qanastek/EMEA-V3 huggingface dataset:
The Committee recommended that Zonegran be given marketing authorisation.
Komiteja ieteica izsniegt Zonegran reģistrācijas apliecību.
Other information about Zonegran:
Cita informācija par Zonegran.
The European Commission granted a marketing authorisation valid throughout the European Union for Zonegran to Eisai Limited on 10 March 2005.
Eiropas Komisija 2005. gada 10. martā izsniedza Zonegran reģistrācijas apliecību, kas derīga visā Eiropas Savienībā, uzņēmumam Eisai Limited.
The full EPAR for Zonegran can be found here.
Pilns Zonegran EPAR teksts ir atrodams šeit.
EU Number EU/ 1/ 04/ 307/ 001 EU/ 1/ 04/ 307/ 002 EU/ 1/ 04/ 307/ 003 EU/ 1/ 04/ 307/ 004 EU/ 1/ 04/ 307/ 005 EU/ 1/ 04/ 307/ 006 EU/ 1/ 04/ 307/ 007 EU/ 1/ 04/ 307/ 008 EU/ 1/ 04/ 307/ 009 EU/ 1/ 04/ 307/ 010 EU/ 1/ 04/ 307/ 011 EU/ 1/ 04/ 307/ 012 EU/ 1/ 04/ 307/ 013
EU Procedūras numurs EU/ 1/ 04/ 307/ 001 EU/ 1/ 04/ 307/ 002 EU/ 1/ 04/ 307/ 003 EU/ 1/ 04/ 307/ 004 EU/ 1/ 04/ 307/ 005 EU/ 1/ 04/ 307/ 006 EU/ 1/ 04/ 307/ 007 EU/ 1/ 04/ 307/ 008 EU/ 1/ 04/ 307/ 009 EU/ 1/ 04/ 307/ 010 EU/ 1/ 04/ 307/ 011 EU/ 1/ 04/ 307/ 012 EU/ 1/ 04/ 307/ 013
Invented name Zonegran Zonegran Zonegran Zonegran Zonegran Zonegran Zonegran Zonegran Zonegran Zonegran Zonegran Zonegran Zonegran
Piešķirtais nosaukums Zonegran Zonegran Zonegran Zonegran Zonegran Zonegran Zonegran Zonegran Zonegran Zonegran Zonegran Zonegran Zonegran
Strength 25 mg 25 mg 50 mg 100 mg 25 mg 100 mg 100 mg 100 mg 50 mg 50 mg 100 mg 50 mg 25 mg
Stiprums 25 mg 25 mg 50 mg 100 mg 25 mg 100 mg 100 mg 100 mg 50 mg 50 mg 100 mg 50 mg 25 mg
Pharmaceutical Form Capsule, hard Capsule, hard Capsule, hard Capsule, hard Capsule, hard Capsule, hard Capsule, hard Capsule, hard Capsule, hard Capsule, hard Capsule, hard Capsule, hard Capsule, hard
Farmaceitiskā forma Cietā kapsula Cietā kapsula Cietā kapsula Cietā kapsula Cietā kapsula Cietā kapsula Cietā kapsula Cietā kapsula Cietā kapsula Cietā kapsula Cietā kapsula Cietā kapsula Cietā kapsula
Packaging blister (PVC/ PCTFE/ Alu) blister (PVC/ PCTFE/ Alu) blister (PVC/ PCTFE/ Alu) blister (PVC/ PCTFE/ Alu) blister (PVC/ PCTFE/ Alu) blister (PVC/ PCTFE/ Alu) blister (PVC/ PCTFE/ Alu) blister (PVC/ PCTFE/ Alu) blister (PVC/ PCTFE/ Alu) blister (PVC/ PCTFE/ Alu) blister (PVC/ PCTFE/ Alu) blister (PVC/ PCTFE/ Alu) blister (PVC/ PCTFE/ Alu)
Lietošanas veids Iepakojuma veids Perorāli Blisters (PVC/ PCTFE/ Alu) Perorāli Blisters (PVC/ PCTFE/ Alu) Perorāli Blisters (PVC/ PCTFE/ Alu) Perorāli Blisters (PVC/ PCTFE/ Alu) Perorāli Blisters (PVC/ PCTFE/ Alu) Perorāli Blisters (PVC/ PCTFE/ Alu) Perorāli Blisters (PVC/ PCTFE/ Alu) Perorāli Blisters (PVC/ PCTFE/ Alu) Perorāli Blisters (PVC/ PCTFE/ Alu) Perorāli Blisters (PVC/ PCTFE/ Alu) Perorāli Blisters (PVC/ PCTFE/ Alu) Perorāli Blisters (PVC/ PCTFE/ Alu) Perorāli Blisters (PVC/ PCTFE/ Alu)
Package size 14 capsules 56 capsules 56 capsules 56 capsules 28 capsules 28 capsules 98 capsules 196 capsules 28 capsules 14 capsules 84 capsules 84 capsules 84 capsules
Iepakojuma izmērs 14 kapsulas 56 kapsulas 56 kapsulas 56 kapsulas 28 kapsulas 28 kapsulas 98 kapsulas 196 kapsulas 28 kapsulas 14 kapsulas 84 kapsulas 84 kapsulas 84 kapsulas
Zonegran 25 mg hard capsules.
Zonegran 25 mg cietās kapsulas.
Each Zonegran hard capsule contains 25 mg of zonisamide.
Katra Zonegran cietā kapsula satur 25 mg zonisamīda (zonisamide).
A white opaque body and a white opaque cap printed with a logo and “ ZONEGRAN 25” in black.
Balta necaurredzama kapsula ar baltu necaurredzamu vāciņu, kapsulā iespiests nosaukums “ ZONEGRAN 25 ” melnā krāsā.
Zonegran is indicated as adjunctive therapy in the treatment of adult patients with partial seizures, with or without secondary generalisation.
Zonegran ir indicēts kā papildus terapija to pieaugušo pacientu ārstēšanai, kuriem ir parciālas krampju lēkmes ar vai bez sekundāras ģeneralizācijas.
Zonegran hard capsules are for oral use.
Zonegran cietās kapsulas paredzētas iekšķīgai lietošanai.
Zonegran must be added to existing therapy and the dose should be titrated on the basis of clinical effect.
Zonegran jāpievieno esošajai terapijai un deva jāpielāgo, pamatojoties uz klīniskajiem efektiem.
Doses of 300 mg to 500 mg per day have been shown to be effective, though some patients, especially those not taking CYP3A4-inducing agents, may respond to lower doses.
Efektivitāte aprakstīta devām no 300 mg līdz 500 mg dienā, lai gan daži pacienti, kuri nelieto CYP3A4- inducējošus līdzekļus, var reaģēt uz mazākām devām.
The recommended initial daily dose is 50 mg in two divided doses.
Ieteicamā sākuma deva ir 50 mg dienā, dalīta divās devās.
After one week the dose may be increased to 100 mg daily and thereafter the dose may be increased at one weekly intervals, in increments of up to 100 mg.
Pēc vienas nedēļas devu var palielināt līdz 100 mg dienā, bet pēc tam devu var palielināt par 100 mg ik pēc nedēļas.
Use of two weekly intervals should be considered for patients with renal or hepatic impairment and patients not receiving CYP3A4-inducing agents (see Section 4.5).
Divu nedēļu intervālu var ieteikt pacientiem ar nieru vai aknu darbības traucējumiem un pacientiem, kuri nelieto CYP3A4- inducējošus līdzekļus (skatīt nodaļu 4. 5).
Zonegran can be administered once or twice daily after the titration phase.
Zonegran var lietot vienu vai divas reizes dienā, atbilstoši pielāgošanas fāzei.
Caution should be exercised at initiation of treatment in elderly patients as there is limited information on the use of Zonegran in these patients.
Vecāki pacienti ir jāārstē piesardzīgi, jo trūkst informācijas par Zonegran pielietojumu šiem pacientiem.
Prescribers should also take account of the safety profile of Zonegran (see Section 4.8).
Izrakstot zāles, jāņem vērā Zonegran nevēlamās blakusparādības (skatīt apakšpunktu 4. 8).
The safety and effectiveness in children and adolescents under 18 years have not been established.
Drošība un efektivitāte bērniem un pusaudžiem līdz 18 gadiem nav zināma.
Therefore use in these patients is not recommended.
Tāpēc zāļu lietošana šiem pacientiem nav ieteicama.
2 Patients with renal impairment
2 Pacienti ar nieru funkciju traucējumiem
Caution must be exercised in treating patients with renal impairment, as there is limited information on use in such patients and a slower titration of Zonegran might be required.
Ārstējot pacientus ar nieru funkciju traucējumiem, ir jāievēro piesardzība, jo trūkst informācijas par zāļu lietošanu šādiem pacientiem, un var būt nepieciešama lēnāka Zonegran pielāgošanas shēma.
Since zonisamide and its metabolites are excreted renally, it should be discontinued in patients who develop acute renal failure or where a clinically significant sustained increase in serum creatinine is observed.
Tā kā Zonisamīds un tā metabolīti izdalās caur nierēm, tā lietošana jāpārtrauc pacientiem, kuriem attīstās akūta nieru mazspēja vai gadījumā, ja novēro klīniski nozīmīgu ilgstošu seruma kreatinīna līmeņa palielināšanos.
In subjects with renal impairment, renal clearance of single doses of zonisamide was positively correlated with creatinine clearance.
Indivīdiem ar nieru darbības traucējumiem nieru klīrenss vienai devai zonisamīda pozitīvi korelēja ar kreatinīna klīrensu.
The plasma AUC of zonisamide was increased by 35% in subjects with creatinine clearance < 20 ml/ min.
Zonisamīda plazmas AUC indivīdiem ar kreatinīna klīrensu < 20 ml/ min. bija palielināta par 35%.
Patients with hepatic impairment
Pacienti ar aknu funkciju traucējumiem
Use in patients with hepatic impairment has not been studied.
Lietošana pacientiem ar aknu funkciju traucējumiem nav pētīta.
Therefore use in patients with severe hepatic impairment is not recommended.
Tāpēc lietošana pacientiem ar nopietniem aknu funkciju traucējumiem nav ieteicama.
Caution must be exercised in treating patients with mild to moderate hepatic impairment, and a slower titration of Zonegran may be required.
Ārstējot pacientus ar nelieliem līdz mēreniem aknu funkciju traucējumiem, ir jāievēro piesardzība, un var būt nepieciešams ilgāks pielāgošanās laiks Zonegran preparātam.
Effect of food
Lietošana kopā ar pārtiku
Zonegran may be taken with or without food (see Section 5.2).
Zonegran var lietot ēšanas reizēs vai neatkarīgi no tām (skatīt apakšpunktu 5. 2).
Withdrawal of Zonegran
Atradināšanās no Zonegran
When Zonegran treatment is to be discontinued, it should be withdrawn gradually.
Ja ārstēšana ar Zonegran ir jāpārtrauc, tas jādara pakāpeniski.
In clinical studies, dose reductions of 100 mg at weekly intervals have been used with concurrent adjustment of other antiepileptic drug doses.
Klīniskos pētījumos deva tika samazināta pa 100 mg ar vienas nedēļas intervālu, vienlaicīgi veicot cita pretepilepsijas līdzekļa devas korekciju.
Hypersensitivity to zonisamide, to any of the excipients or to sulphonamides.
Paaugstināta jutība pret zonisamīdu, jebkuru no palīgvielām vai pret sulfanilamīdiem.
Serious rashes occur in association with Zonegran therapy, including cases of Stevens-Johnson syndrome.
Smagus izsitumus novēro gadījumos, kuri saistīti ar Zonegran terapiju, tajā skaitā atsevišķi Stīvensa- Džonsona sindroma gadījumi.
Consideration must be given to discontinuing Zonegran in patients who develop an otherwise unexplained rash.
Ir jāapsver Zonegran lietošanas pārtraukšana pacientiem, kuriem parādās citādi neizskaidrojami izsitumi.
All patients who develop a rash while taking Zonegran must be closely supervised, with additional levels of caution applied to those patients receiving concomitant antiepileptic agents that may independently induce skin rashes.
Visi pacienti, kam izsitumi radušies Zonegran lietošanas laikā, ir rūpīgi jānovēro, īpašu uzmanību pievēršot tiem pacientiem, kuri līdztekus saņem pretepilepsijas līdzekļus, kas neatkarīgi var izraisīt izsitumus.
In accordance with current clinical practice, discontinuation of Zonegran in patients with epilepsy must be accomplished by gradual dose reduction, to reduce the possibility of seizures on withdrawal.
Saskaņā ar pašreizējo klīnisko praksi, Zonegran lietošanas pārtraukšana pacientiem ar epilepsiju jāveic pakāpeniski samazinot devu, lai samazinātu krampju lēkmju iespēju pārtraukšanas dēļ.
There are insufficient data for the withdrawal of concomitant antiepileptic medications once seizure control with Zonegran has been achieved in the add-on situation, in order to reach monotherapy with Zonegran.
Nav pietiekami daudz datu par līdztekus lietotu pretepilepsijas zāļu lietošanas pārtraukšanu, lai sasniegtu monoterapiju ar Zonegran, jo krampju kontrole ar Zonegran tika panākta terapijas papildinājuma situācijā.
Therefore withdrawal of concomitant anti-epileptic agents must be undertaken with caution.
Tādēļ līdztekus lietoto pretepilepsijas aģentu atcelšana jāuzsāk piesardzīgi.
Zonegran is a benzisoxazole derivative, which contains a sulphonamide group.
Zonegran ir benzisoksazola atvasinājums, kurš satur sulfanilamīda grupu.
Serious immune based adverse reactions that are associated with medicinal products containing a sulphonamide group include rash, allergic reaction and major haematological disturbances including aplastic anaemia, which very rarely can be fatal.
Var būt nopietnas, uz imunitāti balstītas blakusparādības, kas saistītas ar medicīnisku preparātu, kuri satur sulfanilamīda grupu, lietošanu; ieskaitot izsitumus, alerģiskas reakcijas un nozīmīgus hematoloģiskus traucējumus, arī aplastisko anēmiju, kas ļoti reti var beigties letāli.
Cases of agranulocytosis, thrombocytopenia, leukopenia, aplastic anaemia, pancytopenia and leucocytosis have been reported.
Ir ziņots par agranulocitozes, trombocitopēnijas, leikopēnijas, aplastiskās anēmijas, pancitopēnijas un leikocitozes gadījumiem.
There is inadequate information to assess the relationship, if any, between dose and duration of treatment and these events.
Nav atbilstošas informācijas, lai izvērtētu, vai ir kāda devas un ārstēšanas ilguma saistība ar šiem gadījumiem.
3 Kidney stones have occurred in patients treated with Zonegran.
3 Pacientiem, kuri ārstēti ar Zonegran, ir novērota nierakmeņu rašanās.
Zonegran should be used with caution in patients who have risk factors for nephrolithiasis, including prior stone formation, a family history of nephrolithiasis and hypercalcuria.
Pacientiem ar nefrolitiāzes riska faktoriem Zonegran jālieto piesardzīgi, ņemot vērā iepriekšēju akmeņu veidošanos un ģimenes vēsturi par nefrolitiāzi un hiperkalciūriju.
Such patients may be at increased risk for renal stone formation and associated signs and symptoms such as renal colic, renal pain or flank pain.
Šiem pacientiem var būt palielināts nierakmeņu veidošanās risks, un ar to saistītās pazīmes un simptomi, tādi kā nieru kolikas, nieru sāpes vai sāpes sānos.
In addition, patients taking other medications associated with nephrolithiasis may be at increased risk.
Pacientiem, kas lieto citus medikamentus, ar kuriem ir saistīta nefrolitiāze, var būt paaugstināts risks.
Increasing fluid intake and urine output may help reduce the risk of stone formation, particularly in those with predisposing risk factors.
Palielināta šķidruma lietošana un urīna producēšana var palīdzēt samazināt nierakmeņu veidošanās risku, it īpaši tiem, kuriem ir predispozīcijas riska faktori.
Zonegran should be used with caution in patients being treated concomitantly with carbonic anhydrase inhibitors such as topiramate, as there are insufficient data to rule out a pharmacodynamic interaction (see Section 4.5).
Zonegran ir jālieto piesardzīgi tiem pacientiem, kuri līdztekus tiek ārstēti ar karboanhidrāzes inhibitoriem, tādiem kā topiramāts, jo nav pietiekamu datu par farmakodinamisko mijiedarbību (skatīt apakšpunktu 4. 5).
Cases of decreased sweating and elevated body temperature have been reported mainly in paediatric patients.
Samazinātas svīšanas un paaugstinātas ķermeņa temperatūras gadījumi tika novēroti pārsvarā pediatrijas pacientiem.
Heat stroke requiring hospital treatment was diagnosed in some cases.
Dažos gadījumos diagnosticēts karstuma dūriens, kuras rezultātā bija nepieciešama ārstēšana slimnīcā.
Most reports occurred during periods of warm weather.
Lielākā daļa ziņojumu tika saņemti siltu laika apstākļu laikā.
Patients or their carers must be warned to take care to maintain hydration and avoid exposure to excessive temperatures.
Pacientiem vai to aprūpētājiem jābūt brīdinātiem, ka jārūpējas par nepieciešamā šķidruma daudzuma uzturēšanu un jāizvairās no pārmērīgi augstas temperatūras.
Caution should be used when Zonegran is prescribed with other medicinal products that predispose patients to heat related disorders; these include carbonic anhydrase inhibitors and medicinal products with anticholinergic activity.
Piesardzība ir jāievēro, ja Zonegran tiek izrakstīts kopā ar medicīniskiem preparātiem, kuri predisponē pacientus ar siltumu saistītiem traucējumiem; tās ietver karboanhidrāzes inhibitorus un medicīniskos preparātus ar antiholinerģisko aktivitāti.
In patients taking Zonegran who develop the clinical signs and symptoms of pancreatitis, it is recommended that pancreatic lipase and amylase levels are monitored.
Pacientiem, kuri lieto Zonegran, un kuriem attīstās pankreatīta klīniskās pazīmes un simptomi, ieteicams kontrolēt aizkuņģa dziedzera lipāzes un amilāzes līmeņus.
If pancreatitis is evident, in the absence of another obvious cause, it is recommended that discontinuation of Zonegran be considered and appropriate treatment initiated.
Ja nepārprotami ir pankreatīts, citu skaidru iemeslu trūkuma gadījumā, ieteicams apsvērt Zonegran lietošanas pārtraukšanu un adekvātas terapijas uzsākšanu.
In patients taking Zonegran, in whom severe muscle pain and/ or weakness develop either in the presence or absence of a fever, it is recommended that markers of muscle damage be assessed, including serum creatine phosphokinase and aldolase levels.
Pacientiem, kuri lieto Zonegran, un kuriem parādās stipras muskuļu sāpes un/ vai vājums ar drudzi vai bez tā, ieteicams noteikt muskuļu bojājuma marķierus, ieskaitot seruma kreatinīna fosfokināzes un aldolāzes līmeņus.
If elevated, in the absence of another obvious cause such as trauma or grand mal seizures, it is recommended that Zonegran discontinuation be considered and appropriate treatment initiated.
Ja tie ir palielināti, un tam nav cita noteikta iemesla, tāda kā trauma vai grand mal krampji, ieteicams apsvērt Zonegran lietošanas pārtraukšanu un adekvātas terapijas uzsākšanu.
Women of child-bearing potential must use adequate contraception during treatment with Zonegran and for one month after discontinuation (see section 4.6).
Sievietēm reproduktīvā vecumā, ārstēšanas laikā un vienu mēnesi pēc tās pārtraukšanas, jālieto adekvāta kontracepcija (skatīt apakšpunktu 4. 6).
Physicians treating patients with Zonegran should try to ensure that appropriate contraception is used, and should use clinical judgement when assessing whether OCs, or the doses of the OC components, are adequate based on the individual patient’ s clinical situation.
Ārstiem, kuri pacientes ārstē ar Zonegran, jāpārliecinās par to, ka tiek lietota adekvāta kontracepcija un, pamatojoties uz katras pacientes klīnisko situāciju, ar klīniskā sprieduma palīdzību jāizvērtē, vai orālo kontracepcijas līdzekļu vai šo līdzekļu komponentu devas ir adekvātas.
Zonegran 100 mg hard capsules contain a yellow colour called sunset yellow FCF (E110), which may cause allergic reactions.
Zonegran 100 mg cietās kapsulas satur dzelteno krāsvielu ar nosaukumu saulrieta dzeltenā FCF (E110), kura var izraisīt alerģiskas reakcijas.
Therefore these patients should be treated with caution.
Ir ierobežots daudzums klīnisko pētījumu datu par pacientiem, kuru svars mazāks par 40 kg, tādēļ šādi pacienti ārstējami piesardzīgi.
Zonegran may cause weight loss.
Zonegran var izraisīt svara zudumu.
A dietary supplement or increased food intake may be considered if the patient is losing weight or is underweight whilst on this medication.
Ja medikamenta lietošanas laikā pacients zaudē svaru vai viņam ir pārmērīgi mazs svars, ieteicams apsvērt diētas papildināšanu vai ēdiena daudzuma palielināšanu.
If substantial undesirable weight loss occurs, discontinuation of Zonegran should be considered.
Būtiska, nevēlama svara zuduma gadījumā jāapsver Zonegran lietošanas pārtraukšana.
Effect of Zonegran on cytochrome P450 enzymes
Zonegran efekts uz citohroma P450 enzīmiem
In vitro studies using human liver microsomes show no or little (< 25%) inhibition of cytochrome P450 isozymes 1A2, 2A6, 2B6, 2C8, 2C9, 2C19, 2D6, 2E1 or 3A4 at zonisamide levels approximately two- fold or greater than clinically relevant unbound serum concentrations.
Pētījumi in vitro, izmantojot cilvēka aknu mikrosomas, neuzrādīja vai uzrādīja nelielu (< 25%) citohroma P450 izoenzīmu 1A2, 2A6, 2B6, 2C8, 2C9, 2C19, 2D6, 2E1 vai 3A4 inhibīciju pie aptuveni divkāršas vai lielākas zonisamīda koncentrācijas, nekā pie klīniski nozīmīgas nesaistītās vielas koncentrācijas serumā.
Therefore Zonegran is not expected to affect the pharmacokinetics of other medicinal products via cytochrome P450-mediated mechanisms, as demonstrated for carbamazepine, phenytoin, ethinylestradiol and desipramine in vivo.
Tāpēc nav gaidāma Zonegran ietekme uz citu zāļu farmakokinētiku ar citohroma P450 mehānismu starpniecību, kā tika parādīts karbamazepīnam, fenitoīnam, etinilestradiolam un dezipramīnam in vivo.
4 Potential for Zonegran to affect other medicinal products
Zonegran iespējas ietekmēt citas zāles.
Anti-epileptic drugs In epileptic patients, steady-state dosing with Zonegran resulted in no clinically relevant pharmacokinetic effects on carbamazepine, lamotrigine, phenytoin, or sodium valproate.
Pretepilepsijas līdzekļi Epilepsijas pacientiem Zonegran stabilas dozēšanas rezultātā nebija klīniski nozīmīgu farmakokinētikas efektu uz karbamazepīnu, lamotrigīnu, fenitoīnu vai nātrija valproātu.
Oral contraceptives In clinical studies in healthy subjects, steady-state dosing with Zonegran did not affect serum concentrations of ethinylestradiol or norethisterone in a combined oral contraceptive.
Orālās kontracepcijas līdzekļi Klīniskos pētījumos veseliem cilvēkiem Zonegran stabila dozēšana neietekmēja kombinēta orālās kontracepcijas līdzekļa etinilestradiola vai noretisterona koncentrāciju serumā.
Carbonic anhydrase inhibitors There are insufficient data to rule out possible pharmacodynamic interactions with carbonic anhydrase inhibitors such as topiramate.
Karboanhidrāzes inhibitori Trūkst pietiekamas informācijas, kas ļautu izslēgt iespējamu farmakodinamisku mijiedarbību ar karboanhidrāzes inhibitoriem, tādiem kā topiramāts.
P-gp substrate An in vitro study shows that zonisamide is a weak inhibitor of P-gp (MDR1) with an IC50 of 267 µmol/ L and there is the theoretical potential for zonisamide to affect the pharmacokinetics of drugs which are P-gp substrates.
P- gp substrāts In vitro pētījums rāda, ka zonisamīds ir vājš P- gp (MDR1) inhibitors ar IC50 uz 267 µmol/ l, un ka teorētiski zonisamīds var ietekmēt to zāļu farmakokinētiku, kuras ir P- gp substrāti.
Caution is advised when starting or stopping zonisamide treatment or changing the zonisamide dose in patients who are also receiving drugs which are P-gp substrates (e. g. digoxin, quinidine).
Ieteicama piesardzība, sākot vai beidzot ārstēšanu ar zonisamīdu, vai mainot zonisamīda devu pacientiem, kuri jau saņem zāles, kas ir P- gp substrāti (piemēram, digoksīns, hinidīns).
Potential medicinal product interactions affecting Zonegran
Iespējamā zāļu mijiedarbība, kas ietekmē Zonegran.
In clinical studies co-administration of lamotrigine had no apparent effect on zonisamide pharmacokinetics.
Klīniskos pētījumos lamotrigīna lietošana neuzrādīja redzamu efektu attiecībā uz zonisamīda farmakokinētiku.
The combination of Zonegran with other medicinal products that may lead to urolithiasis may enhance the risk of developing kidney stones; therefore the concomitant administration of such medicinal products should be avoided.
Zonegran kombinācija ar citiem medicīniskiem preparātiem, kas var izraisīt urolitiāzi, var palielināt nierakmeņu veidošanās risku, tāpēc jāizvairās no šādu medicīnisku preparātu vienlaicīgas lietošanas.
Zonisamide is metabolised partly by CYP3A4 (reductive cleavage), and also by N-acetyl-transferases and conjugation with glucuronic acid; therefore, substances that can induce or inhibit these enzymes may affect the pharmacokinetics of zonisamide:
Zonisamīds tiek metabolizēts daļēji ar CYP3A4 (reducējoša šķelšana), kā arī ar N- acetil- transferāzēm un konjugāciju ar glikuronskābi; tāpēc vielas, kuras spēj inducēt vai kavēt šos enzīmus, var ietekmēt zonisamīda farmakokinētiku:
- Enzyme Induction:
- Enzīma indukcija: zonisamīda iedarbība ir vājāka epilepsijas pacientiem, kuri saņem CYP3A4
Exposure to zonisamide is lower in epileptic patients receiving
inducējošus līdzekļus, tādus kā fenitoīns, karbamazepīns un fenobarbitāls.
CYP3A4-inducing agents such as phenytoin, carbamazepine, and phenobarbitone.
Maz ticams, ka šiem efektiem būs klīniska nozīme pēc Zonegran pievienošanas esošai terapijai.
These effects are unlikely to be of clinical significance when Zonegran is added to existing therapy; however, changes in zonisamide concentrations may occur if concomitant CYP3A4-inducing anti-epileptic or other medicinal products are withdrawn, dose adjusted or introduced, an adjustment of the Zonegran dose may be required.
Tomēr zonisamīda koncentrācijas izmaiņas var notikt, ja pārtrauc, pielāgo devu vai uzsāk līdztekus lietot CYP3A4 inducējošu pretepilepsijas, vai kādu citu preparātu, kā rezultātā var būt nepieciešama Zonegran devas koriģēšana.
Rifampicin is a potent CYP3A4 inducer.
Rifampicīns ir spēcīgs CYP3A4 inducētājs.
If co-administration is necessary, the patient should be closely monitored and the dose of Zonegran and other CYP3A4 substrates adjusted as needed.
Ja vienlaicīga lietošana ir nepieciešama, pacientu rūpīgāk jānovēro, bet Zonegran un citu CYP3A4 substrātu devas atbilstoši jākoriģē.
Based upon clinical data, known specific and non-specific CYP3A4
- CYP3A4 inhibīcija: pamatojoties uz klīniskiem datiem, zināmiem specifiskiem un
inhibitors appear to have no clinically relevant effect on zonisamide pharmacokinetic exposure parameters.
nespecifiskiem CYP3A4 inhibitoriem, šķiet, nav klīniski nozīmīga efekta uz zonisamīda farmakokinētikas parametriem.
Steady-state dosing of either ketoconazole (400 mg/ day) or cimetidine (1200 mg/ day) had no clinically relevant effects on the single-dose pharmacokinetics of zonisamide given to healthy subjects.
Ne ketokonazola (400 mg/ dienā), ne cimetidīna (1200 mg/ dienā) vienmērīgām devām nebija klīniski nozīmīgu efektu, attiecībā uz zonisamīda vienreizējas devas farmakokinētiku, lietojot veseliem cilvēkiem.
Therefore, modification of Zonegran dosing should not be necessary when co-administered with known CYP3A4 inhibitors.
Tāpēc Zonegran devu modifikācija nav nepieciešama, lietojot to kopā ar zināmiem CYP3A4 inhibitoriem.
Zonegran must not be used during pregnancy unless clearly necessary, in the opinion of the physician, and only if the potential benefit is considered to justify the risk to the foetus.
Zonegran grūtniecības laikā nedrīkst lietot, ja vien pēc ārsta viedokļa tam nav absolūta nepieciešamība un ja netiek uzskatīts, ka potenciālais ieguvums attaisno bīstamību auglim.
The need for anti- epileptic treatment should be reviewed in patients planning to become pregnant.
Nepieciešamība lietot pretepilepsijas līdzekļus jāizskata attiecībā uz pacientēm, kuras plāno grūtniecību.
If Zonegran is prescribed, careful monitoring is recommended.
Ja tiek izrakstīts Zonegran, ieteicams rūpīgs monitorings.
Specialist advice should be given to women who are likely to become pregnant in order to consider the optimal treatment during pregnancy.
Sievietei ir jāsaņem speciālista padoms pirms grūtniecības plānošanas, lai apsvērtu optimālo ārstēšanu grūtniecības laikā.
5 advice regarding possible effects of Zonegran on the foetus and the risk should be discussed with the patient in relation to the benefits before starting treatment.
Sievietēm reproduktīvā vecumā jāuzklausa speciālista viedoklis par iespējamo Zonegran ietekmi uz augli, kā arī pirms ārstēšanas jāizvērtē riska un ieguvuma attiecība.
The risk of birth defect is increased by factor 2 to 3 in the offspring of mothers treated with an antiepileptic medication.
Iedzimto defektu risks 2 līdz 3 reizes palielinās bērniem, kuru mātes saņēmušas pretepilepsijas līdzekļus.
The most frequently reported are cleft lip, cardiovascular malformations and neural tube defect.
Visbiežāk ziņots par lūpas šķeltni, kardiovaskulāriem defektiem un nervu caurulītes defektiem.
Multiple antiepileptic drug therapy may be associated with a higher risk of congenital malformations than monotherapy.
Vienlaicīga vairāku pretepilepsijas līdzekļu terapija var būt saistīta ar paaugstinātu iedzimtu defektu risku nekā monoterapija.
Women of childbearing potential must use adequate contraception during treatment with Zonegran, and for one month after discontinuation.
Sievietēm reproduktīvā vecumā Zonegran lietošanas laikā un vienu mēnesi pēc tā lietošanas pārtraukšanas jālieto atbilstoša kontracepcijas metode.
There are no adequate data from the use of Zonegran in pregnant women.
Nav pietiekamu datu par Zonegran lietošanu grūtniecēm.
Studies in animals have shown reproductive toxicity (see Section 5.3).
Pētījumi ar dzīvniekiem ir pierādījuši reproduktīvo toksicitāti (skatīt apakšpunktu 5. 3).
No sudden discontinuation of anti-epileptic therapy should be undertaken as this may lead to breakthrough seizures, which could have serious consequences for both mother and child.
Pretepilepsijas līdzekļu lietošanu nedrīkst pārtraukt pēkšņi, jo tas var izraisīt krampju lēkmju saasināšanos, kas var nopietni kaitēt mātei un auglim.
Zonisamide is excreted in human milk; the concentration in breast milk is similar to maternal plasma.
Zonisamīds izdalās mātes pienā; koncentrācija krūts pienā ir līdzīga koncentrācijai mātes plazmā.
A decision must be made whether to discontinue breast-feeding or to discontinue/ abstain from Zonegran therapy.
Ir jāpieņem lēmums – vai nu turpināt bērna barošanu ar krūti, vai pārtraukt/ atturēties no Zonegran lietošanas.
Due to the long retention time of zonisamide in the body, breast-feeding must not be resumed until one month after Zonegran therapy is completed.
Sakarā ar zonisamīda ilgo saglabāšanās laiku organismā, bērna barošanu ar krūti drīkst atsākt vienu mēnesi pēc Zonegran terapijas pārtraukšanas.
Some patients may experience drowsiness or difficulty with concentration, particularly early in treatment or after a dose increase.
Daži pacienti var izjust miegainību vai koncentrēšanās grūtības, īpaši ārstēšanās sākumā vai pēc devas palielināšanas.
Patients must be advised to exercise caution during activities requiring a high degree of alertness, e. g., driving or operating machinery.
Pacientiem jāiesaka ievērot piesardzību, tādu aktivitāšu laikā, kurās nepieciešama augstas pakāpes modrība, piemēram, vadot transportlīdzekļus vai apkalpojot mehānismus.
Zonegran has been administered to over 1,200 patients in clinical studies, more than 400 of whom received Zonegran for at least 1 year.
Klīnisko pētījumu laikā Zonegran lietoja vairāk nekā 1200 pacientu, vairāk nekā 400 no tiem Zonegran saņēma vismaz 1 gadu.
In addition there has been extensive post-marketing experience with zonisamide in Japan since 1989 and in the USA since 2000.
Turklāt, ir iegūta plaša pēc realizācijas pieredze zonisamīda lietošanā Japānā kopš 1989. gada un ASV kopš 2000. gada.
It should be noted that Zonegran is a benzisoxazole derivative, which contains a sulphonamide group.
Zonegran ir benzisoksazola atvasinājums, kurš satur sulfanilamīda grupu.
Serious immune based adverse reactions that are associated with medicinal products containing a sulphonamide group include rash, allergic reaction and major haematological disturbances including aplastic anaemia, which very rarely can be fatal (see Section 4.4).
Var būt nopietnas, uz imunitāti balstītas blakusparādības, kas saistītas ar medicīnisku preparātu, kuri satur sulfanilamīda grupu, lietošanu; ieskaitot izsitumus, alerģiskas reakcijas un nozīmīgus hematoloģiskus traucējumus, arī aplastisko anēmiju, kas ļoti reti var beigties letāli (skat. apakšpunktu 4. 4).
The most common adverse reactions in controlled adjunctive-therapy studies were somnolence, dizziness and anorexia.
Visbiežākās blakusparādības kontrolētajos papildus terapijas pētījumos bija miegainība, reibonis un anoreksija.
Adverse reactions associated with Zonegran obtained from clinical studies and post-marketing surveillance are tabulated below.
Ar Zonegran saistītās blakusparādības, kas iegūtas klīniskajos pētījumos un pēc realizācijas novērošanā, ir apkopotas turpmāk redzamajās tabulās.
The frequencies are arranged according to the following scheme:
To biežums ir klasificēts atbilstoši sekojošajai shēmai:
very common common uncommon rare very rare
Ļoti bieži Bieži Retāk Reti Ļoti reti
≥ 1/ 10 ≥ 1/ 100 < 1/ 10 ≥ 1/ 1,000 < 1/ 100 ≥ 1/ 10,000 < 1/ 1,000 < 1/ 10,000 including isolated reports
≥ 1/ 10 ≥ 1/ 100 < 1/ 10 ≥ 1/ 1000 < 1/ 100 ≥ 1/ 10 000 < 1/ 1 000 < 1/ 10 000 ieskaitot atsevišķus gadījumus
6 System Organ Class (MedDRA terminology)
6
Uncommon
Retāk Pneimonija Urīnceļu iekaisums
Blood and lymphatic system disorders
Asins un limfātiskās sistēmas traucējumi Imūnās sistēmas traucējumi
Ecchymosis
Ekhimoze Hipersensitivitāte
Agranulocytosis Aplastic anaemia Leucocytosis Leucopoenia Lymphadenopathy Pancytopenia, Thrombocytopenia
Agranulocitoze Aplastiska anēmija Leikocitoze Leikopēnija Limfadenopātija Pancitopēnija Trombocitopēnija
Immune system disorders
Metabolisma un barošanās traucējumi
Hypersensitivity
Hipokaliēmija
Metabolism and nutrition disorders
Metabola acidoze
Anorexia
Psihiskie
Hypokalaemia
Satraukums
Metabolic acidosis
Afekta labilitāte
Psychiatric Disorders
Halucinācijas
Agitation Irritability Confusional state Depression
traucējumi
Affect lability Anxiety Insomnia Psychotic disorder
Aizkaitināmī -
Anger Aggression Suicidal ideation Suicide attempt
Nemiers
Hallucination
Agresija
Nervous system disorders Eye disorders Respiratory, thoracic and mediastinal disorders
ba Apjukuma stāvoklis Depresija
Ataxia Dizziness Memory impairment Somnolence Diplopia
Bezmiegs Psihiski traucējumi
Bradyphrenia Disturbance in attention Nystagmus Paraesthesia Speech disorder Tremor
Suicīdas domas Pašnāvības mēģinājums
Amnesia Coma Grand mal seizure Myasthenic syndrome Neuroleptic malignant syndrome Status epilepticus Dyspnoea Pneumonia aspiration Respiratory disorder
Ataksija
Gastrointestinal disorders
Bradifrēnija
Vomiting
Konvulsijas
Pancreatitis
Amnēzija
Hepatobiliary disorders
traucējumi
Cholecystitis Cholelithiasis
Reibonis
Hepatocellular damage
Uzmanības
Skin and subcutaneous tissue disorders
Acu slimības Respiratorās, krūšu kurvja un videnes slimības
Rash
traucējumi Nistagms Parestēzija Runas traucējumi Trīce
Anhidrosis Erythema multiforme Pruritis Stevens-Johnson syndrome
Grand mal krampji Miastēnijas sindroms Neiroleptiķu ļaundabīgs sindroms Status epilepticus Elpas trūkums Aspirācijas pneimonija Elpošanas traucējumi
Musculoskeletal and connective tissue disorders
Kuņģa- zarnu trakta traucējumi
Rhabdomyolysis
Pankreatīts
Renal and urinary disorders General disorders and administration site conditions
Aknu un/ vai žultsceļu traucējumi
Nephrolithiasis Fatigue Influenza-like illness Pyrexia
Ādas un zemādas audu bojājumi Skeleta - muskuļu un saistaudu sistēmas bojājumi
Calculus urinary
Izsitumi
Hydronephrosis Renal failure Urine abnormality
Anhidroze Multiforma eritēma Nieze Stīvensa- Džonsona sindroms Rabdomiolīze
Investigations
Urīnceļu akmeņi
Decreased bicarbonate
Izmeklējumi
Weight decreased
Pazemināts
Blood creatine phosphokinase increased Blood creatinine increased Blood urea increased Liver function tests abnormal
Traumas, saindēšanās un komplikācijas pēc manipulācijām
Injury, poisoning and procedural complications
bikarbonāta līmenis
Heat stroke
samazināšanās
In addition there have been isolated cases of Sudden Unexplained Death in Epilepsy Patients (SUDEP) receiving Zonegran.
Turklāt, notikuši atsevišķi neizskaidrojami epilepsijas pacientu pēkšņas nāves gadījumi (SUDEP), lietojot Zonegran.
Additional information on special populations:
Papildu informācija īpašām grupām:
Review of post-marketing data suggests that patients aged 65 years or older report a higher frequency than the general population of the following events:
Pēc realizācijas dati norāda, ka pacienti no 65 gadu vecuma biežāk nekā vispārējā populācija ziņo par šādiem notikumiem:
Stevens-Johnson syndrome (SJS) and Drug Induced Hypersensitivity syndrome (DIHS).
Stīvensa– Džonsona sindroms (SJS) un zāļu izraisīts hipersensitivitātes sindroms (DIHS).
There have been cases of accidental and intentional overdose in adult and paediatric patients.
Ir bijuši nejauši un apzināti pārdozēšanas gadījumi pieaugušajiem un pediatriskiem pacientiem.
In some cases, the overdoses were asymptomatic, particularly where emesis or lavage was prompt.
Dažos gadījumos pārdozēšana bija asimptomātiska, īpaši tad, kad bija tūlītēja vemšana vai kuņģa skalošana.
In other cases, the overdose was followed by symptoms such as somnolence, nausea, gastritis, nystagmus, myoclonus, coma, bradycardia, reduced renal function, hypotension and respiratory depression.
Citos gadījumos pārdozēšanai sekoja tādi simptomi kā miegainība, slikta dūša, gastrīts, nistagms, mioklonija, koma, bradikardija, samazināta nieru funkcija, hipotensija un elpošanas nomākšana.
A very high plasma concentration of 100.1 μ g/ ml zonisamide was recorded approximately 31 hours after a patient took an overdose of Zonegran and clonazepam; the patient became comatose and had respiratory depression, but recovered consciousness five days later and had no sequelae.
Pacients atguva samaņu pēc piecām dienām, komplikāciju nebija.
No specific antidotes for Zonegran overdose are available.
Nav pieejami specifiski antidoti Zonegran pārdozēšanas gadījumā.
Following a suspected recent overdose, emptying the stomach by gastric lavage or by induction of emesis may be indicated with the usual precautions to protect the airway.
Ja ir aizdomas par nesenu pārdozēšanu, tūlītēja kuņģa iztukšošana ar kuņģa skalošanu vai vemšanas izraisīšanu var būt indicēta papildus parastajiem elpceļu aizsardzības pasākumiem.
General supportive care is indicated, including frequent monitoring of vital signs and close observation.
Ir indicēta arī vispārīgā uzturošā aprūpe, tai skaitā bieža dzīvības pazīmju kontrole un rūpīga novērošana.
Zonisamide has a long elimination half-life so its effects may be persistent.
Zonisamīdam ir garš eliminācijas pusperiods, tādēļ tā izraisītie efekti var būt ilgstoši.
Although not formally studied for the treatment of overdose, haemodialysis reduced plasma concentrations of zonisamide in a patient with reduced renal function, and may be considered as treatment of overdose if clinically indicated.
Kaut arī nav formālu pārdozēšanas ārstēšanas pētījumu, hemodialīze pazemināja zonisamīda plazmas koncentrāciju pacientam ar samazinātu nieru funkciju, un to var arī izmantot pārdozēšanas ārstēšanā, ja ir klīniskas indikācijas.
Zonisamide is a benzisoxazole derivative.
Zonisamīds ir benzisoksazola atvasinājums.
It is an anti-epileptic medicine with weak carbonic anhydrase activity in-vitro.
Tas ir pretepileptijas līdzeklis ar vāju karboanhidrāzes aktivitāti in vitro.
It is chemically unrelated to other anti-epileptic agents.
Ķīmiski tas nav radniecisks citiem pretepilepsijas līdzekļiem.
Anti-epileptics, ATC code:
Farmakoterapeitiskā grupa: pretepilepsijas līdzekļi, ATĶ kods:
These studies show that the median
Zonegran efektivitāte tika parādīta 4 dubultmaskētos ar placebo kontrolētos pētījumos, kas ilga periodā līdz 24 nedēļām ar dozēšanu gan vienu, gan divas reizes dienā.
8 reduction in partial seizure frequency is related to Zonegran dose with sustained efficacy at doses of 300-500 mg per day.
Šie pētījumi parādīja, ka vidēja parciālo krampju lēkmju biežuma samazināšanās ir saistīta ar Zonegran devu ilgstošu efektivitāti, lietojot devas no 300 līdz 500 mg dienā.
The anticonvulsant activity of zonisamide has been evaluated in a variety of models, in several species with induced or innate seizures, and zonisamide appears to act as a broad-spectrum anti-epileptic in these models.
Zonisamīda pretkrampju aktivitāte tika izvērtēta dažādos modeļos, vairākās sugās ar inducētiem vai iedzimtiem krampjiem, un tie parādīja, ka Zonisamīds darbojās kā plaša spektra pretepilepsijas līdzeklis.
Zonisamide prevents maximal electroshock seizures and restricts seizure spread, including the propagation of seizures from cortex to sub-cortical structures and suppresses epileptogenic focus activity.
Zonisamīds novērš maksimālā elektrošoka krampjus un ierobežo krampju izplatību, kā arī to izplatīšanos no smadzeņu garozas uz zemgarozas struktūrām un nomāca epileptogēno perēkļu aktivitāti.
Unlike phenytoin and carbamazepine however, zonisamide acts preferentially on seizures originating in the cortex.
Tomēr, atšķirībā no fenitoīna un karbamazepīna, Zonisamīds galvenokārt iedarbojas uz krampjiem, kuru izcelsme ir smadzeņu garozā.
The mechanism of action of zonisamide is not fully elucidated, but it appears to act on voltage-sensitive sodium and calcium channels, thereby disrupting synchronised neuronal firing, reducing the spread of seizure discharges and disrupting subsequent epileptic activity.
Zonisamīda darbības mehānisms nav pilnībā izskaidrots, bet šķiet, ka tas darbojas uz sprieguma jūtīgiem nātrija un kalcija kanāliem, tādejādi pārtraucot sinhronizētu neironu darbību, samazinot krampju izplatīšanos un pārtraucot sekojošu epileptisko aktivitāti.
Zonisamide also has a modulatory effect on GABA-mediated neuronal inhibition.
Zoniamīdam piemīt arī modulatora efekts uz GABA izraisīto neironu kavēšanu..
Zonisamide is almost completely absorbed after oral administration, generally reaching peak serum or plasma concentrations within 2 to 5 hours of dosing.
Zonisamīds gandrīz pilnīgi absorbējas pēc iekšķīgas lietošanas, parasti sasniedzot koncentrācijas maksimumu serumā vai plazmā 2 līdz 5 stundu laikā pēc devas saņemšanas.
The first-pass metabolism is believed to be negligible.
Uzskata, ka pirmreizējais metabolisms ir nenozīmīgs.
Absolute bioavailability is estimated to be approximately 100%.
Absolūtā biopieejamība tiek vērtēta kā aptuveni 100%.
Oral bioavailability is not affected by food, although peak plasma and serum concentrations may be delayed.
Orālo biopieejamību neietekmē pārtika, taču koncentrācijas maksimums plazmā un serumā var būt aizkavēts.
Zonisamide AUC and Cmax values increased almost linearly after single dose over the dose range of 100-800 mg and after multiple doses over the dose range of 100-400 mg once daily.
Zonisamīda AUC un Cmax vērtība pieaug gandrīz lineāri pēc vienas devas, devu diapazonā no 100 līdz 800 mg, un pēc daudzkārtējām devām - diapazonā no 100 līdz 400 mg vienreiz dienā.
The increase at steady state was slightly more than expected on the basis of dose, probably due to the saturable binding of zonisamide to erythrocytes.
Palielināšanās pie vienmērīga līmeņa bija nedaudz lielāka, nekā tika gaidīta, pamatojoties uz devu, iespējams, ka tas ir saistāms ar piesātināto zonisamīda saistīšanos ar eritrocītiem.
Steady state was achieved within 13 days.
Vienmērīgs līmenis tika sasniegts 13 dienu laikā.
Slightly greater than expected accumulation occurs relative to single dosing.
Nedaudz lielāka akumulācija, nekā tas tika gaidīts, notika attiecībā uz vienreizēju devu.
Zonisamide is 40 - 50% bound to human plasma proteins, with in vitro studies showing that this is unaffected by the presence of various antiepileptic medicinal products (i. e., phenytoin, phenobarbitone, carbamazepine, and sodium valproate).
Zonisamīds no 40 līdz 50% saistās ar cilvēka plazmas proteīniem; in vitro pētījumi parādīja, ka to neietekmē dažādo pretepilepsijas līdzekļu klātbūtne (piemēram, fenitoīns, fenobarbitāls, karbamazepīns un nātrija valproāts).
The apparent volume of distribution is about 1.1 – 1.7 l/ kg in adults indicating that zonisamide is extensively distributed to tissues.
Novērojamais izplatīšanas tilpums ir aptuveni 1, 1 līdz 1, 7 l/ kg pieaugušajiem, kas norāda, ka Zonisamīds plaši izplatās audos.
Erythrocyte/ plasma ratios are about 15 at low concentrations and about 3 at higher concentrations.
Eritrocītu/ plazmas attiecība ir aptuveni 15 pie zemas koncentrācijas un aptuveni 3 pie augstākas koncentrācijas.
Zonisamide is metabolised primarily through reductive cleavage of the benzisoxazole ring of the parent drug by CYP3A4 to form 2-sulphamoylacetylphenol (SMAP) and also by N-acetylation.
Zonisamīds tiek metabolizēts, galvenokārt ar tā pirmsākuma zāļu benzisoksazola gredzena reducējošu šķelšanu ar CYP3A4, izveidojot 2- sulfamoilacetilfenolu (SMAP), kā arī ar N- acetilēšanu.
Parent drug and SMAP can additionally be glucuronidated.
Pirmsākuma zāles un SMAP var tikt papildus glukuronizētas.
The metabolites, which could not be detected in plasma, are devoid of anticonvulsant activity.
Tiem metabolītiem, kurus plazmā nevar noteikt, nepiemīt pretkrampju darbība.
There is no evidence that zonisamide induces its own metabolism.
Nav pierādījumu, ka Zonisamīds inducē pats savu metabolismu.
Elimination
9 Eliminācija
Apparent clearance of zonisamide at steady-state after oral administration is about 0.70 l/ h and the terminal elimination half-life is about 60 hours in the absence of CYP3A4 inducers.
Novērojamais zonisamīda klīrenss vienmērīgā līmenī pēc iekšķīgās lietošanas ir aptuveni 0, 70 l/ st. un beigu eliminācijas pusperiods ir aptuveni 60 stundas, bez CYP3A4 inducētāju klātbūtnes.
The elimination half-life was independent of dose and not affected by repeat administration.
Eliminācijas pusperiods nebija atkarīgs no devas, un to neietekmēja atkārtota lietošana.
Fluctuation in serum or plasma concentrations over a dosing interval is low (< 30%).
Koncentrācijas svārstīšanās serumā vai plazmā pāri dozēšanas intervālam ir zema (< 30%).
The main route of excretion of zonisamide metabolites and unchanged drug is via the urine.
Galvenais zonisamīda metabolītu un neizmainīto zāļu eliminācijas veids ir ar urīnu.
Renal clearance of unchanged zonisamide is relatively low (approximately 3.5 ml/ min); about 15 - 30% of the dose is eliminated unchanged.
Neizmainītā zonisamīda nieru klīrenss ir relatīvi zems (aptuveni 3, 5 ml/ min.); aptuveni 15 - 30% no devas tiek izvadīti neizmainītā veidā.
9 In subjects with renal impairment, renal clearance of single doses of zonisamide was positively correlated with creatinine clearance.
Indivīdiem ar nieru funkciju traucējumiem, zonisamīda vienas devas nieru klīrenss pozitīvi korelēja ar kreatinīna klīrensu.
The plasma AUC of zonisamide was increased by 35% in subjects with creatinine clearance < 20 ml/ min (see also section 4.2.).
(skatīt arī apakšpunktu 4. 2).
Patients with an impaired liver function:
Pacienti ar pavājinātu aknu funkciju:
The pharmacokinetics of zonisamide in patients with impaired liver function have not been adequately studied.
Zonisamīda farmakokinētika pacientiem ar pavājinātu aknu funkciju nav pietiekami pētīta.
No clinically significant differences were observed in the pharmacokinetics between young (aged 21-40 years) and elderly (65-75 years).
Gados vecāki cilvēki: netika novērotas nozīmīgas atšķirības farmakokinētikā starp jauniem (vecumā no 21 līdz 40 gadiem) un veciem (no 65 līdz 75 gadi) cilvēkiem.
Limited data indicate that pharmacokinetics in adolescents dosed to steady state at 1, 7 or 12 mg/ kg daily, in divided doses, are similar to those observed in adults, after adjustment for bodyweight.
Pusaudži (no 12 līdz 18 gadi): nelielais datu daudzums parādīja, ka farmakokinētika pusaudžiem dozējot līdz vienmērīgam līmenim ar 1, 7 vai 12 mg/ kg dienā, lietojot dalītās devās, ir līdzīga ar novēroto pieaugušajiem pēc korekcijas atbilstoši ķermeņa svaram.
Other characteristics
Citas īpašības
No clear Zonegran dose-concentration-response relationship has been defined.
Netika noteikta skaidra Zonegran devas- koncentrācijas- efekta attiecība.
When comparing the same dose level, subjects of higher total body weight appear to have lower steady-state serum concentrations, but this effect appears to be relatively modest.
Kad salīdzināja vienādu devu līmeņus, šķita, ka indivīdiem ar lielāku ķermeņa svaru ir zemāka vienmērīga līmeņa koncentrācija serumā, bet šis efekts, kā redzams, ir relatīvi maznozīmīgs.
Age (≥ 12 years) and gender, after adjustment for body weight effects, have no apparent effect on zonisamide exposure in epileptic patients during steady-state dosing.
Vecums (≥ 12 gadi) un dzimums, pēc pielāgošanas ar ķermeņa svaru saistītam efektam, neparādīja acīmredzamu efektu uz zonisamīda iedarbību epilepsijas pacientiem pie vienmērīga līmeņa dozēšanas.
Findings not observed in clinical studies, but seen in the dog at exposure levels similar to clinical use, were liver changes (enlargement, dark-brown discolouration, mild hepatocyte enlargement with concentric lamellar bodies in the cytoplasm and cytoplasmic vacuolation) associated with increased metabolism.
Iegūtie dati netika novēroti klīniskos pētījumos, bet tika novēroti sunim, kuru pakļāva klīniski lietojamajam līmenim, kur izmaiņas aknās (palielināšanās, tumši brūnās krāsas zudums, viegla hepatocītu palielināšanās ar koncentriskiem slāņainiem ķermenīšiem citoplazmā un citoplazmas vakuolizācija), tika saistītas ar paātrinātu metabolismu.
Zonisamide was not genotoxic and has no carcinogenic potential.
Zonisamīds nebija genotoksisks un tam nav kancerogēna potenciāla.
Zonisamide caused developmental abnormalities in mice, rats, and dogs, and was embryolethal in monkeys, when administered during the period of organogenesis at zonisamide dosage and maternal plasma levels similar to or lower than therapeutic levels in humans.
Zonisamīds izraisīja attīstības anomālijas pelēm, žurkām un suņiem, un bija embrioletāls pērtiķiem, lietojot organoģenēzes periodā, pie zonisamīda devām un līmeņiem mātes plazmā, kuri bija līdzīgi vai zemāki nekā terapeitiskie līmeņi izmantojamie cilvēkiem.
Capsule contents:
Kapsula satur:
Microcrystalline cellulose Hydrogenated vegetable oil Sodium laurilsulfate.
Mikrokristālisko celulozi Hidrogenizētu augu eļļu Nātrija laurilsulfātu.
Gelatin Titanium dioxide (E171) Shellac Propylene glycol Potassium hydroxide Black iron oxide (E172).
10 Želatīns Titāna dioksīds (E171) Šellaka Propilēnglikols Kālija hidroksīds Melnais dzelzs oksīds (E172).
10 6.3 Shelf life
6. 3 Uzglabāšanas laiks
PVC/ PCTFE/ aluminium blisters, packs of 14, 28, 56, and 84 hard capsules.
PVC/ PCTFE/ alumīnija blisters, iepakojumā 14, 28, 56 un 84 cietās kapsulas.