qanastek/EMEA-V3 huggingface dataset:
For risperidone-naive patients, it is recommended to establish tolerability with oral risperidone prior to initiating treatment with RISPERDAL CONSTA (see section 4.2).
Ar risperidonu iepriekš neārstētiem pacientiem pirms ārstēšanas sākšanas ar RISPERDAL CONSTA ieteicams noskaidrot panesamību ar perorālo risperidonu (skatīt apakšpunktu 4. 2).
Elderly patients with dementia RISPERDAL CONSTA has not been studied in elderly patients with dementia, hence it is not indicated for use in this group of patients.
Gados vecāki pacienti ar demenci RISPERDAL CONSTA nav pētīts gados vecākiem pacientiem ar demenci, tāpēc tas nav indicēts lietošanai šīs grupas pacientiem.
Overall mortality
Kopējā mirstība
Elderly patients with dementia treated with atypical antipsychotics have an increased mortality compared to placebo in a meta-analysis of 17 controlled trials of atypical antipsychotics, including oral RISPERDAL.
Gados vecākiem pacientiem ar demenci, kuri tiek ārstēti ar atipiskajiem antipsihotiskajiem līdzekļiem, 17 kontrolētu pētījumu par atipiskajiem antipsihotiskajiem līdzekļiem, arī RISPERDAL, metaanalīzē bija lielāka mirstība nekā placebo grupā.
In placebo-controlled trials with oral RISPERDAL in this population, the incidence of mortality was 4.0% for RISPERDAL-treated patients compared to 3.1% for placebo- treated patients.
Placebo kontrolētos pētījumos ar RISPERDAL šajā pacientu grupā mirstība ar RISPERDAL ārstētiem pacientiem bija 4, 0%, salīdzinot ar 3, 1% ar placebo ārstētiem pacientiem.
The odds ratio (95% exact confidence interval) was 1.21 (0.7, 2.1).
Krusteniskā attiecība (95% precīzs ticamības intervāls) bija 1, 21 (0, 7, 2, 1).
The mean age (range) of patients who died was 86 years (range 67-100).
Vidējais vecums (robežās) pacientiem, kuri nomira, bija 86 gadi (robežās no 67 līdz 100).
Concomitant use with furosemide
Vienlaicīga furosemīda lietošana
In the oral RISPERDAL placebo-controlled trials in elderly patients with dementia, a higher incidence of mortality was observed in patients treated with furosemide plus risperidone (7.3%; mean age 89 years, range 75-97) when compared to patients treated with risperidone alone (3.1%; mean age 84 years, range 70-96) or furosemide alone (4.1%; mean age 80 years, range 67-90).
RISPERDAL placebo kontrolētos pētījumos gados vecākiem pacientiem ar demenci ar furosemīdu plus risperidonu ārstētiem pacientiem tika novērota lielāka mirstības sastopamība (7, 3%; vidējais vecums 89 gadi, robežas 75 - 97), salīdzinot ar pacientiem, kuri tika ārstēti tikai ar risperidonu (3, 1%; vidējais vecums 84 gadi, robežas 70 - 96) vai tikai ar furosemīdu (4, 1%; vidējais vecums 80 gadi, robežas 67 - 90).
The increase in mortality in patients treated with furosemide plus risperidone was observed in two of the four clinical trials.
Mirstības palielināšanās pacientiem, kas ārstēti ar furosemīdu plus risperidonu, novērota divos no četriem klīniskajiem pētījumiem.
Concomitant use of risperidone with other diuretics (mainly thiazide diuretics used in low dose) was not associated with similar findings.
Risperidona vienlaicīga lietošana ar citiem diurētiskiem līdzekļiem (galvenokārt tiazīdu diurētisku līdzekļu mazu devu) nebija saistīta ar līdzīgām atradēm.
No pathophysiological mechanism has been identified to explain this finding, and no consistent pattern for cause of death observed.
Nav atklāts nekāds patofizioloģisks mehānisms, kas izskaidrotu šo atradi, nav novērots arī nekāds noteikts pastāvīgi nemainīgs nāves cēlonis.
Nevertheless, caution should be exercised and the risks and benefits of this combination or co-treatment with other potent diuretics should be considered prior to the decision to use.
Tomēr, pirms pieņemt lēmumu par lietošanu, jāievēro piesardzība un jānovērtē šīs kombinācijas vai vienlaicīgas ārstēšanas ar citu spēcīgu diurētisku līdzekli radītais risks un ieguvumi.
There was no increased incidence of mortality among patients taking other diuretics as concomitant treatment with risperidone.
Pacientiem, kuri vienlaikus ar risperidonu lietoja citus diurētiskos līdzekļus, mirstības sastopamība nepalielinājās.
Irrespective of treatment, dehydration was an overall risk factor for mortality and should therefore be carefully avoided in elderly patients with dementia.
Neatkarīgi no ārstēšanas, dehidratācija ir vispārējs mirstības riska faktors, tāpēc no tā gados vecākiem pacientiem ar demenci ir rūpīgi jāizvairās.
Cerebrovascular adverse events (CVAE)
Cerebrovaskulāras blakusparādības (CVBP)
In placebo-controlled trials in elderly patients with dementia there was a significantly higher incidence (approximately 3-fold increased) of CVAEs, such as stroke (including fatalities) and transient ischaemic attack in patients treated with RISPERDAL compared with patients treated with placebo (mean age 85 years; range 73 to 97).
Placebo kontrolētos pētījumos gados vecākiem pacientiem ar demenci bija nozīmīgi lielāka (apmēram 3 reizes lielāka) CVBP, piemēram, insulta (arī nāves gadījumu) un tranzitoras išēmiskas lēkmes, sastopamība pacientiem, kuri tika ārstēti ar RISPERDAL, salīdzinot ar pacientiem, kuri tika ārstēti ar placebo (vidējais veucms 85 gadi; robežas no 73 līdz 97).
The pooled data from six placebo-controlled studies in mainly elderly patients (> 65 years of age) with dementia showed that CVAEs (serious and non- serious, combined) occurred in 3.3% (33/ 1009) of patients treated with risperidone and 1.2% (8/ 712) of patients treated with placebo.
Sešu placebo kontrolētu pētījumu, galvenokārt gados vecākiem pacientiem (> 65 g. v.) ar demenci, apkopotie dati parādīja, ka CVBP (būtiskas un nebūtiskas, kombinētas) radās 3, 3% (33/ 1009) pacientu, kas tika ārstēti ar risperidonu, un 1, 2% (8/ 712) pacientu, kas tika ārstēti ar placebo.
The odds ratio (95% exact confidence interval) was 2.96 (1.34, 7.50).
Krusteniskā attiecība (95% precīzs ticamības intervāls) bija 2, 96 (1, 34, 7, 50).
The mechanism for this increased risk is not known.
Palielināta riska rašanās mehānisms nav noskaidrots.
An increased risk cannot be excluded for other antipsychotics or other patient populations.
Palielinātu risku nevar izslēgt ar citiem antipsihotiskiem līdzekļiem vai citās pacientu grupās.
RISPERDAL CONSTA should be used with caution in patients with risk factors for stroke.
RISPERDAL CONSTA jālieto piesardzīgi pacientiem ar insulta rašanās riska faktoriem.
23 Orthostatic hypotension
24 Ortostatiskā hipotensija
Due to the alpha-blocking activity of risperidone, (orthostatic) hypotension can occur, especially during initiation of treatment.
Risperidona alfa blokatora darbības dēļ iespējama (ortostatiska) hipotensija, īpaši sākotnējā devas titrēšanas periodā.
Clinically significant hypotension has been observed postmarketing with concomitant use of risperidone and antihypertensive treatment.
Pēcreģistrācijas uzraudzības laikā novērota klīniski nozīmīga hipotensija, vienlaikus lietojot risperidonu un antihipertensīvu terapiju.
Risperidone should be used with caution in patients with known cardiovascular disease (e. g. heart failure, myocardial infarction, conduction abnormalities, dehydration, hypovolemia, or cerebrovascular disease).
Risperidons uzmanīgi lietojams pacientiem ar zināmu kardiovaskulāru slimību (piemēram, sirds mazspēju, miokarda infarktu, vadīšanas traucējumiem, dehidratāciju, hipovolēmiju vai cerebrovaskulāru slimību).
The risk/ benefit of further treatment with RISPERDAL CONSTA should be assessed if clinically relevant orthostatic hypotension persists.
Ja saglabājas klīniski nozīmīga ortostatiska hipotensija, jāvērtē turpmākās ārstēšanas ar RISPERDAL CONSTA risks un guvumi.
Tardive dyskinesia/ extrapyramidal symptoms (TD/ EPS)
Tardīvā diskinēzija/ ekstrapiramidāli simptomi (TD/ EPS)
Medicines with dopamine receptor antagonistic properties have been associated with the induction of tardive dyskinesia characterised by rhythmical involuntary movements, predominantly of the tongue and/ or face.
Konstatēts, ka zāles ar dopamīna receptoru antagonistu īpašībām var izraisīt tardīvo diskinēziju, kurai raksturīgas ritmiskas patvaļīgas kustības, pārsvarā mēles un/ vai sejas kustības.
The onset of extrapyramidal symptoms is a risk factor for tardive dyskinesia.
Ekstrapiramidālu simptomu rašanās ir tardīvas diskinēzijas riska faktors.
If signs and symptoms of tardive dyskinesia appear, the discontinuation of all antipsychotics should be considered.
Ja parādās tardīvās diskinēzijas pazīmes un simptomi, jāapsver visu antipsihotisko līdzekļu lietošanas pārtraukšana.
Neuroleptic malignant syndrome (NMS)
Ļaundabīgais neiroleptiskais sindroms (NMS)
Neuroleptic Malignant Syndrome, characterised by hyperthermia, muscle rigidity, autonomic instability, altered consciousness and elevated serum creatine phosphokinase levels has been reported to occur with antipsychotics.
Antipsihotisko līdzekļu lietošanas gadījumā ziņots par ļaundabīgā neiroleptiskā sindroma rašanos, kas izpaužas ar hipertermiju, muskuļu rigiditāti, autonomo labilitāti, mainītu apziņas stāvokli un paaugstinātu kreatīnfosfokināzes līmeni serumā.
Additional signs may include myoglobinuria (rhabdomyolysis) and acute renal failure.
Papildus pazīmes var būt mioglobinūrija (rabdomiolīze) un akūta nieru mazspēja.
In this event, all antipsychotics, including RISPERDAL CONSTA, should be discontinued.
Šādā gadījumā ir jāpārtrauc visu antipsihotisko līdzekļu, arī RISPERDAL CONSTA lietošana.
Parkinson’ s disease and dementia with Lewy bodies
Parkinsona slimība un demence ar Levī ķermenīšiem
Physicians should weigh the risks versus the benefits when prescribing antipsychotics, including RISPERDAL CONSTA, to patients with Parkinson’ s Disease or Dementia with Lewy Bodies (DLB).
Parakstot antipsihotiskos līdzekļus, arī RISPERDAL CONSTA, ārstam jāsalīdzina risks un ieguvumi pacientiem ar Parkinsona slimību vai demeci ar Levī ķermenīšiem (DLB).
Parkinson’ s Disease may worsen with risperidone.
Parkinsona slimība var paasināties, lietojot risperidonu.
Both groups may be at increased risk of Neuroleptic Malignant Syndrome as well as having an increased sensitivity to antipsychotic medicinal products; these patients were excluded from clinical trials.
Abu grupu pacientiem var būt palielināts ļaundabīgā neiroleptiskā sindroma risks, kā arī paaugstināta jutība pret antipsihotiskajiem līdzekļiem; šie pacienti tika izslēgti no klīniskiem pētījumiem.
Manifestation of this increased sensitivity can include confusion, obtundation, postural instability with frequent falls, in addition to extrapyramidal symptoms.
Šīs paaugstinātās jutības izpausmes papildus ekstrapiramidāliem simptomiem var būt apjukums, notrulināšanās, posturāla nestabilitāte ar biežiem kritieniem.
Hyperglycemia
Hiperglikēmija
Hyperglycemia or exacerbation of pre-existing diabetes has been reported in very rare cases during treatment with RISPERDAL CONSTA.
Par hiperglikēmiju vai jau pastāvoša cukura diabēta paasinājumu ārstēšanas laikā ar RISPERDAL CONSTA ziņots ļoti retos gadījumos.
Appropriate clinical monitoring is advisable in diabetic patients and in patients with risk factors for the development of diabetes mellitus.
Cukura diabēta slimniekiem un pacientiem ar cukura diabēta riska faktoriem ieteicama atbilstoša klīniska uzraudzība.
Hyperprolactinaemia
Hiperprolaktinēmija
Tissue culture studies suggest that cell growth in human breast tumours may be stimulated by prolactin.
Audu kultūras pētījumi liecina, ka prolaktīns cilvēkam var veicināt šūnu augšanu krūts audzējos.
Although no clear association with the administration of antipsychotics has so far been demonstrated in clinical and epidemiological studies, caution is recommended in patients with relevant medical history.
Lai gan klīniskos un epidemioloģiskos pētījumos nav pierādīta skaidra saistība ar antipsihotisku zāļu lietošanu, ieteicama piesardzība pacientiem ar atbilstošu anamnēzi.
RISPERDAL CONSTA should be used with caution in patients with pre- existing hyperprolactinaemia and in patients with possible prolactin-dependent tumours.
RISPERDAL CONSTA jālieto piesardzīgi pacientiem, kam iepriekš bijusi hiperprolaktinēmija, un pacientiem ar iespējamu prolaktīnatkarīgu audzēju.
QT prolongation QT prolongation has very rarely been reported postmarketing.
QT intervāla pagarināšanās Pēcreģistrācijas uzraudzības laikā par QT intervāla pagarināšanos ziņots ļoti reti.
As with other antipsychotics, caution should be exercised when risperidone is prescribed in patients with known cardiovascular disease, family history of QT prolongation, bradycardia, or electrolyte disturbances (hypokalaemia, hypomagnesaemia), as it may increase the risk of arrhythmogenic effects, and in concomitant use with medicines known to prolong the QT interval.
Tāpat kā citu antipsihotisko līdzekļu lietošanas gadījumā, jāievēro piesardzība, parakstot risperidonu pacientiem ar zināmu kardiovaskulāru slimību, QT intervāla pagarināšanos ģimenes anamnēzē, bradikardiju vai elektrolītu līdzsvara traucējumiem (hipokaliēmiju, hipomagniēmiju), jo tas var palielināt aritmogēnās iedarbības risku, ja vienlaikus tiek lietotas zāles, kuras, kā zināms, pagarina QT intervālu.
24 Seizures
Krampji
RISPERDAL CONSTA should be used cautiously in patients with a history of seizures or other conditions that potentially lower the seizure threshold.
RISPERDAL CONSTA uzmanīgi lietojams pacientiem ar krampjiem vai citiem traucējumiem anamnēzē, kas var pazemināt krampju slieksni.
Priapism Priapism may occur with RISPERDAL CONSTA treatment due to its alpha-adrenergic blocking effects.
Priapisms ārstēšanas laikā ar RISPERDAL CONSTA var rasties tā alfa adrenerģiskās blokādes dēļ.
Body temperature regulation
Ķermeņa temperatūras regulācija
Disruption of the body’ s ability to reduce core body temperature has been attributed to antipsychotic medicines.
Antipsihotiskajiem līdzekļiem tiek piedēvēta nelabvēlīga ietekme uz organisma spēju pazemināt ķermeņa temperatūru.
Appropriate care is advised when prescribing RISPERDAL CONSTA to patients who will be experiencing conditions which may contribute to an elevation in core body temperature, e. g., exercising strenuously, exposure to extreme heat, receiving concomitant treatment with anticholinergic activity, or being subject to dehydration.
Jāievēro atbilstoša piesardzība, parakstot RISPERDAL CONSTA pacientiem, kuri tiek pakļauti apstākļiem, kas var veicināt ķermeņa temperatūras paaugstināšanos, piemēram, lielai fiziskai slodzei, lielam karstumam, kas vienlaikus saņem zāles ar antiholīnerģisku darbību, kā arī pacientiem, kuri ir pakļauti dehidratācijai.
Weight gain
Ķermeņa masas palielināšanās
As with other antipsychotics, patients should be advised of the potential for weight gain.
Tāpat kā citu antipsihotisko līdzekļu lietošanas gadījumā, pacienti jābrīdina par iespējamo ķermeņa masas palielināšanos.
Weight should be measured regularly.
Regulāri jāmēra ķermeņa masa.
Renal or hepatic impairment
Nieru vai aknu darbības traucējumi
Although oral risperidone has been studied, RISPERDAL CONSTA has not been studied in patients with renal or liver insufficiency.
Lai arī perorālai risperidons ir pētīts, RISPERDAL CONSTA nav pētīts pacientiem ar nieru vai aknu mazspēju.
RISPERDAL CONSTA should be administered with caution in this group of patients (see section 4.2).
RISPERDAL CONSTA uzmanīgi lietojams šai pacientu grupai (skatīt apakšpunktu 4. 2).
Care must be taken to avoid inadvertent injection of RISPERDAL CONSTA into a blood vessel.
Jāuzmanās, lai izvairītos no netīšas RISPERDAL CONSTA injicēšanas asinsvadā.
This medicinal product contains less than 1 mmol sodium (23 mg) per dose, i. e., essentially ‘ sodium- free’.
Šīs zāles satur mazāk par 1 mmol nātrija (23 mg) vienā devā, proti, tās faktiski nesatur nātriju.
Interaction studies were performed with oral RISPERDAL.
Mijiedarbības pētījumi tika veikti ar iekšķīgi lietojamu RISPERDAL.
As with other antipsychotics, caution is advised when prescribing risperidone with medicinal products known to prolong the QT interval, e. g., class Ia antiarrhythmics (e. g., quinidine, dysopiramide, procainamide), class III antiarrhythmics (e. g., amiodarone, sotalol), tricyclic antidepressants (i. e., amitriptyline), tetracyclic antidepressant (i. e., maprotiline), some antihistaminics, other antipsychotics, some antimalarials (i. e., chinice and mefloquine), and with medicines causing electrolyte imbalance (hypokalaemia, hypomagnesiaemia), bradycardia, or those which inhibit the hepatic metabolism of risperidone.
Tāpat kā citu antipsihotisko līdzekļu lietošanas gadījumā, ieteicams ievērot piedardzību, parakstot risperidonu kopā ar zālēm, kuras, kā zināms, pagarina QT intervālu, piemēram, Ia klases antiaritmiskajiem līdzekļiem (piemēram, hinidīnu, dizopiramīdu, prokaīnamīdu), III klases antiaritmiskajiem līdzekļiem (piemēram, amiodaronu, sotalolu), tricikliskajiem antidepresantiem (piemēram, amitriptilīnu), tetracikliskajiem antidepresantiem (piemēram, maprotilīnu), dažiem prethistamīna līdzekļiem, citiem antipsihotiskajiem līdzekļiem, dažiem pretmalārijas līdzekļiem (piemēram, hinicu un meflokvīnu) un ar zālēm, kuras izraisa elektrolītu līdzsvara traucējumus.
This list is indicative and not exhaustive.
Šis saraksts ir norādošs un nav pilnīgs.
Potential for RISPERDAL CONSTA to affect other medicinal products
RISPERDAL CONSTA spēja ietekmēt citas zāles
Risperidone should be used with caution in combination with other centrally-acting substances notably including alcohol, opiates, antihistamines and benzodiazepines due to the increased risk of sedation.
Risperidonu jālieto piesardzīgi kombinācijā ar citām centrālas darbības vielām, īpaši alkoholu, opiātiem, antihistamīniem un benzodiazepīniem, jo palielinās sedācijas risks.
25 RISPERDAL CONSTA may antagonise the effect of levodopa and other dopamine agonists.
RISPERDAL CONSTA var būt par levodopas un citu dopamīna agonistu antagonistu.
If this combination is deemed necessary, particularly in end-stage Parkinson’ s disease, the lowest effective dose of each treatment should be prescribed.
Ja šāda kombinācija tiek uzskatīta par nepieciešamu, īpaši Parkinsona slimības pēdējā stadijā, jāordinē katra medikamenta mazākā efektīvā deva.
Clinically significant hypotension has been observed postmarketing with concomitant use of risperidone and antihypertensive treatment.
Pēcreģistrācijas uzraudzībā novērota klīniski nozīmīga hipotensija, lietojot vienlaikus risperidonu un antihipertensīvus līdzekļus.
RISPERDAL does not show a clinically relevant effect on the pharmacokinetics of lithium, valproate, digoxin or topiramate.
26 Risperidonam nav atklāta klīniski nozīmīga ietekme uz litija, valproāta, digoksīna vai topiramāta farmakokinētiku.
Potential for other medicinal products to affect RISPERDAL CONSTA
Citu zāļu spēja ietekmēt RISPERDAL CONSTA
Carbamazepine has been shown to decrease the plasma concentrations of the active antipsychotic fraction of risperidone.
Novērots, ka karbamazepīns pazemina aktīvās antipsihotiskās risperidona frakcijas koncentrāciju plazmā.
Similar effects may be observed with e. g. rifampicin, phenytoin and phenobarbital which also induce CYP 3A4 hepatic enzyme as well as P-glycoprotein.
Līdzīga iedarbība novērota lietojot, piemēram, rifampicīnu, fenitoīnu un fenobarbitālu, kas arī inducē CYP 3A4 aknu enzīmu, kā arī P- glikoproteīnu (P- gp).
When carbamazepine or other CYP 3A4 hepatic enzyme/ P-glycoprotein (P-gp) inducers are initiated or discontinued, the physician should re-evaluate the dosing of RISPERDAL CONSTA.
Kad tiek sākta vai pārtraukta karbamazepīna vai citu CYP 3A4 aknu enzīmu/ P- glikoproteīna induktoru lietošana, ārstam atkārtoti jānovērtē RISPERDAL CONSTA deva.
Fluoxetine and paroxetine, CYP 2D6 inhibitors, increase the plasma concentration of risperidone, but less so of the active antipsychotic fraction.
Fluoksetīns un paroksetīns - CYP 2D6 inhibitori – paaugstina risperidona koncentrāciju plazmā, bet ietekme uz aktīvo antipsihotisko frakciju ir mazāka.
It is expected that other CYP 2D6 inhibitors, such as quinidine, may affect the plasma concentrations of risperidone in a similar way.
Paredzams, ka arī citi CYP 2D6 inhibitori, piemēram, hinidīns, var līdzīgā veidā ietekmēt risperidona koncentrāciju plazmā.
When concomitant fluoxetine or paroxetine is initiated or discontinued, the physician should re-evaluate the dosing of RISPERDAL CONSTA.
Kad tiek sākta vai pārtraukta vienlaicīga fluoksetīna vai paroksetīna lietošana, ārstam atkārtoti jānovērtē RISPERDAL CONSTA deva..
Verapamil, an inhibitor of CYP 3A4 and P-gp, increases the plasma concentration of risperidone.
Verapamils, CYP 3A4 un P- gp inhibitors, paaugstina risperidona koncentrāciju plazmā.
Galantamine and donepezil do not show a clinically relevant effect on the pharmacokinetics of risperidone and on the active antipsychotic fraction.
Galantamīns un donepezils klīniski būtiski neietekmē risperidona farmakokinētiku un aktīvo antipsihotisko frakciju.
Phenothiazines, tricyclic antidepressants, and some beta-blockers may increase the plasma concentrations of risperidone but not those of the active antipsychotic fraction.
Fenotiazīni, tricikliskie antidepresanti un daži beta blokatori var paaugstināt risperidona koncentrāciju plazmā, bet ne aktīvās antipsihotiskās frakcijas koncentrāciju.
Amitriptyline does not affect the pharmacokinetics of risperidone or the active antipsychotic fraction.
Amitriptilīns neietekmē ne risperidona, ne aktīvās antipsihotiskās frakcijas farmakokinētiku.
Cimetidine and ranitidine increase the bioavailability of risperidone, but only marginally that of the active antipsychotic fraction.
Cimetidīns un ranitidīns palielināja risperidona bioloģisko pieejamību, bet aktīvās antipsihotiskās frakcijas bioloģisko pieejamību – tikai nenozīmīgi.
Erythromycin, a CYP 3A4 inhibitor, does not change the pharmacokinetics of risperidone and the active antipsychotic fraction.
Eritromicīns - CYP 3A4 inhibitors – nemaina risperidona un aktīvās antipsihotiskās frakcijas farmakokinētiku.
See section 4.4 regarding increased mortality in elderly patients with dementia concomitantly receiving furosemide.
Par palielināto mirstību gados vecākiem pacientiem ar demenci, kuri vienlaikus lieto furosemīdu un RISPERDAL, skatīt apakšpunktā 4. 4.
There are no adequate data from the use of risperidone in pregnant women.
Nav adekvātu datu par risperidona lietošanu grūtniecēm.
According to postmarketing data reversible extrapyramidal symptoms in the neonate were observed following the use of risperidone during the last trimester of pregnancy.
Saskaņā ar pēcreģistrācijas novērojumu datiem jaundzimušajam tika novēroti pārejoši ekstrapiramidāli simptomi pēc risperidona lietošanas pēdējā grūtniecības trimestra laikā.
Consequently, newborns should be monitored carefully.
Tādēļ jaundzimušos rūpīgi jāuzrauga.
Risperidone was not teratogenic in animal studies but other types of reproductive toxicity were seen (see section 5.3).
Risperidons nebija teratogēns pētījumos dzīvniekiem, taču tika novērota cita veida reproduktīvā toksicitāte (skatīt apakšpunktu 5. 3).
Therefore, RISPERDAL CONSTA should not be used during pregnancy unless clearly necessary.
Tāpēc RISPERDAL CONSTA nevajadzētu lietot grūtniecības laikā, ja vien tas nav noteikti nepieciešams.
In animal studies, risperidone and 9-hydroxy-risperidone are excreted in the milk.
Pētījumos dzīvniekiem risperidons un 9- hidroksi- risperidons izdalās pienā.
It has been demonstrated that risperidone and 9-hydroxy-risperidone are also excreted in human breast milk in small quantities.
Pierādīts, ka risperidons un 9 - hidroksi- risperidons izdalās arī mātes pienā nelielā daudzumā.
There are no data available on adverse effects in breast-feeding infants.
Nav pieejami dati par blakusparādībām zīdaiņiem, ko baro ar mātes pienu.
Therefore, the advantage of breast-feeding should be weighed against the potential risks for the child.
Tāpēc zīdīšanas priekšrocības jānovērtē, salīdzinot ar iespējamo risku bērnam.
RISPERDAL CONSTA has minor or moderate influence on the ability to drive and use machines due to potential nervous system and visual effects (see section 4.8).
RISPERDAL CONSTA ir neliela vai vidēji stipra ietekme uz spēju vadīt transportlīdzekli vai apkalpot mehānismus, jo tas iedarbojas uz nervu sistēmu un redzi (skatīt apakšpunktu 4. 8).
Therefore, patients should be advised not to drive or operate machinery until their individual susceptibility is known.
Tāpēc pacienti jābrīdina nevadīt transportlīdzekli un neapkalpot mehānismus, līdz top zināma viņu individuālā jutība.
4.8 Undesirable effects
27 4. 8 Nevēlamās blakusparādības
Insomnia, anxiety, headache, upper respiratory tract infection, parkinsonism, depression, and akathisia.
Biežāk novērotās blakusparādības (BP) (sastopamība ≥1/ 10) ir bezmiegs, trauksme, galvassāpes, augšējo elpceļu infekcija, parkinsonisms, depresija un akatīzija.
The following are all the ADRs that were reported in clinical trials and postmarketing.
Par tālāk minētajām blakusparādībām ziņots klīniskajos pētījumos un pēc zāļu reģistrācijas.
The following terms and frequencies are applied: very common (≥ 1/ 10), common (≥ 1/ 100 to < 1/ 10), uncommon (≥ 1/ 1000 to < 1/ 100), rare (≥ 1/ 10,000 to < 1/ 1,000), very rare (< 1/ 10,000), and not known (cannot be estimated from the available clinical trial data).
Izmantoti šādi termini un biežuma iedalījums: ļoti bieži (≥1/ 10), bieži (≥1/ 100 līdz < 1/ 10), retāk (≥1/ 1000 līdz < 1/ 100), reti (≥1/ 10 000 līdz < 1/ 1000), ļoti reti (< 1/ 10 000) un nav zināms (nevar noteikt no pieejamajiem klīnisko pētījumu datiem).
Electrocardiogram abnormal, Blood prolactin increaseda, Blood glucose increased, Hepatic enzyme increased, Transaminases increased, Gamma-glutamyltransferase increased, Weight increased, Weight decreased
Blakusparādības pa sistēmas orgānu grupām un pēc biežuma Izmeklējumi Novirzes elektrokardiogrammā, paaugstināts prolaktīna līmenis asinīsa, Bieži paaugstināts glikozes līmenis asinīs, paaugstināts aknu enzīmu līmenis, paaugstināts transamināžu līmenis, paaugstināts gamma - glutamiltransferāzes līmenis,, ķermeņa masas palielināšanās, ķermeņa masas samazināšanās.
Uncommon Cardiac disorders
Retāk
Electrocardiogram QT prolonged
Pagarināts QT intervāls elektrokardiogrammā
Atrioventricular block, Tachycardia Bundle branch block, Atrial fibrillation, Bradycardia, Sinus bradycardia, Palpitations
Hisa kūlīša zara blokāde, priekškambaru mirdzēšana, bradikardija, sinusa bradikardija, sirdsklauves.
Blood and lymphatic system disorders Common Uncommon Not known
Asins un limfatiskās sistēmas traucējumi
Anaemia Thrombocytopenia, Neutropenia Agranulocytosis
Agranulocitoze
Nervous system disorders Very common Common
Nervu sistēmas traucējumi Parkinsonisms b, akatīzijab, galvassāpes.
Parkinsonismb, Akathisiab, Headache Dizziness, Sedation, Somnolence, Tremor, Dystoniab, Tardive dyskinesia, Dyskinesiab
Ļoti bieži Reibonis, sedācija, miegainība, trīce, distonijab, tardīvā diskinēzija, Bieži diskinēzijab.
Uncommon Eye disorders
Retāk Acu slimības
Convulsion, Syncope, Dizziness postural, Hypoaesthesia, Paraesthesia, Lethargy, Hypersomnia
Krampji, sinkope, ortostatisks reibonis, hipoestēzija, parestēzija, letarģija, hipersomnija.
Common Not known
Bieži Nav zināms
Vision blurred, Conjunctivitis Retinal artery occlusion
Apmiglota redze, konjunktivīts.
Ear and labyrinth disorders Common Uncommon
Tīklenes artērijas oklūzija
Vertigo Ear pain
Ausu un labirinta bojājumi
Respiratory, thoracic and mediastinal disorders Common Rare
Bieži Retāk Respiratorās, krūšu Bieži
Dyspnoea, Cough, Nasal congestion, Pharyngolaryngeal pain Sleep apnea syndrome
Vertigo Sāpes ausī kurvja un videnes slimības Aizdusa, klepus, deguna aizlikums, faringolaringeālas sāpes.
Intestinal obstruction, Pancreatitis
Miega apnojas sindroms
Renal and urinary disorders Common
Kuņģa- zarnu trakta traucējumi
Urinary incontinence
Bieži
Arthralgia, Back pain, Pain in extremity, Myalgia Muscular weakness, Neck pain, Buttock pain, Musculoskeletal chest pain
Vemšana, caureja, aizcietējums, slikta dūša, vēdera sāpes, dispepsija, zobu sāpes, sausa mute, diskomforta sajūta kuņģī, gastrīts.
Inappropriate antidiuretic hormone secretion
Zarnu obstrukcija, pankreatīts.
Metabolism and nutrition disorders Uncommon Very rare Not known
Nieru un urīnceļu traucējumi
Increased appetite, Decreased appetite Diabetic ketoacidosis Water intoxication
Bieži
Infections and infestations Very common Common
Urīna nesaturēšana
Upper respiratory tract infection Pneumonia, Influenza, Lower respiratory tract infection, Bronchitis, Urinary tract infection, Ear infection, Sinusitis, Viral infection
Ādas un zemādas audu bojājumi
Cystitis, Gastroenteritis, Infection, Localised infection, Subcutaneous abscess
Angioneirotiska tūska, nieze, akne, alopēcija, sausa āda.
28 Injury, poisoning and procedural complications
28
Common Uncommon
Artralģija, muguras sāpes, sāpes ekstremitātē, mialģija.
Fall Procedural pain
Endokrīnās sistēmas traucējumi
Vascular disorders
Metabolisma un barošanās traucējumi
Common Uncommon
Retāk Ļoti reti Nav zināms
Hypertension, Hypotension Orthostatic hypotension
Pastiprināta ēstgriba, pavājināta ēstgriba.
Pyrexia, Peripheral oedema, Chest pain, Fatigue, Pain, Injection site pain, Asthenia, Influenza like illness
Augšējo elpceļu infekcija Pneimonija, gripa, bronhīts, dziļo elpceļu infekcija, bronhīts, urīnceļu infekcija, ausu infekcija, sinusīts, vīrusinfekcija.
Feeling abnormal, Chest discomfort, Induration, Injection site induration, Sluggishness, Injection site reaction
Cistīts, gastroenterīts, infekcija, lokalizēta infekcija, zemādas abscess.
Rare
Traumas un saindēšanās
Hypothermia
Bieži Retāk
Uncommon Not known
Bieži Retāk
Hypersensitivity Anaphylactic reaction
Ortostatiska hipotensija
Hepatobiliary disorders
Vispārēji traucējumi un reakcijas ievadīšanas vietā
Jaundice
Hipotermija
Reproductive system and breast disorders
Imūnās sistēmas traucējumi
Common Uncommon Not known
Retāk Nav zināms Aknu un/ vai žultsceļu Reti
Amenorrhoea, Erectile dysfunction, Galactorrhoea Sexual dysfunction, Gynaecomastia Priapism
Paaugstināta jutība Anafilaktiska reakcija traucējumi Dzelte
Psychiatric disorders
Bieži Retāk Nav zināms Psihiskie traucējumi
a
Priapisms
Depression, Insomnia, Anxiety Agitation, Sleep disorder Mania, Libido decreased, Nervousness
Mānija, pavājināta dzimumtieksme, nervozitāte.
Parkinsonism (salivary hypersecretion, musculoskeletal stiffness, parkinsonism, drooling, cogwheel rigidity, bradykinesia, hypokinesia, masked facies, muscle tightness, akinesia, nuchal rigidity, muscle rigidity, parkinsonian gait, and glabellar reflex abnormal), akathisia (akathisia, restlessness, hyperkinesia, and restless leg syndrome), tremor, dyskinesia (dyskinesia, muscle twitching, choreoathetosis, athetosis, and myoclonus), dystonia.
a Hiperprolaktinēmija dažos gadījumos var izraisīt ginekomastiju, menstruālā cikla traucējumus, amenoreju, galaktoreju b Var rasties ekstrapiramidāli traucējumi: parkinsonisms (pastiprināta siekalu izdalīšanās, skeleta muskuļu stīvums, parkinsonisms, siekalošanās, “ zobrata ” rigiditāte, bradikinēzija, hipokinēzija, “ maskas ” seja, muskuļu sasprindzinājums, akinēzija, kakla mugurējās daļas rigiditāte, muskuļu rigiditāte, parkinsonisma gaita un patoloģisks glabellārais reflekss), akatīzija (akatīzija, nemiers, hiperkinēzija un nemierīgo kāju sindroms), trīce, diskinēzija (diskinēzija, muskuļu raustīšanās, horeoatetoze, atetoze un mioklonuss), distonija.
Dystonia includes dystonia, muscle spasms, hypertonia, torticollis, muscle contractions involuntary, muscle contracture, blepharospasm, oculogyration, tongue paralysis, facial spasm, laryngospasm, myotonia, opisthotonus, oropharyngeal spasm, pleurothotonus, tongue spasm, and trismus.
Distonija ietver distoniju, muskuļu spazmas, hipertoniju, greizu kaklu, patvaļīgas muskuļu kontrakcijas, muskuļu kontraktūru, blefarospazmas, okulogirāciju, mēles paralīzi, sejas spazmas, laringospazmas, miotoniju, opistotonusu, orofaringeālas spazmas, pleirototonusu, mēles spazmas un trismu.
Tremor includes tremor and parkinsonian rest tremor.
Trīce ietver trīci un parkinsonisku miera trīci.
It should be noted that a broader spectrum of symptoms are included, that do not necessarily have an extrapyramidal origin.
Jāatzīmē, ka aptverts plašāks simptomu loks, kas noteikti nav ar ekstrapiramidālu izcelsmi.
The following is a list of additional ADRs associated with risperidone that have been identified as ADRs during clinical trials investigating the oral risperidone formulation (RISPERDAL) but were not determined to be ADRs in the clinical trials investigating RISPERDAL CONSTA.
Tālāk sniegts saraksts ar papildus blakusparādībām, kas saistītas ar risperidona lietošanu un klasificētas kā blakusparādības klīniskajos pētījumos ar iekšķīgi lietojamo risperidona zāļu formu (RISPERDAL), bet netika uzskatītas par blakusparādībām klīniskajos pētījumos ar RISPERDAL CONSTA.
Additional Adverse Drug Reactions Reported With Oral RISPERDAL but not With RISPERDAL CONSTA by System Organ Class Investigations Body temperature increased, Eosinophil count increased, White blood cell count decreased, Haemoglobin decreased, Blood creatine phosphokinase increased, Body temperature decreased Infections and Infestations Tonsillitis, Cellulitis, Otitis media, Eye infection, Acarodermatitis, Respiratory tract infection, Onychomycosis, Otitis media chronic Blood and Lymphatic Disorders Granulocytopenia
Nervu sistēmas traucējumi Nereaģēšana uz kairinājumu, samaņas zudums, ļaundabīgais neiroleptiskais sindroms, diabētiskā koma, cerebrovaskulāri traucējumi, nomākts apziņas līmenis, cerebrāla išēmija, cerebrovaskulāri traucējumi, tranzitora išēmijas lēkme, dizartrija, modrības traucējumi, līdzsvara traucējumi, runas traucējumi, koordinācijas traucējumi, kustību traucējumi.
29 Immune System Disorders Drug hypersensitivity Metabolism and Nutrition Disorders Anorexia, Polydipsia Psychiatric Disorders Confusional state, Listless, Anorgasmia, Blunted affect Nervous System Disorders Unresponsive to stimuli, Loss of consciousness, Neuroleptic malignant syndrome, Diabetic coma, Cerebrovascular accident, Depressed level of consciousness, Cerebral ischemia, Cerebrovascular disorder, Transient ischemic attack, Dysarthria, Disturbance in attention, Balance disorder, Speech disorder, Coordination abnormal, Movement disorder Eye Disorders Ocular hyperemia, Eye discharge, Eye swelling, Dry eye, Lacrimation increased, Photophobia, Visual acuity reduced, Eye rolling, Glaucoma Ear and Labyrinth Disorders Tinnitus Vascular Disorders Flushing Respiratory, Thoracic, and Mediastinal Disorders Wheezing, Pneumonia aspiration, Pulmonary congestion, Respiratory disorder, Rales, Epistaxis, Respiratory tract congestion, Hyperventilation, Dysphonia Gastrointestinal Disorders Dysphagia, Faecal incontinence, Faecaloma, Lip swelling, Cheilitis Skin and Subcutaneous Tissue Disorders Skin lesion, Skin disorder, Skin discoloration, Seborrheic dermatitis, Hyperkeratosis, Dandruff, Erythema Musculoskeletal, Connective Tissue, and Bone Disorders Rhabdomyolysis, Joint swelling, Posture abnormal, Joint stiffness Renal and Urinary Disorders Enuresis, Dysuria, Pollakiuria Reproductive System and Breast Disorders Ejaculation disorder, Vaginal discharge, Menstrual disorder General Disorders and Administration Site Conditions Generalised oedema, Face oedema, Gait disturbance, Thirst, Chills, Peripheral coldness, Drug withdrawal syndrome
Ausu un labirinta bojājumi Troksnis ausīs Asinsvadu sistēmas traucējumi Pietvīkums Respiratorās, krūšu kurvja un videnes slimības Sēkšana, aspirācijas pneimonija, sastrēgums plaušās, elpošanas traucējumi, trokšņi plaušās, deguna asiņošana, sastrēgums elpceļos, hiperventilācija, produktīvs klepus, disfonija.
As with other antipsychotics, very rare cases of QT prolongation have been reported postmarketing with risperidone.
Kuņģa- zarnu trakta traucējumi Disfāgija, izkārnījumu nesaturēšana, fekaloma, lūpu pietūkums, heilīts.
Other class-related cardiac effects reported with antipsychotics which prolong QT interval include ventricular arrhythmia, ventricular fibrillation, ventricular tachycardia, sudden death, cardiac arrest and Torsades de Pointes.
Ādas un zemādas audu bojājumi Ādas bojājumi, ādas slimība, ādas krāsas maiņa, seborejisks dermatīts, hiperkeratoze, blaugznas, eritēma.
In the 12-week double-blind, placebo-controlled trial, 9% of patients treated with RISPERDAL CONSTA, compared with 6% of patients treated with placebo, experienced a weight gain of ≥ 7% of body weight at endpoint.
Nieru un urīnceļu traucējumi Enurēze, dizūrija, pollakiūrija.
In the 1-year, open-label study of RISPERDAL CONSTA, changes in body weight in individual patients were generally within ±7% from baseline; 25% of patients had an increase in body weight of ≥ 7%.
Vispārēji traucējumi un reakcijas ievadīšanas vietā Ģeneralizēta tūska, sejas tūska, gaitas traucējumi, slāpes, drebuļi, perifēra aukstuma sajūta, zāļu lietošanas pārtraukšanas sindroms.
4.9 Overdose
Zāļu grupas iedarbība
While overdose is less likely to occur with parenteral than with oral medicinal products, information pertaining to oral is presented.
Citas antipsihotisko līdzekļu, kuri pagarina QT intervālu, izraisītas blakusparādības sirdī ir kambaru aritmija, kambaru fibrilācija, kambaru tahikardija, pēkšņa nāve, sirdsdarbības apstāšanās un torsades de pointes.
30 Symptoms
30 Ķermeņa masas palielināšanās
In general, reported signs and symptoms have been those resulting from an exaggeration of the known pharmacological effects of risperidone.
12 nedēļu, dubultmaskētā, placebo kontrolētā pētījumā 9% pacientu, kas tika ārstēti ar RISPERDAL CONSTA, beigās palielinājās ķermeņa masa ≥ 7% ķermeņa masas, salīdzinot ar 6% pacientu, kas tika ārstēti ar placebo.
These include drowsiness and sedation, tachycardia and hypotension, and extrapyramidal symptoms.
Tie ir miegainība un sedācija, tahikardija un hipotensija, un ekstrapiramidālie simptomi.
In overdose, QT-prolongation and convulsions have been reported.
Pārdozēšanas gadījumā ziņots par QT intervāla pagarināšanos un krampjiem.
Torsade de Pointes has been reported in association with combined overdose of oral RISPERDAL and paroxetine.
Kombinētas iekšķīgi lietojamā RISPERDAL un paroksetīna pārdozēšanas gadījumā ziņots par torsade de pointes.
In case of acute overdose, the possibility of multiple drug involvement should be considered.
Akūtas pārdozēšanas gadījumā jāņem vērā vienlaicīgas vairāku zāļu pārdozēšanas varbūtība.
Establish and maintain a clear airway and ensure adequate oxygenation and ventilation.
Nodrošināt elpceļu caurlaidību un pietiekamu skābekļa pievadi un plaušu ventilāciju.
Cardiovascular monitoring should commence immediately and should include continuous electrocardiographic monitoring to detect possible arrhythmias.
Kardiovaskulārā uzraudzība jāsāk nekavējoties, ietverot nepārtrauktu elektrokardiogrāfisku kontroli, lai atklātu iespējamās aritmijas.
There is no specific antidote to RISPERDAL.
RISPERDAL nav specifiska antidota.
Therefore appropriate supportive measures should be instituted.
Tāpēc jāveic piemērota uzturoša ārstēšana.
Hypotension and circulatory collapse should be treated with appropriate measures such as intravenous fluids and/ or sympathomimetic agents.
Hipotensija un cirkulatorais šoks jāārstē ar atbilstošiem līdzekļiem, piemēram, intravenoziem šķidrumiem un/ vai simpatomimētiskiem līdzekļiem.
In case of severe extrapyramidal symptoms, anticholinergic medicinal product should be administered.
Smagu ekstrapiramidālu simptomu gadījumā jāievada antiholīnerģiski līdzekļi.
Close medical supervision and monitoring should continue until the patient recovers.
Cieša medicīniska novērošana un kontrole jāturpina tik ilgi, līdz pacients atlabst.
Other antipsychotics, ATC code:
Citi antipsihotiskie līdzekļi, ATĶ kods:
Risperidone is a selective monoaminergic antagonist with unique properties.
Risperidons ir selektīvs monoamīnerģisks antagonists ar unikālām īpašībām.
It has a high affinity for serotoninergic 5-HT2 and dopaminergic D2 receptors.
Tam ir izteikta afinitāte pret serotonīnerģiskajiem 5- HT2 un dopamīnerģiskajiem D2 receptoriem.
Risperidone binds also to alpha1-adrenergic receptors, and, with lower affinity, to H1-histaminergic and alpha2-adrenergic receptors.
Risperidons saistās arī pie alfa1 - adrenerģiskajiem receptoriem un ar mazāku afinitāti pie H1- histamīnerģiskajiem un alfa2- adrenerģiskajiem receptoriem.
Risperidone has no affinity for cholinergic receptors.
Risperidonam nav afinitātes pret holīnerģiskajiem receptoriem.
Although risperidone is a potent D2 antagonist, that is considered to improve the positive symptoms of schizophrenia, it causes less depression of motor activity and induction of catalepsy than classical antipsychotics.
Lai gan risperidons ir spēcīgs D2 antagonists, kas, kā uzskata, mazina šizofrēnijas pozitīvos simptomus, tas mazāk nomāc motoro aktivitāti un inducē katalepsiju nekā klasiskie antipsihotiskie līdzekļi.
Balanced central serotonin and dopamine antagonism may reduce extrapyramidal side effect liability and extend the therapeutic activity to the negative and affective symptoms of schizophrenia.
Līdzsvarotais centrālais serotonīna un dopamīna antagonisms var mazināt noslieci uz ekstrapiramidālajām blakusparādībām un paplašināt terapeitisko iedarbību uz negatīvajiem afektīvajiem šizofrēnijas simptomiem.
Clinical efficacy The effectiveness of RISPERDAL CONSTA (25 mg and 50 mg) in the management of the manifestations of psychotic disorders (schizophrenia/ schizoaffective disorder) was established in one 12-week, placebo-controlled trial in adult psychotic inpatients and outpatients who met the DSM-IV criteria for schizophrenia.
Klīniskā efektivitāte RISPERDAL CONSTA (25 mg un 50 mg) efektivitāte psihotisko traucējumu izpausmju (šizofrēnijas/ šizoafektīvo traucējumu) ārstēšanā noskaidrota 12 nedēļu, placebo kontrolētā pētījumā pieaugušiem psihotiskiem hospitalizētiem un ambulatoriem pacientiem, kuri atbilda DSM- IV šizofrēnijas kritērijiem.
In a 12-week comparative trial in stable patients with schizophrenia, RISPERDAL CONSTA was shown to be as effective as the oral tablet formulation.
31 12 nedēļu salīdzinošā pētījumā stabiliem pacietiem ar šizofrēniju konstatēts, ka RISPERDAL CONSTA ir tikpat efektīvs kā iekšķīgi lietojamo tablešu zāļu forma.
The long-term (50 weeks) safety and efficacy of RISPERDAL CONSTA was also evaluated in an open-label trial of stable psychotic inpatients and outpatients who met the DSM-IV criteria for schizophrenia or schizoaffective disorder.
Ilgtermiņa (50 nedēļu) RISPERDAL CONSTA lietošanas drošība un efektivitāte arī tika vērtēta atklātā pētījumā ar stabiliem psihotiskiem hospitalizētiem un ambulatoriem pacientiem, kuri atbilda DSM- IV šizofrēnijas vai šizoafektīvu traucējumu kritērijiem.
Over time efficacy was maintained with RISPERDAL CONSTA (Figure 1).
Laika gaitā RISPERDAL CONSTA efektivitāte saglabājās (1. attēls).
31 Figure 1.
1. attēls.
Mean in total PANSS score over time (LOCF) in patients with schizophrenia.
Vidējais kopējais PANSS punktu skaits laikā (LOCF) pacientiem ar šizofrēniju.
Absorption The absorption of risperidone from RISPERDAL CONSTA is complete.
Uzsūkšanās Risperidona uzsūkšanās no RISPERDAL CONSTA ir pilnīga.
After a single intramuscular injection with RISPERDAL CONSTA, the release profile consists of a small initial release of risperidone (< 1% of the dose), followed by a lag time of 3 weeks.
Pēc vienas intramuskulāras RISPERDAL CONSTA injekcijas atbrīvošanās raksturojas ar nelielu sākotnējo risperidona atbrīvošanos (< 1% devas), pēc tam ir 3 nedēļu aizkavēšanās periods.
The main release of risperidone starts from Week 3 onwards, is maintained from 4 to 6 weeks, and subsides by Week 7.
Galvenā risperidona atbrīvošanās sākas no 3. nedēļas, saglabājas 4 - 6 nedēļas un mazinās līdz 7. nedēļai.
Oral antipsychotic supplementation should therefore be given during the first 3 weeks of RISPERDAL CONSTA treatment (see section 4.2).
Tāpēc pirmajās trijās ārstēšanas nedēļās ar RISPERDAL CONSTA jābūt perorālam antipsihotiskajam papildinājumam (skatīt apakšpunktu 4. 2).
The combination of the release profile and the dosage regimen (intramuscular injection every two weeks) results in sustained therapeutic plasma concentrations.
Atbrīvošanās raksturojuma un dozēšanas shēmas (intramuskulāras injekcijas ik pēc divām nedēļām) apvienojums nodrošina pastāvīgu terapeitisku koncentrāciju plazmā.
Therapeutic plasma concentrations remain until 4 to 6 weeks after the last RISPERDAL CONSTA injection.
Terapeitiskā koncentrācija plazmā saglabājas 4 – 6 nedēļās pēc pēdējās RISPERDAL CONSTA injekcijas.
After repeated intramuscular injections with 25 or 50 mg RISPERDAL CONSTA every two weeks, median trough and peak plasma concentrations of the active antipsychotic fraction fluctuated between 9.9-19.2 ng/ ml and 17.9-45.5 ng/ ml respectively.
Pēc atkārtotām intramuskulārām 25 vai 50 mg RISPERDAL CONSTA injekcijām ik pēc divām nedēļām mediānā minimālā un maksimālā aktīvās antipsihotiskās frakcijas koncentrācija plazmā svārstījās attiecīgi no 9, 9 līdz 19, 2 ng/ ml un no 17, 9 līdz 45, 5 ng/ ml.
No accumulation of risperidone was observed during long term use (12 months) in patients who were injected with 25– 50 mg every two weeks.
Ilgstošas lietošanas laikā (12 mēnešus) pacientiem, kuriem injicēja 25 – 50 mg ik pēc divām nedēļām, nenovēroja nekādu risperidona uzkrāšanos.
Distribution Risperidone is rapidly distributed.
Izkliede Risperidons strauji izkliedējas.
The volume of distribution is 1-2 l/ kg.
Izkliedes tilpums ir 1 - 2 l/ kg.
In plasma, risperidone is bound to albumin and alpha-1-acid glycoprotein.
Plazmā risperidons ir saistīts ar albumīnu un alfa1- skābes glikoproteīnu.
The plasma protein binding of risperidone is 90%; that of the active metabolite 9-hydroxy-risperidone is 77%.
Ar plazmas olbaltumiem saistās 90% risperidona, 77% aktīvā metabolīta 9 - hidroksi- risperidona.
Biotransformation and elimination Risperidone is metabolised by CYP 2D6 to 9-hydroxy-risperidone, which has a similar pharmacological activity as risperidone.
Biotransformācija un eliminācija Risperidonu CYP 2D6 metabolizē līdz 9- hidroksi- risperidonam, kuram ir risperidonam līdzīga farmakoloģiska darbība.
Risperidone plus 9-hydroxy-risperidone form the active antipsychotic fraction.
Risperidons kopā ar 9- hidroksi- risperidonu veido aktīvo antipsihotisko frakciju.
CYP 2D6 is subject to genetic polymorphism.
CYP 2D6 ir pakļauts ģenētiskam polimorfismam.
Extensive CYP 2D6 metabolisers convert risperidone rapidly into 9-hydroxy-risperidone, whereas poor CYP 2D6 metabolisers convert it much more slowly.
Spēcīgi CYP 2D6 metabolizētāji strauji pārvērš risperidonu par 9- hidroksi- risperidonu, bet vāji CYP 2D6 metabolizētāji pārvērš to krietni lēnāk.
Although extensive metabolisers have lower risperidone and higher 9-hydroxy-risperidone concentrations than poor metabolisers, the pharmacokinetics of risperidone and 9-hydroxy-risperidone combined (i. e., the active antipsychotic fraction), after single and multiple doses, are similar in extensive and poor metabolisers of CYP 2D6.
Lai gan spēcīgi metabolizētāji rada mazāku risperidona un lielāku 9- hidroksi- risperidona koncentrāciju nekā vāji
32 Another metabolic pathway of risperidone is N-dealkylation.
32 metabolizētāji, kopējā risperidona un 9- hidroksi- risperidona farmakokinētika (proti, aktīvā antipsihotiskā frakcija) pēc vienas un vairāku devu lietošanas ir līdzīga stipriem un vājiem CYP 2D6 metabolizētājiem.
In vitro studies in human liver microsomes showed that risperidone at clinically relevant concentration does not substantially inhibit the metabolism of medicines metabolised by cytochrome P450 isozymes, including CYP 1A2, CYP 2A6, CYP 2C8/ 9/ 10, CYP 2D6, CYP 2E1, CYP 3A4, and CYP 3A5.
In vitro pētījumi cilvēku aknu mikrosomās parādīja, ka risperidons klīnisko nozīmīgā koncentrācijā būtiski neinhibē citohroma P450 izozīmu, to vidū CYP 1A2, CYP 2A6, CYP 2C8/ 9/ 10, CYP 2D6, CYP 2E1, CYP 3A4 un CYP 3A5 metabolizētu zāļu metabolismu.
One week after oral risperidone administration, 70% of the dose is excreted in the urine and 14% in the faeces.
Vienu nedēļu pēc lietošanas 70% devas tiek izvadīts urīnā un 14% izkārnījumos.
In urine, risperidone plus 9-hydroxy-risperidone represent 35-45% of the orally administered dose.
Urīnā risperidons plus 9 - hidroksi- risperidons veido 35 - 45% devas.
The remainder is inactive metabolites.
Atlikusī daļa ir neaktīvi metabolīti.
The elimination phase is complete approximately 7 to 8 weeks after the last RISPERDAL CONSTA injection.
Eliminācijas fāze beidzas aptuveni 7 – 8 nedēļas pēc pēdējās RISPERDAL CONSTA injekcijas.