qanastek/EMEA-V3 huggingface dataset:
Due to limited experience, Ketek should be used with caution in patients with liver impairment (see section 5.2).
Sakarā ar ierobežotu lietošanas pieredzi Ketek piesardzīgi jālieto pacientiem ar aknu darbības traucējumiem (skatīt apakšpunktu 5. 2).
Ketek may cause visual disturbances particularly in slowing the ability to accommodate and the ability to release accommodation.
Ketek var izraisīt redzes traucējumus, īpaši palēninot akomodācijas spēju un spēju atbrīvot akomodāciju.
Visual disturbances included blurred vision, difficulty focusing, and diplopia.
Redzes traucējumi bija neskaidra redze, apgrūtināta redzes fokusēšana un diplopija.
(see sections 4.7 and 4.8).
Lielākā daļa traucējumu bija viegli vai vidēji smagi, taču ziņots arī par smagiem gadījumiem (skatīt apakšpunktus 4. 7 un 4. 8).
There have been post-marketing adverse event reports of transient loss of consciousness including some cases associated with vagal syndrome (see sections 4.7 and 4.8).
Saņemti pēcreģistrācijas ziņojumi par blakusparādībām, kas ietvēra īslaicīgu samaņas zudumu un dažus ar vagālo sindromu saistītus gadījumus (skatīt apakšpunktus 4. 7 un 4. 8).
Consideration may be given to taking Ketek at bedtime, to reduce the potential impact of visual disturbances and loss of consciousness.
Var apsvērt Ketek lietošanu pirms gulētiešanas, lai mazinātu iespējamo ietekmi uz redzes traucējumiem un samaņas zudumu.
Ketek should not be used during and 2 weeks after treatment with CYP3A4 inducers (such as rifampicin, phenytoin, carbamazepine, phenobarbital, St John’ s wort).
Ketek nedrīkst lietot, ārstējoties ar CYP3A4 induktoriem (piemēram, rifampicīnu, fenitoīnu, karbamazepīnu, fenobarbitālu, asinszāles preparātiem), kā arī vēl 2 nedēļas pēc tam.
Concomitant treatment with these medicinal products is likely to result in subtherapeutic levels of telithromycin and therefore encompass a risk of treatment failure (see section 4.5).
Sagaidāms, ka vienlaicīga terapija ar šīm zālēm izraisīs telitromicīna koncentrācijas pazemināšanos līdz subterapeitiskam līmenim, un tādējādi tiks samazināta terapijas efektivitāte( skatīt apakšpunktu 4. 5).
Ketek is an inhibitor of CYP3A4 and should only be used under specific circumstances during treatment with other medicinal products that are metabolised by CYP3A4 (see section 4.5).
Ketek ir CYP3A4 inhibitors, un to lietot kopā ar citām zālēm, kuras metabolizē CYP3A4, drīkst tikai īpašos apstākļos (skatīt apakšpunktu 4. 5).
In areas with a high incidence of erythromycin A resistance, it is especially important to take into consideration the evolution of the pattern of susceptibility to telithromycin and other antibiotics.
Apvidos, kur bieži sastopami rezistences gadījumi pret eritromicīnu A, īpaši būtiski ir ievērot, kā attīstās jutība pret telitromicīnu un citiem antibakteriālajiem līdzekļiem.
In community acquired pneumonia, efficacy has been demonstrated in a limited number of patients with risk factors such as pneumococcal bacteraemia or age higher than 65 years.
Sadzīves pneimonijas gadījumā preparāta efektivitāte pierādīta ierobežotam pacientu skaitam, kam ir tādi riska faktori kā pneimokoku bakterēmija vai vecums, kas pārsniedz 65 gadus.
Experience of treatment of infections caused by penicillin/ or erythromycin resistant S. pneumoniae is limited, but so far, clinical efficacy and eradication rates have been similar compared with the treatment of susceptible S. pneumoniae.
Pret penicilīnu vai eritromicīnu rezistentu S. pneumoniae celmu izraisītu infekciju ārstēšanas pieredze ir ierobežota, bet līdz šim preparāta klīniskā efektivitāte un mikroorganismu bojāejas ātrums, salīdzinot ar jutīgiem S. pneumoniae celmiem, ir bijuši līdzīgi.
Caution should be taken when S. aureus is the suspected pathogen and there is a likelihood of erythromycin resistance based on local epidemiology.
Piesardzība jāievēro gadījumā, ja iespējamais saslimšanas ierosinātājs ir S. aureus – sakarā ar vietējiem epidemioloģiskajiem apstākļiem pastāv rezistences pret eritromicīnu iespēja.
L. pneumophila is highly susceptible to telithromycin in vitro, however, the clinical experience of the treatment of pneumonia caused by legionella is limited.
L. pneumophila ir ļoti jutīgs pret telitromicīnu in vitro, tomēr klīniskā pieredze par legionella izraisītas pneimonijas ārstēšanu ir ierobežota.
As for macrolides, H. influenzae is classified as intermediately susceptible.
Tāpat kā visu makrolīdu gadījumā H. influenzae pieskaita vidēji jutīgiem mikroorganismiem.
This should be taken into account when treating infections caused by H. influenzae.
Ārstējot H. influenzae izraisītas infekcijas, tas jāievēro.
• Effect of Ketek on other medicinal product
• Ketek ietekme uz citām zālēm
Telithromycin is an inhibitor of CYP3A4 and a weak inhibitor of CYP2D6.
Telitromicīns ir CYP3A4 inhibitors un vājš CYP2D6 inhibitors.
In vivo studies with simvastatin, midazolam and cisapride have demonstrated a potent inhibition of intestinal CYP3A4 and a moderate inhibition of hepatic CYP3A4.
In vivo pētījumos ar simvastatīnu, midazolāmu un cisaprīdu konstatēta spēcīga CYP3A4 inhibīcija zarnu traktā un vidējas pakāpes CYP3A4 inhibīcija aknās.
The degree of inhibition with different CYP3A4 substrates is difficult to predict.
CYP3A4 inhibīcijas pakāpi attiecībā pret atšķirīgiem substrātiem paredzēt ir grūti.
Hence, Ketek should not be used during treatment with medicinal products that are CYP3A4 substrates, unless plasma concentrations of the CYP3A4 substrate, efficacy or adverse events can be closely monitored.
Tādējādi, ja vien nav iespējams rūpīgi kontrolēt CYP3A4 substrātu koncentrāciju plazmā, lietošanas efektivitāti vai blakusparādības, terapijai izmantojot vielas, kas ir CYP3A4 substrāti, Ketek lietot nedrīkst.
Alternatively, interruption in the treatment with the CYP3A4 substrate should be made during treatment with Ketek.
Cita iespēja ir pārtraukt terapiju ar CYP3A4 substrātiem Ketek lietošanas laikā.
This could result in QT interval prolongation and cardiac arrhythmias including ventricular tachycardia, ventricular fibrillation and torsades de pointes.
Zāles, kas var pagarināt QT intervālu Gaidāms, ka Ketek palielinās cisaprīda, pimozīda, astemizola un terfenadīna koncentrāciju plazmā, kā rezultātā varētu pagarināties QT intervāls un attīstīties sirds aritmijas, tai skaitā kambaru tahikardija, kambaru fibrilācija un torsades de pointes.
Concomitant administration of Ketek and any of these medicinal products is contraindicated (see section 4.3).
Ketek un jebkuru šo zāļu vienlaicīga lietošana ir kontrindicēta (skatīt apakšpunktu 4. 3).
Caution is warranted when Ketek is administered to patients taking other medicinal products with the potential to prolong QT interval (see section 4.4).
Piesardzība jāievēro, ja Ketek nozīmē pacientiem, kas lieto citas zāles, kas var pagarināt QT intervālu (skatīt apakšpunktu 4. 4).
Ergot alkaloid derivatives (such as ergotamine and dihydroergotamine) By extrapolation from erythromycin A and josamycin, concomitant medication of Ketek and alkaloid derivatives could lead to severe vasoconstriction (“ ergotism”) with possibly necrosis of the extremities.
Melno rudzu graudu alkaloīdu atvasinājumi (kā ergotamīns vai dihidroergotamīns) Ekstrapolējot eritromicīna A un josamicīna īpašības, vienlaicīga terapija ar Ketek un alkaloīdu atvasinājumiem var radīt izteiktu asinsvadu sašaurināšanos (“ ergotismu ”), ar iespējamu ekstremitāšu nekrozi.
The combination is contraindicated (see section 4.3).
Šāda kombinācija ir kontrindicēta (skatīt apakšpunktu 4. 3).
Statins When simvastatin was coadministered with Ketek, there was a 5.3 fold increase in simvastatin Cmax, an 8.9 fold increase in simvastatin AUC, a 15-fold increase in simvastatin acid Cmax and an 11-fold increase in simvastatine acid AUC.
Statīni Nozīmējot simvastatīnu kopā ar Ketek, simvastatīna Cmax pieauga 5, 3 reizes, simvastatīna AUC palielinājās 8, 9 reizes, simvastatīna skābes Cmax pieauga 15 reizes un simvastatīna skābes AUC palielinājās 11 reizes.
In vivo interaction studies with other statins have not been performed, but Ketek may produce a similar interaction with lovastatin and atorvastatin, a lesser interaction with cerivastatin and little or no interaction with pravastatin and fluvastatin.
Mijiedarbības pētījumi in vivo ar citiem statīniem nav veikti, bet iespējama līdzīga Ketek mijiedarbība ar lovastatīnu un atorvastatīnu, vājāka mijiedarbība ar cerivastatīnu.
Ketek should not be used concomitantly with simvastatin, atorvastastin and lovastatin.
Ar pravastatīnu un fluvastatīnu mijiedarbība ir vāja vai tās nav.
Treatment with these agents should be interrupted during Ketek treatment.
Ketek nedrīkst lietot vienlaicīgi ar simvastatīnu, atorvastatīnu un lovastatīnu – šo zāļu lietošana Ketek terapijas laikā ir jāpārtrauc.
Cerivastatin should be used with caution and patients should be carefully monitored for signs and symptoms of myopathy and rhabdomyolysis.
Cerivastatīns jālieto piesardzīgi un pacienti rūpīgi jānovēro – iespējama miopātijas un rabdomiolīzes simptomu attīstība.
Benzodiazepins When midazolam was coadministered with Ketek, midazolam AUC was increased 2.2-fold after intravenous administration of midazolam and 6.1-fold after oral administration.
Benzodiazepīni Nozīmējot midazolāmu kopā ar Ketek, midazolāma AUC pēc intravenozas ievadīšanas pieauga 2, 2 reizes, bet pēc perorālas ieņemšanas – 6, 1 reizi.
The midazolam half- life was increased about 2.5-fold.
Midazolāma pusperiods palielinājās aptuveni 2, 5 reizes.
Oral administration of midazolam concomitantly with Ketek should be avoided.
Ketek terapijas laikā no midazolāma perorālas lietošanas ir jāizvairās.
Intravenous dosage of midazolam should be adjusted as necessary and monitoring of the patient be undertaken.
Nepieciešamības gadījumā jāpiemeklē intravenozi ievadāma midazolāma deva, pacients jānovēro.
The same precautions should also apply to the other benzodiazepins which are metabolized by CYP3A4, (especially triazolam but also to a lesser extent alprazolam).
Līdzīgi piesardzības pasākumi attiecas arī uz citām benzodiazepīnu grupas vielām, kuru vielmaiņu nodrošina CYP3A4 (jo īpaši – triazolāmu un, nedaudz mazāk – alprazolāmu).
For those benzodiazepins which are not metabolized by CYP3A4 (temazepam, nitrazepam, lorazepam) an interaction with Ketek is unlikely.
Benzodiazepīnu grupas vielu, kuru vielmaiņa nav saistīta ar CYP3A4 (temazepāms, nitrazepāms, lorazepāms), mijiedarbība ar Ketek nav ticama.
Cyclosporin, tacrolimus, sirolimus Due to its CYP3A4 inhibitory potential, telithromycin can increase blood concentrations of these CYP34A4 substrates.
Ciklosporīns, takrolimus, sirolimus Sakarā ar spēju inhibēt CYP3A4, telitromicīns var palielināt šo CYP3A4 substrātu koncentrāciju asinīs.
Thus, when initiating telithromycin in patients already receiving any of theses immunosuppressive agents, cyclosporin, tacrolimus or sirolimus levels must be carefully monitored and their doses decreased as necessary.
Tādējādi, uzsākot telitromicīna terapiju pacientiem, kas saņem jebkuru no šiem imūnsistēmas darbību nomācošiem preparātiem, rūpīgi jākontrolē ciklosporīnu, takrolimus vai sirolimus koncentrācija, un, nepieciešamības gadījumā, jāsamazina to devas.
When telithromycin is discontinued, cyclosporin, tacrolimus or sirolimus levels must be again carefully monitored and their dose increased as necessary.
Pārtraucot telitromicīna terapiju ciklosporīnu, takrolimus vai sirolimus koncentrācija atkal rūpīgi jākontrolē, un, nepieciešamības gadījumā, to devas jāpalielina.
5 Metoprolol When metoprolol (a CYP2D6 substrate) was coadministered with Ketek, metropolol Cmax and AUC were increased by approximately 38%, however, there was no effect on the elimination half-life of metoprolol.
Pastiprinātā
The increase exposure to metoprolol may be of clinical importance in patients with heart failure treated with metoprolol.
5 ekspozīcija metoprololam var būt klīniski nozīmīga pacientiem, kuri sirds mazspējas ārstēšanai saņem metoprololu.
In these patients, co-administration of Ketek and metoprolol, a CYP2D6 substrate, should be considered with caution.
Šiem pacientiem Ketek vienlaicīgi ar CYP 2D6 substrātu metoprololu jāordinē piesardzīgi.
Digoxin Ketek has been shown to increase the plasma concentrations of digoxin.
Digoksīns Pierādīts, ka Ketek paaugstina digoksīna koncentrāciju plazmā.
The plasma trough levels, Cmax, AUC and renal clearance were increased by 20%, 73%, 37% and 27% respectively, in healthy volunteers.
Veseliem brīvprātīgajiem koncentrācija plazmā, Cmax, AUC un nieru klīrenss pieauga attiecīgi par 20%, 73%, 37% un 27%.
Nevertheless, monitoring of serum digoxin level should be considered during concomitant administration of digoxin and Ketek.
Ievērojamas EKG parametru izmaiņas vai digoksīna toksicitātes pazīmes nav novērotas, tomēr, vienlaicīgi nozīmējot digoksīnu un Ketek, jāņem vērā nepieciešamība kontrolēt digoksīna koncentrāciju serumā.
Theophylline There is no clinically relevant pharmacokinetic interaction of Ketek and theophylline administered as extended release formulation.
Teofilīns Starp teofilīnu, kas nozīmēts ilgstošas iedarbības zāļu formas veidā, un Ketek klīniski nozīmīgas farmakokinētiskas mijiedarbības nav.
However, the co-administration of both medicinal products should be separated by one hour in order to avoid possible digestive side effects such as nausea and vomiting.
Tomēr, lai izvairītos no iespējamām blakusparādībām gremošanas orgānos – kā slikta dūša un vemšana – abas zāles jāieņem ar stundas intervālu.
Oral anticoagulants Increased anticoagulant activity has been reported in patients simultaneously treated with anticoagulants and antibiotics, including telithromycin.
Perorālie antikoagulanti Pacientiem, kuri tiek vienlaikus ārstēti ar antikoagulantiem un antibiotikām, tostarp telitromicīnu, novērota pastiprināta antikoagulantu darbība.
The mechanisms are incompletely known.
Mehānisms nav pilnībā zināms.
Although Ketek has no clinically relevant pharmacokinetic or pharmacodynamic interaction with warfarin after single dose administration, more frequent monitoring of prothrombin time/ INR (International Normalised Ratio) values should be considered during concomitant treatment.
Lai gan pēc vienreizējas devas lietošanas starp Ketek un varfarīnu klīniski nozīmīgas farmakokinētiskas vai farmakodinamiskas mijiedarbības nav, vienlaicīgas ārstēšanas gadījumā jāapsver biežāka protrombīna laika/ INR (International Normalised Ratio) kontrole.
Oral contraceptives There is no pharmacodynamic or clinically relevant pharmacokinetic interaction with low-dose triphasic oral contraceptives in healthy subjects.
Perorālie kontracepcijas līdzekļi Vesela cilvēka organismā nav farmakodinamiskas vai klīniski nozīmīgas farmakokinētiskas Ketek mijiedarbības ar mazas devas trīsfāzu perorāli lietojamajiem kontracepcijas līdzekļiem.
• Effect of other medicinal products on Ketek
• Citu zāļu ietekme uz Ketek
During concomitant administration of rifampicin and telithromycin in repeated doses, Cmax and AUC of telithromycin were on average decreased by 79% and 86% respectively.
Vienlaicīgi lietojot rifampicīnu un telitromicīnu atkārtotās devās, telitromicīna Cmax un AUC vidēji samazinājās attiecīgi par 79% un 86%.
Therefore, concomitant administration of CYP3A4 inducers (such as rifampicin, phenytoin, carbamazepine, phenobarbital, St John’ s wort) is likely to result in subtherapeutic levels of telithromycin and loss of effect.
Tādēļ vienlaicīga CYP3A4 induktoru (tādu kā rifampicīns, fenitoīns, karbamazepīns, fenobarbitāls, divšķautņu asinszāle) lietošana varētu izraisīt ievērojamu telitromicīna subterapeitisku koncentrāciju plazmā un efektivitātes zudumu.
The induction gradually decreases during 2 weeks after cessation of treatment with CYP3A4 inducers.
CYP3A4 indukcija pakāpeniski samazinās 2 nedēļu laikā pēc CYP3A4 induktoru terapijas beigām.
Ketek should not be used during and 2 weeks after treatment with CYP3A4 inducers.
Ketek nedrīkst lietot ārstēšanas ar CYP3A4 induktoriem laikā un 2 nedēļas pēc tam.
Interaction studies with itraconazole and ketoconazole, two CYP3A4 inhibitors, showed that maximum plasma concentrations of telithromycin were increased respectively by 1.22 and 1.51 fold and AUC by respectively 1.54 fold and 2.0 fold.
Mijiedarbības pētījumi ar diviem CYP3A4 inhibitoriem – itrakonazolu un ketokonazolu – uzrāda telitromicīna maksimālās koncentrācijas pieaugumu plazmā attiecīgi par 1, 22 un 1, 51 reizi, bet AUC palielinās attiecīgi 1, 54 un 2, 0 reizes.
These changes in the pharmacokinetics of telithromycin do not necessitate dosage adjustment as telithromycin exposure remains within a well tolerated range.
Šādas telitromicīna farmakokinētikas izmaiņas nerada nepieciešamību koriģēt preparāta devu, jo telitromicīna iedarbība saglabājas labi panesamā līmenī.
The effect of ritonavir on telithromycin has not been studied and could lead to larger increase in telithromycin exposure.
Tā varētu radīt lielāku telitromicīna iedarbības pieaugumu.
The combination should be used with caution.
Šāda kombinācija jālieto piesardzīgi.
Ranitidine (taken 1 hour before Ketek) and antacid containing aluminium and magnesium hydroxide has no clinically relevant influence on telithromycin pharmacokinetics.
Ranitidīna (ieņemts 1 stundu pirms Ketek) un antacīdo līdzekļu, kas satur alumīnija un magnija hidroksīdu, ietekmei uz telitromicīna farmakokinētiku klīniskas nozīmes nav.
There are no adequate data from the use of Ketek in pregnant women.
Par Ketek lietošanu grūtniecēm pietiekamu datu nav.
Studies in animals have shown reproductive toxicity (see section 5.3).
Pētījumi ar dzīvniekiem uzrāda reproduktīvu toksicitāti (skatīt apakšpunktu 5. 3).
Ketek should not be used during pregnancy unless clearly necessary.
Ja vien nepieciešamība nav viennozīmīga, grūtniecības laikā Ketek lietot nedrīkst.
6 Telithromycin is excreted in the milk of lactating animals, at concentrations about 5 times those of maternal plasma.
Dzīvniekiem telitromicīns izdalās ar mātes pienu, tā koncentrācija ir aptuveni 5 reizes lielāka kā mātes plazmā.
Corresponding data for humans is not available.
Atbilstoši dati par cilvēku nav pieejami.
Ketek should not be used by breast- feeding women.
Zīdīšanas periodā Ketek lietot nedrīkst.
Ketek may cause undesirable effects such as visual disturbances, confusion or hallucination which may reduce the capacity for the completion of certain tasks.
Ketek var izraisīt blakusparādības, piemēram, redzes traucējumus, apjukumu vai halucinācijas, kas var mazināt spēju veikt noteiktus darbus.
In addition, rare cases of transient loss of consciousness, which may be preceded by vagal symptoms, have been reported (see section 4.8).
Turklāt retos gadījumos ziņots par īslaicīgu samaņas zudumu, pirms kura vērojami vagālie simptomi (skatīt apakšpunktu 4. 8).
Because of potential visual difficulties, loss of consciousness, confusion or hallucination, patients should attempt to minimize activities such as driving a motor vehicle, operating heavy machinery or engaging in other hazardous activities during treatment with Ketek.
Redzes traucējumu, samaņas zuduma, apjukuma vai halucināciju iespējas dēļ pacientiem ārstēšanas laikā ar Ketek jāmēģina mazināt tādas aktivitātes kā motorizēta transportlīdzekļa vadīšana un sarežģītu mehānismu apkalpošana vai iesaistīšanās citās bīstamās aktivitātēs.
If patients experience visual disorders, loss of consciousness, confusion or hallucination while taking Ketek, patients should not drive a motor vehicle, operate heavy machinery or engage in other hazardous activities (see sections 4.4 and 4.8).
Ja pacientiem Ketek lietošanas laikā rodas redzes traucējumi, samaņas zudums, apjukums vai halucinācijas, viņi nedrīkst vadīt motorizētu transportlīdzekli, apkalpot sarežģītus mehānismus vai iesaistīties citās bīstamās aktivitātēs (skatīt apakšpunktus 4. 4 un 4. 8).
Patients should be informed that these undesirable effects may occur as early as after the first dose of medication.
Pacienti jāinformē, ka tās var rasties jau pēc pirmās zāļu devas lietošanas.
Patients should be cautioned about the potential effects of these events on the ability to drive or operate machinery.
Pacienti jābrīdina par šo reakciju iespējamo ietekmi uz spēju vadīt transportlīdzekļus un apkalpot mehānismus.
In 2461 patients treated by Ketek in phase III clinical trials, and during postmarketing experience, the following undesirable effects possibly or probably related to telithromycin have been reported.
2461 pacientam, kas klīnisko pētījumu III fāzē un pēc reģistrācijas saņēma Ketek, aprakstītas turpmāk minētās varbūtēji ar telitromicīna iedarbību saistītās blakusparādības.
This is shown below.
Tās ir parādītas zemāk.
Within each frequency grouping, undesirable effects are presented in order of decreasing seriousness.
Katrā sastopamības biežuma grupā nevēlamās blakusprādības sakārtotas to nopietnības samazinājuma secībā.
System organ class
Bieži (≥1/ 100
Common (≥ 1/ 100 to < 1/ 10)
līdz < 1/ 10)
Very rare (< 1/ 10,000)
< 1/ 1
Frequency unknown (cannot be estimated from available data)*
noteikt pēc pieejamiem datiem) * QT/ QTc
Cardiac disorders
Eozinofīlija
Flush Atrial Palpitations arrhythmia, hypotension, bradycardia
Reibonis, galvassāpes, garšas sajūtas traucējumi
QT/ QTc interval prolongation
Vertigo, miegainība, bezmiegs, nervozitāte
Blood and the lymphatic system disorders
Īslaicīgs samaņas zudums, parestēzijas,
Eosinophilia
Parosmij a
Nervous system disorders
Acu slimības Sirds un
Dizziness, headache, disturbance of taste
Neskaidra redze Pietvīkums,
Vertigo somnolence, nervousness, insomnia,
Diplopija Priekškambar
Transient loss Parosmia of consciousness, paraesthesia
asinsvadu sistēmas traucējumi
Cases of rapid onset of exacerbation of myasthenia gravis have been reported (see sections 4.3 and 4.4).
u aritmija, hipotensija, bradikardija
Ageusia, anosmia,
Slikta dūša,
Eye disorders
mbranozs
Blurred vision
zarnu trakta traucējumi
Diplopia
kolīts
Very common (≥ 1/ 10)
Ļoti bieži (≥/ 10)
Common (≥ 1/ 100 to < 1/ 10)
Bieži (≥1/ 100 līdz < 1/ 10)
Uncommon Rare (≥ 1/ 1,000 (≥ 1/ 10,000 to to < 1/ 100) < 1/ 1,000)
Retāk (≥1/ 1000 līdz < 1/ 100)
Very rare (< 1/ 10,000)
Ļoti reti (< 1/ 10 000)
Frequency unknown (cannot be estimated from available data)*
Biežums nav zināms (nevar noteikt pēc pieejamiem datiem) *
Gastro-intestinal Diarrhoea Nausea, disorders vomiting, gastrointestin al pain, flatulence
Ādas un
Oral Candida infection, stomatitis anorexia, constipation
Izsitumi, nātrene, nieze
Pseudo- membranous colitis
zemādas audu bojājumi
Pancreatitis
multifor me
Skin and subcutaneous tissue disorders
Artraļģija,
Rash, urticaria, pruritus
muskuļu un saistaudu sistēmas bojājumi
Eczema
krampji
Erythema multiforme
Imūnās sistēmas traucējumi
Musculoskeletal and connective tissue disorders
Angioneirotisk a tūska, anafilaktiskas reakcijas, to vidū anafilaktisks šoks, paaugstināta jutība
Muscle cramps
Aknu un/ vai žults izvades
Arthralgia, myalgia
Aknu enzīmu līmeņa
Immune system disorders
Holestātiska dzelte
Angioneurotic oedema, anaphylactic reactions including anaphylactic shock, hypersensitivity
Smags hepatīts un aknu mazspēja
Hepato-biliary Increase in disorders liver enzymes (AST, ALT, alkaline phosphatase) Reproductive Vaginal system disorders Candida infection
palielināšanā
Hepatitis
(skatīt
Cholestatic jaundice
traucējumi
Severe hepatitis and liver failure (see section 4.4)
s (ALAT, ASAT, sārmainā fosfatāze)
Psychiatric disorders * postmarketing experience.
Reproduktīv ās sistēmas slimības
Confusion, hallucination
Apjukums, halucinācijas
Visual disturbances (< 1%) associated with the use of Ketek, including blurred vision, difficulty focusing and diplopia, were mostly mild to moderate.
Ar Ketek lietošanu saistītie redzes traucējumi (< 1%), tostarp redzes miglošanās, apgrūtināta fokusēšanas spēja un diplopija, parasti bija viegli vai vidēji smagi.
They typically occurred within a few hours after the first or second dose, recurred upon subsequent dosing, lasted several hours and were fully reversible either during therapy or following the end of treatment.
Tie parasti radās dažu stundu laikā pēc pirmās vai otrās devas lietošanas, pēc turpmāko devu lietošanas atkārtojās, ilga vairākas stundas un pilnīgi izzuda vai nu ārstēšanas gaitā vai pēc ārstēšanas beigām.
These events have not been associated with signs of ocular abnormality (see sections 4.4 and 4.7).
Šie traucējumi nav bijuši saistīti ar acu bojājuma pazīmēm (skatīt apakšpunktus 4. 4 un 4. 7).
In clinical trials the effect on QTc was small (mean of approximately 1 msec).
Klīniskajos pētījumos ietekme uz QTc bija neliela (vidēji apmēram 1 msec).
In comparative trials, similar effects to those observed with clarithromycin were seen with an on-therapy Δ QTc > 30 msec in 7.6% and 7.0% of cases, respectively.
Salīdzinošos pētījumos līdzīgus efektus novēroja ar klaritromicīnu, ΔQTc > 30 msec novēroja attiecīgi 7, 6% un 7, 0% gadījumu.
No patient in either group developed a Δ QTc > 60 msec.
Nevienā grupā nenovēroja ΔQTc > 60 msec.
There were no reports of TdP or other serious ventricular arrhythmias or related syncope in the clinical program and no subgroups at risk were identified.
Klīniskajos pētījumos nav aprakstīts torsades de pointes vai citi smagas kambaru aritmijas, vai ar to saistītas sinkopes simptomi, kā arī nav konstatētas īpaša riska pacientu apakšgrupas.
In the event of acute overdose the stomach should be emptied.
Akūtas pārdozēšanas gadījumā jāiztukšo kuņģis.
The patients should be carefully observed and given symptomatic and supportive treatment.
Pacienta stāvoklis rūpīgi jākontrolē, un nepieciešamības gadījumā jāsniedz simptomātiska un uzturoša terapija.
Adequate hydration should be maintained.
Jānodrošina pietiekama hidratācija.
Blood electrolytes (especially potassium) must be controlled.
Jākontrolē asins elektrolītu līmeni (jo īpaši – kālija līmenis).
Due to the potential for the prolongation of the QT interval and increased risk of arrhythmia, ECG monitoring must take place
Sakarā ar iespējamu QT intervāla pagarināšanos un palielinātu aritmiju risku nepieciešama pacientu elektrokardiogrāfiska kontrole.
Pharmacotherapeutic group: macrolides, lincosamides and streptogramins, ATC Code:
ATĶ kods:
Telithromycin is a semisynthetic derivative of erythromycin A belonging to the ketolides, a class of antibacterial agents related to macrolides.
Telitromicīns ir pussintētisks eritromicīna A atvasinājums, kas pieder makrolīdu klases antibiotisko līdzekļu ketolīdu grupai.
Mode of action
Darbības mehānisms
Telithromycin inhibits protein synthesis by acting at the ribosome level.
Telitromicīns ribosomu līmenī inhibē olbaltumvielu sintēzi.
The affinity of telithromycin for the 50S bacterial subunit of ribosome is 10 fold higher than that of erythromycin A when the strain is susceptible to erythromycin A.
Ja celms ir jutīgs pret eritromicīnu A, telitromicīna afinitāte pret ribosomu 50 S bakteriālajām subvienībām ir 10 reizes augstāka nekā eritromicīnam A.
Against erythromycin A resistant strains, due to an MLSB mechanism of resistance, telithromycin shows a more than 20 fold affinity compared to erythromycin A in the 50S bacterial subunit.
Pret eritromicīnu A rezistentos celmos, sakarā ar makrolīdu, lincosamīda un streptogramīina B antibiotiku (macrolide, lincosamide and streptogramin B antibiotics MLSB rezistences mehānismu, telitromicīna afinitāte pret ribosomu 50 S bakteriālajām subvienībām, salīdzinot ar eritromicīnu A, ir vairāk kā 20 reizes augstāka.
Telithromycin interferes with the ribosome translation at the 23S ribosomal RNA level, where it interacts with domain V and II.
Telitromicīns RNS 23 S ribosomu līmenī, mijiedarbojoties ar domēniem V un II, kavē ribosomu translāciju.
Furthermore, telithromycin is able to block the formation of the 50S and 30S ribosomal subunits.
Turklāt telitromicīns spēj bloķēt ribosomu 50 S bakteriālās subvienības un 30 S bakteriālās subvienības veidošanos.
Breakpoints
Jutības dalījums
The recommended MIC breakpoints for telithromycin, separating susceptible organisms from intermediately susceptible organisms and intermediately susceptible organisms from resistant organisms, are: susceptible ≤ 0.5 mg/ l, resistant > 2 mg/ l.
Minimālās inhibējošās koncentrācijas (MIC) ieteiktās dalījuma robežas, lai atšķirtu pret telitromicīnu jutīgus mikroorganismus no daļēji jutīgiem organismiem un daļēji jutīgus mikroorganismus no rezistentām baktērijām, ir šādas: jutīgi organismi ≤ 0, 5 mg/ l, rezistenti organismi > 2 mg/ l.
Antibacterial spectrum
Antibakteriālais spektrs
The prevalence of resistance may vary geographically and with time for selected species and local information on resistance is desirable, particularly when treating severe infections.
Vēlams iegūt informāciju par vietējiem rezistences apstākļiem, jo īpaši, ja jāārstē smagas infekcijas.
As necessary, expert advice should be sought when the local prevalence of resistance is such that the utility of the agent in at least some types of infections is questionable.
Šādas lokālas rezistences gadījumos, kad attiecīgā preparāta lietošanas lietderība vismaz dažu infekcijas veidu ārstēšanai ir apšaubāma, ir vajadzīgi ekspertu ieteikumi.
This information provides only an approximate guidance on probabilities as to whether microorganisms will be susceptible to telithromycin.
Šī informācija sniedz tikai aptuvenas norādes, vai mikroorganismi būs jutīgi pret telitromicīnu.
9 Commonly susceptible species Aerobic Gram-positive bacteria Staphylococcus aureus methicillin susceptible (MSSA)* Lancefield group C and G (ß haemolytic) streptococci Streptococcus agalactiae Streptococcus pneumoniae * Viridans group streptococci Aerobic Gram- negative bacteria
Parasti jutīgas mikroorganismu sugas Grampozitīvas aerobas baktērijas Staphylococcus aureus, kas jutīgi pret meticilīnu (MSSA) * Lānsfīldas grupas C un G (ß hemolītiskie) streptokoki Streptococcus agalactiae Streptococcus pneumoniae * Viridans grupas streptokoki Gramnegatīvas aerobas baktērijas
Legionella pneumophila Moraxella catarrhalis* Other Chlamydophila pneumoniae* Chlamydia psittaci Mycoplasma pneumoniae*
Legionella pneumophila Moraxella catarrhalis * Citas Chlamydophila pneumoniae * Chlamydia psittaci Mycoplasma pneumoniae *
Species for which acquired resistance may be a problem Aerobic Gram-positive bacteria Staphylococcus aureus methicillin resistant (MRSA)+ Streptococcus pyogenes* Aerobic Gram- negative bacteria Haemophilus influenzae$* Haemophilus parainfluenzae$ Inherantly resistant organisms Aerobic Gram- negative bacteria Acinetobacter Enterobacteriaceae Pseudomonas
9 Sugas, kuru iegūtā rezistence var radīt problēmas Grampozitīvas aerobas baktērijas Staphylococcus aureus, kas rezistenti pret meticilīnu (MRSA) + Streptococcus pyogenes * Gramnegatīvas aerobas baktērijas Haemophilus influenzae$ * Haemophilus parainfluenzae$ Iedzimti rezistentas sugas Gramnegatīvas aerobas baktērijas Acinetobacter Enterobacteriaceae Pseudomonas
∗ Clinical efficacy has been demonstrated for susceptible isolates in the approved clinical indications. $natural intermediate susceptibility +Among MRSA the rate of MLSBc resistant strains is more than 80%, telithromycin is not active against MLSBc.
* Klīniskā efektivitāte pierādīta jutīgām kultūrām, apstiprinātām klīniskām indikācijām $dabiska vidēja jutība + Starp MRSA pret MLSBc rezistento celmu proporcija pārsniedz 80%, telitromicīnam nepiemīt aktivitāte pret makrolīdu, linkosamīda un streptogramīna B antibioticu rezistenci (macrolide, lincosamide and streptogramin B antibiotics resistance) MLSBC.
Telithromycin does not induce MLSB resistance in vitro to Staphylococcus aureus, Streptococcus pneumoniae, and Streptococcus pyogenes, an attribute related to its 3 keto function.
In vitro telitromicīns Staphylococcus aureus, Streptococcus pneumoniae un Streptococcus pyogenes, sakarā ar ketogrupu 3. pozīcijā, MLSB rezistenci neinducē.
Development of in vitro resistance to telithromycin due to spontaneous mutation is rare.
In vitro ar spontānām mutācijām saistīta rezistences pret telitromicīnu attīstība ir reta.
The majority of MRSA are resistant to erythromycin A by a constitutive MLSB mechanism.
Sakarā ar būtisko MLSB mehānismu, vairums MRSA pret eritromicīnu A ir rezistenti.
In vitro results have shown that telithromycin is affected by the erythromycin ermB or mefA related resistance mechanisms but to lesser extent than erythromycin.
In vitro pētījumu rezultāti liecina, ka telitromicīnu ietekmē ar eritromicīna B rezistences metilāzi (erythromicin B rezistence methylase) ermB vai eritromicīna A rezistences metilāzi (erythromicin A rezistence methylase) mefA saistīti rezistences mehānismi, bet procesi ir mazāk izteikti kā eritromicīna gadījumā.
While exposure to telithromycin did select for pneumococcal mutants with increased MICs, the MICs remained within the proposed susceptibility range.
Telitromicīnam iedarbojoties uz mutējušiem pneimokoku organismiem ar paaugstinātu MICs, MICs vērtība saglabājās paredzamajās jutības robežās.
For Streptococcus pneumoniae, there is no cross- or co-resistance between telithromycin and other antibacterial classes including erythromycin A and/ or penicillin resistance.
Streptococcus pneumonae gadījumā krustenisku vai korezistenci starp telitromicīnu un citām antibakteriālo līdzekļu klasēm nenovēro (tostarp arī rezistenci pret A eritromicīnu un/ vai penicilīnu).
For Streptococcus pyogenes, cross-resistance occurs for high-level erythromycin A resistant strains.
Streptococcus pyogenes gadījumā pastāv krusteniska rezistence ar pret eritromicīnu A augsti rezistentiem celmiem.
10 Effect on oral and faecal flora
Ietekme uz orālo un fekālo floru
In a comparative study in healthy human volunteers, telithromycin 800 mg daily and clarithromycin 500 mg twice daily for 10 days showed a similar and reversible reduction of oral and faecal flora.
Salīdzinošos pētījumos ar veseliem brīvprātīgajiem 800 mg telitromicīna reizi dienā un 500 mg klaritromicīna divas reizes dienā (10 sekojošas dienas) izraisītais atgriezeniskais orālās un fekālās floras samazinājums bija līdzīgs.
However, in contrast to clarithromycin, no resistant strains of alpha streptococci emerged in saliva on treatment with telithromycin.
Tomēr atšķirībā no klaritromicīna, terapijai izmantojot telitromicīnu, siekalās rezistenti alfa- streptokoku štammi neradās.
Following oral administration, telithromycin is fairly rapidly absorbed.
Pēc perorālas ieņemšanas telitromicīns absorbējas ātri un pilnīgi.
A mean maximum plasma concentration of about 2 mg/ l is reached within 1-3 hour after dose with once-daily dosing of telithromycin 800 mg.
Reizi dienā lietojot 800 mg telitromicīna, tā tiek sasniegta pirmo triju stundu laikā pēc devas ieņemšanas.
The absolute bioavailability is about 57% after a single dose of 800 mg.
Pēc vienreizējas 800 mg devas preparāta absolūtā biopieejamība ir aptuveni 57%.
The rate and extent of absorption is unaffected by food intake, and thus Ketek tablets can be given without regard to food.
Barības uzņemšana absorbcijas ātrumu un pakāpi neietekmē, tāpēc Ketek tabletes drīkst ieņemt neatkarīgi no ēdienreizēm.
Mean steady-state trough plasma concentrations of between 0.04 and 0.07 mg/ l are reached within 3 to 4 days with once-daily dosing of telithromycin 800 mg.
10 Vidējā stabilā preparāta koncentrācija plazmā ir robežās starp 0, 04 un 0, 07 mg/ l, vienu reizi dienā ieņemot 800 mg telitromicīna, tā iestājas 3 līdz 4 dienu laikā.
At steady-state AUC is approximately 1.5 fold increased compared to the single dose.
Salīdzinot ar vienreizēju devu stabilas koncentrācijas gadījumā AUC ir aptuveni 1, 5 reizes lielāks.
Mean peak and trough plasma concentrations at steady state in patients were 2.9±1.6 mg/ l (range 0.02- 7.6 mg/ l) and 0.2±0.2 mg/ l (range 0.010 to 1.29 mg/ l), during a therapeutic 800 mg once-daily dose regimen.
Pacientiem, lietojot terapeitisku 800 mg devu reizi dienā, vienmērīgas izplatības fāzē maksimālā koncentrācija plazmā bija vidēji 2, 9 ± 1, 6 mg/ l (robežās no 0, 02 ļīdz 7, 6 mg/ l) un maksimālais koncentrācijas kritums − vidēji līdz 0, 2 ± 0, 2 mg/ l (robežās no 0, 010 līdz 1, 29 mg/ l).
Distribution
Izkliede audos
The in vitro protein binding is approximately 60% to 70%.
In vitro preparāta saistība ar olbaltumvielām ir aptuveni 60% līdz 70%.
Telithromycin is widely distributed throughout the body.
Telitromicīns plaši izkliedējas visā organismā.
The volume of distribution is 2.9±1.0 l/ kg.
Izkliedes tilpums ir 2, 9 ± 1, 01 l/ kg.
Rapid distribution of telithromycin into tissues results in significantly higher telithromycin concentrations in most target tissues than in plasma.
Ātras telitromicīna izkliedes audos rezultātā tā koncentrācija lielākajā daļā mērķa audu ir ievērojami lielāka nekā plazmā.
The maximum total tissue concentration in epithelial lining fluid, alveolar macrophages, bronchial mucosa, tonsils and sinus tissue were 14.9±11.4 mg/ l, 318.1±231 mg/ l, 3.88±1.87 mg/ kg, 3.95±0.53 mg/ kg and 6.96±1.58 mg/ kg, respectively.
Maksimālā kopējā koncentrācija epitēlija šķidrumā, alveolu makrofāgos, bronhu gļotās, mandelēs un deguna blakusdobumos bija attiecīgi 14, 9 ± 11, 4 mg/ l, 318, 1 ± 231 mg/ l, 3, 88 ± 1, 87 mg/ kg, 3, 95 ± 0, 53 mg/ kg un 6, 96 ± 1, 58 mg/ kg.
The total tissue concentration 24 h after dose in epithelial lining fluid, alveolar macrophages, bronchial mucosa, tonsils and sinus tissue were 0.84±0.65 mg/ l, 162±96 mg/ l, 0.78±0.39 mg/ kg, 0.72±0.29 mg/ kg and 1.58±1.68 mg/ kg, respectively.
24 stundas pēc devas lietošanas preparāta kopējā koncentrācija šajos audos bija attiecīgi 0, 84 ± 0, 65 mg/ l, 162 ± 96 mg/ l, 0, 78 ± 0, 39 mg/ kg un 0, 72 ± 0, 29 mg/ kg un 1, 58 ± 1, 68 mg/ kg.
The mean maximum white blood cell concentration of telithromycin was 83±25 mg/ l.
Maksimālā telitromicīna koncentrācija baltajās asins šūnās vidēji bija 83 ± 25 mg/ l.
Telithromycin is metabolized primarily by the liver.
Telitromicīna vielmaiņa galvenokārt notiek aknās.
After oral administration, two-thirds of the dose is eliminated as metabolites and one-third unchanged.
Pēc perorālas ievades divas trešdaļas devas izdalās kā vielmaiņas produkti, bet viena trešā daļa tiek izvadīta neizmainītā veidā.
The main circulating compound in plasma is telithromycin.
Galvenā viela, kas cirkulē plazmā, ir telitromicīns.
Its principal circulating metabolite represents approximately 13% of telithromycin AUC, and has little antimicrobial activity compared with the parent medicinal product.
Šī produkta pretmikrobu aktivitāte, salīdzinot ar tā priekšteci telitromicīnu, ir neliela.
Other metabolites were detected in plasma, urine and faeces and represent less or equal than 3% of plasma AUC.
Citi vielmaiņas produkti, kas atklāti plazmā, urīnā un fēcēs, nodrošina līdz 3% plazmas AUC.
Telithromycin is metabolized both by CYP450 isoenzymes and non-CYP enzymes.
Telitromicīna vielmaiņa notiek gan ar CYP450 izoenzīmu, gan enzīmu, kas nepieder CYP, starpniecību.
The major CYP450 enzyme involved in the metabolism of telithromycin is CYP3A4.
Galvenais CYP450enzīms, kas piedalās telitromicīna vielmaiņas procesos, ir CYP3A4.
Telithromycin is an inhibitor of CYP3A4 and CYP2D6, but has no or limited effect on CYP1A, 2A6, 2B6, 2C8, 2C9, 2C19 and 2E1.
Telitromicīns inhibē CYP3A4 un CYP2D6, bet CYP1A, 2A6, 2B6, 2C8, 2C9, 2C19 un 2E1 tas neietekmē vai arī tā ietekme ir ierobežota.
After oral administration of radiolabelled telithromycin, 76% of the radioactivity was recovered from faeces, and 17% from the urine.
Pēc perorālas radioaktīvi iezīmēta telitromicīna devas 76% radioaktivitātes konstatēja fēcēs, bet 17%
Approximately one-third of telithromycin was eliminated unchanged; 20% in faeces and 12% in urine.
20% ar fēcēm un 12% ar urīnu.
Telithromycin displays moderate non-linear pharmacokinetics.
Telitromicīna farmakokinētika ir vidēji nelineāra.
The non-renal clearance is decreased as the dose is increased.
Palielinot devu, ar nierēm nesaistītais klīrenss samazinās.
The total clearance (mean ±SD) is 11 approximately 58±5 l/ h after an intravenous administration with renal clearance accounting for about 22% of this.
Telitromicīna izvadei no plazmas ir trīs fāzes, izkliedes pusperiods ir īss – 0, 17 h.
Telithromycin displays a tri-exponential decay from plasma, with a rapid distribution half-life of 0.17 h.
Ja dienas deva ir 800 mg reizi dienā, vidējais telitromicīna izvadīšanas pusperiods ir 2 – 3 stundas.
The main elimination half-life of telithromycin is 2-3 h and the terminal, less important, half-life is about 10 h at the dose 800 mg once daily.
Terminālais pusperiods, kas ir mazāk būtisks, ir aptuveni 10 stundas.
-Renal impairment In a multiple-dose study, 36 subjects with varying degrees of renal impairment, a 1.4-fold increase in Cmax, ss, and a 2-fold increase in AUC (0-24)ss at 800 mg multiple doses in the severe renally impaired group (CLCR < 30 mL/ min) compared to healthy volunteers were observed and a reduced dosage of Ketek is recommended (See Section 4.2.).
Tika atklāts, ka grupā ar smagiem nieru darbības traucējumiem (CLCR < 30 ml/ min), lietojot atkārtoti devas pa 800 mg, Cmax, ss palielinājās 1, 4 reizes un AUC (0 - 24) ss palielinājās 2 reizes, salīdzinot ar veseliem cilvēkiem, tāpēc ieteicams lietot mazāku Ketek devu (skatīt apakšpunktu 4. 2.).
Based on observed data, a 600 mg daily dose is approximately equivalent with the target exposure observed in healthy subjects.
Pamatojoties uz novērotajiem datiem, dienas deva pa 600 mg ir aptuveni vienāda ar mērķa ekspozīciju veseliem cilvēkiem.
Based on simulation data, an alternating daily dosing regimen of 800 mg and 400 mg in patients with severe renal impairment can approximate the AUC (0-48h) in healthy subjects receiving 800 mg once daily.
Pamatojoties uz simulācijas datiem, devu režīms ik pārdienas pa 800 mg dienā un 400 mg dienā pacientiem ar smagiem nieru darbības traucējumiem var tuvināt AUC (0 – 48 h) veseliem cilvēkiem, kas lieto pa 800 mg reizi dienā.
The effect of dialysis on the elimination of telithromycin has not been assessed.
Dialīzes efektivitāte, izvadot telitromicīnu, nav vērtēta.
-Hepatic impairment In a single-dose study (800 mg) in 12 patients and a multiple-dose study (800 mg) in 13 patients with mild to severe hepatic insufficiency (Child Pugh Class A, B and C), the Cmax, AUC and t1/ 2 of telithromycin were similar compared to those obtained in age- and sex-matched healthy subjects.
11 - Aknu darbības traucējumi Vienas devas pētījumā (800 mg) 12 pacientiem un vairāku devu pētījumā (800 mg) 13 pacientiem ar vieglu līdz smagas pakāpes aknu mazspēju (A, B un C pakāpe pēc Child Pugh klasifikācijas), telitromicīna Cmax, AUC un t1/ 2 bija līdzīgi, salīdzinot ar šiem raksturlielumiem atbilstoša vecuma un dzimuma veseliem cilvēkiem.
In both studies, higher renal elimination was observed in the hepatically impaired patients.
Abos pētījumos izteiktāku elimināciju caur nierēm novēroja pacientiem ar aknu darbības traucējumiem.
Due to limited experience in patients with decreased metabolic capacity of the liver, Ketek should be used with caution in patients with hepatic impairment (see also section 4.4).
Nepietiekamas pieredzes dēļ pacientiem ar samazinātu aknu metabolisma spēju, pacientiem ar aknu darbības traucējumiem Ketek jālieto ar piesardzību (skatīt arī apakšpunktu 4. 4).
-Elderly subjects In subjects over 65 (median 75 years), the maximum plasma concentration and AUC of telithromycin were increased approximately 2 fold compared with those achieved in young healthy adults.
- Gados vecāki pacienti Salīdzinot ar jaunākiem, veseliem pieaugušajiem, pacientiem vecumā pēc 65 gadiem (vidēji 75 gadi) telitromicīna maksimālā koncentrācija plazmā un AUC pieaug aptuveni divas reizes.
These changes in pharmacokinetics do not necessitate dosage adjustment.
Šīs farmakokinētikas izmaiņas nepieciešamību koriģēt devu nerada.
-Paediatric patients The pharmacokinetics of telithromycin in paediatric population less than 12 years old have not yet been studied.
- Lietošana pediatrijā Telitromicīna farmakokinētika bērniem līdz 12 gadu vecumam vēl nav pētīta.
Limited data, obtained in paediatric patients 13 to 17 years of age, showed that telithromycin concentrations in this age group were similar to the concentrations in patients 18 to 40 years of age.
Ierobežotais datu apjoms, kas iegūts pētot pacientus 13 līdz 17 gadu vecumā, liecina, ka telitromicīna koncentrācija šīs vecuma grupas pacientiem ir līdzīga kā pacientiem 18 līdz 40 gadu vecumā.
-Gender The pharmacokinetics of telithromycin are similar between males and females.
- Dzimums Vīriešiem un sievietēm telitromicīna farmakokinētika ir līdzīga.
Repeated dose toxicity studies of 1, 3 and 6 months duration with telithromycin conducted in rat, dog and monkey showed that the liver was the principal target for toxicity with elevations of liver enzymes, and histological evidence of damage.
1, 3 un 6 mēnešus ilgos atkārtotu telitromicīna devu toksicitātes pētījumos ar žurkām, suņiem un pērtiķiem ir noskaidrots, ka preparāta toksicitāte visspēcīgāk izpaužas attiecībā pret aknām, pieaug aknu enzīmu koncentrācija un novēro histoloģiskus bojājumus.
These effects showed a tendency to regress after cessation of treatment.
Šīm parādībām, pārtraucot terapiju, ir tendence izzust.
Plasma exposures based on free fraction of active substance, at the no observed adverse effect levels ranged from 1.6 to 13 times the expected clinical exposure.
Aktīvās vielas brīvās frakcijas koncentrācija plazmā, kas neizraisa blakusparādības, ir robežās, kas klīniskajā praksē izmantojamo koncentrāciju pārsniedz 1, 6 līdz 13 reizes.
Phospholipidosis (intracellular phospholipid accumulation) affecting a number of organs and tissues (e. g., liver, kidney, lung, thymus, spleen, gall bladder, mesenteric lymph nodes, GI-tract) has been observed in rats and dogs administered telithromycin at repeated doses of 150 mg/ kg/ day or more for 1 month and 20 mg/ kg/ day or more for 3-6 months.
Žurkām un suņiem, lietojot telitromicīnu atkārtotu devu veidā pa 150 mg/ kg dienā vai vairāk 1 mēnesi un pa 20 mg/ kg dienā vai vairāk 3 – 6 mēnešus, konstatēta fosfolipidoze (intracelulāra fosfolipīdu uzkrāšanās), kas skārusi vairākus orgānus un audus (piemēram, aknas, nieres, plaušas, aizkrūtes dziedzeri, liesu, žultspūsli, mezentērija limfmezglus, kuņģi un zarnu traktu).
This administration corresponds to free active substance systemic exposure levels of at least 9 times the expected levels in human after 1 month and less than the expected level in humans after 6 months, respectively.
Šāda zāļu lietošana atbilst attiecīgi vismaz 9 reizes augstākam brīvas aktīvās vielas sistēmiskās iedarbības līmenim nekā paredzama cilvēkam pēc 1 mēneša un mazāk nekā 1 reizi augstākam līmenim pēc 6 mēnešiem.
There was evidence of reversibility upon cessation of treatment.
Pēc ārstēšanas pārtraukšanas novēroja traucējumu izzušanas pazīmes.
The significance of these findings for humans is unknown.
Šo novērojumu nozīme cilvēkam nav zināma.
12 In similarity to some macrolides, telithromycin caused a prolongation of Qtc interval in dogs and on action potential duration in rabbit Purkinje fibers in vitro.
Līdzīgi dažiem makrolīdiem, telitromicīns pagarina QTc intervālu suņiem, kā arī in vitro – trušu Purkinje šķiedru darbības potenciāla ilgumu.
Effects were evident at plasma levels of free drug 8 to 13 times the expected clinical level.
Šādu iedarbību novēro, ja klīniskajā praksē izmantojamā brīvo zāļu koncentrācija pārsniegta 8 līdz 13 reizes.
Hypokalaemia and quinidine had additive/ supra-additive effects in vitro while potentiation was evident with sotalol.
Hipokalēmijas un hinidīna ietekme in vitro ir aditīva vai supraaditīva, kamēr sotalola ietekme ir acīmredzami potencējoša.
Telithromycin, but not its major human metabolites, had inhibitory activity on HERG and Kv1.5 channels.
Telitromicīns (bet ne tā galvenie cilvēka organisma vielmaiņas produkti) inhibē HERG un Kv 1, 5 kanālu aktivitāti.
Reproduction toxicity studies showed reduced gamete maturation in rat and adverse effects on fertilization.
Reproduktīvās toksicitātes pētījumi žurkām uzrāda kavētu gametu nobriešanu un nevēlamu ietekmi uz fertilitāti.
At high doses embryotoxicity was apparent and an increase in incomplete ossification and in skeletal anomalies was seen.
Novēroja arī nepilnīgu pārkaulošanos un skeleta anomālijas.
Studies in rats and rabbits were inconclusive with respect to potential for teratogenicity, there was equivocal evidence of adverse effects on foetal development at high doses.
Attiecībā uz iespējamo teratogenitāti, pētījumi ar žurkām un trušiem nav pārliecinošas, nevēlamas ietekmes uz augli pierādījumi lielu devu gadījumā nav pārliecinoši.