qanastek/EMEA-V3 huggingface dataset:
Female: amenorrhea, menorrhagia, menstrual disorder, vaginal disorder Male: testicular pain
Sievietēm: amenoreja, menorāģija, menstruālie traucējumi, maksts darbības traucējumi Vīriešiem: sāpes sēkliniekos
Injection site inflammation, injection site reaction, fatigue, rigors, fever§, influenza-like symptoms§, malaise, irritability
15 Vispārēji traucējumi un reakcijas ievadīšanas vietā Iekaisums injekcijas vietā, reakcija injekcijas vietā, nogurums, Ļoti bieži: drebuļi, drudzis§, gripai līdzīgi simptomi§, vārgums, aizkaitināmība Bieži:
Chest pain, asthenia, oedema, injection site pain
Sāpes krūtīs, astēnija, tūska, sāpes injekcijas vietā
Common: § See section 4.4
Traumas, saindēšanās un ar manipulācijām saistītas komplikācijas Bieži: § Skatīt apakšpunktu 4. 4
Skin laceration
Augšanas aizture (garuma un/ vai ķermeņa masas samazināšanās neatbilstoši vecumam) § Ādas brūces
No case of overdose has been reported that has led to acute clinical manifestations.
Nav zināmi gadījumi, ka pārdozēšana izraisītu akūtas klīniskas izpausmes.
However, as for any pharmacologically active compound, symptomatic treatment with frequent monitoring of vital signs and close observation of the patient is indicated.
Tomēr, kā katram farmakoloģiski aktīvam savienojumam, pārdozēšanas gadījumā ir indicēta simptomātiska ārstēšana ar biežu vitāli svarīgu simptomu kontroli un rūpīgu slimnieka novērošanu.
Immunostimulants, cytokines and immunomodulators, interferons, interferon alfa-2b, ATC code:
Farmakoterapeitiskā grupa: imunitāti stimulējošie līdzekļi, citokīni un imūnmodulatori, interferoni, interferons alfa- 2b, ATĶ kods:
IntronA is a sterile, stable, formulation of highly purified interferon alfa-2b produced by recombinant DNA techniques.
IntronA, ir sterils, stabils savienojums, kas sastāv no augsti attīrīta interferona alfa- 2b, izgatavota DNS rekombinācijas ceļā.
Recombinant interferon alfa-2b is a water-soluble protein with a molecular weight of approximately 19,300 daltons.
Rekombinantais interferons alfa- 2b ir ūdenī šķīstošs olbaltums ar aptuveno molekulsvaru 19 300 daltonu.
It is obtained from a clone of E. coli, which harbours a genetically engineered plasmid hybrid encompassing an interferon alfa-2b gene from human leukocytes.
To iegūst no E. coli klona, kas satur ar gēnu inženierijas ceļā iegūtu plazmīdas hibrīdu ar cilvēka leikocīta alfa- 2b gēnu.
The activity of IntronA is expressed in terms of IU, with 1 mg of recombinant interferon alfa-2b protein corresponding to 2.6 x l08 IU.
IntronA aktivitāti izsaka SV, kur 1 mg rekombinantā interferona alfa- 2b proteīna atbilst 2, 6 x 108 SV.
International Units are determined by comparison of the activity of the recombinant interferon alfa-2b with the activity of the international reference preparation of human leukocyte interferon established by the World Health Organisation.
Starptautiskās Vienības tiek noteiktas, salīdzinot rekombinantā interferona alfa- 2b aktivitāti ar starptautisku standartu - cilvēka leikocītu interferonu, kuru noteikusi Pasaules Veselības organizācija.
The interferons are a family of small protein molecules with molecular weights of approximately 15,000 to 21,000 daltons.
Interferoni pieder mazu proteīnu molekulu grupai ar molekulsvaru 15 000 līdz 21 000 daltonu.
They are produced and secreted by cells in response to viral infections or various synthetic and biological inducers.
Tos veido un izdala šūnas, atbildot uz vīrusu infekciju vai uz dažādu sintētisku un bioloģisku induktoru iedarbību.
Three major classes of interferons have been identified: alpha, beta and gamma.
Ir identificētas trīs galvenās interferonu klases: alfa, beta un gamma.
These three main classes are themselves not homogeneous and may contain several different molecular species of interferon.
Šīs trīs galvenās klases pašas par sevi nav viendabīgas un var saturēt dažādu interferonu molekulu veidus.
More than 14 genetically distinct human alpha interferons have been identified.
Ir izdalīti vairāk nekā 14 ģenētiski atšķirīgi cilvēka alfa interferoni.
IntronA has been classified as recombinant interferon alfa-2b.
IntronA tiek klasificēts kā rekombinantais interferons alfa- 2b.
Interferons exert their cellular activities by binding to specific membrane receptors on the cell surface.
Interferoni darbojas šūnā, saistoties ar specifiskiem membrānu receptoriem uz šūnu virsmas.
Human interferon receptors, as isolated from human lymphoblastoid (Daudi) cells, appear to be highly asymmetric proteins.
Cilvēka limfoblastoīdās (Daudi) šūnās esošie interferona receptori ir ļoti asimetriski proteīni.
They exhibit selectivity for human but not murine interferons, suggesting species specificity.
Tiem piemīt selektivitāte pret cilvēka, bet ne pret peļu interferoniem, liecinot par sugu specifitāti.
Studies with other interferons have demonstrated species specificity.
Pētījumi ar citiem interferoniem ir pierādījuši sugu specifitāti.
However, certain monkey species, eg, rhesus monkeys, are susceptible to pharmacodynamic stimulation upon exposure to human type 1 interferons.
Tomēr, atsevišķas pērtiķu sugas, piem., Rēzus pērtiķi, ir jutīgi pret farmakodinamisko stimulāciju, lietojot cilvēka 1. tipa interferonu.
 15 The results of several studies suggest that, once bound to the cell membrane, interferon initiates a complex sequence of intracellular events that include the induction of certain enzymes.
Vairāku pētījumu rezultāti liecina par to, ka pēc saistīšanās ar šūnu membrānu interferons izraisa kompleksu intracelulāru procesu norisi, kas ietver noteiktu enzīmu indukciju.
It is thought that this process, at least in part, is responsible for the various cellular responses to interferon, including inhibition of virus replication in virus-infected cells, suppression of cell proliferation and such immunomodulating activities as enhancement of the phagocytic activity of macrophages and augmentation of the specific cytotoxicity of lymphocytes for target cells.
Uzskata, ka šis process, vismaz daļēji, nodrošina dažādas šūnas atbildreakcijas pret interferonu, to vidū vīrusu replikācijas nomākšanu ar vīrusu inficētās šūnās, šūnas proliferācijas nomākšanu un tādu imūnmodulējošu
Any or all of these activities may contribute to interferon's therapeutic effects.
Kāds no šiem darbības veidiem vai visi var noteikt interferona terapeitisko darbību.
Recombinant interferon alfa-2b has exhibited antiproliferative effects in studies employing both animal and human cell culture systems as well as human tumour xenografts in animals.
Rekombinantā interferona alfa- 2b antiproliferatīvais efekts pierādīts pētījumos, kuros izmantoja gan dzīvnieku, gan cilvēku šūnu kultūras sistēmas, kā arī pārstādot cilvēka audzēja audus dzīvniekiem.
It has demonstrated significant immunomodulatory activity in vitro.
Tas uzrādīja ievērojamu imūnmodulējošu aktivitāti in vitro.
Recombinant interferon alfa-2b also inhibits viral replication in vitro and in vivo.
Rekombinantais interferons alfa- 2b arī inhibē vīrusu vairošanos in vitro un in vivo.
Although the exact antiviral mode of action of recombinant interferon alfa-2b is unknown, it appears to alter the host cell metabolism.
Lai gan precīzs rekombinantā interferona alfa 2- b pretvīrusu darbības mehānisms nav skaidri zināms, iespējams tas ietekmē saimniekšūnas vielmaiņu.
This action inhibits viral replication or if replication occurs, the progeny virions are unable to leave the cell.
Šī iedarbība nomāc vīrusu vairošanos vai, ja vairošanās notiek, jaunie virioni nespēj izkļūt no šūnas.
Current clinical experience in patients who remain on interferon alfa-2b for 4 to 6 months indicates that therapy can produce clearance of serum HBV-DNA.
Hroniskais B hepatīts Esošie klīniskie pētījumi parādīja, ka pacientiem, kas lietoja interferonu alfa- 2b no 4- 6 mēnešiem ilgi, pieauga seruma HBV- DNS klīrenss.
An improvement in liver histology has been observed.
Tika novērots, ka uzlabojas aknu histoloģiskie rādītāji.
In adult patients with loss of HBeAg and HBV-DNA, a significant reduction in morbidity and mortality has been observed.
Pieaugušiem pacientiem līdz ar HBeAg un HBV- DNS samazināšanos, tika novērota arī ievērojama saslimšanas un mirstības skaita samazināšanās.
Interferon alfa-2b (6 MIU/m2 3 times a week for 6 months) has been given to children with chronic active hepatitis B.
Interferons alfa- 2b (6 MSV/ m2 trīs reizes nedēļā 6 mēnešiem) tika dots bērniem ar hronisku aktīvu B hepatītu.
Because of a methodological flaw, efficacy could not be demonstrated.
Efektivitāti nevarēja pierādīt, jo nebija izstrādāta pietiekama metodoloģija.
Moreover children treated with interferon alfa-2b experienced a reduced rate of growth and some cases of depression were observed.
Bez tam bērniem, kas tika ārstēti ar interferonu alfa- 2b novēroja pazeminātu augšanas normu un dažos gadījumos arī depresiju.
In adult patients receiving interferon in combination with ribavirin, the achieved sustained response rate is 47%.
Hroniskais C hepatīts Pieaugušiem pacientiem, kas saņēma interferonu kombinācijā ar ribavirīnu vēlīnā atbildreakcija bija 47%.
Superior efficacy has been demonstrated with the combination of pegylated interferon with ribavirin (sustained response rate of 61% achieved in a study performed in naïve patients with a ribavirin dose > 10.6 mg/kg, p < 0.01).
Labāka efektivitāte tika novērota lietojot kombinācijā pegilēto interferonu ar ribavirīnu (vēlīnā atbildreakcija pētījumā ar iepriekš neārstētiem pacientiem, kas lietoja ribavirīna devu > 10, 6 mg/ kg, p < 0, 01 sasniedza 61%).
Adult patients:
Pieauguši pacienti:
IntronA alone or in combination with ribavirin has been studied in 4 randomised Phase III clinical trials in 2,552 interferon-naïve patients with chronic hepatitis C.
Terapija ar vienu pašu IntronA vai kombinācijā ar ribavirīnu tika izvērtēta 4 randomizētos III fāzes klīniskajos pētījumos ar 2 552 hroniskā C hepatīta iepriekš neārstētiem slimniekiem.
The trials compared the efficacy of IntronA used alone or in combination with ribavirin.
Pētījumos salīdzināja terapijas efektivitāti starp IntronA un IntronA kombinācijā ar ribavirīnu.
Efficacy was defined as sustained virologic response, 6 months after the end of treatment.
Efektivitāte tika noteikta noturīgas virusoloģiskas atbildreakcijas veidā 6 mēnešu laika periodā pēc ārstēšanas beigām.
Eligible patients for these trials had chronic hepatitis C confirmed by a positive HCV-RNA polymerase chain reaction assay (PCR) (> 100 copies/ml), a liver biopsy consistent with a histologic diagnosis of chronic hepatitis with no other cause for the chronic hepatitis, and abnormal serum ALT.
Šiem pētījumiem atlasītiem pacientiem bija hronisks C hepatīts, kas apstiprināts ar pozitīvu HCV- RNS polimerāzes ķēdes reakcijas (PĶR) rezultātu (> 100 kopijas/ ml), aknu biopsijas dati atbilda hroniska hepatīta histoloģiskai diagnozei bez citiem hroniska hepatīta iemesliem, un pacientiem bija patoloģisks AlAT līmenis serumā.
IntronA was administered at a dose of 3 MIU 3 times a week as monotherapy or in combination with ribavirin.
IntronA tika nozīmēts devā 3 MSV trīs reizes nedēļā monoterapijas veidā vai kombinācijā ar ribavirīnu.
The majority of patients in these clinical trials were treated for one year.
Lielākā daļa pacientu šajos klīniskajos pētījumos tika ārstēti vienu gadu.
All patients were followed for an additional 6 months after the end of treatment for the determination of sustained virologic response.
Visus pacientus novēroja vēl 6 mēnešus pēc ārstēšanas pārtraukšanas, lai novērtētu noturīgo virusoloģisko atbildreakciju.
Sustained virologic response rates for treatment groups treated for one year with IntronA alone or in combination with ribavirin (from two studies) are shown in Table 3.
Noturīgās atbildreakcijas pakāpe pacientiem, kas tika ārstēti tikai ar IntronA vai kombinācijā ar ribavirīnu (2 pētījumos) ir redzama 3. tabulā.
Co-administration of IntronA with ribavirin increased the efficacy of IntronA by at least two fold for the treatment of chronic heptatitis C in naïve patients.
Iepriekš neārstētiem hroniskā C hepatīta pacientiem lietojot kombinēto ārstēšanu ar IntronA un ribavirīnu efektivitāte bija vismaz divas reizes lielāka nekā terapija tikai ar IntronA.
HCV genotype and baseline virus load are prognostic factors which are known to affect response rates.
HCV genotips un sākotnējā vīrusu slodze ir prognostiski faktori, kas ietekmē atbildreakcijas pakāpi.
The increased response rate to the combination of IntronA + ribavirin, compared with IntronA alone, is maintained across all subgroups.
Atbildreakcijas pakāpe, lietojot kombinēto ārstēšanu IntronA + ribavirīns salīdzinot tikai ar IntronA, palielinājās visām pētījumā iesaistītām apakšgrupām.
The relative benefit of combination therapy with IntronA + ribavirin is particularly significant in the most difficult to treat subgroup of patients (genotype 1 and high virus load) (Table 3).
Relatīva uzlabošanās pie kombinētas ārstēšanas, lietojot IntronA un ribavirīnu, ir sevišķi svarīga visgrūtāk ārstējamai pacientu apakšgrupai (1. genotips un augsta vīrusu slodze) (3. tabula).
 16 Response rates in these trials were increased with compliance.
Šajā pētījumā atbildreakcijas pakāpe palielinājās, ja pacienti spēja nodrošināt līdzestību.
32% in trial C/I98-580).
Neatkarīgi no genotipa pacientiem, kurus ārstēja pēc ieteiktām kombināciju shēmām, un kas saņēma ≥ 80% IntronA un ribavirīna ordinētas ārstēšanas, bija augstāka noturīgā atbildreakcija 6 mēnešus pēc vienu gadu
Table 3
17 ilgas ārstēšanas, nekā pacientiem, kas saņēma < 80% no ordinētās ārstēšanas (56%, salīdzinot ar 32% pētījumā C/ I98- 580).
Sustained
3. tabula
virologic response rates with IntronA + ribavirin (one year of treatment) by genotype and viral load
Noturīgās atbildreakcijas pakāpe, lietojot IntronA + ribavirīns (1 gada ārstēšanas periodā) atkarā no vīrusu genotipa un vīrusu slodzes
HCV Genotype
HCV genotips
C95-132/I95-143 C95-132/I95-143
I I/ R I/ R N=503 N=505 N=505 C95- 132/ 195- 143 C95- 132/ 195- 143 C/ 198- 580
All Genotypes
Visi genotipi
Genotype 1
1. genotips
 2 million copies/ml Genotype 1
≤ 2 miljoni kopiju/ ml
> 2 million copies/ml
> 2 miljoni kopiju/ ml
Genotype 2/3
2. / 3. genotips
I IntronA (3 MIU 3 times a week) I/R IntronA (3 MIU 3 times a week) + ribavirin (1,000/1,200 mg/day)
I IntronA (3 MSV trīs reizes nedēļā) I/ R IntronA (3 MSV trīs reizes nedēļā) + ribavirin (1 000/ 1 200 mg / dienā)
HCV/HIV Co-infected patients Two trials have been conducted in patients co-infected with HIV and HCV.
Ar HCV/ HIV vienlaikus inficēti pacienti Vienlaikus ar HIV un HCV inficētiem pacientiem veikti divi pētījumi.
Overall, in both studies, patients who received IntronA plus ribavirin, were less likely to respond than patients who received pegylated interferon alfa-2b with ribavirin.
Kopumā abos pētījumos pacientiem, kas saņēma IntronA un ribavirīnu, mazāk bija raksturīga atbildreakcija nekā pacientiem, kuri saņēma pegilētu alfa- 2b interferonu un ribavirīnu.
The response to treatment in both of these trials is presented in Table 4.
Atbildreakcija uz ārstēšanu, kas novērota abos šajos pētījumos, ir parādīta 4. tabulā.
Study 1 (RIBAVIC; P01017) was a randomized, multicentre study which enrolled 412 previously untreated adult patients with chronic hepatitis C who were co-infected with HIV.
1. pētījums (RIBAVIC; P01017) bija randomizēts, daudzcentru pētījums, kurā piedalījās 412 iepriekš neārstēti pieauguši pacienti ar hronisku C hepatītu, kas vienlaikus bija inficēti ar HIV.
Patients were randomized to receive either pegylated interferon alfa-2b (1.5 µg/kg/week) plus ribavirin (800 mg/day) or IntronA (3 MIU TIW) plus ribavirin (800 mg/day) for 48 weeks with a follow-up period of 6 months.
Pacienti tika randomizēti, lai saņemtu vai nu pegilētu alfa- 2b interferonu (1, 5 µg/ kg nedēļā) un ribavirīnu (800 mg dienā), vai IntronA (3 MSV TRN) un ribavirīnu (800 mg dienā) 48 nedēļas ar 6 mēnešus ilgu novērošanas periodu.
Study 2 (P02080) was a randomized, single centre study that enrolled 95 previously untreated adult patients with chronic hepatitis C who were co-infected with HIV.
2. pētījums (P02080) bija randomizēts, viena centra pētījums, kurā piedalījās 95 iepriekš neārstēti pieauguši pacienti ar hronisku C hepatītu, kas vienlaikus bija inficēti ar HIV.
Patients were randomized to receive either pegylated interferon alfa-2b (100 or 150 µg /week based on weight) plus ribavirin (800-1,200 mg/day based on weight) or IntronA (3 MIU TIW) plus ribavirin (800-1,200 mg/day based on weight).
Pacienti tika randomizēti, lai saņemtu vai nu alfa- 2b pegilētu interferonu (100 vai 150 µg nedēļā atbilstoši ķermeņa masai) un ribavirīnu (800 - 1200 mg dienā atbilstoši ķermeņa masai), vai IntronA (3 MSV TRN) un ribavirīnu (800 - 1200 mg dienā atbilstoši ķermeņa masai).
The duration of therapy was 48 weeks with a follow-up period of 6 months except for patients infected with genotypes 2 or 3 and viral load < 800,000 IU/ml (Amplicor) who were treated for 24 weeks with a 6-month follow-up period.
Terapijas ilgums bija 48 nedēļas ar 6 mēnešus ilgu novērošanas periodu, izņemot ar 2. vai 3. genotipa vīrusiem inficētus pacientus, kuru vīrusu slodze ir < 800 000 SV/ ml (Amplicor) un kas tika ārstēti 24 nedēļas ar 6 mēnešus ilgu novērošanas periodu.
Sustained virological response based on genotype after IntronA in combination with ribavirin versus pegylated interferon alfa-2b in combination with ribavirin in HCV/HIV co-infected patients Study 11 Study 22 pegylated pegylated interferon interferon alfa-2b alfa-2b (100 IntronA (1.5 µg/kg/ IntronA or (3 MIU TIW) week) + (3 MIU TIW) + 150c µg/week) + ribavirin ribavirin ribavirin p + ribavirin (800- p (800 mg) (800 mg) valuea (800- 1,200 mg)d valueb
Ilgstoša virusoloģiska atbildreakcija atbilstoši genotipam pēc IntronA lietošanas kombinācijā ar ribavirīnu, salīdzinot ar pegilētu alfa- 2b interferonu kombinācijā ar ribavirīnu, ar HCV/ HIV vienlaikus inficētiem pacientiem 1. pētījums1 2. pētījums2 pegilēts pegilēts alfa - alfa- 2b 2b interferons (100 vai 150c interferons IntronA (1, 5 µg/ kg µg nedēļā) + (3 MSV TRN) IntronA nedēļā) + + ribavirīns ribavirīns (3 MSV TRN) p p + ribavirīns ribavirīns (800 - (800 - vērtīb vērtībab aa 1200 mg) d 1200 mg) d (800 mg) (800 mg)

27%
17 1,200 mg)d
20% (41/ 205)
All Genotype 1, 4
1., 4. genotips
0.017 0.007
38% (12/ 32)
Genotype 2, 3
2., 3. genotips
MIU = million international units; TIW = three times a week. a: p value based on Cochran-Mantel Haenszel Chi square test. b: p value based on chi-square test. c: subjects < 75 kg received 100 µg/week pegylated interferon alfa-2b and subjects ≥ 75 kg received 150 µg/week pegylated interferon alfa-2b. d: ribavirin dosing was 800 mg for patients < 60 kg, 1,000 mg for patients 60-75 kg, and 1,200 mg for patients > 75 kg.
(35/ 80) MSV = miljons starptautisko vienību; TRN = trīs reizes nedēļā. a: p vērtība atbilstoši Cochran- Mantel Haenszel Chi kvadrāta testam. b: p vērtība atbilstoši chi kvadrāta testam. c: pacienti ar ķermeņa masu < 75 kg saņēma 100 µg pegilēta alfa- 2b interferona nedēļā, un pacienti ar ķermeņa masu ≥ 75 kg saņēma 150 µg pegilēta alfa- 2b interferona nedēļā. d: ribavirīna deva bija 800 mg pacientiem ar ķermeņa masu < 60 kg, 1000 mg pacientiem ar ķermeņa masu 60 - 75 kg un 1200 mg pacientiem ar ķermeņa masu > 75 kg.
Relapse patients:
Pacienti ar slimības recidīvu:
A total of 345 interferon alpha relapse patients were treated in two clinical trials with IntronA monotherapy or in combination with ribavirin.
Divos pētījumos vērtēja interferona alfa monoterapijas vai kombinētās terapijas nozīmi 345 hroniska hepatīta pacientiem, kam pēc iepriekšējas ārstēšanas ar IntronA bija attīstījies slimības recidīvs.
4.7%).
Kombinēta ārstēšana ar IntronA un ribavirīnu nodrošināja noturīgu virusoloģisku atbildreakciju, kas bija 10 reizes izteiktāka, nekā lietojot hroniska C hepatīta ārstēšanai tikai IntronA (48, 6%, salīdzinot ar 4, 7%).
This enhancement in efficacy included loss of serum HCV (< 100 copies/ml by PCR), improvement in hepatic inflammation, and normalisation of ALT, and was sustained when measured 6 months after the end of treatment.
Iedarbības pastiprināšanās ir saistīta ar HCV samazināšanos serumā (< 100 PĶR kopijas/ ml), samazinās aknu iekaisums, normalizējas AlAT līmenis serumā, un to novēroja vēl 6 mēnešus pēc ārstēšanas beigām.
Long-Term efficacy data In a large study, 1,071 patients were enrolled after treatment in a prior non pegylated interferon alfa-2b or non pegylated interferon alfa-2b/ribavirin study to evaluate the durability of sustained virologic response and assess the impact of continued viral negativity on clinical outcomes.
Ilgstošas terapijas efektivitātes dati 1071 pacients, kas iepriekš tika ārstēti ar nepegilēto alfa- 2b interferonu vai arī ar nepegilēto alfa- 2b interferonu un ribavirīnu, tika iesaistīti lielā pētījumā, lai izvērtētu atbildreakcijas pakāpes noturību un izvērtētu turpmāko ietekmi uz vīrusu klātbūtni iegūtajos klīniskajos datos.
462 patients completed at least 5 years of long-term follow-up and only 12 sustained responders' out of 492 relapsed during this study.
462 pacienti no tiem tika iesaistīti vismaz 5 gadus un ilgāk, un no 492 pacientiem ar slimības recidīvu tikai 12 bija ar ilgstošu atbildreakciju.
The Kaplan-Meier estimate for continued sustained response over 5 years for all patients is 97% with a 95% Confidence Interval of [95%, 99%].
Kaplana – Meijera novērtējums ilgstošai virusoloģiskai atbildreakcijai visiem pacientiem ārstētiem ilgāk par 5 gadiem ir 97%, salīdzinot ar 95% ar ticamības intervālu [95%, 99%].
SVR after treatment of chronic HCV with non pegylated interferon alfa-2b (with or without ribavirin) results in long-term clearance of the virus providing resolution of the hepatic infection and clinical'cure' from chronic HCV.
Ilgstoša virusoloģiskā atbildreakcija (IVA) pēc hroniska HCV ārstēšanas ar nepegilētu alfa- 2b interferonu (ar vai bez ribavirīna) uzrāda vīrusa līmeņa samazinājumu pie aknu infekciju slimībām, un klīnisku hroniska HCV ārstēšanu.
However, this does not preclude the occurrence of hepatic events in patients with cirrhosis (including hepatocarcinoma).
Taču, tas nenovērš aknu bojājumus pacientiem ar cirozi (t. sk. arī hepatokarcinomu).
Clinical trials in paediatric patients with chronic hepatitis C:
Klīniskie pētījumi bērniem ar hronisku C hepatītu:
Children and adolescents 3 to 16 years of age with compensated chronic hepatitis C and detectable HCV-RNA (assessed by a central laboratory using a research-based RT-PCR assay) were enrolled in two multicentre trials and received IntronA 3 MIU/m2 3 times a week plus ribavirin 15 mg/kg per day for 1 year followed by 6 months follow-up after-treatment.
Bērni un pusaudži vecumā no 3 līdz 16 gadiem ar kompensētu hronisku C hepatītu un nosakāmu HCV RNS līmeni (ko izmeklēja centrālā laboratorijā, izmantojot pētījumam paredzētu RT- PCR raudzi) tika iekļauti divos daudzcentru pētījumos un saņēma 3 MSV/ m2 IntronA trīs reizes nedēļā plus 15 mg/ kg Rebetol dienā 1 gadu ilgi, kam sekoja 6 mēnešus ilgs pēcterapijas novērošanas periods.
A total of 118 patients were enrolled:
Kopumā pētījumā tika iekļauti 118 pacienti:
57% male, 80% Caucasian, and 78% genotype 1,64%  12 years of age.
57% vīriešu dzimuma, 80% kaukāziešu, 78% ar 1. genotipa vīrusu inficēti, 64%  12 gadus veci.
The population enrolled mainly consisted in children with mild to moderate hepatitis C.
Pētījumā bija iesaistīti galvenokārt bērni ar vieglu vai vidēji smagu C hepatītu.
Sustained virological response rates in children and adolescents were similar to those in adults.
Ilgstošas virusoloģiskās atbildreakcijas rašanās bērniem un pusaudžiem bija līdzīga tai, ko novēroja pieaugušiem.
Due to the lack of data in children with severe progression of the disease, and the potential for undesirable effects, the benefit/risk of the combination of ribavirin and interferon alfa-2b needs to be carefully considered in this population (see sections 4.1, 4.4 and 4.8).
Tā kā trūkst datu par bērniem ar smagu slimības progresiju un par iespējamām blakusparādībām, šai pacientu grupai rūpīgi jāapsver ribavirīna un alfa- 2b interferona kombinētas terapijas ieguvums/ risks (skatīt apakšpunktus 4. 1, 4. 4 un 4. 8).
Table 5.
Pētījumu rezultāti ir apkopoti 5. tabulā.
Virological response in previously untreated paediatric patients IntronA 3 MIU/m2 3 times a week + ribavirin 15 mg/kg/day
Virusoloģiskā atbildreakcija: iepriekš neārstēti bērni 3 MSV/ m2 IntronA 3 reizes nedēļā + 15 mg/ kg ribavirīna dienā
 18 Overall Response1 (n=118)
Kopēja atbildreakcija1 (n=118)
Genotype 1 (n=92)
1. genotips (n=92)
Genotype 2/3/4 (n=26) *Number (%) of patients
2. / 3. / 4. genotips (n=26) * Pacientu skaits (%)
Defined as HCV-RNA below limit of detection using a research based RT-PCR assay at end of treatment and during follow-up period
To raksturo HCV RNS koncentrācija, kas ir mazāka par nosakāmo raudzi terapijas beigās un novērošanas perioda laikā.
The pharmacokinetics of IntronA were studied in healthy volunteers following single 5 million IU/m2 and 10 million IU doses administered subcutaneously, at 5 million IU/m2 administered intramuscularly and as a 30-minute intravenous infusion.
IntronA farmakokinētika tika izpētīta uz veseliem brīvprātīgajiem pēc vienreizējas 5 miljonu SV/ m2 un 10 miljonu SV ievadīšanas zem ādas, 5 miljonu SV/ m2 intramuskulāri, un 30 minūšu ilga intravenoza infūza.
The mean serum interferon concentrations following subcutaneous and intramuscular injections were comparable.
Vidējās interferona koncentrācijas serumā pēc zemādas un intramuskulārām injekcijām bija līdzīgas.
C max occurred three to 12 hours after the lower dose and six to eight hours after the higher dose.
Maksimālais līmenis serumā C max bija nosakāms pēc 3 līdz 12 stundām pēc mazākās devas ievadīšanas un 6 līdz 8 stundas pēc lielākās devas ievadīšanas.
The elimination half-lives of interferon injections were approximately two to three hours, and six to seven hours, respectively.
Interferona eliminācijas pusperiods to injicējot bija aptuveni divas līdz trīs stundas, un sešas līdz septiņas stundas attiecīgi.
Serum levels were below the detection limit 16 and 24 hours, respectively, post-injection.
Interferona līmeni serumā nebija iespējams noteikt attiecīgi 16 un 24 stundas pēc injekcijas.
Both subcutaneous and intramuscular administration resulted in bioavailabilities greater than 100%.
Gan subkutānas, gan intramuskulārās ievadīšanas rezultātā biopieejamība bija lielāka par 100%.
After intravenous administration, serum interferon levels peaked (135 to 273 IU/ml) by the end of the infusion, then declined at a slightly more rapid rate than after subcutaneous or intramuscular administration of medicinal product, becoming undetectable four hours after the infusion.
Pēc intravenozas ievadīšanas, interferona maksimālais līmenis asins serumā (135 līdz 273 SV/ ml) tika sasniegts infūzijas beigās, pēc tam tas samazinājās nedaudz ātrāk nekā pēc subkutānas vai intramuskulāras zāļu ievadīšanas, kļūstot nenosakāms četras stundas pēc infūzijas.
The elimination half-life was approximately two hours.
Eliminācijas pusperiods bija aptuveni divas stundas.
Urine levels of interferon were below the detection limit following each of the three routes of administration.
Interferona daudzumu urīnā nebija iespējams noteikt, ievadot to pa jebkuru no trijiem ievadīšanas ceļiem.
Multiple-dose pharmacokinetic properties for IntronA injection and ribavirin capsules in children and adolescents with chronic hepatitis C, between 5 and 16 years of age, are summarized in Table 6.
IntronA injekciju un ribavirīna kapsulu atkārtotu devu lietošanas farmakokinētiskās īpašības bērniem un pusaudžiem vecumā no 5 līdz 16 gadiem ar hronisku C hepatītu apkopotas 6. tabulā.
The pharmacokinetics of IntronA and ribavirin (dose-normalized) are similar in adults and children or adolescents.
IntronA un ribavirīna (normalizētas devas) farmakokinētika ir līdzīga pieaugušajiem un pusaudžiem vai bērniem.
 19 Table 6.
6. tabula.
Mean (% CV) multiple-dose pharmacokinetic parameters for IntronA and ribavirin capsules when administered to children or adolescents with chronic hepatitis C
ribavirīna kapsulām, lietojot tos bērniem vai pusaudžiem ar hronisku C hepatītu
Parameter
Raksturlielums
15 mg/kg/day as 2 divided doses (n = 17)
15 mg/ kg dienā 2 dalītās devās
T max (hr)
T max (stundas)
Apparent clearance l/hr/kg
Šķietamais klīrenss l/ h/ kg
Not done
Nav noteikts
*AUC 12 (ng.hr/ml) for ribavirin; AUC 0-24 (IU.hr/ml) for IntronA
* Ribavirīns AUC 12 (ng. h/ ml); IntronA AUC 0- 24 (SV. h/ ml)
Interferon neutralising factor assays were performed on serum samples of patients who received IntronA in Schering-Plough monitored clinical trials.
Slimniekiem, kuri saņēma IntronA Schering- Plough kontrolētos klīniskos pētījumos, tika veikta interferona neitralizējošo faktoru noteikšana asins seruma paraugos.
Interferon neutralising factors are antibodies which neutralise the antiviral activity of interferon.
Interferona neitralizējošie faktori ir antivielas, kas neitralizē interferona pretvīrusu darbību.
The clinical incidence of neutralising factors developing in cancer patients treated systemically is 2.9% and in chronic hepatitis patients is 6.2%.
Neitralizējošo faktoru rašanās biežums klīniski sistēmisku ārstēšanu saņemošiem vēža slimniekiem ir 2, 9%, un hroniska hepatīta slimniekiem 6, 2%.
The detectable titres are low in almost all cases and have not been regularly associated with loss of response or any other autoimmune phenomenon.
Gandrīz visos gadījumos nosakāmie titri ir zemi un netiek regulāri saistīti ar atbildes zudumu
In patients with hepatitis, no loss of response was observed apparently due to the low titres.
Hepatīta slimniekiem neviens atbildes reakcijas zudums netika novērots, acīmredzot zemo titru dēļ.
Although interferon is generally recognised as being species specific, toxicity studies in animals were conducted.
Lai gan ir vispārēji atzīts, ka interferons ir sugu specifisks, toksicitātes pētījumi tika veikti uz dzīvniekiem.
Injections of human recombinant interferon alfa-2b for up to three months have shown no evidence of toxicity in mice, rats, and rabbits.
Cilvēka rekombinantā interferona alfa- 2b injekcijas līdz pat trim mēnešiem nedeva nekādus pierādījumus par toksicitāti pelēm, žurkām un trušiem.
Daily dosing of cynomolgus monkeys with 20 x 106 IU/kg/day for 3 months caused no remarkable toxicity.
Diennakts deva Macaca fascicularis pērtiķiem 20 x 106 SV/ kg/ dienā lietojot 3 mēnešus, neizsauca vērā ņemamu toksicitāti.
Toxicity was demonstrated in monkeys given 100 x 106 IU/kg/day for 3 months.
Toksicitāti novēroja, ja pērtiķiem lietoja 100 x 106 SV/ kg/ dienā lielu devu 3 mēnešu laikā.
In studies of interferon use in non-human primates, abnormalities of the menstrual cycle have been observed (see section 4.4).
Pētījumos ar interferonu, kas tika veikti ar ne- cilvēkveidīgajiem primātiem, novēroja menstruālā cikla traucējumus (skatīt apakšpunktu 4. 4).
Results of animal reproduction studies indicate that recombinant interferon alfa-2b was not teratogenic in rats or rabbits, nor did it adversely affect pregnancy, foetal development or reproductive capacity in offspring of treated rats.
Dzīvnieku vairošanās pētījumu rezultāti norāda, ka rekombinantais interferons alfa- 2b nebija teratogēns žurkām vai trušiem, nedz arī negatīvi ietekmēja grūtniecību, augļa attīstību vai reproduktīvās spējas ārstēto žurku pēcnācējiem.
Interferon alfa-2b has been shown to have abortifacient effects in Macaca mulatta (rhesus monkeys) at 90 and 180 times the recommended intramuscular or subcutaneous dose of 2 million IU/m2.
Macaca mulatta (Rēzus pērtiķiem) tika novērota interferona alfa- 2b abortu izraisoša iedarbība, ievadot 90 un 180 reizes lielāku devu par rekomendēto intramuskulāro vai subkutāno devu – 2 miljoni SV/ m2.
Abortion was observed in all dose groups (7.5 million, 15 million and 30 million IU/kg), and was statistically significant versus control at the mid- and high-dose groups (corresponding to 90 and 180 times the recommended intramuscular or subcutaneous dose of 2 million IU/m2).
Aborti tika novēroti visās devu grupās (7, 5 miljoni, 15 miljoni un 30 miljoni SV/ m2), un salīdzinot ar kontroli bija statistiski nozīmīgi vidēju un lielu devu grupām (atbilstot 90 un 180 reizes lielākai devai par rekomendējamo intramuskulāro vai subkutāno devu, kas ir 2 miljoni SV/ m2).
High doses of other forms of interferons alpha and beta are known to produce dose- related anovulatory and abortifacient effects in rhesus monkeys.
Tomēr, ir zināms, ka citu interferonu alfa un beta formu lielas devas rada devu atkarīgus anovulatorus un abortus veicinošus efektus Rēzus pērtiķiem.
Mutagenicity studies with interferon alfa-2b revealed no adverse events.
Mutagenitātes pētījumi ar interferonu alfa- 2b nekādus kaitīgus efektus neatklāja.
No studies have been conducted in juvenile animals to examine the effects of treatment with interferon alfa-2b on growth, development, sexual maturation, and behaviour (see section 4.4 and Rebetol SPC if IntronA is to be administered in combination with ribavirin).
Nav veikti pētījumi ar juvenīliem dzīvniekiem par terapijas ar alfa- 2b interferonu ietekmi uz augšanu, attīstību, dzimumbriedumu un uzvedību (ja IntronA tiek lietots kombinācijā ar ribavirīnu, skatīt apakšpunktu 4. 4 un Rebetola ZA).
Glycine, Disodium phosphate anhydrous, Sodium dihydrogen phosphate monohydrate,
Glicīns, Bezūdens nātrija hidrogēnfosfāts, Nātrija dihidrogēnfosfāta monohidrāts, Cilvēka albumīna šķīdums.
 20 Human albumin solution.
Šķīdinātājs:
Solvent: water for injections
Ūdens injekcijām.
An immediate use is recommended.
Pēc šķīdināšanas: tiek rekomendēta tūlītēja lietošana.
However, the chemical and physical in-use stability has been demonstrated for 24 hours at 25ºC.
Tomēr preparāts saglabā ķīmisko un fizikālo stabilitāti 24 stundas, ja to uzglabā līdz 25°C temperatūrā.
Store in a refrigerator (2°C – 8°C).
Uzglabāt ledusskapī (2C – 8C).
Do not freeze.
21 Nesasaldēt.
Within its shelf-life, for the purpose of transport and/or to facilitate ambulatory use the non- reconstituted product can be kept at or below 25°C for a period up to four weeks before use.
Transportēšanas nolūkiem un/ vai lai atvieglotu lietošanu ambulatori, neatšķaidīts preparāts pirms lietošanas var tikt uzglabāts temperatūrā līdz 25°C četras nedēļas, ievērojot tā derīguma termiņu.
If the product is not reconstituted during the four-week period, it cannot be put back in the refrigerator for a new storage period and must be discarded.
Ja preparātu neizšķīdina šo četru nedēļu laikā, to nevar likt atpakaļ ledusskapī uzglabāšanai un tas ir jāiznīcina.
24 mg of powder (corresponding to 1 MIU) in a vial (type I glass), with a stopper (butyl rubber) in a flip-off seal (aluminium) with a bonnet (polypropylene) and 1 ml water for injections in an ampoule (type I glass) with 1 injection syringe, 2 injection needles and 1 cleansing swab.
24 mg pulveris (atbilst 1 MSV) ir iepildīts flakonā (I klases flintstikls) ar aizbāzni (butilgumija), kas noslēgts ar vāciņu (alumīnija) un aizsargvāciņu (polipropilēns) un 1 ml ūdens injekcijām, kas iepildīts ampulā (I klases flintstikls) ar 1 injekcijas šļirci, 2 injekcijas adatām un 1 tīrīšanas tamponu.
Pack sizes of 1 or 12.
Iepakojuma lielums 1 vai 12 komplekti.
Reconstitution of IntronA, powder for solution for injection or infusion, for parenteral administration:
IntronA pulvera injekciju vai infūziju šķīduma pagatavošanai šķīdināšana parenterālai ievadīšanai:
IntronA is supplied as a powder at strengths of 1 million IU/ml for single-dose use.
IntronA ir pieejams pulvera veidā ar stiprumu 1 miljons SV/ ml vienreizējai lietošanai.
Vials must be reconstituted with 1 ml of water for injections.
Flakona saturs ir jāšķīdina 1 ml ūdens injekcijām.
The reconstituted solutions are isotonic for parenteral administration.
Atšķaidītie šķīdumi ir izotoniski un domāti parenterālai ievadīšanai.
Proper precautions should be taken during reconstitution to prevent microbial contamination (refer to package leaflet).
Atbilstoša piesardzība ir jāievēro šķīdināšanas procesā, lai izsargātos no mikrobu piekļuves (skatīties lietošanas instrukcijā).
Using a sterilised injection syringe and injection needle, inject 1 ml water for injections into the vial of IntronA.
Lietojot sterilu injekcijas šļirci un injekcijas adatu, IntronA flakonā injicē 1 ml sterila ūdens injekcijām.
Agitate gently to facilitate complete dissolution of the powder.
Viegli sakrata, lai paātrinātu pilnīgu pulvera izšķīšanu.
The appropriate dose can then be withdrawn with a sterile injection syringe and injected.
Atbilstošā deva ir jāatsūc ar sterilu injekcijas šļirci un jāinjicē.
As for all parenteral medicinal products, inspect the reconstituted solution visually for particulate matter and discolouration prior to administration.
Iegūtais pēc šķīdināšanas šķīdums, tāpat kā visas parenterāli ievadāmās zāles pirms to ievadīšanas ir jāpārbauda vai nav daļiņu klātbūtnes un krāsas izmaiņas.
The reconstituted solution should be clear and colourless.
Atšķaidītajam šķīdumam jābūt caurspīdīgam un bezkrāsainam.
Detailed instructions for the subcutaneous use of the product are provided with the package leaflet (refer to “How to self inject IntronA”).
Sīkāki paskaidrojumi par zāļu subkutāno lietošanu ir norādīti lietošanas instrukcijā (skatīties „ Kā pašam sev injicēt IntronA ”)
 21 Preparation of IntronA for intravenous infusion:
IntronA pagatavošana intravenozai infūzijai:
The infusion must be prepared immediately prior to use.
Infūzijas šķīdums jāpagatavo tieši pirms ievadīšanas.
The lyophilised powder form of IntronA is to be reconstituted by adding 1 ml of water for injections to the vial.
IntronA liofilizēto pulveri izšķīdina, pievienojot flakonam 1 ml sterilā ūdens injekcijām.
The calculated amount of interferon for the appropriate dose then is withdrawn from the vial(s), added to 100 ml of 9 mg/ml (0.9%) sodium chloride solution for injection and administered over 20 minutes.
Attiecīgai devai aprēķināto interferona daudzumu atsūc no flakona (- iem), pievieno 100 ml 9 mg/ ml (0, 9%) sterilam nātrija hlorīda šķīdumam injekcijām un ievada vismaz 20 minūšu laikā.
Final concentration of interferon in sodium chloride solution must not be less than 1 x 105 IU/ml.
Galīgā interferona koncentrācija nātrija hlorīda šķīdumā injekcijām nedrīkst būt mazāka kā 1 x105 SV/ ml.
NO OTHER MEDICINAL PRODUCT CAN BE INFUSED CONCOMITANTLY WITH INTRONA.
NEVIENU CITU MEDIKAMENTU NEDRĪKST IEVADĪT VIENLAICĪGĀ INFŪZIJĀ KOPĀ AR INTRONA.
Any unused product must be discarded after withdrawal of the dose.
Pēc devas izlietošanas, jebkurš pāri paliekošais produkts ir jāiznīcina.
SP Europe 73, rue de Stalle B-1180 Bruxelles Belgium
SP Europe Rue de Stalle 73 B- 1180 Bruxelles Beļģija
9 March 2000 Date of last renewal:
2000. gada 9. marts Pēdējais pārreģistrācijas datums:
23 May 2005
2005. gada 23. maijā
Detailed information on this medicinal product is available on the website of the European Medicines Agency (EMEA) http://www.emea.europa.eu/
Sīkāka informācija par šīm zālēm ir pieejama Eiropas zāļu aģentūras (EMEA) mājas lapā http: // www. emea. europa. eu /.
IntronA 3 million IU/ml powder and solvent for solution for injection or infusion
IntronA 3 miljoni SV/ ml pulveris un šķīdinātājs injekciju vai infūziju šķīduma pagatavošanai
One vial of powder contains 3 million IU of interferon alfa-2b produced in E.coli by recombinant DNA technology.
Viens flakons ar pulveri satur 3 miljonus SV alfa- 2b interferona (Interferon alfa- 2b), kas iegūts E. Coli šūnās ar rekombinantu DNS tehnoloģiju.
After reconstitution, 1 ml contains 3 million IU of interferon alfa-2b.
Pēc atšķaidīšanas 1 ml satur 3 miljonus SV alfa- 2b interferona
Treatment of adult patients with chronic hepatitis B associated with evidence of hepatitis B viral replication (presence of HBV-DNA and HBeAg), elevated alanine aminotransferase (ALT) and histologically proven active liver inflammation and/or fibrosis.
Pieaugušu pacientu ārstēšanai ar hronisku B hepatītu, saistībā ar novēroto B hepatīta vīrusa replikāciju (HBV- DNS un HBeAg klātbūtne serumā), paaugstinātu alanīnaminotransferāžu (AlAT) līmeni un histoloģiski apstiprinātu aknu iekaisumu un/ vai fibrozi.
The best way to use IntronA in th is indication is in combination with ribavirin.
Pie šīs indikācijas IntronA vislabāk ir lietot kombinācijā ar ribavirīnu.
Treatment of adult patients with Philadelphia chromosome or bcr/abl translocation positive chronic myelogenous leukaemia.
Pieaugušu pacientu ārstēšanai, kuriem ir Filadelfijas hromosoma vai bcr/ abl translokācijas pozitīva hroniska mielogēna leikēmija.
Clinical experience indicates that a haematological and cytogenetic major/minor response is obtainable in the majority of patients treated.
Klīniskā pieredze rāda, ka vairumam ārstēto pacientu ir novērota ievērojama/ neliela hematoloģiska vai citoģenētiska atbilde.
 23 Combination therapy:
24 Kombinētā terapija:
As adjuvant therapy in patients who are free of disease after surgery but are at high risk of systemic recurrence, e.g., patients with primary or recurrent (clinical or pathological) lymph node involvement.
Kā papildus terapija pacientiem, kuriem melanoma ir izoperēta, bet kam ir augsts sistēmas recidīva risks, t. i. pacienti ar primāru vai recidivējošu (klīniski vai patoloģiski) limfmezglu iesaisti.
The administered dose should be reduced by 50% in case of occurrence of haematological disorders (white blood cells < 1,500/mm3, granulocytes < 1,000/mm3, thrombocytes < 100,000/mm3).
Ievadīšanas devu vajadzētu samazināt par 50% tajos gadījumos, kad novēro hematoloģiskas izmaiņas (leikocīti < 1 500/ mm3, granulocīti < 1 000/ mm3, trombocīti < 100 000/ mm3).
Treatment should be discontinued in case of severe leukopaenia (< 1,200/mm3), severe neutropaenia (< 750/mm3) or severe thrombocytopaenia (< 70,000/mm3).
Ārstēšanu vajadzētu pārtraukt smagas leikopēnijas (< 1 200/ mm3), smagas neitropēnijas (< 750/ mm3) vai smagas trombocitopēnijas (< 70 000/ mm3) gadījumos.
IntronA is administered subcutaneously at a dose of 3 million IU three times a week (every other day) to adult patients, whether administered as monotherapy or in combination with ribavirin.
Rekomendējamā deva pieaugušiem pacientiem ir 3 miljoni SV IntronA, ievada zemādā trīs reizes nedēļā (katru otro dienu), lietojot kā monoterapiju vai kombinācijā ar ribavirīnu.
Children 3 years of age or older and adolescents:
Bērni no trīs gadu vecuma un pusaudži:
Interferon alfa-2b 3 MIU/m2 is administered subcutaneously 3 times a week (every other day) in combination with ribavirin capsules or oral solution administered orally in two divided doses daily with food (morning and evening).
Alfa- 2b interferona devu 3 MSV / m2 ievada subkutāni (zem ādas) trīs reizes nedēļā (katru otro dienu) kopā ar ribavirīna kapsulām vai šķīdumu iekšķīgai lietošanai katru dienu divās reizes devās ēšanas laikā (no rīta un vakarā).
 24 (See ribavirin capsule SPC for dose of ribavirin capsules and dosage modification guidelines for combination therapy.
25 (Skatīt ribavirīna zāļu aprakstu par ribavirīna kapsulu devām un devu pielāgošanas vadlīnijas pie kombinētās terapijas.
Treatment should be continued for another 6-month period (i.e., a total of 12 months) in patients who exhibit negative HCV-RNA at month 6, and with viral genotype 1 (as determined in a pre-treatment sample) and high pre-treatment viral load.
Ārstēšanu jāturpina vēl 6 mēnešus (t. i., kopumā 12 mēnešus) pacientiem, kam HCV- RNS tests ir negatīvs pēc 6 ārstēšanas mēnešiem, un kam ir 1. genotipa vīrusi (tika noteikti pirms ārstēšanas uzsākšanas) un augsts vīrusu daudzums pirms ārstēšanas uzsākšanas.
Genotype 2/3:
2. / 3. genotips.
Virological responses after 1 year of treatment and 6 months of follow-up were 36% for genotype 1 and 81% for genotype 2/3/4.
Virusoloģiska atbildreakcija pēc 1 terapijas gada un turpmākiem 6 novērošanas mēnešiem 1. genotipam radās 36% gadījumu un 2. / 3. / 4. genotipam – 81% gadījumu.
The recommended dosage is 2 million IU/m2 administered subcutaneously three times a week (every other day) for both splenectomised and non-splenectomised patients.
Rekomendējamā deva ir 2 miljoni SV/ m2, to ievada zem ādas trīs reizes nedēļā (katru otro dienu) gan pacientiem, kam izdarīta splenektomija, gan tiem, kam tā nav izdarīta.
 25 Chronic Myelogenous Leukaemia:
26 Hroniskā mielogēnā leikēmija:
The recommended dosage of IntronA is 4 to 5 million IU/m2 administered daily subcutaneously.
Rekomendējamā IntronA deva ir 4 līdz 5 miljoni SV/ m2, ievadot katru dienu zem ādas.
Some patients have been shown to benefit from IntronA 5 million IU/m2 administered daily subcutaneously in association with cytarabine (Ara-C) 20 mg/m2 administered daily subcutaneously for 10 days per month (up to a maximum daily dose of 40 mg).
Dažiem pacientiem var novērot uzlabošanos, ja IntronA 5 miljoni SV/ m2 lieto kopā ar citarabīnu (Ara- C) 20 mg/ m2 ievadot reizi dienā zem ādas 10 dienas mēnesī (līdz maksimālai diennakts devai 40 mg).
When the white blood cell count is controlled, administer the maximum tolerated dose of IntronA (4 to 5 million IU/m2 daily) to maintain haematological remission.
Kad balto asinsšūnu skaits ir kontrolēts, jāievada maksimāli panesamā deva IntronA (4 līdz 5 miljoni SV/ m2 dienā), lai uzturētu hematoloģisko remisiju.
In patients who are in the plateau phase (more than 50% reduction of myeloma protein) following initial induction chemotherapy, interferon alfa-2b may be administered as monotherapy, subcutaneously, at a dose of 3 million IU/m2 three times a week (every other day).
Pacientiem, kuri atrodas plato fāzē (mielomas proteīns samazinās vairāk nekā par 50%) pēc sākotnējas indukcijas ķīmijterapijas, interferons alfa- 2b var tikt lietots kā monoterapija, zem ādas, devā 3 miljoni SV/ m2 trīs reizes nedēļā (katru otro dienu).
As induction therapy, interferon alfa-2b is administered intravenously at a dose of 20 million IU/m2 daily for five days a week for a four-week period; the calculated interferon alfa-2b dose is added to sodium chloride 9 mg/ml (0.9%) solution for injection and administered as a 20- minute infusion (see section 6.6).
Kā indukcijas terapija, interferons alfa- 2b tiek ievadīts intravenozi devā 20 miljoni SV/ m2 dienā piecas dienas pēc kārtas vienu nedēļu četru nedēļu laika periodā; aprēķināto interferona alfa- 2b devu pievieno 9 mg/ ml (0, 9%) nātrija hlorīda šķīdumam injekcijām un ievada kā 20 minūšu ilgu infūziju (skatīt apakšpunktu 6. 6).
As maintenance treatment, the recommended dose is 10 million IU/m2 administered subcutaneously three days a week (every other day) for 48 weeks.
Uzturošai terapijai rekomendējamā deva ir 10 miljoni SV/ m2 zem ādas trīs reizes nedēļā (katru otro dienu) 48 nedēļas ilgi.
If severe adverse events develop during interferon alfa-2b treatment, particularly if granulocytes decrease to < 500/mm3 or alanine aminotransferase/aspartate aminotransferase (ALT/AST) rises to > 5 x upper limit of normal, discontinue treatment temporarily until the adverse event abates.
Ja interferona alfa- 2b lietošanas laikā attīstās smagas blakusparādības, it īpaši, ja granulocītu skaits samazinās līdz < 500/ mm3 vai alanīnaminotransferāzes/ aspartāmaminotransferāzes (AlAT/ AsAT) paaugstinās vairāk nekā 5 reizes virs normas augšējās robežas, ārstēšanu uz laiku jāpārtrauc, kamēr blakusparādības mazinās.
If intolerance persists after dose adjustment or if granulocytes decrease to < 250/mm3 or ALT/AST rises to > 10 x upper limit of normal, discontinue interferon alfa-2b therapy.
Ja nepanesamība saglabājas pēc devu samazināšanas vai ja granulocītu skaits samazinās līdz < 250/ mm3 vai AlAT/ AsAT 10 reizes pārsniedz normas augšējo robežu, ārstēšanu ar interferonu alfa- 2b jāpārtrauc.
- A history of severe pre-existing cardiac disease, e.g., uncontrolled congestive heart failure,
- Smaga sirds slimība anamnēzē, piem., nekontrolēta sastrēguma sirds mazspēja, nesens miokarda
- Epilepsy and/or compromised central nervous system (CNS) function (see section 4.4).
- Epilepsija un/ vai centrālās nervu sistēmas (CNS) darbības traucējumi (skatīt apakšpunktu 4. 4).
 26 Children and adolescents:
27 Bērniem un pusaudžiem:
As in adult patients, children and adolescents experienced other psychiatric adverse events (e.g., depression, emotional lability, and somnolence).
Tāpat kā pieaugušiem pacientiem, arī bērniem un pusaudžiem radās citas psihiskas blakusparādības (piemēram, depresija, emocionāla nelīdzsvarotība un miegainība).