qanastek/EMEA-V3 huggingface dataset:
In clinical studies conducted for more than 2 years with 351 ankylosing spondylitis patients, 6 malignancies were reported in Enbrel-treated patients.
Klīniskajos pētījumos kas ilga vairāk kā divus gadus ar ankilozējošā spondilīta pacientiem tika novēroti 6 ļaundabīgu audzējumu gadījumi pacientiem kas terapijā saņēma Enbrel.
65 There were a total of 15 lymphomas reported in 5,966 patients treated with Enbrel in rheumatoid arthritis, psoriatic arthritis, ankylosing spondylitis and psoriasis clinical trials.
60 No 5966 pacientiem, kas terapijā saņēma Enbrel, tika konstatētas 15 limfomas gadījumi klīniskos pētījumos pie psoriātiskā artrīta, ankilozējošā spondilīta un psoriāzes saslimšanām.
Reports of various malignancies (including breast and lung carcinoma and lymphoma) have also been received in the postmarketing period (see section 4.4).
Ziņojumi par dažādiem ļaundabīgiem audzējiem (tostarp krūts un plaušu karcinomu un limfomu) saņemti arī preparāta plašas lietošanas laikā (skatīt apakšpunktu 4. 4).
Additionally, some patients developed recall injection site reactions characterised by a skin reaction at the most recent site of injection along with the simultaneous appearance of injection site reactions at previous injection sites.
Dažiem pacientiem radās atkārtotas reakcijas injekcijas vietā, kas izpaudās ādas reakcijas veidā pēdējās injekcijas vietā vienlaikus ar reakciju iepriekš veiktu injekciju vietās.
These included abscess (at various sites), bacteraemia, bronchitis, bursitis, cellulitis, cholecystitis, diarrhoea, diverticulitis, endocarditis (suspected), gastroenteritis, hepatitis B, herpes zoster, leg ulcer, mouth infection, osteomyelitis, otitis, peritonitis, pneumonia, pyelonephritis, sepsis, septic arthritis, sinusitis, skin infection, skin ulcer, urinary tract infection, vasculitis, and wound infection.
Šādas infekcijas ietvēra abscesu (dažādās vietās), bakterēmiju, bronhītu, bursītu, celulītu, holecistītu, caureju, divertikulītu, endokardītu (iespējamu), B hepatītu, gastroenterītu, jostas rozi, apakšstilbu čūlas, mutes dobuma infekciju, osteomielītu, peritonītu, pneimoniju, pielonefrītu, sepsi, septisku artrītu, sinusītu, ādas infekciju, ādas čūlas, urīnceļu infekciju, vaskulītu un brūces infekciju.
Autoantibodies
61 Autoantivielas
There have been rare reports of patients, including rheumatoid factor positive patients, who have developed other autoantibodies in conjunction with a lupus-like syndrome or rashes that are compatible with subacute cutaneous lupus or discoid lupus by clinical presentation and biopsy.
Reti saņemti ziņojumi par pacientiem, tostarp pacientiem ar pozitīvu reimatoīdo faktoru, kam attīstījušās citas autoantivielas vienlaikus ar subakūtai ādas sarkanai vilkēdei vai diskoīdai sarkanai vilkēdei raksturīgiem izsitumiem vai subakūtai ādas sarkanai vilkēdei līdzīgs sindroms pēc klīniskiem un biopsijas datiem.
There have been postmarketing reports of pancytopenia and aplastic anaemia, some of which had fatal outcomes (see section 4.4).
Preparāta plašas lietošanas laikā saņemti ziņojumi par pancitopēniju un aplastisku anēmiju, dažos gadījumos ar letālu iznākumu (skatīt apakšpunktu 4. 4).
In studies when adult patients received concurrent treatment with Enbrel plus anakinra, a higher rate of serious infections compared to Enbrel alone was observed and 2% of patients (3/ 139) developed neutropenia (absolute neutrophil count < 1000 / mm3).
Pētījumos, kuros pacienti vienlaicīgi saņēma Enbrel un anakinra, tika novērots lielāks nopietnu infekciju skaits, salīdzinot ar pacientiem, kas saņēma Enbrel, un 2% pacientu (3- 139) novēroja neitropēniju (absolūtais neitrofīlu skaits < 1000 mm3).
67 The types of infections seen in clinical trials in juvenile idiopathic arthritis patients aged 2 to 18 years were generally mild to moderate and consistent with those commonly seen in outpatient paediatric populations.
Juvenīlā idiopātiskā artrīta pacientiem no 2 līdz 18 gadiem klīniski novērotās infekcijas parasti bija vieglas un vidēji smagas un līdzīgas tām, kādas parasti tiek ārstētas bērniem ambulatori.
Severe adverse events reported included varicella with signs and symptoms of aseptic meningitis, which resolved without sequelae (see also section 4.4), appendicitis, gastroenteritis, depression/ personality disorder, cutaneous ulcer, oesophagitis/ gastritis, group A streptococcal septic shock, type I diabetes mellitus, and soft tissue and post-operative wound infection.
Smagas blakusparādības bija vējbakas ar aseptiska meningīta pazīmēm un simptomiem, kas izzuda bez sekām (skatīt apakšpunktu arī 4. 4), apendicīts, gastroenterīts, depresija/ personības pārmaiņas, ādas čūlas, ezofagīts/ gastrīts, A grupas streptokoku septisks šoks, 1. tipa cukura diabēts, mīksto audu un pēcoperācijas brūču infekcija.
Several adverse events were reported more commonly in 69 juvenile idiopathic arthritis patients receiving 3 months of Enbrel compared to the 349 adult rheumatoid arthritis patients.
Šīs
These included headache (19% of patients, 1.7 events per patient year), nausea (9%, 1.0 event per patient year), abdominal pain (19%, 0.74 events per patient year), and vomiting (13%, 0.74 events per patient year).
62 blakusparādības bija galvassāpes (19% pacientu, 1, 7 gadījumi uz pacienta gadu), slikta dūša (9%, 1, 0 gadījums uz pacienta gadu), sāpes vēderā (19%, 0, 74 gadījumu uz pacienta gadu) un vemšana (13%, 0, 74 gadījumi uz pacienta gadu).
The highest dose level evaluated has been an intravenous loading dose of 32 mg/ m2 followed by subcutaneous doses of 16 mg/ m2 administered twice weekly.
Lielākā deva, kas novērtēta, bija intravenoza 32 mg/ m2 piesātinošā deva, pēc kuras zemādā ievadīja 16 mg/ m2 devu divreiz nedēļā.
One rheumatoid arthritis patient mistakenly self-administered 62 mg Enbrel subcutaneously twice weekly for 3 weeks without experiencing undesirable effects.
Viens pacients ar reimatoīdo artrītu kļūdaini ievadīja sev zemādā 62 mg Enbrel divreiz nedēļā 3 nedēļas bez blakusparādību rašanās.
Tumor Necrosis Factor alpha (TNF-α) inhibitors.
Farmakoterapeitiskā grupa: tumora nekrozes faktora alfa (TNF- α) inhibitori.
Tumour necrosis factor (TNF) is a dominant cytokine in the inflammatory process of rheumatoid arthritis.
Tumornekrozes faktors (TNF) ir reimatoīdā artrīta iekaisuma procesa galvenais citokīns.
In plaque psoriasis, infiltration by inflammatory cells including T-cells leads to increased TNF levels in psoriatic lesions compared with levels in uninvolved skin.
Perēkļveida psoriāzes gadījumā iekaisuma šūnu, tostarp T šūnu, infiltrācijas process izraisa TNF līmeņa paaugstināšanos psoriātiskajā bojājumā, salīdzinot ar tā līmeni neskartajā ādas apvidū.
68 TNF and lymphotoxin exist predominantly as homotrimers, with their biological activity dependent on cross-linking of cell surface TNFRs.
TNF un limfotoksīns pastāv galvenokārt homotrimēru veidā, un to bioloģiskā aktivitāte atkarīga no krusteniskas saistīšanās ar šūnas virsmas TNFR.
Etanercept may also modulate biologic responses controlled by additional downstream molecules (e. g., cytokines, adhesion molecules, or proteinases) that are induced or regulated by TNF.
Etanercepts var arī modulēt bioloģiskas atbildes reakcijas, ko kontrolē papildus molekulas (piemēram, citokīni, adhēzijas molekulas vai proteināzes), kuras inducē vai regulē TNF.
Clinical trials
63 Klīniskie pētījumi
This section presents data from four randomised controlled trials in adults with rheumatoid arthritis, one study in polyarticular juvenile idiopathic arthritis, one study in adults with psoriatic arthritis, one study in adults with ankylosing spondylitis, one study in paediatric patients with plaque psoriasis, and four studies in adults with plaque psoriasis.
Šajā sadaļā apkopoti dati no četriem randomizēti kontrolētiem reimatoīdā artrīta pētījumiem pieaugušajiem, viena poliartikulārā idiopātiska juvenīlā artrīta pētījuma, viena psoriātiskā artrīta pētījuma pieaugušajiem, viena ankilozējošā spondilīta pētījuma, viena perēkļveida psoriāzes pētījuma bērniem un četriem perēkļveida psoriāzes pētījumiem pieaugušajiem.
Enbrel 41% and 40%, placebo 8% and 5% at months 3 and 6 respectively; p < 0.01 Enbrel vs Placebo at all time points for both ACR 20 and ACR 50 responses).
Enbrel 62% un 59%, placebo 23% un 11%, attiecīgi 3. un 6. mēnesī; p < 0, 01 Enbrel, salīdzinot ar placebo visos laika punktos gan uzlabošanās ARK 20, gan ARK 50).
Approximately 15% of subjects who received Enbrel achieved an ACR 70 response at month 3 and month 6 compared to fewer than 5% of subjects in the placebo arm.
Uzlabošanos 70 (pēc ARK) konstatēja aptuveni 15% pacientu 3 un 6 mēnesī, kas lietoja Enbrel, salīdzinot ar mazāk nekā 5% pacientu placebo grupā.
Re-introduction of treatment with Enbrel after discontinuations of up to 24 months resulted in the same magnitudes of responses as patients who received Enbrel without interruption of therapy based on results of open-label studies.
Atklāto pētījumu rezultāti liecināja, ka, pēc lietošanas pārtraukšanas, atkal uzsākot ārstēšanu ar Enbrel, 24 mēnešu laikā tika sasniegti tie paši atbildes reakcijas rādītāji kā pacientiem, kas Enbrel lietoja bez pārtraukuma.
The efficacy of Enbrel was compared to methotrexate in a third randomised, active-controlled study with blinded radiographic evaluations as a primary endpoint in 632 adult patients with active rheumatoid arthritis (< 3 years duration) who had never received treatment with methotrexate.
Enbrel efektivitāte tika salīdzināta ar metotreksātu nejaušinātā aktīvi kontrolētā pētījumā, veicot aklu rentgenogrāfisku izmeklēšanu pirmajā mērķpunktā 632 pieaugušiem pacientiem ar aktīvu reimatoīdo artrītu (slimības ilgums < 3 gadi), kam nekad nav veikta ārstēšana ar metotreksātu.
RADIOGRAPHIC PROGRESSION:
64 RENTGENOGRAFISKĀ SLIMĪBAS PROGRESIJA:
24 Months
2. 5
2.0
2, 2
0.6*
1. 0
70 Patients in the Enbrel in combination with methotrexate therapy group had significantly higher ACR 20, ACR 50, ACR 70 responses and improvement for DAS and HAQ scores at both 24 and 52 weeks than patients in either of the single therapy groups (results shown in table below).
Pacientiem kombinētās Enbrel un metotreksāta terapijas grupā bija būtiski lielāka atbildes reakcija pēc ARK 20, ARK 50, ARK 70 un uzlabošanās pēc DAS un VVA gan 24, gan 52 nedēļā, salīdzinot ar pacientiem no jebkuras monoterapijas grupas (rezultāti apkopotu tabulā zemāk).
2.3† ,
2, 3 †, φ
71 RADIOGRAPHIC PROGRESSION:
66 RENTGENOGRAFISKĀ PROGRESIJA:
In an analysis in which all patients who dropped out of the study for any reason were considered to have progressed, the percentage of patients without progression (TSS change ≤ 0.5) at 24 months was higher in the Enbrel in combination with methotrexate group compared with the Enbrel alone and methotrexate alone groups (62%, 50%, and 36%, respectively; p < 0.05).
Veicot datu analīzi, kur visi pacienti, kuri no pētījuma izstājās jebkāda iemesla dēļ, tika klasificēti kā pacienti bez progresa, pacientu bez progresijas skaits procentos (izmaiņas KSS ≤0, 05) bija lielāks Enbrel un metotreksāta kombinācijas grupā, salīdzinot ar tikai Enbrel un ar tikai metotreksāta grupu (attiecīgi 62%, 50% un 36%, p < 0, 05).
Paediatric patients with polyarticular juvenile idiopathic arthritis
Bērni ar oliartikulāru idiopātisku juvenīlo artrītu
The safety and efficacy of Enbrel were assessed in a two-part study in 69 children with polyarticular juvenile idiopathic arthritis who had a variety of juvenile idiopathic arthritis onset types.
Enbrel lietošanas drošība un efektivitāte tika pētīta divdaļīgā pētījumā 69 bērniem ar poliartikulāru idiopātisku juvenīlo artrītu, kam bija atšķirīgi poliartikulāra idiopātiska juvenīla artrīta sākuma veidi.
Patients aged 4 to 17 years with moderately to severely active polyarticular juvenile idiopathic arthritis refractory to or
Pētījumā tika iekļauti 4 – 17 g. v. pacienti ar vidēji smagu vai smagu aktīvu poliartikulāru idiopātisku juvenīlo artrītu, kas nepakļaujas metotreksāta terapijai vai nepanes to.
72 intolerant of methotrexate were enrolled; patients remained on a stable dose of a single nonsteroidal anti- inflammatory drug and/ or prednisone (< 0.2 mg/ kg/ day or 10 mg maximum).
Šie pacienti turpināja lietot viena nesteroidāla pretiekaisuma līdzekļa nemainīgu balstdevu un/ vai prednizonu (< 0, 2 mg/ kg dienā vai maksimāli 10 mg).
Responses were measured using the JRA Definition of Improvement (DOI), defined as  30% improvement in at least three of six and  30% worsening in no more than one of six JRA core set criteria, including active joint count, limitation of motion, physician and patient/ parent global assessments, functional assessment, and erythrocyte sedimentation rate (ESR).
67 raksturo ≥ 30% uzlabošanās vismaz trim no sešiem un ≥ 30% pasliktināšanās ne vairāk kā vienam no sešiem JRA diagnostiskiem kritērijiem, kas ietver locītavu skaitu ar aktīvu iekaisumu, kustību ierobežojumu, ārsta un pacienta/ vecāku vispārēju vērtējumu, funkcionālu vērtējumu un eritrocītu grimšanas ātrumu (EGĀ).
(1) distal interphalangeal (DIP) involvement; (2) polyarticular arthritis (absence of rheumatoid nodules and presence of psoriasis); (3) arthritis mutilans; (4) asymmetric psoriatic arthritis; or (5) spondylitis-like ankylosis.
(1) skartas distālās interfalangiālās locītavas (DIP); (2) poliartikulārs artrīts (reimatoīdo mezglu trūkums un psoriāze); (3) arthritis multilans; (4) asimetriskais psoriātiskais artrīts; vai spondilītam līdzīgas ankilozes.
Patients also had plaque psoriasis with a qualifying target lesion  2 cm in diameter.
Pacientiem novēroja arī psoriāzes iekaisumu plankumus ar nelielām apaļām brūcēm ≥ 2 cm diametrā.
73 RESPONSES OF PATIENTS WITH PSORIATIC ARTHRITIS IN PLACEBO-CONTROLLED TRIAL Percent of Patients
68 PSORIĀTISKA ARTRĪTA PACIENTU ATBILDES REAKCIJAS PLACEBO KONTROLĒTAJOS PĒTĪJUMOS
74 Enbrel treatment resulted in improvement in physical function during the double-blind period, and this benefit was maintained during the longer-term exposure of up to 2 years.
Ārstēšanas ar Enbrel rezultātā dubultaklā pētījuma laikā uzlabojās fiziskās funkcijas, un šis labvēlīgais rezultāts saglabājās ilgtermiņa pagarinātā pētījuma laikā līdz pat 2 gadiem.
There is insufficient evidence of the efficacy of Enbrel in patients with ankylosing spondylitis-like and arthritis mutilans psoriatic arthropathies due to the small number of patients studied.
69 Nav pietiekamu datu par Enbrel efektivitāti pacientiem ar ankilozējošam spondilītam līdzīgām un smagām, kropļojošām psoriātiskām artropātijām nelielā pētīto pacientu skaita dēļ.
The efficacy of Enbrel in ankylosing spondylitis was assessed in 3 randomised, double-blind studies comparing twice weekly administration of 25 mg Enbrel with placebo.
Enbrel efektivitāte ankilozējošā spondilīta pacientiem tika noteikta 3 randomizētajos, dubultaklajos, placebo kontrolētajos pētījumos, kur Enbrel 25 mg divas reizes nedēļā salīdzināja ar placebo.
The largest of these trials (n= 277) enrolled patients who were between 18 and 70 years of age and had active ankylosing spondylitis defined as visual analog scale (VAS) scores of  30 for average of duration and intensity of morning stiffness plus VAS scores of  30 for at least 2 of the following 3 parameters: patient global assessment; average of VAS values for nocturnal back pain and total back pain; average of 10 questions on the Bath Ankylosing Spondylitis Functional Index (BASFI).
Lielākajā no šiem pētījumiem (n=277) tika iesaistīti pacienti vecumā starp 18 un 70 gadiem, kuriem bija ankilozējošais spondilīts un kurus novērtēja pēc vizuālās izmaiņu skalas (VAS) punktiem ≥ 30, nosakot locītavu stīvumu no rīta, kā arī pieskaitot VSA punktus (≥30), kur novērtēja vismaz 2 no 3 sekojošiem parametriem: pacienta vispārējais novērtējums; VSA punktu daudzums, izvērtējot sānu sāpes naktī un kopējās sānu sāpes; vidējais skaitlis no Bath Ankylosing Spondylitis Functional Index (BASFI).
The primary measure of efficacy (ASAS 20) was a  20% improvement in at least 3 of the 4 Assessment in Ankylosing Spondylitis (ASAS) domains (patient global assessments, back pain, BASFI, and inflammation) and absence of deterioration in the remaining domain.
Primārie efektivitātes mērījumi (ASAS 20) uzrādīja ≥20% uzlabošanos vismaz 3 no 4 Assessment in Ankylosing Spondylitis (ASAS) kategorijām (pacientu vispārējais novērtējums, sānu sāpes, BASFI un iekaisums) un simptomu trūkums atlikušajās kategorijās.
75 RESPONSES OF PATIENTS WITH ANKYLOSING SPONDYLITIS IN A PLACEBO-CONTROLLED TRIAL Percent of Patients
PACIENTU
Ankylosing Spondylitis N Response ASAS 20
KONTROLĒTAJOS PĒTĪJUMOS Pacientu skaits procentos Ankilozējošā spondilīta atbildes reakcijas ASAS 20
Responses were similar in patients who were or were not receiving concomitant therapies at baseline.
Atbildes reakcija bija līdzīga pacientiem, kuri vienlaicīgi saņēma pamatterapiju ar pacientiem, kuri pamatterapiju nesaņēma.
Similar results were obtained in the 2 smaller ankylosing spondylitis trials.
70 Līdzīgi rezultāti tika iegūti arī 2 mazākajos ankilozējošā spondilīta klīniskajos pētījumos.
In a fourth study, the safety and efficacy of 50 mg Enbrel (two 25 mg SC injections) administered once weekly vs 25 mg Enbrel administered twice weekly were evaluated in a double-blind, placebo-controlled study of 356 patients with active ankylosing spondylitis.
Ceturtajā pētījumā, dubultaklā, placebo- kontrolētā pētījumā 356 pacientiem ar aktīvu ankilozējošo spondilītu, tika novērtēta Enbrel 50 mg (divas 25 mg injekcijas zem ādas) lietošanas drošība un efektivitāte, lietojot to vienu reizi nedēļā, salīdzinot ar Enbrel pa 25 mg divas reizes nedēļā.
Patients who “ failed to respond to” in the target population is defined by insufficient response (PASI < 50 or PGA less than good), or worsening of the disease while on treatment, and who were adequately dosed for a sufficiently long duration to assess response with at least each of the three major systemic therapies as available.
Pacienti, kuriem nenovēro atbildes reakciju attiecīgajā populācijā, ir pacienti ar nepietiekamu atbildes reakciju (PASI < 50 vai PGA mazāk sekmīga) vai tie, kuriem bija slimības saasināšanās terapijas laikā un kuri saņēma adekvātu devu pietiekami ilgu periodu, lai varētu novērot atbildes reakciju vismaz uz vienu no trim lielākajām pieejamajām sistēmiskajām terapijām.
76 Study 1 was a Phase 2 study in patients with active but clinically stable plaque psoriasis involving  10% of the body surface area that were  18 years old.
1. pētījums bija 2. fāzes pētījums pacientiem ar aktīvu, bet klīniski stabilu perēkļveida psoriāzi, kas aptvēra ≥ 10% no ķermeņa virsmas laukuma, un kuru vecums bija ≥ 18 gadiem.
Dermatologist Static Global Assessment.
* p≤0, 0001, salīdzinot ar placebo a 2. un 4. pētījumā 24. nedēļā netika veikti statistiski salīdzinājumi ar placebo grupu, jo attiecīgā placebo grupa Enbrel pa 25 mg divas reizes nedēļā vai 50 mg vienu reizi nedēļā sāka saņemt no 13. līdz 24. nedēļai. b DSGA, statistisks pasaules dermatologu novērtējums( Dermatologist Static Global Assesment).
77 Study 2 also had a drug withdrawal period during which patients who achieved a PASI improvement of at least 50% at week 24 had treatment stopped.
2. pētījumā bija arī zāļu pārtraukuma periods, kad pacienti, kuri 24. nedēļā sasniedza PASI uzlabošanos vismaz līdz 50%, terapiju pārtrauca.
Patients received Enbrel 0.8 mg/ kg (up to 50 mg) or placebo once weekly for 12 weeks.
72 Pacienti saņēma 0, 8 mg/ kg Enbrel (līdz 50 mg) vai placebo vienu reizi nedēļā 12 nedēļas.
78 Antibodies to Enbrel
Antivielas pret Enbrel
After a single subcutaneous dose of 25 mg Enbrel, the average maximum serum concentration observed in healthy volunteers was 1.65  0.66  g/ ml, and the area under the curve was 235  96.6  g hr/ ml.
Pēc vienreizējas 25 mg Enbrel devas ievadīšanas zemādā vidējā maksimālā koncentrācija serumā veseliem brīvprātīgiem bija 1, 65 ± 0, 66 μg/ ml, laukums zem
A biexponential curve is required to describe the concentration time curve of etanercept.
Etanercepta koncentrācijas un laika attiecību raksturo bieksponenciāla līkne.
Mean serum concentration profiles at steady state in treated RA patients were Cmax of 2.4 mg/ l vs 2.6 mg/ l, Cmin of 1.2 mg/ l vs 1.4 mg/ l and partial AUC of 297 mgh/ l vs 316 mgh/ l for 50 mg Enbrel once weekly (n=21) vs 25 mg Enbrel twice weekly (n=16), respectively.
Vidējais stabila stāvokļa koncentrācijas profils serumā ar Enbrel 50 mg vienu reizi nedēļā (n=21) un Enbrel 25 mg divas reizes nedēļā (n=16) ārstētiem RA pacientiem bija, attiecīgi, Cmax 2, 4 mg/ l un 2, 6 mg/ l, Cmin 1, 2 mg/ l un 1, 4 mg/ l, parciālais AUC 297 mgh/ l un 316 mgh/ l.
In a population pharmacokinetics analysis in ankylosing spondylitis patients the etanercept steady state AUCs were 466  g hr/ ml and 474  g hr/ ml for 50 mg Enbrel once weekly (N= 154) and 25 mg twice weekly (N = 148), respectively.
Farmakokinētiskajos pētījumos ankilozējošā spondilīta pacientu populācijā etanercepta līdzsvara stāvokļa AUC bija 466 μg* st/ ml un 474 μg* st/ ml, attiecīgi lietojot 50 mg Enbrel vienu reizi nedēļā (N = 154) un 25 mg divas reizes nedēļā (N = 148).
79 Although there is elimination of radioactivity in urine after administration of radiolabelled etanercept to patients and volunteers, increased etanercept concentrations were not observed in patients with acute renal or hepatic failure.
Lai gan pacientiem un brīvprātīgajiem pēc radioaktīvi iezīmēta etanercepta lietošanas urīnā izdalās radioaktīvā viela, pacientiem ar akūtu nieru vai aknu mazspēju nav novērota etanercepta koncentrācijas palielināšanās serumā.
There is no apparent pharmacokinetic difference between males and females.
Nav būtiskas farmakokinētikas atšķirības sieviešu un vīriešu dzimumiem.
Carcinogenicity studies, and standard assessments of fertility and postnatal toxicity, were not performed with Enbrel due to the development of neutralising antibodies in rodents.
74 Enbrel kanceroģenēzes pētījumi, auglības un postnatāla toksiskuma standartvērtējumi netika veikti, jo grauzējiem radās neitralizējošas antivielas.
Enbrel did not induce lethality or notable signs of toxicity in mice or rats following a single subcutaneous dose of 2000 mg/ kg or a single intravenous dose of 1000 mg/ kg.
Enbrel pelēm un žurkām neizraisīja nāvi vai izteiktas toksiskuma pazīmes pēc vienreizējas subkutānas 2000 mg/ kg vai vienreizējas intravenozas 1000 mg/ kg devas ievadīšanas.
Enbrel did not elicit dose-limiting or target organ toxicity in cynomolgus monkeys following twice weekly subcutaneous administration for 4 or 26 consecutive weeks at a dose (15 mg/ kg) that resulted in AUC-based serum drug concentrations that were over 27-fold higher than that obtained in humans at the recommended dose of 25 mg.
Enbrel neradīja no devas atkarīgu vai mērķorgānu toksiskumu Makaka sugas pērtiķiem pēc 15 mg/ kg devas ievadīšanas divreiz nedēļā 4 vai 26 nedēļas bez pārtraukuma, kas atbilstoši AUC radīja 27 reizes lielāku zāļu koncentrāciju serumā nekā cilvēkam pēc ieteicamās 25 mg devas lietošanas.
Mannitol Sucrose Trometamol.
Mannīts, Saharoze, Trometamols.
The syringes are type I glass.
Šļirces pagatavotas no 1. tipa stikla.
Cartons contain 4, 8 or 24 vials of Enbrel with 4, 8 or 24 pre-filled solvent syringes, 4, 8 or 24 needles, 4, 8 or 24 vial adaptors and 8, 16 or 48 alcohol swabs.
Kartona kārbiņā ir 4, 8 vai 24 Enbrel flakoni, 4, 8 vai 24 pilnšļirces ar šķīdinātāju, 4, 8 vai 24 adatas, 4, 8 vai 24 adatu adapteri, 8, 16 vai 48 spirta salvetes.
Instructions for use and handling
75 Norādījumi par sagatavošanu lietošanai
Some white
Flakonā var būt nedaudz baltu putu.
Enbrel 50 mg powder for solution for injection.
Enbrel 50 mg pulveris injekciju šķīduma pagatavošanai.
Each vial contains 50 mg of etanercept.
Flakonā ir 50 mg etanercepta (Etanercept).
Enbrel can be given as monotherapy in case of intolerance to methotrexate or when continued treatment with methotrexate is inappropriate.
Enbrel var lietot vienu pašu gadījuma, ja pacients nepanes metotreksātu vai ja terapija ar metotreksātu nav piemērota.
Enbrel, alone or in combination with methotrexate, has been shown to reduce the rate of progression of joint damage as measured by X-ray and to improve physical function.
Ir pierādīts, ka Enbrel viens pats vai kombinācijā ar metotreksātu, palēnināja ar slimību saistītu strukturālo bojājumu progresu, ko noteica ar rentgenoloģiskās izmeklēšanas palīdzību, un uzlaboja fiziskās funkcijas.
Psoriatic arthritis
Psoriātisks artrīts
Enbrel has been shown to improve physical
Aktīva un progresīva psoriātiska artrīta ārstēšanai pieaugušajiem, ja nav bijusi adekvāta atbildes reakcija uz iepriekš lietotiem slimību modificējošiem pretreimatisma līdzekļiem.
83 function in patients with psoriatic arthritis, and to reduce the rate of progression of peripheral joint damage as measured by X-ray in patients with polyarticular symmetrical subtypes of the disease.
Ir pierādīts, ka Enbrel uzlabo fiziskās funkcijas psoriātiskā artrīta slimniekiem un samazina perifēro locītavu bojājumu progresēšanas ātrumu, kā tas tika rentgenogrāfiski mērīts pacientiem slimības poliartikulāro simetrisko apakštipu gadījumā.
Ankylosing spondylitis
77 Ankilozējošais spondilīts
Treatment of adults with moderate to severe plaque psoriasis who failed to respond to, or who have a contraindication to, or are intolerant to other systemic therapy including cyclosporine, methotrexate or PUVA (see section 5.1).
Vidēji smagas vai smagas perēkļveida psoriāzes formas ārstēšanai pieaugušajiem, ja nav bijusi atbildes reakcijas pret cita veida terapiju, vai tā ir kontrindicēta, vai pacientiem, kuri nepanes cita veida sistēmisko terapiju, ieskaitot ciklosporīna, metotreksāta vai PUVA (skatīt apakšpunktu 5. 1).
Enbrel treatment should be initiated and supervised by specialist physicians experienced in the diagnosis and treatment of rheumatoid arthritis, psoriatic arthritis, ankylosing spondylitis, plaque psoriasis or paediatric plaque psoriasis.
Enbrel terapija jāsāk un jāpārrauga speciālistam ar pieredzi reimatoīdā artrīta, psoriātiskā artrīta, ankilozējošā spondilīta, perēkļveida psoriāzes vai perēkļveida psoriāzes bērniem diagnosticēšanā un ārstēšanā.
25 mg Enbrel administered twice weekly is the recommended dose.
Ieteicamā deva ir 25 mg Enbrel, ko jāievada divas reizes nedēļā.
Alternatively, 50 mg Enbrel administered once weekly has been shown to be safe and effective (see section 5.1).
Ir pierādīts, ka droša un efektīva ir arī alternatīva ievadīšanas metode pa 50 mg Enbrel vienu reizi nedēļā (skatīt apakšpunktu 5. 1).
The recommended dose is 25 mg Enbrel administered twice weekly, or 50 mg Enbrel administered once weekly.
Ieteicamā deva ir 25 mg Enbrel, ko ievada zem ādas divreiz nedēļā, vai 50 mg vienu reizi nedēļā.
84 If re-treatment with Enbrel is indicated, the above guidance on treatment duration should be followed.
Ja ir nozīmēta atkārtota terapija, jāievēro tie paši ārstēšanas ilguma nosacījumi.
If re-treatment with Enbrel is indicated, the above guidance on treatment duration should be followed.
78 Ja ir nozīmēta atkārtota Enbrel terapija, ir jārīkojas saskaņā ar iepriekš izklāstītajiem norādījumiem par ārstēšanas ilgumu.
85 Tuberculosis
Tuberkuloze
If active tuberculosis is diagnosed, Enbrel therapy must not be initiated.
79 Ja tiek diagnosticēta aktīva tuberkuloze, Enbrel terapiju uzsākt nedrīkst.
Worsening of hepatitis C
Stāvokļa pasliktināšanās pacientiem ar hepatītu C
86 Allergic reactions
Alerģiskas reakcijas
Immunosuppression
Imūnsupresija
Malignancies and lymphoproliferative disorders
80 Ļaundabīgie audzēji un limfas proliferācijas traucējumi
Reports of various malignancies (including breast and lung carcinoma and lymphoma) have been received in the postmarketing period (see section 4.8).
Lietošanas laikā pēc preparāta reģistrācijas saņemti ziņojumi par dažādiem ļaundabīgiem audzējiem (tostarp krūts un plaušu karcinomu un limfomu) (skatīt apakšpunktu 4. 8).
In the controlled portions of clinical trials of TNF-antagonists, more cases of lymphoma have been observed among patients receiving a TNF-antagonist compared with control patients.
Klīnisko pētījumu ar TNF antagonistiem kontrolētajā daļā pacientiem, kuri saņēma TNF antagonistu, novēroja vairāk limfomas gadījumu nekā pacientiem kontroles grupā.
87 Haematologic reactions
Hematoloģiskas reakcijas
All patients and parents/ caregivers should be advised that if the patient develops signs and symptoms suggestive of blood dyscrasias or infections (e. g. persistent fever, sore throat, bruising, bleeding, paleness) whilst on Enbrel, they should seek immediate medical advice.
Visi pacienti un vecāki/ aizbildņi jābrīdina, ka, ja Enbrel terapijas laikā pacientam attīstās patoloģiskas asins sastāva pārmaiņas vai infekciju liecinošas pazīmes un simptomi (piemēram, pastāvīgs drudzis, iekaisis kakls, zilumu veidošanās, asiņošana, bālums), nekavējoties jāmeklē medicīniska palīdzība.
CNS disorders
CNS traucējumi
The use of Enbrel in combination with other systemic therapies or phototherapy for the treatment of psoriasis has not been studied.
81 Nav pētīta Enbrel lietošana psoriāzes ārstēšanai vienlaicīgi ar citām sistēmiskajām terapijām vai fototerapiju.
Wegener's granulomatosis
Wegener`s granulomatoze
A placebo-controlled trial, in which 89 adult patients were treated with Enbrel in addition to standard therapy (including cyclophosphamide or methotrexate, and glucocorticoids) for a median duration of 25 months, has not shown Enbrel to be an effective treatment for Wegener’ s granulomatosis.
Placebo kontrolētā pētījumā, kurā 89 pieaugušie pacienti tika ārstēti ar Enbrel papildus standarta terapijai (pielietojot ciklofosfamīdu, metotreksātu vai glikokortikoīdus), kopējā ārstēšanās laikā, kas ilga 25 mēnešus, netika pierādīta Enbrel efektivitāte ārstējot Wegener`s granulomatozi.
The incidence of non-cutaneous malignancies of various types was significantly higher in patients treated with Enbrel than in the control group.
Dažādi maligni veidojumi tika biežāk novēroti Enbrel terapijas grupā, salīdzinot ar kontroles grupu.
Enbrel is not recommended for the treatment of Wegener’ s granulomatosis.
Enbrel neiesaka lietot Wegener`s granulomatozes ārstēšanā.
88 4.5 Interaction with other medicinal products and other forms of interaction
4. 5 Mijiedarbība ar citām zālēm un citi mijiedarbības veidi
Non-interactions
Nav mijiedarbības
No clinically significant pharmacokinetic drug-drug interactions were observed in studies with digoxin or warfarin.
82 Pētījumos nav novērota klīniski būtiska farmakokinētiska zāļu – zāļu mijiedarbība ar digoksīnu vai varfarīnu.
Developmental toxicity studies performed in rats and rabbits have revealed no evidence of harm to the foetus or neonatal rat due to etanercept.
Ar žurkām un trušiem veiktos toksiskas ietekmes pētījumos uz attīstību nekonstatēja etanercepta nelabvēlīgu ietekmi uz augli vai žurku jaundzimušo.
Preclinical data about peri- and postnatal toxicity of etanercept and of effects of etanercept on fertility and general reproductive performance are not available.
Nav pieejami pirmsklīnisku pētījumu dati par etanercepta peri un postnatālu toksicitāti, ietekmi uz auglību un vairošanās spējām kopumā.
Thus, the use of Enbrel in pregnant women is not recommended, and women of child-bearing potential should be advised not to get pregnant during Enbrel therapy.
Tādēļ Enbrel lietošana grūtniecēm nav ieteicama, un sievietēm reproduktīvā vecumā jāiesaka izvairīties no grūtniecības Enbrel terapijas laikā.
89 4.7 Effects on ability to drive and use machines
4. 7 Ietekme uz spēju vadīt transportlīdzekļus un apkalpot mehānismus
Additionally, Enbrel has been studied in240 psoriatic arthritis patients who participated in 2 double-blind placebo- controlled studies and an open-label extension study.
Enbrel tika arī pētīts 240 pacientiem ar psoriātisko artrītu, divos dubultaklos, placebo kontrolētos pētījumos un atklātajos paplašinātajos pētījumos.
Enbrel has also been studied in 1,180 patients with plaque psoriasis for up to 6 months in 4 double-blind placebo-controlled studies.
Attiecīgi, Enbrel ir arī pētīts 4 dubultaklos placebo kontrolētos līdz pat 6 mēnešus ilgos pētījumos 1180 pacientiem ar psoriāzi.
In double-blind clinical trials comparing Enbrel to placebo, injection site reactions were the most frequent adverse events among Enbrel-treated patients.
Dubultaklos klīniskos pētījumos, salīdzinot Enbrel ar placebo, ar Enbrel ārstētiem pacientiem biežāk novērotās blakusparādības bija reakcijas injekciju vietā.
Among patients with rheumatoid arthritis treated in placebo-controlled trials, serious adverse events occurred at a frequency of 4% in 349 patients treated with Enbrel compared with 5% of 152 placebo-treated patients.
Ar placebo kontrolētos pētījumos ārstētiem reimatoīdā artrīta pacientiem nopietnu blakusparādību sastopamības biežums bija 4% no 349 ar Enbrel ārstētiem pacientiem, salīdzinot ar 5% no 152 placebo grupas pacientiem.
Within the organ system classes, adverse reactions are listed under headings of frequency (number of patients expected to experience the reaction), using the following categories: very common (> 1/ 10); common (> 1/ 100 ,< 1/10); uncommon (> 1/1000 ,< 1/100); rare (> 1/10,000, < 1/ 1000); very rare (< 1/10 ,000); not known (could not be accurately estimated through clinical studies).
83 Blakusparādības, sadalītas pa orgānu sistēmām atbilstoši sastopamības biežumam (pacientu skaits, kam varētu attīstīties reakcija): ļoti bieži (> 1/ 10); bieži (> 1/ 100, < 1/ 10); retāk (> 1/ 1000, < 1/ 100); reti (> 1/ 10 000, < 1/ 1000); ļoti reti (< 1/ 10 000); nav zināms (klīniskajos pētījumos nevar precīzi noteikt).
Skin and subcutaneous tissue disorders:
Ādas un zemādas audu bojājumi
Subacute cutaneous lupus erythematosus, discoid lupus erythematosus, lupus-like syndrome
Reti: subakūta ādas lupus erythematosus, diskoīda sarkanā vilkēde, sarkanai vilkēdei līdzīgs sindroms
General disorders and administration site conditions:
84 Vispārēji traucējumi un reakcijas ievadīšanas vietā
91 Additional information
Papildinformācija
Among rheumatoid arthritis, psoriatic arthritis, ankylosing spondylitis and plaque psoriasis patients in placebo-controlled, active-controlled, and open-label trials of Enbrel, serious adverse events reported included malignancies (see below), asthma, infections (see below), heart failure, myocardial infarction, myocardial ischaemia, chest pain, syncope, cerebral ischaemia, hypertension, hypotension, cholecystitis, pancreatitis, gastrointestinal haemorrhage, bursitis, confusion, depression, dyspnoea, abnormal healing, renal insufficiency, kidney calculus, deep vein thrombosis, pulmonary embolism, membranous glomerulonephropathy, polymyositis, thrombophlebitis, liver damage, leucopenia, paresis, paresthesia, vertigo, allergic alveolitis, angioedema, scleritis, bone fracture, lymphadenopathy, ulcerative colitis, intestinal obstruction, eosinophilia, haematuria, and sarcoidosis.
Reimatoīdā artrīta, psoriātiskā artrīta, ankilozējošā spondilīta un perēkļveida psoriāzes pacientiem placebo kontrolētos, aktīvi kontrolētos un atklātos Enbrel pētījumos novērotās nopietnās blakusparādības ir ļaundabīgi audzēji (sk. tālāk), astma, infekcijas (sk. tālāk), sirds mazspēja, miokarda infarkts, miokarda išēmija, sāpes krūtīs, ģībonis, apmulsums, cerebrāla išēmija, hipertensija, hipotensija, holecistīts, pankreatīts, gastrointestināla asiņošana, bursīts, depresija, dispnoja, patoloģiska dzīšana, nieru mazspēja, nierakmeņi, dziļo vēnu tromboze, plaušu embolija, membranoza glomerulonefropātija, polimiozīts, tromboflebīts, aknu bojājumi, leikopēnija, parēze, parestēzija, reibonis, alerģiskais alveolīts, angioneirotiska tūska, sklerīts, kaulu lūzumi, limfadenoma, čūlainais kolīts, zarnu nosprostošanās eozinofīlija, hematūrija un labdabīgā limfogranulomatoze.
There were a total of 15 lymphomas reported in 5,966 patients treated with Enbrel in rheumatoid arthritis, psoriatic arthritis, ankylosing spondylitis and psoriasis clinical trials.
No 5966 pacientiem, kas terapijā saņēma Enbrel, tika konstatētas 15 limfomas gadījumi psoriātiskā artrīta, ankilozējošā spondilīta un psoriāzes klīniskos pētījumos.
In controlled trials in patients with plaque psoriasis, approximately 14.5% of patients treated with Enbrel developed injection site reactions compared with 5.2% of placebo-treated patients during the first 12 weeks of treatment.
85 Kontrolētos pētījumos pacientiem ar psoriāzi reakcijas injekcijas vietā pirmo 12 ārstēšanas nedēļu laikā novēroja apmēram 14, 5% Enbrel terapijas pacientu, salīdzinot ar 5, 2% placebo grupā.
92 Serious infections
Nopietnas infekcijas
In postmarketing experience, approximately half of all of the case reports of opportunistic infections worldwide were invasive fungal infections.
Pēcreģistrācijas periodā apmēram puse no visiem ziņojumos minētajiem oportūnistisku infekciju gadījumiem visā pasaulē bija invazīvas sēnīšu infekcijas.
93 There have been rare reports of patients, including rheumatoid factor positive patients, who have developed other autoantibodies in conjunction with a lupus-like syndrome or rashes that are compatible with subacute cutaneous lupus or discoid lupus by clinical presentation and biopsy.
Reti saņemti ziņojumi par pacientiem, tostarp pacientiem ar pozitīvu reimatoīdo faktoru, kam attīstījušās citas autoantivielas vienlaikus ar subakūtai ādas sarkanai vilkēdei vai diskveida sarkanai vilkēdei raksturīgiem izsitumiem vai subakūtai ādas sarkanai vilkēdei līdzīgs sindroms pēc klīniskiem un biopsijas datiem.
Pancytopenia and aplastic anaemia
86 Pancitopēnija un aplastiska anēmija
In studies when adult patients received concurrent treatment with Enbrel plus anakinra, a higher rate of serious infections compared to Enbrel alone was observed and 2% of patients (3/ 139) developed neutropenia (absolute neutrophil count < 1000 / mm 3).
Pētījumos, kuros pieauguši pacienti vienlaicīgi saņēma Enbrel un anakinra, tika novērots lielāks nopietnu infekciju skaits, salīdzinot ar pacientiem, kas saņēma Enbrel, un 2% pacientu (3- 139) novēroja neitropēniju (absolūtais neitrofīlo leikocītu skaits < 1000 mm3).
In plaque psoriasis, infiltration by inflammatory cells including T-cells leads to increased TNF levels in psoriatic lesions compared with levels in uninvolved skin.
Paaugstināts TNF līmenis sinoviālajā šķidrumā un psoriātiskajā iekaisuma plankumā tika novērots arī pacientiem ar psoriātisku artrītu un serumā un sinoviālajos audos pacientiem ar ankilozējošo spondilītu. Perēkļveida psoriāzes gadījumā iekaisusuma šūnu, tostarp T šūnu, izraisa TNF līmeņa paaugstināšanos psoriātiskajā bojājumā, salīdzinot ar tā līmeni neskartajā ādas apvidū.
TNF and lymphotoxin are pro- inflammatory cytokines that bind to two distinct cell surface receptors: the 55-kilodalton (p55) and 75- kilodalton (p75) tumour necrosis factor receptors (TNFRs).
TNF un limfotoksīns ir iekaisumu izraisoši citokīni, kas saistās ar diviem dažādiem šūnas virsmas receptoriem – 55 kilodaltonu (p55) un 75 kilodaltonu (p75) tumornekrozes faktora receptoriem (TNFR).
TNF and lymphotoxin exist predominantly as homotrimers, with their biological activity dependent on cross-linking of cell surface TNFRs.
87 TNF un limfotoksīns pastāv galvenokārt homotrimēru veidā, un to bioloģiskā aktivitāte atkarīga no krusteniskas saistīšanās ar šūnas virsmas TNFR.
Much of the joint pathology in rheumatoid arthritis and ankylosing spondylitis and skin pathology in plaque psoriasis is mediated by pro-inflammatory molecules that are linked in a network controlled by TNF.
Daudzus no reimatoīdā artrīta un ankilozējošā spondilīta locītavu bojājumiem, un ādas bojājumus psoriāzes gadījumā izraisa iekaisuma mediatoru molekulas, kuras saistītas TNF kontrolētā sistēmā.
Clinical trials
Klīniskie pētījumi
This section presents data from four randomised controlled trials in adults with rheumatoid arthritis, one study in adults with psoriatic arthritis, one study in adults with ankylosing spondylitis, one study in paediatric patients with plaque psoriasis, and four studies in adults with plaque psoriasis.
Šajā sadaļā apkopoti dati no četriem randomizēti kontrolētiem reimatoīdā artrīta pētījumiem pieaugušajiem, viena psoriātiskā artrīta pētījuma pieaugušajiem, viena ankilozējošā spondilīta pētījuma pieaugušajiem, viena perēkļveida psoriāzes pētījuma bērniem un četriem psoriāzes pētījumiem pieaugušajiem.
The study evaluated 234 adult patients with active rheumatoid arthritis who had failed therapy with at least one but no more than four disease-modifying antirheumatic drugs (DMARDs).
Pētījumā piedalījās 234 pieauguši pacienti ar aktīvu reimatoīdo artrītu, kuriem ir bijusi neveiksmīga terapiju ar vismaz vienu (bet ne vairāk par četriem) slimību modificējošiem pretreimatisma līdzekļiem (SMPL).
ACR 20 and 50 responses were higher in patients treated with Enbrel at 3 and 6 months than in patients treated with placebo (ACR 20:
Uzlabošanos 20 un 50 (pēc ARK) biežāk novēroja pacientiem, kas lietoja Enbrel 3 un 6 mēnesī tika ārstēti ar Enbrel, salīdzinot ar placebo ārstētiem pacientiem (ARK 20:
A Health Assessment Questionnaire (HAQ), which included disability, vitality, mental health, general health status, and arthritis-associated health status subdomains, was administered every 3
Veselības vērtējuma aptauja (VVA), kas ietver darbnespēju, dzīvīgumu, psihisko veselību, vispārēju organisma veselību un artrīta radītas veselības stāvokļa pārmaiņas, tika veikta pētījuma laikā ik pēc 3 mēnešiem.
Continued durable responses have been seen for up to 48 months in open-label extension treatment trials when patients received Enbrel without interruption; longer-term experience is not available.
Atklātajos, pagarinātajos klīniskajos pētījumos, kur pacienti Enbrel terapiju saņēma bez pārtraukuma, līdz pat 48 mēnešiem tika novērota ilgstoša, nepārtraukta atbildes reakcija; nav pieejami ilgtermiņa pētījumu dati.
The efficacy of Enbrel was compared to methotrexate in a randomised, active-controlled study with blinded radiographic evaluations as a primary endpoint in 632 adult patients with active rheumatoid arthritis (< 3 years duration) who had never received treatment with methotrexate.
Enbrel efektivitāte tika salīdzināta ar metotreksātu nejaušinātā aktīvi kontrolētā pētījumā, veicot aklu rentgenogrāfisku izmeklēšanu pirmajā mērķpunktā 632 pieaugušiem pacientiem ar aktīvu reimatoīdo artrītu (slimības ilgums < 3 gadi), kam nekad nav veikta ārstēšana ar metotreksātu 10 mg vai 25 mg
Doses of 10 mg or 25 mg Enbrel were administered SC twice a week for up to 24 months.
88 Enbrel devu ievadīja zemādā divreiz nedēļā līdz 24 mēnešiem ilgi.
96 20 mg weekly, median dose 20 mg), and of the combination of Enbrel and methotrexate initiated concurrently were compared in 682 adult patients with active rheumatoid arthritis of 6 months to 20 years duration (median 5 years) who had a less than satisfactory response to at least 1 disease-modifying antirheumatic drug (DMARD) other than methotrexate.
Citā aktīvi kontrolētā, dubultaklā, randomizētā pētījumā 682 pieaugušiem pacientiem ar aktīvu reimatoīdo artrītu 6 mēnešus līdz 20 gadus (vidēji 5 gadus) tika salīdzināta klīniskā efektivitāte, drošība un rentgenoloģiska progresija RA pacientiem, kas tika ārstēti tikai ar Enbrel (25 mg divas reizes nedēļā), tikai ar metotreksātu (7, 5 līdz 20 mg nedēļā, vidējā deva 20 mg), un Enbrel un metotreksātu vienlaicīgi, un kuriem atbildes reakcija bija mazāka par statistisko pret vismaz vienu no slimību modificējošem pretreimatisma līdzekļiem (SMPL), izņemot metotreksātu.
Patients in the Enbrel in combination with methotrexate therapy group had significantly higher ACR 20, ACR 50, ACR 70 responses and improvement for DAS and HAQ scores at both 24 and 52 weeks than patients in either of the single therapy groups (results shown in table below).
Pacientiem kombinētās Enbrel un metotreksāta terapijas grupā bija būtiski lielāka atbildes reakcija pēc ARK 20, ARK 50, ARK 70 un uzlabošanās pēc DAS un VVA gan 24, gan 52 nedēļā, salīdzinot ar pacientiem no jebkuras monoterapijas grupas (rezultāti apkopoti tabulā zemāk).
97 RADIOGRAPHIC PROGRESSION:
90 RENTGENOGRAFISKĀ PROGRESIJA:
In an analysis in which all patients who dropped out of the study for any reason were considered to have progressed, the percentage of patients without progression (TSS change ≤ 0.5) at 24 months was higher in the Enbrel in combination with methotrexate group compared with the Enbrel alone and methotrexate alone groups (62%, 50%, and 36%, respectively; p < 0.05).
Veicot datu analīzi, kur visi pacienti, kuri no pētījuma izstājās jebkāda iemesla dēļ, tika klasificēti kā pacienti bez progresa, pacientu bez progresa skaits procentos (izmaiņas KSS ≤0, 05) bija lielāks Enbrel un metotreksāta kombinācijas grupā, salīdzinot ar tikai Enbrel un ar tikai metotreksāta grupu (attiecīgi 62%, 50% un 36%, p < 0, 05).
A single 50 mg/ ml injection of Enbrel was found to be bioequivalent to two simultaneous injections of 25 mg/ ml.
Tika pierādīts, ka Enbrel reizes devas injekcija pa 50 mg/ ml ir bioekvivalenta divām vienlaicīgi ievadītām injekcijām pa 25 mg/ ml.
(1) distal 98 interphalangeal (DIP) involvement; (2) polyarticular arthritis (absence of rheumatoid nodules and presence of psoriasis); (3) arthritis mutilans; (4) asymmetric psoriatic arthritis; or (5) spondylitis-like ankylosis.
(1) skartas distālās starpfalangu locītavas (DIP); (2) poliartikulārs artrīts (reimatoīdo mezglu trūkums un psoriāze); (3) arthritis multilans; (4) asimetriskais psoriātiskais artrīts; vai spondilītam līdzīgas ankilozes.
Patients also had plaque psoriasis with a qualifying target lesion  2 cm in diameter.
Pacientiem novēroja arī perēkļveida psoriāzes iekaisumu plankumus ar nelielām apaļām
RESPONSES OF PATIENTS WITH PSORIATIC ARTHRITIS IN PLACEBO-CONTROLLED TRIAL Percent of Patients
PSORIĀTISKA ARTRĪTA PACIENTU ATBILDES REAKCIJAS PLACEBO KONTROLĒTAJOS PĒTĪJUMOS
25 mg Enbrel SC twice weekly b: p  0.001, Enbrel vs. placebo c: p  0.01, Enbrel vs. placebo
25 mg Enbrel zem ādas divas reizes nedēļā b: p < 0, 001, Enbrel, salīdzinot ar placebo c: p < 0, 01, Enbrel, salīdzinot ar placebo
Enbrel was significantly better than placebo in all measures of disease activity (p  0.001), and responses were similar with and without concomitant methotrexate therapy.
Enbrel bija būtiski pārāks visos slimības aktivitātes mērījumos (p < 0, 001), salīdzinot ar placebo, un atbildes reakcija bija līdzīga gan ar, gan bez vienlaicīgas terapijas ar metotreksātu.
The disability index score was significantly improved at all timepoints in psoriatic arthritis patients treated with Enbrel, relative to placebo (p  0.001).
Visos laika punktos psoriātiska artrīta pacientu darbnespējas indekss bija būtiski labāks, ja viņi tika ārstēti ar Enbrel, attiecībā pret placebo (p < 0, 001).
47%, respectively, p ≤ .001).
Rezultātu analīzē, kurā visi pacienti, kam kaut kādu iemeslu dēļ konstatēja progresēšanu, tika izslēgti no pētījuma, pacientu bez progresēšanas (TSS izmaiņa ≤ 0, 5) procents 12 mēnešos bija augstāks Enbrel grupā salīdzinājumā ar placebo grupu (73%, salīdzinot ar 47%, attiecīgi p ≤ 0, 001).
MEAN (SE) ANNUALIZED CHANGE FROM BASELINE IN TOTAL SHARP SCORE
92 VIDĒJĀS (SK) GADA LAIKĀ APKOPOTĀS IZMAIŅAS NO IZEJAS PUNKTA KOPĒJĀ SHARP SKALĀ
-0.03 (0.09)a
SK = standarta kļūda. a. p = 0, 0001.
Enbrel treatment resulted in improvement in physical function during the double-blind period, and this benefit was maintained during the longer-term exposure of up to 2 years.
Ārstēšanas ar Enbrel rezultātā dubultaklā pētījuma laikā uzlabojās fiziskās funkcijas, un šis labvēlīgais rezultāts saglabājās ilgtermiņa pagarinātā pētījuma laikā līdz pat 2 gadiem.
There is insufficient evidence of the efficacy of Enbrel in patients with ankylosing spondylitis-like and arthritis mutilans psoriatic arthropathies due to the small number of patients studied.
Nav pietiekamu datu par Enbrel efektivitāti pacientiem ar ankilozējošam spondilītam līdzīgām un smagām, kropļojošām psoriātiskām artropātijām nelielā pētīto pacientu skaita dēļ.
100 RESPONSES OF PATIENTS WITH ANKYLOSING SPONDYLITIS IN A PLACEBO-CONTROLLED TRIAL Percent of Patients
PACIENTU
Responses were similar in patients who were or were not receiving concomitant therapies at baseline.
Atbildes reakcija bija līdzīga pacientiem, kuri vienlaicīgi saņēma papildusterapiju ar pacientiem, kuri tonesaņēma.
101 Study 1 was a Phase 2 study in patients with active but clinically stable plaque psoriasis involving  10% of the body surface area that were  18 years old.
1. pētījums bija 2. fāzes pētījums pacientiem ar aktīvu, bet klīniski stabilu perēkļveida psoriāzi, kas aptvēra ≥ 10% no ķermeņa virsmas laukuma, un kuru vecums bija ≥ 18 gadiem.