qanastek/EMEA-V3 huggingface dataset:
The tablets and suspension are to be taken at least one hour before, or one hour following, a meal.
Tabletes un suspensiju ieņem vismaz stundu pirms vai vismaz stundu pēc ēšanas.
How does VFEND work?
Kā VFEND darbojas?
The active substance in VFEND, voriconazole, is an antifungal medicine that belongs to the group of the triazoles.
VFEND aktīvā viela vorikonazols ir pretsēņu zāles, kas pieder triazolu grupai.
Without ergosterol, the fungus is killed or prevented from spreading.
(44- 20) 74 18 84 00 Fax (44- 20) 74 18 84 16 E- mail: mail@ emea. europa. eu http: // www. emea. europa. eu ©EMEA 2006 Reproduction and/ or distribution of this document is authorised for non commercial purposes only provided the EMEA is acknowledged Kā noritēja VFEND izpēte?
The study of VFEND in invasive aspergillosis involved 277 immunocompromised patients (their immune system was not working properly).
VFEND izpētē invazīvās aspergilozes ārstēšanai bija iesaistīti 277 pacienti ar imunitātes traucējumiem (viņu imūnsistēma pienācīgi nedarbojās).
VFEND was compared with amphotericin B (another antifungal medicine).
VFEND salīdzināja ar amfotericīnu B (citām pretsēņu zālēm).
The study of VFEND in candidaemia (370 patients) compared VFEND with a treatment of amphotericin B followed by fluconazole.
VFEND pētījumā kandidēmijas ārstēšanai (ar 370 pacientiem) VFEND salīdzināja ar ārstēšanu ar amfotericīnu B, kam sekoja ārstēšana ar flukonazolu.
VFEND has also been studied in serious refractory Candida infections (55 patients), in scedosporiosis (38 patients) and in fusariosis (21 patients).
VFEND tika pētīts arī nopietnu, grūti ārstējamu Candida infekciju (55 pacienti), Scedosporium (38 pacienti) un fuzariozes (21 pacients) ārstēšanai.
Most patients receiving VFEND treatment for these rare infections did not tolerate or did not respond to prior treatment with other antifungal therapy.
Vairums pacientu, kuriem šīs retās infekcijas ārstēja ar VFEND, nepanesa agrāko ārstēšanu ar citām pretsēņu zālēm vai nereaģēja uz to.
VFEND has also been studied in 61 children.
VFEND izpētē bija iesaistīts arī 61 bērns.
The main measure of effectiveness in all studies was complete or partial response to treatment.
Galvenais efektivitātes kritērijs visos pētījumos bija daļēja vai pilnīga reakcija uz ārstēšanu.
What benefit has VFEND shown during the studies?
Kāds ir VFEND iedarbīgums šajos pētījumos?
In invasive aspergillosis, the percentage of patients responding to treatment was higher with VFEND than with amphotericin B (53% versus 31%).
Invazīvās aspergilozes gadījumā uz ārstēšanu ar VFEND reaģēja lielāks pacientu skaits, nekā uz ārstēšanu ar amfotericīnu B (53% pret 31%).
The survival for voriconazole was significantly greater than that for amphotericin B.
Izdzīvošana pēc vorikonazola lietošanas bija nozīmīgi augstāka nekā pēc amfotericīna B lietošanas.
For candidaemia, the percentage of responders to VFEND treatment at the end of therapy was the same as for the comparator (72%).
Kandidēmijas gadījumā ārstēšanas beigās uz VFEND reaģējušo skaits bija tāds pats, kā salīdzinājumam izmantotajām zālēm (72%).
A successful outcome was seen in 24/ 55 (43.6%) subjects with serious refractory Candida infections.
Nopietnu, grūti ārstējamu Candida infekciju gadījumā veiksmīgu iznākumu novēroja 24 no 55 pacientiem (43, 6%).
In most of these (15/ 24), the response was complete.
Vairumā gadījumu no tiem (15 no 24) reakcija bija pilnīga.
In the treatment of scedosporiosis and fusariosis, the overall response was 28/ 59 patients.
Scedosporium infekciju un fuzariozes gadījumā kopējā reakcija bija 28 no 59 pacientiem.
What is the risk associated with VFEND?
Kāds pastāv risks, lietojot VFEND?
The most commonly reported side effects are visual disturbances, fever, rash, nausea, vomiting, diarrhoea, headache, and swelling of the extremities.
Visbiežāk novērotās blakusparādības bija redzes traucējumi, drudzis, izsitumi, vemšana, nelabums, caureja, galvassāpes un perifērā tūska.
For the full list of all side effects reported with VFEND, please see the Package Leaflet.
Par sāpēm kuņģī un izmaiņām izkārnījumos ir jāziņo ārstam.
VFEND should not be used in people who may be hypersensitive (allergic) to voriconazole or any of the other ingredients.
Pilns visu VFEND izraisīto blakusparādību apraksts ir atrodams zāļu lietošanas pamācībā VFEND nedrīkst lietot cilvēki ar paaugstinātu jutību (alerģiju) pret vorikonazolu vai kādu citu zāļu sastāvdaļu.
VFEND should not be used in patients who are taking any of the following medicines: • Terfenadine, astemizole (used for allergy) • Cisapride (used for stomach problems) • Pimozide (used to treat mental illnesses) • Quinidine (used for irregular heart beat) • Rifampicin (used to treat tuberculosis) • Carbamazepine (used to treat seizures) • Phenobarbital (used for severe insomnia and seizures) • Ergot alkaloids (e. g. ergotamine, dihydroergotamine; used for migraine) • Sirolimus (used in transplant patients) • Efavirenz (used to treat HIV infection) • Ritonavir (used to treat HIV infection) in doses of 400 mg or more twice daily Caution is also needed when VFEND is taken at the same time as other medicines, see the Package Leaflet for full details.
Ir jāievēro piesardzība arī lietojot VFEND kopā ar citām zālēm, par to pilnīgāka informācija atrodama lietošanas pamācībā.
Why has VFEND been approved?
Kāpēc VFEND tika apstiprināts?
The Committee for Medicinal products for Human Use (CHMP) decided that VFEND’ s benefits are greater than its risks for treatment of serious fungal infections, especially in patients with life- threatening infection.
Cilvēkiem paredzēto zāļu komiteja (CHMP) secināja, ka, ārstējot nopietnas, sevišķi pacientu dzīvību apdraudošas sēņu infekcijas, VFEND ieguvumi ir lielāki par riskiem.
They recommended that VFEND be given marketing authorisation.
Komiteja ieteica izsniegt VFEND reģistrācijas apliecību.
Other information about VFEND:
Cita informācija par VFEND:
The European Commission granted a marketing authorisation valid throughout the European Union, for VFEND to Pfizer Limited on 19 March 2002.
19. martā izsniedza VFEND reģistrācijas apliecību, kas ir derīga visā Eiropas Savienībā, uzņēmumam Pfizer Limited.
The full EPAR for VFEND is available here.
Pilns VFEND EPAR teksts ir atrodams šeit.
This summary was last updated in 09-2006.
Šis kopsavilkums pēdējo reizi tika atjaunināts 09- 2006.
Pharmaceutical form Tablet Tablet Tablet Tablet Tablet Tablet Tablet Tablet Tablet Tablet Tablet Tablet Tablet Tablet Tablet Tablet Tablet Tablet Tablet Tablet Tablet Tablet Tablet Tablet
Tabletes Tabletes Tabletes Tabletes Tabletes Tabletes Tabletes Tabletes Tabletes Tabletes Tabletes Tabletes Tabletes Tabletes Tabletes Tabletes Tabletes Tabletes Tabletes Tabletes Tabletes Tabletes Tabletes Tabletes
Route of administration Oral use Oral use Oral use Oral use Oral use Oral use Oral use Oral use Oral use Oral use Oral use Oral use Oral use Oral use Oral use Oral use Oral use Oral use Oral use Oral use Oral use Oral use Oral use Oral use
Iekšķīgai lietošanai Iekšķīgai lietošanai Iekšķīgai lietošanai Iekšķīgai lietošanai Iekšķīgai lietošanai Iekšķīgai lietošanai Iekšķīgai lietošanai Iekšķīgai lietošanai Iekšķīgai lietošanai Iekšķīgai lietošanai Iekšķīgai lietošanai Iekšķīgai lietošanai Iekšķīgai lietošanai Iekšķīgai lietošanai Iekšķīgai lietošanai Iekšķīgai lietošanai Iekšķīgai lietošanai Iekšķīgai lietošanai Iekšķīgai lietošanai Iekšķīgai lietošanai Iekšķīgai lietošanai Iekšķīgai lietošanai Iekšķīgai lietošanai Iekšķīgai lietošanai
Packaging blister (PVC/ alu) blister (PVC/ alu) blister (PVC/ alu) blister (PVC/ alu) blister (PVC/ alu) blister (PVC/ alu) blister (PVC/ alu) blister (PVC/ alu) blister (PVC/ alu)) bottle (HDPE) bottle (HDPE) bottle (HDPE) blister (PVC/ alu) blister (PVC/ alu) blister (PVC/ alu) blister (PVC/ alu) blister (PVC/ alu) blister (PVC/ alu) blister (PVC/ alu) blister (PVC/ alu) blister (PVC/ alu) bottle (HDPE) bottle (HDPE) bottle (HDPE)
blisters (PVH/ alu) blisters (PVH/ alu) blisters (PVH/ alu) blisters (PVH/ alu) blisters (PVH/ alu) blisters (PVH/ alu) blisters (PVH/ alu) blisters (PVH/ alu) blisters (PVH/ alu)) pudele (ABPE) pudele (ABPE) pudele (ABPE) blisters (PVH/ alu) blisters (PVH/ alu) blisters (PVH/ alu) blisters (PVH/ alu) blisters (PVH/ alu) blisters (PVH/ alu) blisters (PVH/ alu) blisters (PVH/ alu) blisters (PVH/ alu) pudele (ABPE) pudele (ABPE) pudele (ABPE)
Package size 2 tablets 10 tablets 14 tablets 20 tablets 28 tablets 30 tablets 50 tablets 56 tablets 100 tablets 2 tablets 30 tablets 100 tablets 2 tablets 10 tablets 14 tablets 20 tablets 28 tablets 30 tablets 50 tablets 56 tablets 100 tablets 2 tablets 30 tablets 100 tablets
2 tabletes 10 tabletes 14 tabletes 20 tabletes 28 tabletes 30 tabletes 50 tabletes 56 tabletes 100 tabletes 2 tabletes 30 tabletes 100 tabletes 2 tabletes 10 tabletes 14 tabletes 20 tabletes 28 tabletes 30 tabletes 50 tabletes 56 tabletes 100 tabletes 2 tabletes 30 tabletes 100 tabletes
Powder for solution for infusion
Pulveris infūzijas šķīduma pagatavošanai
Powder for oral suspension
Pulveris iekšķīgi lietojamas suspensijas pagatavošanai
VFEND 50 mg film-coated tablets
VFEND 50 mg apvalkotās tabletes
Each tablet contains 50 mg voriconazole.
Katra tablete satur 50 mg vorikonazola (voriconazole).
Excipient: lactose monohydrate 63.42 mg.
Palīgvielas: laktozes monohidrāts 63, 42 mg.
White, round tablet, debossed “ Pfizer” on one side and “ VOR50” on the reverse.
Balta, apaļa tablete ar uzrakstu “ Pfizer ” vienā pusē un “ VOR50” otrā pusē.
Voriconazole, is a broad spectrum, triazole antifungal agent and is indicated as follows:
Vorikonazols ir plaša spektra triazola atvasinājumu klases pretsēnīšu līdzeklis un indicēts šādos gadījumos:
Treatment of invasive aspergillosis.
invazīvas aspergillozes ārstēšanai,
Treatment of candidemia in non-neutropenic patients.
kandidēmijas ārstēšanai pacientiem bez neitropēnijas,
Treatment of fluconazole-resistant serious invasive Candida infections (including C. krusei).
pret flukonazolu rezistentu, smagi norisošu invazīvu Candida (to skaitā C. krusei) infekciju ārstēšanai,
Treatment of serious fungal infections caused by Scedosporium spp. and Fusarium spp.
smagi norisošu Scedosporium ģints un Fusarium ģints sēnīšu ierosinātu infekciju ārstēšanai.
VFEND should be administered primarily to patients with progressive, possibly life-threatening infections.
VFEND pirmām kārtām lietojams pacientiem, kuri slimo ar progresējošām un potenciāli dzīvībai draudīgām infekcijām.
VFEND film-coated tablets are to be taken at least one hour before, or one hour following, a meal.
VFEND apvalkotās tabletes jāieņem ne vēlāk kā vienu stundu pirms vai ne ātrāk kā vienu stundu pēc ēšanas.
Electrolyte disturbances such as hypokalaemia, hypomagnesaemia and hypocalcaemia should be monitored and corrected, if necessary, prior to initiation and during voriconazole therapy (see section 4.4).
Pirms terapijas sākšanas un vorikonazola terapijas laikā jāpārbauda un, ja nepieciešams, jākoriģē elektrolītu disbalanss, piemēram, hipokaliēmija, hipomagnezēmija un hipokalcēmija (skatīt apakšpunktu 4. 4).
VFEND is also available as 200 mg film-coated tablets, 200 mg powder for solution for infusion and 40 mg/ ml powder for oral suspension.
VFEND ir pieejams arī 200 mg apvalkotās tabletēs, 200 mg pulverī infūziju šķīduma pagatavošanai un 40 mg/ ml pulverī iekšķīgi lietojamas suspensijas pagatavošanai.
Use in adults Therapy must be initiated with the specified loading dose regimen of either intravenous or oral VFEND to achieve plasma concentrations on Day 1 that are close to steady state.
Pieaugušiem Terapija jāsāk piesātinošā devu režīmā ar atbilstošu iv vai perorālā VFEND devu, lai 1. dienā sasniegtu vienmērīgas koncentrācijas līmenim tuvu preparāta koncentrāciju plazmā.
On the basis of the high oral bioavailability (96%; see section 5.2), switching between intravenous and oral administration is appropriate when clinically indicated.
Tā kā perorālā biopieejamība ir augsta (96%; skatīt apakšpunktu 5. 2), tad no iv ievadīšanas var pāriet uz perorālu dozēšanu, ja tas klīniski nepieciešams.
2 Detailed information on dosage recommendations is provided in the following table:
2 Sīkāka informācija par ieteicamām devām sniegta tabulā:
Intravenous
Intravenozi
Patients 40 kg and above
Pacientiem ar 40 kg un Pacientiem ar svaru līdz
Loading Dose
Piesātinošo devu
6 mg/ kg every 12 hours
6 mg/ kg ik pēc
400 mg every 12 hours
400 mg ik pēc
200 mg every 12 hours
12 stundām (pirmajās
Regimen (first 24 hours)
12 stundām (pirmajās
(for the first 24 hours)
(pirmās 24 stundas)
(for the first 24 hours)
24 stundās)
Maintenance Dose (after first 24 hours)
24 stundās)
4 mg/ kg twice daily
4 mg/ kg divas reizes
200 mg twice daily
200 mg divas reizes
100 mg twice daily
100 mg divas reizes
Dosage adjustment If patient response is inadequate, the maintenance dose may be increased to 300 mg twice daily for oral administration.
Devu pielāgošana Ja pacienta reakcija ir nepietiekama, balstdevu var palielināt līdz 300 mg divas reizes dienā per os.
For patients less than 40 kg the oral dose may be increased to 150 mg twice daily.
Pacientiem ar ķermeņa svaru, mazāku par 40 kg, perorāli ievadāmo devu var palielināt līdz 150 mg divas reizes dienā.
If patients are unable to tolerate treatment at these higher doses reduce the oral dose by 50 mg steps to the 200 mg twice daily (or 100 mg twice daily for patients less than 40 kg) maintenance dose.
Ja pacienti nepanes ārstēšanu ar šādām lielām devām, tad pakāpeniski pa 50 mg samazina perorālo devu līdz balstdevai 200 mg divas reizes dienā (vai 100 mg divas reizes dienā, ja pacienta svars ir mazāks par 40 kg).
Phenytoin may be coadministered with voriconazole if the maintenance dose of voriconazole is increased from 200 mg to 400 mg orally, twice daily (100 mg to 200 mg orally, twice daily in patients less than 40 kg), see sections 4.4 and 4.5.
Fenitoīnu līdztekus vorikonazolam var lietot, balstdevu palielinot no 200 mg līdz 400 mg per os divas reizes dienā (100 mg līdz 200 mg per os divas reizes dienā, ja pacienta svars ir mazāks par 40 kg), skatīt apakšpunktus 4. 4 un 4. 5.
Rifabutin may be coadministered with voriconazole if the maintenance dose of voriconazole is increased from 200 mg to 350 mg orally, twice daily (100 mg to 200 mg orally, twice daily in patients less than 40 kg), see sections 4.4 and 4.5.
Rifabutīnu līdztekus vorikonazolam var lietot, balstdevu palielinot no 200 mg līdz 350 mg per os divas reizes dienā (100 mg līdz 200 mg per os divas reizes dienā, ja pacienta svars ir mazāks par 40 kg), skatīt apakšpunktus 4. 4 un 4. 5.
Efavirenz may be coadministered with voriconazole if the maintenance dose of voriconazole is increased to 400 mg every 12 hours and the efavirenz dose is reduced by 50%, i. e. to 300 mg once daily.
Efavirenzu līdztekus vorikonazolam var lietot, vorikonazola balstdevu palielinot līdz 400 mg ik pēc 12 stundām, un efavirenza devu samazinot par 50%, t. i., līdz 300 mg vienreiz dienā.
When treatment with voriconazole is stopped, the initial dosage of efavirenz should be restored (see sections 4.4 and 4.5).
Kad ārstēšana ar vorikonazolu tiek pārtraukta, ir jāatjauno efavirenza sākotnējā deva (skatīt apakšpunktus 4. 4 un 4. 5).
Treatment duration depends upon patients’ clinical and mycological response.
Ārstēšanas ilgums atkarīgs no pacientu klīniskās un mikoloģiskās atbildes reakcijas.
Use in the elderly No dose adjustment is necessary for elderly patients (see section 5.2).
Gados vecāki pacienti Devu pielāgošana gados vecākiem pacientiem nav nepieciešama (skatīt apakšpunktu 5. 2).
Use in patients with renal impairment The pharmacokinetics of orally administered voriconazole are not affected by renal impairment.
Nieru mazspēja Nieru mazspēja neietekmē perorāli ievadītā vorikonazola farmakokinētiku.
Therefore, no adjustment is necessary for oral dosing for patients with mild to severe renal impairment (see section 5.2).
Tādēļ pacientiem ar viegli vai mēreni izteiktu nieru mazspēju perorālo devu pielāgošana nav vajadzīga (skatīt apakšpunktu 5. 2).
Voriconazole is haemodialysed with a clearance of 121 ml/ min.
Hemodializējot vorikonazola klīrenss ir 121 ml/ min.
A four hour haemodialysis session does not remove a sufficient amount of voriconazole to warrant dose adjustment.
Četras stundas ilgs hemodialīzes seanss neizvada tik daudz vorikonazola, lai rastos nepieciešamība pielāgot devu.
Use in patients with hepatic impairment No dose adjustment is necessary in patients with acute hepatic injury, manifested by elevated liver function tests (ALAT, ASAT) (but continued monitoring of liver function tests for further elevations is recommended).
Aknu mazspēja Pacientiem ar aknu akūtu bojājumu, kas manifestējas ar paaugstinātiem aknu funkcionāliem testiem (ALAT, ASAT), devas pielāgošana nav nepieciešama (tomēr stāvokļa kontrolei jāturpina sekot aknu funkcionālajiem testiem).
3 It is recommended that the standard loading dose regimens be used but that the maintenance dose be halved in patients with mild to moderate hepatic cirrhosis (Child-Pugh A and B) receiving VFEND (see section 5.2).
Pacientiem ar vieglas vai mērenas pakāpes aknu cirozi (A un B klase pēc Child- Pugh) ieteicams izmantot standarta piesātināšanas režīmu, bet balstdevu samazināt uz pusi (skatīt apakšpunktu 5. 2).
VFEND has not been studied in patients with severe chronic hepatic cirrhosis (Child-Pugh C).
VFEND lietošana pacientiem ar smagas pakāpes aknu cirozi (C klase pēc Child- Pugh) nav pētīta.
VFEND has been associated with elevations in liver function tests and clinical signs of liver damage, such as jaundice, and must only be used in patients with severe hepatic impairment if the benefit outweighs the potential risk.
3 VFEND lietošanas laikā novērota aknu funkcionālo rādītāju paaugstināšanās un aknu bojājuma klīniskās pazīmes, kā dzelte, tādēļ pacientiem ar smagiem aknu funkciju traucējumiem tas lietojams vienīgi tad, ja sagaidāmais ieguvums atsver potenciālo risku.
Patients with hepatic impairment must be carefully monitored for drug toxicity (see also section 4.8).
Ārstējot pacientus ar aknu mazspēju, rūpīgi jāseko, vai neparādās medikamentozā toksiskuma izpausmes (skatīt arī apakšpunktu 4. 8).
Use in children VFEND is not recommended for use in children below 2 years due to insufficient data on safety and efficacy (see also sections 4.8 and 5.1).
VFEND netiek rekomendēts bērniem līdz 2 gadu vecumam, jo nav pieejami pietiekami dati par tā drošību un efektivitāti šajā vecuma grupā (skatīt arī apakšpunktus 4. 8 un 5. 1).
The recommended maintenance dosing regimen in paediatric patients 2 to < 12 years is as follows:
Ieteicamais balstdevas režīms bērniem no 2 līdz < 12 gadiem ir sekojošs:
Intravenous*
Intravenozi *
Loading Dose Regimen
Perorāli **
No oral or intravenous loading dose is recommended
Nav ieteicams ne perorāls, ne intravenozs piesātinošo devu Piesātinošo devu režīms režīms.
Maintenance Dose
Balstdeva
7 mg/ kg twice daily
7 mg/ kg divas reizes dienā
200 mg twice daily
200 mg divas reizes dienā
*Based on a population pharmacokinetic analysis in 82 immunocompromised patients aged 2 to < 12 years **Based on a population pharmacokinetic analysis in 47 immunocompromised patients aged 2 to < 12 years
* Balstīts uz populācijas farmakokinētisko analīzi 82 imunoloģiski kompromitētiem pacientiem vecumā no 2 līdz < 12 gadiem ** Balstīts uz populācijas farmakokinētisko analīzi 47 imunoloģiski kompromitētiem pacientiem vecumā no 2 līdz < 12 gadiem
Use in paediatric patients aged 2 to < 12 years with hepatic or renal insufficiency has not been studied (see section 4.8 and section 5.2).
Lietošana bērniem vecumā no 2 līdz < 12 gadiem ar aknu vai nieru mazspēju nav pētīta (skatīt apakšpunktus 4. 8 un 5. 2).
These paediatric dose recommendations are based on studies in which VFEND was administered as the powder for oral suspension.
Šie devu ieteikumi bērniem ir balstīti uz pētījumu datiem, kur VFEND lietoja iekšķīgi lietojamas suspensijas veidā.
Bioequivalence between the powder for oral suspension and tablets has not been investigated in a paediatric population.
Bioekvivalence starp iekšķīgi lietojamu suspensiju un tabletēm bērniem nav pētīta.
Considering the assumed limited gastro-enteric transit time in paediatrics, the absorption of tablets may be different in paediatric compared to adult patients.
Ņemot vērā aprēķināto ierobežoto uzsūkšanās laiku kuņģa- zarnu traktā bērniem, tablešu absorbcija bērniem var atšķirties salīdzinājumā ar pieaugušiem pacientiem.
It is therefore recommended to use the oral suspension formulation in children aged 2- < 12.
Tādēļ bērniem vecumā 2 - < 12 gadi ieteicams zāles lietot iekšķīgi lietojamas suspensijas veidā.
Adolescents (12 to 16 years of age): should be dosed as adults.
Pusaudži (no 12 līdz 16 gadu vecumam): jāievada tādas pašas devas kā pieaugušiem.
Coadministration of the CYP3A4 substrates, terfenadine, astemizole, cisapride, pimozide or quinidine with VFEND is contraindicated since increased plasma concentrations of these medicinal products can lead to QTc prolongation and rare occurrences of torsades de pointes (see section 4.5).
CYP3A4 substrātu, terfenadīna, astemizola, cisaprīda, pimozīda un hinidīna lietošana līdztekus VFEND ir kontrindicēta, jo šo līdzekļu koncentrācijas pieaugums plazmā var izraisīt QTc pagarināšanos un retumis − torsades de pointes rašanos (skatīt apakšpunktu 4. 5).
Coadministration of VFEND with rifampicin, carbamazepine and phenobarbital is contraindicated since these medicinal products are likely to decrease plasma voriconazole concentrations significantly (see section 4.5).
Rifampicīna, karbamazepīna un fenobarbitāla lietošana līdztekus VFEND ir kontrindicēta, jo sagaidāms, ka šie līdzekļi ievērojami samazinās vorikonazola koncentrāciju plazmā (skatīt apakšpunktu 4. 5).
(see section 4.5, for lower doses see section 4.4).
VFEND vienlaicīga lietošana ar ritonaviru lielā devā (400 mg divas reizes dienā) ir kontrindicēta, jo ritonavirs šādā devā veseliem cilvēkiem ievērojami samazina vorikonazola koncentrāciju plazmā (skatīt apakšpunktu 4. 5, par mazākām devām skatīt apakšpunktu 4. 4).
4 Coadministration of ergot alkaloids (ergotamine, dihydroergotamine), which are CYP3A4 substrates, is contraindicated since increased plasma concentrations of these medicinal products can lead to ergotism (see section 4.5).
Kontrindicēts līdztekus ordinēt melnā rudzu grauda alkaloīdus (ergotamīnu, dihidroergotamīnu), kas ir CYP3A4 substrāti, jo to koncentrācijas paaugstināšanās plazmā var izraisīt ergotismu (skatīt apakšpunktu 4. 5).
Coadministration of voriconazole and sirolimus is contraindicated, since voriconazole is likely to increase plasma concentrations of sirolimus significantly (see section 4.5).
Kontrindicēta vorikonazola un sirolima vienlaikus lietošana, jo vorikonazola klātbūtnē sagaidāms būtisks sirolima koncentrācijas pieaugums plazmā (skatīt apakšpunktu 4. 5).
The concomitant use of voriconazole with St John’ s Wort is contraindicated (see section 4.5).
4 Vienlaikus vorikonazola un asinszāles (Hypericum perforatum) lietošana ir kontrindicēta (skatīt apakšpunktu 4. 5).
Hypersensitivity:
Hipersensitivitāte.
Caution should be used in prescribing VFEND to patients with hypersensitivity to other azoles (see also section 4.8).
Jābūt piesardzīgiem, parakstot VFEND pacientiem ar paaugstinātu jutību pret citiem azolsavienojumiem (skatīt arī apakšpunktu 4. 8).
Cardiovascular:
Kardiovaskulārā toksicitāte.
Some azoles, including voriconazole have been associated with QT interval prolongation.
Daži azolsavienojumi, tostarp vorikonazols, var izraisīt QT intervāla pagarināšanos.
There have been rare cases of torsades de pointes in patients taking voriconazole who had risk factors, such as history of cardiotoxic chemotherapy, cardiomyopathy, hypokalaemia and concomitant medications that may have been contributory.
Novēroti atsevišķi torsades de pointes gadījumi vorikonazola terapijas laikā pacientiem, kuriem bija tādi riska faktori kā kardiotoksiska ķīmijterapija, kardiomiopātija, hipokaliēmija vai līdztekus lietoti medikamenti, kas varētu veicināt šīs aritmijas rašanos.
Voriconazole should be administered with caution to patients with potentially proarrhythmic conditions, such as
Vorikonazols jālieto piesardzīgi, ja pacientam ir stāvoklis, kurš potenciāli var kļūt par aritmijas cēloni, piemēram: iedzimts vai iegūts QT pagarinājums, kardiomiopātija, sevišķi tad, ja attīstījusies sirds mazspēja, sinusa bradikardija, persistējošas simptomātiskas aritmijas, tādu medikamentu lietošana, kuri pagarina QT intervālu.
 Congenital or acquired QT-prolongation  Cardiomyopathy, in particular when heart failure is present  Sinus bradycardia  Existing symptomatic arrhythmias  Concomitant medication that is known to prolong QT interval Electrolyte disturbances such as hypokalaemia, hypomagnesaemia and hypocalcaemia should be monitored and corrected, if necessary, prior to initiation and during voriconazole therapy (see section 4.2).
Pirms terapijas sākšanas un vorikonazola terapijas laikā jāpārbauda un, ja nepieciešams, jākoriģē elektrolītu disbalanss, piemēram, hipokaliēmija, hipomagnezēmija un hipokalcēmija (skatīt apakšpunktu 4. 2).
A study has been conducted in healthy volunteers which examined the effect on QT interval of single doses of voriconazole up to 4 times the usual daily dose.
Ar veseliem brīvprātīgiem veikts pētījums nolūkā noskaidrot vorikonazola ietekmi uz QT intervālu, ievadot vienu, atsevišķu devu, kas 4 reizes pārsniedz parasti lietoto devu.
No subject experienced an interval exceeding the potentially clinically relevant threshold of 500 msec (see section 5.1).
Nevienam no pētījuma dalībniekiem QT intervāls nesasniedza potenciālo klīnisko sliekšņa lielumu 500 ms (skatīt apakšpunktu 5. 1).
Hepatic toxicity:
Toksisks aknu bojājums.
In clinical trials, there have been uncommon cases of serious hepatic reactions during treatment with VFEND (including clinical hepatitis, cholestasis and fulminant hepatic failure, including fatalities).
Klīniskos pētījumos VFEND terapija retumis izraisīja smagas hepatotoksiskas reakcijas (to skaitā hepatītu, holestāzi un strauji progresējošu aknu mazspēju, arī fatālus gadījumus).
Instances of hepatic reactions were noted to occur primarily in patients with serious underlying medical conditions (predominantly haematological malignancy). Transient hepatic reactions, including hepatitis and jaundice, have occurred among patients with no other identifiable risk factors.
Pārejošas hepatotoksiskas reakcijas, arī hepatīts un dzelte, radās pacientiem, kuriem nebija identificējami nekādi citi riska faktori.
Liver dysfunction has usually been reversible on discontinuation of therapy (see section 4.8).
Aknu disfunkcija parasti bija atgriezeniska, − pārtraucot terapiju, aknu funkcija normalizējās (skatīt apakšpunktu 4. 8).
Monitoring of hepatic function:
Aknu funkcijas monitorēšana.
Patients at the beginning of therapy with voriconazole and patients who develop abnormal liver function tests during VFEND therapy must be routinely monitored for the development of more severe hepatic injury.
Pacienti, kuriem tiek uzsākta vorikonazola terapija, un pacienti, kuriem VFEND terapijas gaitā rodas novirzes aknu funkcionālajos testos, regulāri jānovēro, lai savlaikus konstatētu smagāka aknu bojājuma veidošanos.
Patient management should include laboratory evaluation of hepatic function (particularly liver function tests and bilirubin).
Sekojot pacienta stāvoklim, jākontrolē aknu funkcijas laboratoriskie rādītāji (sevišķi aknu funkcionālie testi un bilirubīns).
Discontinuation of VFEND should be considered if clinical signs and symptoms are consistent with liver disease development.
VFEND ievadīšana jāpārtrauc, ja klīniskās pazīmes un simptomi liecina par aknu slimības attīstību.
Monitoring of hepatic function should be carried out in both children and adults.
Aknu funkciju jānovēro gan bērniem, gan pieaugušiem.
Visual adverse events:
Ar redzi saistītas nevēlamas blakusparādības.
There have been reports of prolonged visual adverse events, including blurred vision, optic neuritis and papilloedema (see Section 4.8).
Ir saņemti ziņojumi par ilgstošām ar redzi saistītām blakusparādībām, ieskaitot neskaidru redzi, optisko neirītu un redzes nerva diska tūsku (skatīt apakšpunktu 4. 8).
Renal adverse events:
Nevēlamas blakusparādības nieru bojājuma dēļ.
Acute renal failure has been observed in severely ill patients undergoing treatment with VFEND.
Smagi slimiem pacientiem, ārstējoties ar VFEND, novēroti akūtas nieru mazspējas gadījumi.
Patients being treated with voriconazole are likely to be treated concomitantly with nephrotoxic medications and have concurrent conditions that may result in decreased renal function (see section 4.8).
Ar vorikonazolu ārstētie pacienti mēdz vienlaikus saņemt ārstēšanu ar nefrotoksiskiem medikamentiem, turklāt nereti viņiem sastopami medicīniskie stāvokļi, kas izraisa nieru funkcijas pavājināšanos (skatīt apakšpunktu 4. 8).
5 Monitoring of renal function:
Nieru funkcijas monitorēšana.
Patients should be monitored for the development of abnormal renal function.
Regulāri jākontrolē, vai pacientam nerodas nieru funkcijas traucējumi.
This should include laboratory evaluation, particularly serum creatinine.
Jāseko laboratoriskajiem rādītājiem, sevišķi kreatinīna līmenim serumā.
Patients, especially children, with risk factors for acute pancreatitis (e. g. recent chemotherapy, hematopoietic stem cell translplantation (HSCT)), should be monitored closely during Vfend treatment.
Aizkuņģa dziedzera funkcijas monitorēšana: pacientiem, īpaši bērniem, kuriem ir akūta pankreatīta riska faktori (piemēram, nesen veikta ķīmijterapija, asinsrades cilmes šūnu transplantācija (HSTC - hematopoietic stem cell transplantation) ir jāveic rūpīga kontrole Vfend terapijas laikā.
Monitoring of serum amylase or lipase may be considered in this clinical situation.
Šajā klīniskajā situācijā jāapsver amilāzes un lipāzes līmeņa noteikšana serumā.
Dermatological reactions:
5 Ādas reakcijas.
Patients have rarely developed exfoliative cutaneous reactions, such as Stevens-Johnson syndrome, during treatment with VFEND.
Atsevišķos gadījumos pacientiem, ārstējoties ar VFEND, novērota tāda ādas eksfoliatīva reakcija kā Stīvena- Džonsona sindroms.
If patients develop a rash they should be monitored closely and VFEND discontinued if lesions progress.
Ja pacientam parādās izsitumi, viņš/ viņa uzmanīgi jānovēro, un, ja ādas bojājums progresē, jāpārtrauc VFEND lietošana.
In addition VFEND has been associated with photosensitivity skin reaction especially during long term therapy.
Bez tam VFEND lietošana tiek saistīta ar fotosensibilizācijas radītām ādas reakcijām, it īpaši ilgstošas terapijas laikā.
It is recommended that patients should be informed to avoid sunlight during the treatment.
Pacienti jāinformē, ka ārstēšanās laikā viņiem jāizvairās no saules stariem.
Paediatric use:
Bērniem.
Safety and effectiveness in paediatric subjects below the age of two years has not been established (see also sections 4.8 and 5.1).
Vorikonazola lietošanas drošums un iedarbīgums bērniem, jaunākiem par 2 gadiem, pagaidām nav pētīts (skatīt arī apakšpunktus 4. 8 un 5. 1).
Voriconazole is indicated for paediatric patients aged two years or older.
Vorikonazols ir indicēts bērniem divu gadu vecumā vai vecākiem.
Hepatic function should be monitored in both children and adults.
Aknu funkciju jānovēro gan bērniem, gan pieaugušiem.
Oral bioavailability may be limited in paediatric patients aged 2- < 12 years with malabsorption and very low body weight for age.
Lietojot iekšķīgi, biopieejamība bērniem vecumā no 2 - < 12 gadiem var būt ierobežota malabsorbcijas un vecumam ļoti maza ķermeņa svara dēļ.
In that case, intravenous voriconazole administration is recommended.
Šajā gadījumā ieteicams vorikonazolu lietot intravenozi.
Phenytoin (CYP2C9 substrate and potent CYP450 inducer):
Fenitoīns (CYP2C9 substrāts un spēcīgs CYP450 inducētājs).
Careful monitoring of phenytoin levels is recommended when phenytoin is coadministered with voriconazole.
Ja fenitoīnu lieto līdztekus vorikonazolam, tad vērīgi jāseko fenitoīna līmenim asinīs.
Concomitant use of voriconazole and phenytoin should be avoided unless the benefit outweighs the risk (see section 4.5).
No vorikonazola un fenitoīna vienlaikus lietošanas jāizvairās, izņemot gadījumus, kad ieguvums atsver risku (skatīt apakšpunktu 4. 5).
Rifabutin (CYP450 inducer):
Rifabutīns (CYP450 inducētājs).
Careful monitoring of full blood counts and adverse events to rifabutin (e. g. uveitis) is recommended when rifabutin is coadministered with voriconazole.
Ja līdztekus vorikonazolam lieto rifabutīnu, rūpīgi jāseko asins ainai un iespējamām rifabutīna blakusparādībām (kā uveīts).
Concomitant use of voriconazole and rifabutin should be avoided unless the benefit outweighs the risk (see section 4.5).
No vorikonazola un rifabutīna vienlaikus lietošanas jāizvairās, izņemot gadījumus, kad ieguvums atsver risku (skatīt apakšpunktu 4. 5).
Methadone (CYP3A4 substrate):
Metadons (CYP3A4 substrāts).
Frequent monitoring for adverse events and toxicity related to methadone, including QTc prolongation, is recommended when coadministered with voriconazole since methadone levels increased following co-administration of voriconazole.
Līdztekus lietojot vorikonazolu, ieteicams patstāvīgi sekot blakusefektiem un toksicitātei saistītai ar metadonu, ieskaitot QTc pagarināšanos, jo sekojot vorikonazola līdztekus lietošanai, metadona līmenis pieaug.
Dose reduction of methadone may be needed (see section 4.5).
Var būt nepieciešama metadona devas samazināšana (skatīt apakšpunktu 4. 5).
Short Acting Opiates (CYP3A4 substrate):
Īsas darbības opiāti (CYP3A4 substrāts).
Reduction in the dose of alfentanil and other short acting opiates similar in structure to alfentanil and metabolised by CYP3A4 (e. g. fentanyl and sufentanil) should be considered when co-administered with voriconazole (see section 4.5).
Lietojot līdztekus vorikonazolu, jāapsver alfentanila un citu īsas darbības opiātu ar alfentanilam līdzīgu struktūru, un kuri tiek metabolizēti ar CYP3A4 (piemēram, fentanils un sufentanils), devas samazināšana (skatīt apakšpunktu 4. 5).
As the half-life of alfentanil is prolonged in a four-fold manner when alfentanil is coadministered with voriconazole, a longer respiratory monitoring period may be necessary.
Ja alfentanilu lieto līdztekus vorikonazolam, alfentanila izdalīšanās pusperiods ir pagarināts 4 reizes, tādēļ var būt nepieciešams ilgāks elpošanas sistēmas uzraudzības periods.
Ritonavir (potent CYP450 inducer; CYP3A4 inhibitor and substrate):
Ritonavirs (spēcīgs CYP450 stimulātors; CYP3A4 inhibitors un substrāts).
Coadministration of voriconazole and low dose ritonavir (100 mg twice daily) should be avoided unless an assessment of the benefit/ risk justifies the use of voriconazole (see section 4.5, for higher doses see section 4.3).
Būtu jāizvairās no vorikonazola vienlaicīgas lietošanas ar ritonaviru mazā devā (100 mg divas reizes dienā), ja vien nav pamatota vorikonazola lietošana izvērtējot ieguvumu/ risku (skatīt apakšpunktu 4. 5, par lielākām devām skatīt apakšpunktu 4. 3).
Efavirenz (CYP450 inducer; CYP3A4 inhibitor and substrate):
Efavirenzs (CYP450 inducētājs; CYP3A4 inhibitors un substrāts).
When voriconazole is coadministered with efavirenz the dose of voriconazole should be increased to 400 mg every 12 hours and that of efavirenz should be decreased to 300 mg every 24 hours (see sections 4.2 and 4.5.).
Ja vorikonazols tiek nozīmēts vienlaicīgi ar efavirenzu, tad vorikonazola deva ir jāpalielina līdz 400 mg ik pēc 12 stundām, bet efavirenza deva jāsamazina līdz 300 mg ik pēc 24 stundām (skatīt apakšpunktus 4. 2 un 4. 5).
VFEND tablets contain lactose and should not be given to patients with rare hereditary problems of galactose intolerance, Lapp lactase deficiency or glucose-galactose malabsorption.
VFEND tabletes satur laktozi, tādēļ tās nedrīkst parakstīt pacientiem ar tādiem reti sastopamiem pārmantotiem traucējumiem kā galaktozes nepanesība, Lapp laktāzes deficīts, glikozes un galaktozes malabsorbcija.
Unless otherwise specified, drug interaction studies have been performed in healthy adult male subjects using multiple dosing to steady state with oral voriconazole at 200 mg twice daily.
Medikamentu mijiedarbības pētījumi, ja vien nav citu norādījumu, veikti ar veseliem pieaugušiem vīriešiem, izmantojot multiplas vorikonazola devas pa 200 mg divas reizes dienā per os līdz vienmērīgas koncentrācijas līmenim.
These results are relevant to other populations and routes of administration.
Iegūtos rezultātus var attiecināt uz citām populācijām un ievadīšanas ceļiem.
6 This section addresses the effects of other medicinal products on voriconazole, the effects of voriconazole on other medicinal products and two-way interactions.
6 Citu medikamentu ietekme uz vorikonazolu
Effects of other medicinal products on voriconazole Voriconazole is metabolised by cytochrome P450 isoenzymes, CYP2C19, CYP2C9 and CYP3A4.
Vorikonazolu metabolizē citohroma P450 izoenzīmi CYP2C19, CYP2C9 un CYP3A4.
Inhibitors or inducers of these isoenzymes may increase or decrease voriconazole plasma concentrations respectively.
Šo izoenzīmu inhibitori un inducētāji attiecīgi palielina vai samazina vorikonazola koncentrāciju plazmā.
Rifampicin (CYP450 inducer):
Rifampicīns (CYP450 inducētājs).
Rifampicin (600 mg once daily) decreased the Cmax (maximum plasma concentration) and AUCτ (area under the plasma concentration time curve within a dose interval) of voriconazole by 93% and 96%, respectively.
Rifampicīns (600 mg reizi dienā) par 93% samazināja vorikonazola Cmax (maksimālo koncentrāciju plazmā) un par 96% − AUCτ (plazmas koncentrācijas- laika līknes zemlīknes laukumu vienas devas intervālā).
Coadministration of voriconazole and rifampicin is contraindicated (see section 4.3).
Vorikonazola un rifampicīna vienlaicīga lietošana ir kontrindicēta (skatīt apakšpunktu 4. 3).
Ritonavir (potent CYP450 inducer; CYP3A4 inhibitor and substrate):
Ritonavirs (spēcīgs CYP450 stimulātors; CYP3A4 inhibitors un substrāts):
The effect of the coadministration of oral voriconazole (200 mg twice daily) and high dose (400 mg) and low dose (100 mg) oral ritonavir was investigated in two separate studies in healthy volunteers.
Iekšķīgi lietota vorikonazola (200 mg divas reizes dienā) un iekšķīgi lietota ritonavira lielā devā (400 mg) un mazā devā (100 mg) vienlaicīgas lietošanas ietme tika pētīta veseliem brīvprātīgajiem divos atsevišķos pētījumos.
High doses of ritonavir (400 mg twice daily) decreased the steady state Cmax and AUCτ of oral voriconazole by an average of 66% and 82%, whereas low doses of ritonavir (100 mg twice daily) decreased the Cmax and AUCτ of voriconazole by an average of 24% and 39% respectively.
Ritonavirs lielā devā (400 mg divas reizes dienā) vienmērīgi samazināja iekšķīgi lietota vorikonazola Cmax un AUCτ par vidēji 66% un 82%, turpretim ritonavirs mazā devā (100 mg divas reizes dienā) samazināja vorikonazola Cmax un AUCτ attiecīgi par vidēji 24% un 39%.
Administration of voriconazole did not have a significant effect on mean Cmax and AUCτ of ritonavir in the high dose study, although a minor decrease in steady state Cmax and AUCτ of ritonavir with an average of 25% and 13% respectively was observed in the low dose ritonavir interaction study.
Vorikonazola lietošana pētījumā ar ritonaviru lielā devā būtiski neietekmēja ritonavira vidējo Cmax un AUCτ, kaut arī mijiedarbības pētījumā ar ritonaviru mazā devā tika novērots neliels vienmērīgs ritonavira Cmax un AUCτ samazinājums par vidēji 25% un 13%.
One outlier subject with raised voriconazole levels was identified in each of the ritonavir interaction studies.
Katrā no ritonavira mijiedarbības pētījumiem tika identificēts viens ārpuskārtas subjekts ar paaugstinātu vorikonazola līmeni.
Coadministration of voriconazole and high doses of ritonavir (400 mg and above twice daily) is contraindicated.
Vorikonazola vienlaicīga lietošana ar ritonaviru lielā devā (400 mg un vairāk divas reizes dienā) ir kontrindicēta.
Coadministration of voriconazole and low dose ritonavir (100 mg twice daily) should be avoided, unless an assessment of the benefit/ risk to the patient justifies the use of voriconazole (see section 4.3 and 4.4).
Būtu jāizvairās no vorikonazola vienlaicīgas lietošanas ar ritonaviru mazā devā (100 mg divas reizes dienā), ja vien pacientam nav pamatota vorikonazola lietošana izvērtējot ieguvumu/ risku (skatīt apakšpunktus 4. 3 un 4. 4).
Carbamazepine and phenobarbital (potent CYP450 inducers):
Karbamazepīns un fenobarbitāls (spēcīgi CYP450 inducētāji).
Although not studied, carbamazepine or phenobarbital are likely to significantly decrease plasma voriconazole concentrations.
Lai gan nav veikti pētījumi, tomēr sagaidāms, ka gan karbamazepīns, gan fenobarbitāls ievērojami samazinās vorikonazola koncentrāciju plazmā.
Coadministration of voriconazole with carbamazepine and phenobarbital is contraindicated (see section 4.3).
Vorikonazola lietošana kopā ar karbamazepīnu vai fenobarbitālu ir kontrindicēta (skatīt apakšpunktu 4. 3).
Cimetidine (non-specific CYP450 inhibitor and increases gastric pH):
Cimetidīns (nespecifisks CYP450 inhibitors, paaugstina kuņģa sulas pH).
Cimetidine (400 mg twice daily) increased voriconazole Cmax and AUCτ by 18% and 23%, respectively.
Cimetidīns (400 mg divas reizes dienā) paaugstināja vorikonazola Cmax par 18% un AUCτ – par 23%.
No dosage adjustment of voriconazole is recommended.
Vorikonazola devas pielāgošana nav nepieciešama.
Ranitidine (increases gastric pH):
Ranitidīns (paaugstina kuņģa sulas pH).
Ranitidine (150 mg twice daily) had no significant effect on voriconazole Cmax and AUCτ.
Ranitidīnam (150 mg divas reizes dienā) būtiskas ietekmes uz vorikonazola Cmax un AUCτ nebija.
Macrolide antibiotics:
Makrolīdu grupas antibiotikas.
Erythromycin (CYP3A4 inhibitor; 1 g twice daily) and azithromycin (500 mg once daily) had no significant effect on voriconazole Cmax and AUCτ.
Eritromicīns (CYP3A4 inhibitors; 1 g divas reizes dienā) un azitromicīns (500 mg reizi dienā) īpaši neietekmēja vorikonazola Cmax un AUCτ.
In a clinical study in healthy volunteers, St John’ s Wort exhibited a short initial inhibitory effect followed by induction of voriconazole metabolism.
Asinszāle (Hypericum perforatum) (CYP450 inducētājs, P- gp inducētājs): klīniskā pētījumā ar veseliem brīvprātīgiem asinszāle uzrādīja nelielu inhibējošu iedarbību, kas ietekmēja vorikonazola metabolismu.
After 15 days of treatment with St John’ s Wort (300 mg three times daily), plasma exposure following a single 400 mg dose of voriconazole decreased by 40-60%.
Pēc 15 dienu ilgas terapijas ar asinszāli saturošiem līdzekļiem (300 mg 3 reizes dienā), vorikonazola ekspozīcija plazmā pēc vienreizējas 400mg devas samazinājās par 40- 60%.
Therefore, concomitant use of voriconazole with St John’ s Wort is contraindicated (see section 4.3).
Tādēļ vorikonazola un asinszāles vienlaikus lietošana ir kontrindicēta (skatīt apakšpunktu 4. 3).
Effects of voriconazole on other medicinal products Voriconazole inhibits the activity of cytochrome P450 isoenzymes, CYP2C19, CYP2C9 and CYP3A4.
Vorikonazols kavē citohroma P450 izoenzīmu CYP2C19, CYP2C9 un CYP3A4 aktivitāti.
Therefore there is potential for voriconazole to increase the plasma levels of substances metabolised by these CYP450 isoenzymes.
Šī iemesla dēļ vorikonazols palielina to medikamentu līmeni plazmā, kurus metabolizē šie CYP450 izoenzīmi.
7 Voriconazole should be administered with caution in patients with concomitant medication that is known to prolong QT interval.
Vorikonazols jālieto uzmanīgi pacientiem, kas vienlaikus ārstējas ar medikamentiem, kuri pagarina QT intervālu.
When there is also a potential for voriconazole to increase the plasma levels of substances metabolised by CYP3A4 isoenzymes (certain antihistamines, quinidine, cisapride, pimozide) co-administration is contraindicated (see below and section 4.3).
Ja bez tam pastāv iespēja, ka vorikonazols varētu paaugstināt CYP3A4 izoenzīmu metabolizētas zāļvielas līmeni plazmā (tas attiecas uz dažiem antihistamīna līdzekļiem, hinidīnu, cisaprīdu, pimozīdu), tad šāda kombinācija ir kontrindicēta (skatīt tālāk, kā arī apakšpunktu 4. 3).
Terfenadine, astemizole, cisapride, pimozide and quinidine (CYP3A4 substrates):
7 Terfenadīns, astemizols, cisaprīds, pimozīds un hinidīns (CYP3A4 substrāti).
Although not studied, coadministration of voriconazole with terfenadine, astemizole, cisapride, pimozide, or quinidine is contraindicated, since increased plasma concentrations of these medicinal products can lead to QTc prolongation and rare occurrences of torsades de pointes (see section 4.3).
Lai gan nav pētīts, vorikonazola kombinēšana ar terfenadīnu, astemizolu, cisaprīdu, pimozīdu vai hinidīnu ir kontrindicēta tādēļ, ka šo preparātu koncentrācijas pieaugums plazmā var pagarināt QTc un atsevišķos gadījumos izraisīt torsades de pointes (skatīt apakšpunktu 4. 3).
Sirolimus (CYP3A4 substrate):
Sirolims (CYP3A4 substrāts).
Voriconazole increased sirolimus (2 mg single dose) Cmax and AUCτ by 556% and 1014%, respectively.
Vorikonazols palielināja sirolima Cmax un AUCτ (pēc vienas 2 mg devas) attiecīgi par 556% un 1014%.
Coadministration of voriconazole and sirolimus is contraindicated (see section 4.3).
Vorikonazola un sirolima vienlaicīga lietošana ir kontrindicēta (skatīt apakšpunktu 4. 3).
Ergot alkaloids (CYP3A4 substrates):
Melnā rudzu grauda alkaloīdi (CYP3A4 substrāti).
Although not studied, voriconazole may increase the plasma concentrations of ergot alkaloids (ergotamine and dihydroergotamine) and lead to ergotism.
Lai gan nav pētīts, vorikonazols var paaugstināt melnā rudzu grauda alkaloīdu (ergotamīna un dihidroergotamīna) koncentrāciju plazmā un izraisīt ergotismu.
Coadministration of voriconazole with ergot alkaloids is contraindicated (see section 4.3).
Vorikonazola un melnā rudzu grauda alkaloīdu vienlaicīga lietošana ir kontrindicēta (skatīt apakšpunktu 4. 3).
Ciclosporin (CYP3A4 substrate):
Ciklosporīns (CYP3A4 substrāts).
In stable, renal transplant recipients, voriconazole increased ciclosporin Cmax and AUCτ by at least 13% and 70% respectively.
Pacientiem ar transplantētu nieri stabilā stāvoklī vorikonazols palielināja ciklosporīna Cmax vismaz par 13% un AUCτ – vismaz par 70%.
When initiating voriconazole in patients already receiving ciclosporin it is recommended that the ciclosporin dose be halved and ciclosporin level carefully monitored.
Sākot vorikonazola terapiju pacientiem, kas jau saņem ciklosporīnu, ieteicams uz pusi samazināt ciklosporīna devu un rūpīgi kontrolēt ciklosporīna līmeni.
Increased ciclosporin levels have been associated with nephrotoxicity.
Novērots, ka paaugstināts ciklosporīna līmenis rada nefrotoksisku efektu.
When voriconazole is discontinued, ciclosporin levels must be carefully monitored and the dose increased as necessary.
Pārtraucot ievadīt vorikonazolu, vērīgi jāseko ciklosporīna līmenim un pēc vajadzības jāpaaugstina tā deva.
In subjects receiving a methadone maintenance dose (32-100 mg once daily) coadministration of oral voriconazole (400 mg twice daily for 1 day, then 200 mg twice daily for four days) increased the Cmax and AUC of pharmacologically active R-methadone by 31% and 47%, respectively, whereas the Cmax and AUC of the S-enantiomer increased by approximately 65% and 103%, respectively.
Subjektiem, kuri saņem metadona uzturošo devu (32 – 100 mg vienu reizi dienā) līdztekus iekšķīgi lietojamam vorikonazolam (400 mg divas reizes dienā 1. dienā, tad 200 mg divas reizes dienā sekojošās četras dienas) pieauga farmakoloģiski aktīvā R- metadona Cmax un AUCτ attiecīgi par 31% un 47%, turpretim S- enantiomēra Cmax un AUCτ pieauga attiecīgi par aptuveni 65% un 103%.
Voriconazole plasma concentrations during coadministration of methadone were comparable to voriconazole levels (historical data) in healthy subjects without any comedication.
Vorikonazola koncentrācija plazmā, lietojot līdztekus metadonam, bija salīdzināma ar vorikonazola līmeni (vēsturiski dati) veseliem subjektiem bez jebkādu medikamentu līdztekus lietošanas.
Frequent monitoring for adverse events and toxicity related to increased plasma concentrations of methadone, including QT prolongation, is recommended during coadministration.
Līdztekus lietojot, ieteicams patstāvīgi sekot blakusefektiem un toksicitātei saistītai ar metadona koncentrācijas plazmā pieaugumu, ieskaitot QTc pagarināšanos.
Dose reduction of methadone may be needed.
Var būt nepieciešama metadona devas samazināšana.
Steady-state administration of oral voriconazole increased the AUCτ of a single dose of alfentanil by 6-fold.
Regulāra iekšķīga vorikonazola lietošana paaugstināja atsevišķas alfentanila devas AUCτ 6 reizes.