reizes dienā A un B apakšpētījumā ar attiecīgi 80 un 37 pacientiem), pacientiem ar viroloģisku neveiksmi radās šādas mutācijas:
Fosamprenavir
Fosamprenavirs
In the studies of PI-experienced patients, APV30003 and its extension, APV30005 (fosamprenavir 700 mg / ritonavir 100 mg twice daily: n=107), the following mutations emerged in patients experiencing virological failure through 96 weeks:
Pētījumos ar PI lietojušiem pacientiem APV30003 un tā pagarinājumā, APV30005 (700 mg fosamprenavira/ 100 mg ritonavira divas reizes dienā: n=107, pacientiem ar viroloģisku neveiksmi
Conversely amprenavir retains activity against some isolates with resistance to other PIs and this retained activity would depend on the number and type of protease resistance mutations present in the isolates.
Turpretī amprenavirs saglabā aktivitāti pret dažiem izolātiem ar rezistenci pret citiem PI, un saglabātā aktivitāte varētu būt atkarīga no proteāzes rezistences mutāciju daudzuma un veida izolātos.
35 The number of key PI-resistance mutations increases markedly the longer a failing PI-containing regimen is continued.
Galveno PI rezistences mutāciju klātbūtne ievērojami pieaug, ja neefektīvo PI terapiju turpina.
Cross resistance between amprenavir and reverse transcriptase inhibitors, is unlikely to occur because the enzyme targets are different.
Iespēja, ka attīstīsies krusteniskā rezistence starp amprenaviru un reversās transkriptāzes inhibitoriem, ir niecīga, jo enzīmu mērķi atšķiras.
Agenerase is not recommended for use as monotherapy, due to the rapid emergence of resistant virus.
Agenerase neiesaka izmantot monoterapijā sakarā ar straujo rezistenta vīrusa rašanos.
Clinical experience:
34 Klīniskā pieredze:
Results at week 16
Rezultāti 16. nedēļā
Median CD4 (cells/ ml) (range)
Vidējais CD4 (šūnas/ ml) (intervāls)
1.0
1, 0 (intervāls 0- 2)
(range 0-2)
1, 0 (intervāls 0- 2)
Mean plasma HIV-1
Vidējais HIV- 1 RNs
Heavily pre-treated children, unboosted Agenerase
35 Bērni, kas iepriekš saņēmuši masīvu terapiju, ar citu līdzekli, nekombinēts Agenerase
At Week 48, approximately 25% of those enrolled had plasma HIV-1 RNA < 10,000 copies/ ml and 9% < 400 copies/ ml with a median change from baseline in CD4+ cells of 26 cells/ mm3 (n=74).
Pēc 48 nedēļām aptuveni 25% pētījumā iesaistīto bērnu HIV- 1 RNS daudzums plazmā bija < 10 000 kopijas/ ml, bet 9% – < 400 kopijas/ ml, un vidējās CD4+ šūnu skaita pārmaiņas, salīdzinot ar pētījuma sākumu, bija 26 šūnas/ mm3 (n=74).
Distribution: the apparent volume of distribution is approximately 430 litres (6 l/ kg assuming a 70 kg body weight), suggesting a large volume of distribution, with penetration of amprenavir freely into tissues beyond the systemic circulation.
Izkliede: šķietamais sadales tilpums ir apmēram 430 litri (6 l / kg, pieņemot, ka ķermeņa masa ir 70 kg), kas norāda uz lielu izkliedes tilpumu, amprenaviram brīvi penetrējot audos arī ārpus sistēmiskās cirkulācijas.
Concentrations of AAG have
Amprenavirs galvenokārt saistās ar alfa- 1- skābo glikoproteīnu (AAG), bet arī ar albumīnu.
37 been shown to decrease during the course of antiretroviral therapy.
Ir novērots, ka antiretrovīrusu terapijas laikā AAG koncentrācija samazinās.
This will result in a fluctuation in the apparent volume of distribution of total active substance but the volume of distribution of free active substance does not change.
Tas izraisa kopējās darbīgās vielas šķietamā sadales tilpuma izmaiņas, bet brīvās darbīgās vielas sadales tilpums paliek nemainīgs.
Clinically significant binding displacement interactions involving medicinal products primarily bound to AAG are generally not observed.
36 Klīniski nozīmīgas saistīšanās izmaiņas, kurās piedalās medikamenti, kas primāri saistās ar AAG, parasti nav novērotas.
Therefore medicinal products that are inducers, inhibitors or substrates of CYP3A4 must be used with caution when administered concurrently with Agenerase (see sections 4.3, 4.4 and 4.5).
Tādējādi, kopā ar Agenerase lietojot medikamentus, kas darbojas kā CYP3A4 inhibitori, substrāti vai induktori, jāievēro piesardzība (skatīt apakšpunktu 4. 3, 4. 4 un 4. 5).
The primary route of elimination of amprenavir is via hepatic metabolism with less than 3% excreted unchanged in the urine.
Primārais amprenavira eliminācijas ceļš ir saistīts ar aknu metabolismu, mazāk par 3% neizmainītā veidā izdalās ar urīnu.
The metabolites and unchanged amprenavir account for approximately 14% of the administered amprenavir dose in the urine, and approximately 75% in the faeces.
Metabolīti un neizmainītais amprenavirs veido apmēram 14% no ievadītās amprenavira devas urīnā, bet fēcēs apmēram 75%.
The AUC increased nearly three fold in patients with moderate impairment and four fold in patients with severe hepatic impairment.
Pacientiem ar vidēji izteiktiem aknu funkciju traucējumiem amprenavira AUC pieaug gandrīz trīskārt, bet pacientiem ar smagiem aknu funkciju traucējumiem - četrkārt.
38 A higher incidence of hepatocellular carcinoma was seen in all amprenavir male mouse treatment groups.
Lielāks hepatocelulārās karcinomas sastopamības biežums tika konstatēts visās peļu tēviņu amprenavira terapijas grupās.
Amprenavir was not mutagenic or genotoxic in a battery of in vivo and in vitro genetic toxicity assays, including bacterial reverse mutation (Ames Test), mouse lymphoma, rat micronucleus, and chromosome aberration in human peripheral lymphocytes.
37 Virknē in vitro un in vivo ģenētiskās toksicitātes pārbaužu, ieskaitot baktēriju reversās mutācijas (Ames Test), peles limfomas, žurku mikrokodola un cilvēka limfocītu hromosomu aberāciju testus, amprenavirs nebija mutagēns vai genotoksisks.
Toxicity studies in young animals, treated from four days of age, resulted in high mortality in both the control animals and those receiving amprenavir.
Toksicitātes pētījumos ar jauniem dzīvniekiem, ko novēroja no 4 dienu vecuma, gan kontrolgrupā, gan amprenavira grupā novēroja lielu mortalitāti.
These results imply that young animals lack fully developed metabolic pathways enabling them to excrete amprenavir or some critical components of the formulation (e. g. propylene glycol, PEG400).
Tas liecina par to, ka jauniem dzīvniekiem nav pilnībā izveidojušies metabolisma ceļi, tādēļ tie nav spējīgi izdalīt amprenaviru un dažas svarīgās medikamenta sastāvdaļas (piem. propilēnglikolu, PEG 400).
However, the possibility of anaphylactic reaction related to PEG400 cannot be excluded.
Tomēr nav iespējams izslēgt ar PEG 400 saistītas anafilaktiskās reakcijas iespējamību.
39 6.3 Shelf life
6. 3 Uzglabāšanas laiks
6.4 Special precautions for storage
38 6. 4 Īpaši uzglabāšanas nosacījumi
One or two white High Density Polyethylene (HDPE) bottles, each containing 240 capsules.
Viena vai divas baltas augsta blīvuma polietilēna (ABPE) pudelītes, kas katra satur 240 kapsulas.
Agenerase 15 mg/ ml oral solution.
Agenerase 15 mg/ ml šķīdums iekšķīgai lietošanai
Agenerase oral solution contains 15 mg/ ml of amprenavir.
Agenerase šķīdums iekšķīgai lietošanai satur 15 mg/ ml amprenavira (amprenavir).
Oral solution.
Pilnu palīgvielu sarakstu skatīt apakšpunktā 6. 1.
The oral solution is clear, pale yellow to yellow with grape, bubblegum and peppermint flavouring.
Šķīdums iekšķīgai lietošanai ir dzidrs, bāli dzeltens līdz dzeltens, ar vīnogu, košļājamās gumijas un piparmētru garšu.
Agenerase oral solution, in combination with other antiretroviral agents, is indicated for the treatment of protease inhibitor (PI) experienced HIV-1 infected adults and children above the age of 4 years.
Agenerase šķīdums iekšķīgai lietošanai kombinācijā ar citiem antiretrovīrusu preparātiem ir indicēts ar HIV- 1 inficētu pieaugušo un bērnu, kuri vecāki par 4 gadiem, ārstēšanai, ja tie iepriekš ir lietojuši proteāžu inhibitorus.
The benefit of Agenerase oral solution boosted with ritonavir has not been demonstrated either in PI naïve patients or in PI experienced patients.
Ar ritonaviru kombinēta Agenerase šķīduma iekšķīgai lietošanai sniegtais ieguvums nav pierādīts ne PI iepriekš nelietojušiem pacientiem, ne PI lietojušiem pacientiem.
Agenerase oral solution is administered orally and can be taken with or without food.
Agenerase šķīdumu lieto perorāli, to var lietot kopā ar ēdienu vai atsevišķi.
Agenerase is also available as capsules.
Agenerase ir pieejams arī kapsulu veidā.
Amprenavir is 14% less bioavailable from the Agenerase oral solution than from the capsules; therefore, Agenerase capsules and Agenerase oral solution are not interchangeable on a milligram per milligram basis (see section 5.2).
Amprenavira biopieejamība, lietojot to Agenerase šķīduma veidā, ir par 14% zemāka nekā kapsulām; tādēļ Agenerase šķīdumu un Agenerase kapsulas nevar savstarpēji aizvietot attiecībā 1 miligrams pret 1 miligramu (skatīt apakšpunktu 5. 2).
Patients should discontinue Agenerase oral solution as soon as they are able to swallow the capsule formulation (see section 4.4).
Pacientiem jāpārtrauc Agenerase perorālā šķīduma lietošana, tiklīdz tie spēj norīt kapsulas (skatīt apakšpunktu 4. 4).
Patients of 4 years and older unable to swallow Agenerase capsules: the recommended dose of Agenerase oral solution is 17 mg (1.1 ml)/ kg three times a day, in combination with other antiretroviral agents, without exceeding a total daily dose of 2800 mg (see section 5.1).
Pacientiem no 4 gadu vecuma, kuri nevar norīt Agenerase kapsulas: ieteicamā Agenerase šķīduma deva kombinācijā ar citiem antiretrovīrusu līdzekļiem ir 17 mg (1, 1 ml) / kg trīs reizes dienā, kopējā dienas deva nedrīkst pārsniegt 2800 mg (skatīt apakšpunktu 5. 1).
The pharmacokinetic interactions between amprenavir and low doses of ritonavir or other protease inhibitors have not yet been evaluated in children.
Bērniem vēl nav izvērtēta farmakokinētiskā mijiedarbība starp amprenaviru un mazām ritonavira vai citu proteāžu inhibitoru devām.
Additionally, as no dosing recommendations can be made regarding the concomitant use of Agenerase oral solution and low dose ritonavir, the use of this combination must be avoided in these patient populations.
40 uz vienlaicīgu Agenerase šķīduma un nelielu ritonavira devu lietošanu, ir jāizvairās no šīs kombinācijas lietošanas šai pacientu grupai.
41 Children less than 4 years of age:
Bērniem, kuri jaunāki par 4 gadiem:
(see sections 4.3 and 5.3).
Agenerase šķīdums ir kontrindicēts bērniem, kuri jaunāki par 4 gadiem (skatīt apakšpunktu 4. 3 un 5. 3).
(see section 5.2).
Gados vecāki pacienti: pacientiem, kuri vecāki par 65 gadiem, nav izvērtēta amprenavira lietošanas drošība, efektivitāte un farmakokinētika (skatīt apakšpunktu 5. 2).
Renal impairment: although no dose adjustment is considered necessary for amprenavir, Agenerase oral solution is contraindicated in patients with renal failure (see section 4.3).
Pacienti ar nieru funkciju traucējumiem: kaut arī amprenavira devas pielāgošana netiek uzskatīta par nepieciešamu, Agenerase šķīdums perorālai lietošanai ir kontrindicēts pacientiem ar nieru mazspēju (skatīt apakšpunktu 4. 3).
Hepatic impairment:
Pacienti ar aknu funkciju traucējumiem:
Agenerase oral solution is contraindicated in patients with hepatic impairment or failure (see section 4.3) (see Summary of Product Characteristics of Agenerase Capsules for prescribing information)
Agenerase kapsulu Zāļu aprakstā).
Hypersensitivity to the active substance or to any of the excipients
Paaugstināta jutība pret aktīvo vielu vai kādu no palīgvielām.
Because of the potential risk of toxicity from the large amount of the excipient propylene glycol, Agenerase oral solution is contraindicated in infants and children below the age of 4 years, pregnant women, patients with hepatic impairment or failure and patients with renal failure.
Tā kā šķīdumā ir augsta palīgvielas propilēnglikola koncentrācija, kas var radīt iespējamu toksisku iedarbību, Agenerase perorālā šķīduma lietošana ir kontrindicēta zīdaiņiem un bērniem, kas jaunāki par 4 gadiem, grūtniecēm, pacientiem ar aknu funkciju traucējumiem vai nepietiekamību un pacientiem ar nieru mazspēju.
Agenerase oral solution is also contraindicated in patients treated with disulfiram or other medicinal products that reduce alcohol metabolism (e. g. metronidazole) and preparations that contain alcohol (e. g. ritonavir oral solution) or additional propylene glycol (see section 4.4and 5.1).
Agenerase perorālā šķīduma lietošana ir kontrindicēta arī pacientiem, kuri lieto disulfirāmu vai citus medikamentus, kas samazina alkohola metabolismu (piem., metronidazolu), un preparātus, kas satur alkoholu (piem., ritonavira šķīdumu perorālai lietošanai) vai papildus propilēnglikolu (skatīt apakšpunktu 4. 4 un 5. 1).
Agenerase must not be administered concurrently with medicinal products with narrow therapeutic windows that are substrates of cytochrome P450 3A4 (CYP3A4).
Agenerase nedrīkst lietot kopā ar medikamentiem ar šauru terapeitiskās darbības platumu, kas ir citohromu P450 3A4 (CYP3A4) substrāti.
Co-administration may result in competitive inhibition of the metabolism of these medicinal products and create the potential for serious and/ or life-threatening adverse events such as cardiac arrhythmia (e. g. amiodarone, bepridil, quinidine, terfenadine, astemizole, cisapride, pimozide), respiratory depression and / or prolonged sedation (e. g. oral triazolam and oral midazolam (for caution on parenterally administred midazolam, see section 4.5)) or peripheral vasospasm or ischaemia and ischaemia of other tissues, including cerebral or myocardial ischaemia (e. g. ergot derivatives).
Vienlaicīga lietošana var izraisīt konkurējošu šo medikamentu metabolisma inhibīciju un novest pie smagām un/ vai dzīvībai bīstamām blakusparādībām, piemēram, sirdsdarbības ritma traucējumiem (piem. amiodarons, bepridils, hinidīns, terfenadīns, astemizols, cisaprīds, pimozīds), elpošanas nomākuma un/ vai ilgstošas sedācijas (piem. perorālais triazolāms un perorālais midazolāms (par piesardzību, lietojot kopā ar parenterāli ievadāmu midazolāmu, skatīt apakšpunktu 4. 5.)) vai perifēras asinsvadu spazmas vai išēmijas un citu audu išēmijas, ieskaitot galvas smadzeņu un miokarda išēmiju (piem. melnā rudzu grauda alkaloīdi).
On the basis of current pharmacodynamic data amprenavir should be used in combination with at least two other antiretrovirals.
Balstoties uz pašreiz pieejamajiem farmakodinamikas datiem, amprenavirs ir jālieto kombinācijā ar vismaz diviem citiem antiretrovīrusu līdzekļiem.
The principal route of metabolism of amprenavir and the propylene glycol excipient is via the liver, Agenerase oral solution is contraindicated in patients with hepatic impairment or failure (see section 4.3).
41 Aknu slimība: galvenais amprenavira un palīgvielas propilēnglikola metabolisms norit hepatiskā ceļā, Agenerase perorālais šķīdums ir kontrindicēts pacientiem ar aknu funkciju traucējumiem vai mazspēju (skatīt apakšpunktu 4. 3).
42 Patients taking the oral solution of Agenerase, particularly those with renal impairment or those with decreased ability to metabolise propylene glycol (e. g. those of Asian origin), should be monitored for adverse reactions potentially related to the high propylene glycol content (550 mg/ ml), such as seizures, stupor, tachycardia, hyperosmolarity, lactic acidosis, renal toxicity, haemolysis.
Pacienti, kuri lieto Agenerase šķīdumu, īpaši tie, kuriem ir nieru funkciju traucējumi vai pazemināta spēja metabolizēt propilēnglikolu (piem. aziāti), ir jānovēro, lai noteiktu, vai nerodas blakusefekti, kas var būt saistīti ar augsto propilēnglikola koncentrāciju (550 mg/ ml), piemēram krampji, stupors, tahikardija, hiperosmolaritāte, laktacidoze, nefrotoksicitāte, hemolīze.
For patients with renal failure, hepatic impairment or failure, children and pregnant women, see section 4.3.
Attiecībā uz pacientiem ar nieru mazspēju, aknu funkciju traucējumiem vai mazspēju, bērniem, grūtniecēm skat. apakšpunktu 4. 3.