qanastek/EMEA-V3 huggingface dataset:
No specific studies in elderly patients have been performed.
Pētījumi par zāļu ietekmi uz gados vecākiem pacientiem nav veikti.
Overall 20% of the 1164 patients in the integrated safety analysis were over 65 years.
Kopumā 20% no 1164 pacientiem, kuru datus izmantoja integrētajā drošības analīzē, bija vecāki par 65 gadiem.
No relevant differences in the safety profile were seen in this patient population.
Drošības profils šajā pacientu grupā būtībā bija tāds pats kā pārējiem pacientiem.
It seems that plasma clearance and distribution volume of trabectedin are not influenced by age.
Acīmredzot, vecums neietekmē nedz trabektedīna izdalīšanos no plazmas, nedz šī preparāta sadalījuma tilpumu.
Therefore, dose adjustments based uniquely on age criteria are not routinely recommended.
Tādēļ, pamatojoties tikai uz pacienta vecumu, devu nav nepieciešams koriģēt.
Patients with impaired hepatic function
Pacienti ar aknu darbības traucējumiem
3 No studies with the proposed regime have been conducted in patients with liver dysfunction.
3 Pētījumi par to, kā ieteiktā shēma ietekmē pacientus ar aknu darbības traucējumiem, nav veikti.
Thus, data are not available to recommend a lower starting dose in patients with hepatic impairment.
Tādēļ nav datu, kas pamatotu sākuma devas samazināšanu pacientiem ar aknu darbības traucējumiem.
However, special caution is advised and dose adjustments may be necessary in these patients since systemic exposure is probably increased and the risk of hepatotoxicity might be increased.
Tomēr ir nepieciešama īpaša piesardzība un iespējams, ka šiem pacientiem domātās devas nepieciešams koriģēt, lai novērstu varbūtēju pastiprinātu iedarbību uz organismu kopumā, kā arī lai samazinātu hepatotoksicitātes risku.
Patients with elevated bilirubin must not be treated with Yondelis (see section 4.4).
Yondelis nevar izmantot, lai ārstētu pacientus ar paaugstinātu bilirubīna līmeni (skatīt apakšpunktu 4. 4).
Patients with impaired renal function
Pacienti ar nieru darbības traucējumiem
Studies including patients with severe renal insufficiency (creatinine clearance < 30 ml/ min) have not been conducted and therefore Yondelis must not be used in this patient population (see section 4.4).
Pētījumi par Yondelis ietekmi uz pacientiem ar smagu nieru mazspēju (kreatinīna klīrenss < 30 ml/ min.) nav veikti, tāpēc Yondelis nedrīkst izmantot šādu pacientu ārstēšanai (skatīt apakšpunktu 4. 4).
Considering the pharmacokinetic characteristics of trabectedin (see section 5.2), no dose adjustments are warranted in patients with mild or moderate renal impairment.
Ņemot vērā trabektedīna farmakokinētiku (skatīt apakšpunktu 5. 2), nav nepieciešams koriģēt devas, kas domātas pacientiem ar viegliem vai mēreniem nieru darbības traucējumiem.
For instructions on reconstitution and dilution of the medicinal product before administration, see section 6.6.
Norādījumus par koncentrāta sagatavošanu un atšķaidīšanu pirms lietošanas skatīt apakšpunktā 6. 6.
- Hypersensitivity to trabectedin or to any of the excipients
- Paaugstināta jutība pret trabektedīnu vai jebkuru no palīgvielām.
- Concurrent serious or uncontrolled infection
- Vienlaicīga smaga vai nekontrolēta infekcija terapijas laikā.
- Breast-feeding (see section 4.6)
- Barošana ar krūti (skatīt apakšpunktu 4. 6.).
- Combination with yellow fever vaccine (see section 4.4)
- Kombinācija ar dzeltenā drudža vakcīnu (skatīt apakšpunktu 4. 4).
Patients must meet specific criteria on hepatic function parameters to start treatment with Yondelis.
Yondelis terapiju var uzsākt tikai tad, ja pacienta aknu darbība atbilst noteiktiem rādītājiem.
Since systemic exposure to trabectedin is probably increased due to hepatic impairment and therefore the risk of hepatotoxicity might be increased, patients with clinically relevant liver diseases, such as active chronic hepatitis, must be closely monitored and the dose adjusted if needed.
Tā kā aknu darbības traucējumi var pastiprināt trabektedīna iedarbību uz organismu kopumā un līdz ar to palielināt hepatotoksicitātes risku, pacienti ar klīniski nozīmīgām aknu slimībām, piemēram, aktīvu hronisku hepatītu, ir rūpīgi jānovēro, nepieciešamības gadījumā koriģējot devu.
Patients with elevated bilirubin must not be treated with trabectedin (see section 4.2).
Trabektedīnu nedrīkst izmantot, lai ārstētu pacientus ar paaugstinātu bilirubīna līmeni (skatīt apakšpunktu 4. 2).
Creatinine clearance must be monitored prior to and during treatment.
Kreatinīna klīrenss ir jākontrolē gan pirms ārstēšanas, gan tās laikā.
Trabectedin must not be used in patients with creatinine clearance < 30 ml/ min (see section 4.2).
Trabektedīnu nedrīkst izmantot, lai ārstētu pacientus, kuru kreatinīna klīrenss ir < 30 ml/ min.
Neutropenia and thrombocytopenia
Neitropēnija un trombocitopēnija
Grades 3 or 4 neutropenia and thrombocytopenia associated with trabectedin therapy have been very commonly reported.
Ļoti bieži ziņo par 3. vai 4. pakāpes neitropēniju vai trombocitopēniju saistībā ar trabektedīna terapiju.
A full blood cell count including differential and platelet count must be performed at baseline, weekly for the first two cycles and then once between cycles (see section 4.2).
Pirms terapijas uzsākšanas, reizi nedēļā pirmajos divos ciklos un tad vienu reizi starp cikliem ir jānosaka pilna asinsaina, ieskaitot formulu un trombocītu skaitu (skatīt apakšpunktu 4. 2).
Patients who develop fever should promptly seek medical attention.
Ja pacientiem sākas drudzis, ir nekavējoties jāvēršas pie ārsta.
If this occurs, active supportive therapy should be started immediately.
Šādā gadījumā nekavējoties ir jāuzsāk balstterapija.
Nausea and vomiting
Nelabums un vemšana
Anti-emetic prophylaxis with dexamethasone must be administered to all patients (see section 4.2).
Lai novērstu vemšanu, visiem pacientiem profilaktiski ir jāievada deksametazons (skatīt apakšpunktu 4. 2).
Rhabdomyolysis and severe CPK elevations (> 10 x ULN)
Rabdomiolīze un izteikti paaugstināts kreatīnfosfokināzes līmenis (> 10 × ULN)
Trabectedin must not be used in patients with CPK > 2.5 ULN (see section 4.2).
Trabektedīnu nedrīkst lietot pacientiem, kuriem kreatīnfosfokināze > 2, 5 ULN (skatīt apakšpunktu 4. 2).
Rhabdomyolysis has been uncommonly reported, usually in association with myelotoxicity, severe liver function test abnormalities and/ or renal failure.
Ziņojumu par rabdomiolīzi nav daudz, to parasti min kopā ar mielotoksicitāti, smagām novirzēm
4 parenteral hydration, urine alkalinisation and dialysis should be promptly established, as indicated.
Tādēļ pacientiem, kas, iespējams, cieš no šīm toksiskās iedarbības izpausmēm, ir rūpīgi jāpārbauda kreatīnfosfokināze.
Treatment with Yondelis should be discontinued until the patient fully recovers.
Yondelis terapija ir jāpārtrauc līdz brīdim, kad pacients būs pilnībā atveseļojies.
Caution should be taken if medicinal products associated with rhabdomyolysis (e. g. statins), are administered concomitantly with trabectedin, since the risk of rhabdomyolysis may be increased
Piesardzība ir nepieciešama, ja vienlaicīgi ar trabektedīnu ievada zāles, kas var veicināt rabdomiolīzi (piemēram, statīnus), jo šādi var palielināties rabdomiolīzes risks.
Liver Function Test (LFT) abnormalities
Novirzes no normas aknu funkciju testu rezultātos
Reversible acute increases in aspartate aminotransferase (AST) and alanine aminotransferase (ALT) have been reported in most patients.
Lielākajai daļai pacientu konstatēja pārejošu akūtu aspartātaminotransferāzes (ASAT) un alanīnaminotransferāzes (ALAT) līmeņa paaugstināšanos.
Yondelis must not be used in patients with elevated bilirubin.
Yondelis nedrīkst lietot, lai ārstētu pacientus ar paaugstinātu bilirubīna līmeni.
Patients with increases in AST, ALT and alkaline phosphatase between cycles may necessitate dose reduction (see section 4.2).
Pacientiem, kuriem ASAT, ALAT un sārmainās fosfatāzes līmenis zāļu ievadīšanas starplaikos ir paaugstināts, iespējams, vajadzētu samazināt devu (skatīt apakšpunktu 4. 2).
Injection site reactions
Reakcijas zāļu ievadīšanas vietā
The use of central venous access is strongly recommended (see section 4.2).
Zāles ir ļoti ieteicams ievadīt pa centrālo venozo katetru (skatīt apakšpunktu 4. 2).
Patients may develop a potentially severe injection site reaction when trabectedin is administered through a peripheral venous line.
Ja trabektedīnu ievada pa perifēro katetru, pacientiem potenciāli var izveidoties smaga reakcija ievadīšanas vietā.
Co-administration of Yondelis with potent inhibitors of the enzyme CYP3A4 should be avoided (see section 4.5).
Yondelis nevajadzētu ievadīt vienlaicīgi ar potenciāliem enzīma CYP3A4 inhibitoriem (skatīt apakšpunktu 4. 5).
If this is not possible, close monitoring of toxicities are required and dose reductions of trabectedin should be considered.
Ja tas nav iespējams, ir rūpīgi jākontrolē pacienta stāvoklis, lai konstatētu toksisko iedarbību, kā arī jālemj par trabektedīna devas samazināšanu.
Caution should be taken if medicinal products associated with hepatotoxicity are administered concomitantly with trabectedin, since the risk of hepatotoxicity may be increased.
Piesardzība ir nepieciešama, ja vienlaicīgi ar trabektedīnu ievada zāles, kas var toksiski iedarboties uz aknām, jo šādi var palielināties hepatotoksicitātes risks.
Concomitant use of trabectedin with phenytoin may reduce phenytoin absorption leading to an exacerbation of convulsions.
Ja trabektedīnu lieto vienlaicīgi ar fenitoīnu, var samazināties fenitoīna absorbcija, pastiprinot krampjus.
Combination of trabectedin with phenytoin or live attenuated vaccines is not recommended and with yellow fever vaccine is specifically contraindicated (see sections 4.3 and 4.5).
Trabektedīnu nav ieteicams kombinēt ar fenitoīnu vai dzīvām, novājinātām vakcīnām, un to nekādā gadījumā nedrīkst kombinēt ar dzeltenā drudža vakcīnu (skatīt apakšpunktus 4. 3 un 4. 5).
The concomitant use of trabectedin with alcohol must be avoided (see section 4.5).
Trabektedīna terapijas laikā jāizvairās no alkohola lietošanas (skatīt apakšpunktu 4. 5).
Men in fertile age and women of childbearing potential must use effective contraception during treatment and 3 months thereafter for women and immediately inform the treating physician if a pregnancy occurs, and 5 months after treatment for men (see section 4.6).
Fertīlā vecuma vīriešiem un sievietēm terapijas laikā ir jālieto efektīvi kontracepcijas līdzekļi, turklāt sievietēm šie līdzekļi jāturpina lietot trīs mēnešus pēc terapijas beigām un grūtniecības gadījumā nekavējoties jāinformē ārstējošais ārsts, savukārt vīriešiem pretapaugļošanās līdzekļi ir jāturpina lietot piecus mēnešus pēc terapijas beigām (skatīt apakšpunktu 4. 6).
This medicine contains potassium, less than 1 mmol (39 mg) per vial, i. e. essentially “ potassium-free”.
Zāles satur kāliju mazāk par 1 mmol (39 mg) katrā flakonā, būtībā tās ir kāliju nesaturošas.
Effects of other substances on trabectedin
Citu vielu ietekme uz trabektedīnu
In vivo interaction studies have not been performed.
Nav veikti mijiedarbības pētījumi in vivo.
Since trabectedin is metabolised mainly by CYP3A4, co-administration of substances that inhibit this isoenzyme e. g. ketoconazole, fluconazole ritonavir or clarithromycin could decrease metabolism and increase trabectedin concentrations.
Tā kā trabektedīnu metabolizē galvenokārt enzīms CYP3A4, vienlaicīgi ievadītas vielas, kas inhibē šo izoenzīmu, piemēram, ketokonazols, flukonazols, ritonavirs vai klaritromicīns, var palēnināt trabektedīna metabolismu un palielināt trabektedīna koncentrāciju.
If such combinations are needed, close monitoring of toxicities is required (see section 4.4).
Ja trabektedīnu ir nepieciešams kombinēt ar minētajiem preparātiem, ir rūpīgi jākontrolē trabektedīna toksiskās iedarbības izpausmes (skatīt apakšpunktu 4. 4).
Likewise co-administration with potent inducers of this enzyme (e. g. rifampicin, phenorbarbital, Saint John’ s Wort) may decrease the systemic exposure to trabectedin.
Tāpat trabektedīna vienlaicīga ievadīšana ar šo enzīmu inducējošām vielām (piemēram, rifampicīnu, fenobarbitālu, asinszāli) var samazināt trabektedīna sistēmisko iedarbību.
Alcohol consumption must be avoided during treatment with trabectedin due to the hepatotoxicity of the medicinal product (see section 4.4).
5 Trabektedīna terapijas laikā ir jāizvairās no alkohola lietošanas, jo šīs zāles ir toksiskas aknām (skatīt apakšpunktu 4. 4).
Preclinical data have demonstrated that trabectedin is a substrate to P-gp.
Preklīniskie pētījumi parādīja, ka trabektedīns ir P– gp substrāts.
Concomitant administration of inhibitors of Pgp, e. g. cyclosporine and verapamil, may alter trabectedin distribution and/ or 5 elimination.
Vienlaicīgi ievadīti P– gp inhibitori, piemēram, ciklosporīns un verapamils, var mainīt trabektedīna sadales tilpumu un/ vai elimināciju.
CNS toxicity has not been established.
Šīs mijiedarbības nozīme, piemēram, toksiskā iedarbība uz CNS, vēl nav noteikta.
Caution should be taken in such situations.
Šādos gadījumos ir nepieciešama piesardzība.
No sufficient clinical data on exposed pregnancies are available.
Klīniskie dati partrabektedīna ietekmi uz grūtniecību nav pietiekami.
However, based on its known mechanism of action, trabectedin may cause serious birth defects when administered during pregnancy.
Tomēr, zinot tā iedarbības mehānismu, jāsecina, ka trabektedīns var izraisīt smagus iedzimtus defektus, ja to ievada grūtniecības laikā.
Trabectedin should not be used during pregnancy unless clearly necessary.
Trabektedīnu grūtniecības laikā nevajadzētu lietot, ja vien nav absolūta nepieciešamība.
If it is used during pregnancy, the patient must be informed of the potential risk to the foetus (see section 5.3) and be monitored carefully.
Ja zāles lieto grūtniecības laikā, paciente ir jāinformē par potenciālo augļa apdraudējumu (skatīt apakšpunktu 5. 3), turklāt zāļu lietošanas laikā viņa ir rūpīgi jānovēro.
If trabectedin is used at the end of pregnancy, potential adverse reactions should be monitored carefully in the newborns.
Ja trabektedīnu lieto grūtniecības beigās, ir jākontrolē jaundzimušo stāvoklis, lai konstatētu iespējamās nevēlamas blakusparādības.
Men in fertile age and women of childbearing potential must use effective contraception during treatment and 3 months thereafter for women and immediately inform the treating physician if a pregnancy occurs (see section 5.3) and 5 months after treatment for men (see section 4.4).
Fertīlā vecuma vīriešiem un sievietēm terapijas laikā ir jālieto efektīvi kontracepcijas līdzekļi, turklāt sievietēm šie līdzekļi jāturpina lietot trīs mēnešus pēc terapijas beigām un grūtniecības gadījumā nekavējoties jāinformē ārstējošais ārsts (skatīt apakšpunktu 5. 3), savukārt vīriešiem pretapaugļošanās līdzekļi ir jāturpina lietot piecus mēnešus pēc terapijas beigām (skatīt apakšpunktu 4. 4).
Trabectedin can have genotoxic effects.
Trabektedīnam var būt genotoksiska iedarbība.
Advice on conservation of sperm should be sought prior to treatment because of the possibility of irreversible infertility due to therapy with Yondelis.
Pirms terapijas vajadzētu konsultēties par spermas konservēšanas iespējām, jo Yondelis var izraisīt neatgriezenisku neauglību.
If pregnancy occurs during treatment the possibility of genetic counselling should be considered.
Ja terapijas laikā iestājas grūtniecība, vajadzētu apsvērt iespēju konsultēties ar ģenētiķi.
Genetic counselling is also recommended for patients wishing to have children after therapy.
Ģenētiķa konsultāciju iesaka arī pacientēm, kuras pēc terapijas vēlas bērnu.
It is not known whether trabectedin is excreted in human milk.
Nav zināms, vai trabektedīns izdalās cilvēku pienā.
The excretion of trabectedin in milk has not been studied in animals.
Trabektedīna izdalīšanās dzīvnieku pienā nav pētīta.
Breast-feeding is contraindicated during treatment and 3 months thereafter (see section 4.3).
Barošana ar krūti ir kontrindicēta terapijas laikā un 3 mēnešus pēc tās (skatīt apakšpunktu 4. 3).
No studies on the effects of the ability to drive and to use machines have been performed.
Pētījumi par ietekmi uz spēju vadīt transportlīdzekļus un apkalpot mehānismus nav veikti.
However, fatigue and/ or asthenia have been reported in patients receiving trabectedin.
Tomēr pacientiem, kuri saņēmuši trabektedīnu, konstatēja nespēku un/ vai astēniju.
Patients who experience any of these events during therapy must not drive or operate machines.
Pacienti, kuriem terapijas laikā rodas kāda no šīm blakusparādībām, nedrīkst vadīt transportlīdzekļus vai apkalpot mehānismus.
Unless otherwise specified, the following safety profile of Yondelis is based on the evaluation in clinical trials of 569 patients treated up to April 2007 with the recommended treatment regime in several cancer types including soft tissue sarcoma, breast cancer, osteosarcoma, ovarian cancer, GIST, melanoma and renal carcinoma.
Ja vien nav norādīts savādāk, turpmāk izklāstītais Yondelis drošības profils izriet no klīniskajos pētījumos iegūtajiem datiem, kas iegūti, apsekojot 569 līdz 2007. gada aprīlim ārstētus pacientus, kuri ieteikto ārstēšanas shēmu saņēma, lai ārstētu dažāda veida audzējus, tai skaitā mīksto audu sarkomu, krūšu vēzi, osteosarkomu, olnīcu vēzi, kuņģa- zarnu trakta stromas šūnu vēzi, melanomu un nieru karcinomu.
Approximately 91% of patients can be expected to have adverse reactions of any grade.
Saskaņā ar iegūtajiem datiem, dažāda smaguma nevēlamas blakusparādības var attīstīties 91% pacientu.
Around 40% of patients are expected to have adverse reactions of grade 3 or 4 severity.
Apmēram 40% pacientu iespējamas 3. vai 4. pakāpes nevēlamas blakusparādības.
The most common adverse reactions of any severity grade were nausea, fatigue, vomiting, anorexia, neutropenia, and increases in AST/ ALT.
Visbiežāk novērotās dažādas smaguma pakāpes nevēlamās blakusparādības bija nelabums, nespēks, vemšana, anoreksija, neitropēnija un paaugstināts ASAT/ ALAT līmenis.
Fatal adverse reactions have occurred in 1.9% of patients.
6 Letālas nevēlamas blakusparādības novēroja 1, 9% pacientu.
They were often the result of a combination of events including pancytopenia, febrile neutropenia, some of them with sepsis, hepatic involvement, renal failure and rhabdomyolysis.
Bieži vien tās bija vairāku blakusparādību kombinācija, to skaitā, pancitopēnija, febrīla neitropēnija, dažreiz ar sepsi, aknu darbības traucējumiem, nieru mazspēju un rabdomiolīzi.
The frequencies of the adverse reactions reported below are classified as very common (≥ 1/ 10), common (≥ 1/ 100 to < 1/ 10) and uncommon (≥ 1/ 1000 to < 1/ 100).
Turpmāk minētās nevēlamās blakusparādības ir klasificētas kā ļoti bieži (≥ 1/ 10), bieži (≥ 1/ 100 līdz < 1/ 10) un reti (≥ 1/ 1000 to < 1/ 100) sastopamas.
6 The table below displays the adverse reactions reported in ≥ 1% of patients according to the standard MedDRA system organ class.
Tabulā ir uzskaitītas nevēlamas blakusparādības, ko konstatēja ≥ 1% pacientu saskaņā ar orgānu sistēmu MedDRA klasifikāciju.
Both adverse events and laboratory values have been used to provide frequencies.
Biežumu noteica, izmantojot datus par nevēlamām blakusparādībām un laboratorisko izmeklējumu rezultātus.
7 System Organ Class Investigations
7 Orgānu sistēmas klase
Adverse reactions reported in ≥ 1% of patients in clinical trials at the recommended regime [1.5 mg/ m2, 24 hour infusion every 3 weeks (24-h q3wk)] Very Common Blood creatine phosphokinase increased, Blood creatinine increased, Blood albumin decreased Common Weight decreased
Nevēlamas blakusparādības, kas konstatētas ≥ 1% klīnisko pētījumu pacientu, kas ārstēti ar ieteikto shēmu [1, 5 mg/ m2, 24 stundu infūzija reizi 3 nedēļās (24- h q3ned)]
Very Common Neutropenia, Thrombocytopenia, Anaemia, Leukopenia Common Febrile neutropenia
Ļoti bieži Neitropēnija, trombocitopēnija, anēmija, leikopēnija Bieži Febrila neitropēnija (neitropēnija, ko pavada drudzis)
Very Common Headache Common Peripheral sensory neuropathy, Dysgeusia, Dizziness, Paraesthesia
Ļoti bieži Galvassāpes Bieži Perifēro jušanas nervu neiropātija, disgeisija (garšas izmaiņas), reibonis, parestēzijas (tirpšana)
Respiratory, Thoracic and Mediastinal Disorders
Respiratorās, krūšu Bieži kurvja un videnes slimības
Common Dyspnoea, Cough
Aizdusa, klepus
Gastrointestinal disorders
Kuņģa- zarnu trakta Ļoti bieži traucējumi
Very Common Vomiting, Nausea, Constipation Common Diarrhoea, Stomatitis, Abdominal pain, Dyspepsia, Upper abdominal pain
Vemšana, nelabums, aizcietējumi Bieži Caureja, stomatīts, sāpes vēderā, dispepsija, sāpes vēdera augšējā daļā
Common Alopecia
Bieži Alopēcija (matu izkrišana)
Common Myalgia, Arthralgia, Back pain
Bieži Mialģija, artralģija, sāpes mugurā
Nutrition DisordersAnorexia Common Dehydration, Decreased appetite, Hypokalaemia Infections and Infestations Vascular Disorders
Metabolisma un barošanās traucējumi
Common Infection Common Hypotension, Flushing
Ļoti bieži Anoreksija Bieži Dehidratācija, apetītes zudums, hipokalēmija
General Disorders Very Common and Administration Fatigue, Asthenia Site Conditions
Infekcijas un parazitozes Asinsvadu sistēmas traucējumi Vispārēji traucējumi un reakcijas ievadīšanas vietā
Common Pyrexia, Oedema, Oedema peripheral, Injection site reaction
Bieži Infekcija Bieži Hipotensija, pietvīkums Ļoti bieži Nespēks, astēnija Bieži Pireksija, tūska, periferā tūska, reakcija zāļu ievadīšanas vietā
Hepatobiliary Disorders
Aknu un žultsceļu Ļoti bieži traucējumi
Very Common Hyperbilirubinemia, Alanine aminotransferase increased, Aspartate aminotransferase increased, Blood alkaline phosphatase increased, Gamma-glutamyltransferase increased
Hiperbilirubinēmija, paaugstināts alanīnaminotransferāzes līmenis, paaugstināts aspartātaminotransferāzes līmenis, paaugstināts sārmainās fosfatāzes līmenis asinīs, paaugstināts gamma glutamiltransferāzes līmenis
Common Insomnia
Bieži Bezmiegs
8 Most frequent adverse reactions
8 Visbiežāk sastopamās nevēlamās blakusparādības
Blood and Lymphatic system disorders
Asins un limfātiskās sistēmas traucējumi
Neutropenia occurred in 77% of patients.
Neitropēnija: neitropēniju konstatēja 77% pacientu.
Grade 3 and 4 neutropenia occurred in 26% and 24% of patients respectively).
Attiecīgi 26% un 24% pacientu konstatēja 3. vai 4. pakāpes neitropēniju.
The analysis per cycle showed that neutropenia of grade 3 and 4 occurred in approximately 19% and 8% of cycles respectively Febrile neutropenia occurred in 2% of patients and in < 1% of cycles.
Febrilo neitropēniju konstatēja 2% pacientu un < 1% ciklu.
Neutropenia followed a predictable pattern of rapid onset and reversibility, and was rarely associated with fever or infection.
Neitropēnijas attīstība bija prognozējama, tā sākās strauji, bija atgriezeniska, un to reti pavadīja drudzis vai infekcija.
Grade 3 and 4 thrombocytopenia occurred in 11% and 2% of patients respectively.
Trombocitopēnija: attiecīgi 11% un 2% pacientu konstatēja 3. vai 4. pakāpes trombocitopēniju.
The analysis per cycle showed that thrombocytopenia of grade 3 and 4 occurred in approximately 3% and < 1% of cycles respectively.
Ciklu analīze parādīja, ka 3. vai 4. pakāpes trombocitopēnija attīstījās attiecīgi apmēram 3% un < 1% ciklu.
Bleeding events associated to thrombocytopenia occurred in < 1% of patients.
Ar trombocitopēniju saistīta asiņošana attīstījās < 1% pacientu.
Anaemia occurred in 93% of patients although 46% of patients were anaemic at baseline.
Anēmija: anēmija attīstījās 93% pacientu, lai gan 46% pacientu bija anēmiski, uzsākot terapiju.
Grade 3 and 4 anaemia occurred in 10% and 3% of patients respectively.
Attiecīgi 10% un 3% pacientu konstatēja 3. vai 4. pakāpes anēmiju.
The analysis per cycle showed that anaemia of grade 3 and 4 occurred in approximately 3% and 1% of cycles respectively.
Ciklu analīze parādīja, ka 3. vai 4. pakāpes anēmija attīstījās attiecīgi apmēram 3% un < 1% ciklu.
Hepatobiliary disorders
Aknu un žultsceļu darbības traucējumi
Transient grade 3 increases of aspartate aminotransferase (AST) and alanine aminotransferase (ALT) were observed in 38% and 44% of the patients and grade 4 elevations in 3% and 7% of the patients, respectively.
ASAT/ ALAT līmeņa paaugstināšanās: pārejoša aspartātaminotransferāzes (ASAT) līmeņa vai alanīnaminotransferāzes (ALAT) līmeņa 3. pakāpes paaugstināšanos konstatēja, attiecīgi, 38% un 44% pacientu, bet 4. pakāpes paaugstināšanos – attiecīgi 3% un 7% pacientu.
The median time to reach the peak values was 5 days for both AST and ALT.
Gan ASAT gan ALAT maksimālo līmeni vidēji sasniedza 5 dienu laikā.
Most of the values had decreased to grade 1 or resolved by day 14-15 (see section 4.4).
Lielākajā daļā gadījumu enzīmu līmenis samazinājās līdz 1. pakāpei vai normalizējās 14. – 15. dienā (skatīt apakšpunktu 4. 4).
Grade 3 elevations of AST and ALT occurred in 12% and 20% of cycles respectively.
ASAT vai ALAT līmeņa 3. pakāpes paaugstināšanos konstatēja attiecīgi 12% un 20% ciklu.
Grade 4 elevations of AST and ALT occurred in 1% and 2% of cycles respectively.
ASAT vai ALAT līmeņa 4. pakāpes paaugstināšanos konstatēja attiecīgi 1% un 2% ciklu.
Most transaminase elevations improved to grade 1 or to pre-retreatment levels within 15 days, and less than 2% of cycles had recovering times longer than 25 days.
Lielākajā daļā gadījumu transamināžu līmenis 15 dienu laikā uzlabojās līdz 1. pakāpei vai pirmsterapijas līmenim, un tikai nepilnos 2% ciklu stāvoklis nebija normalizējies 25 dienu laikā.
ALT and AST increases did not follow a cumulative pattern but showed a tendency towards less severe elevations over time.
ALAT un ASAT līmenis nepaaugstinājās kumulatīvi, bet laika gaitā izmaiņas kļuva arvien mazāk izteiktas.
Grades 1 to 2 bilirubin increases were observed in 23% of the patients.
Hiperbilirubinēmija: bilirubīna līmeņa 1. un 2. pakāpes paaugstināšanos konstatēja 23% pacientu.
Grade 3 hyperbilirubinemia occurred in 1% of patients.
3. pakāpes hiperbilirubinēmija attīstījās 1% pacientu.
Bilirubin peaks approximately a week after onset and resolves approximately two weeks after onset.
Bilirubīna līmenis savu maksimumu sasniedza apmēram nedēļas laikā, bet normalizējās apmēram divas nedēļas pēc izmaiņu sākuma.
Clinical manifestations of severe hepatic injury were uncommon with a lower than 1% incidence of individual signs and symptoms including jaundice, hepatomegaly or liver pain.
Atsevišķas pazīmes un simptomi, tai skaitā dzelte, hepatomegālija (aknu izmēru palielināšanās) vai sāpes aknās konstatēja mazāk nekā 1% pacientu.
Mortality in the presence of hepatic injury occurred in less than 1% of patients.
Nāves gadījumus sakarā ar aknu bojājumiem konstatēja mazāk nekā 1% pacientu.
Other adverse reactions
Citas nevēlamas blakusparādības
Nausea and vomiting were reported in 63 and 38.5% of patients respectively.
Nelabums, vemšana, caureja un aizcietējums: saskaņā ar ziņojumiem, nelabumu un vemšanu novēroja attiecīgi 63% un 38, 5% pacientu.
Grade 3-4 nausea and vomiting were reported in 6% and 6.5% of patients, respectively.
Par 3. – 4. pakāpes nelabumu un vemšanu ziņoja attiecīgi 6% un 6, 5% pacientu.
Grade 3-4 diarrhoea and constipation were reported in less than 1% of patients.
Par 3. – 4. pakāpes caureju un aizcietējumiem ziņoja mazāk kā 1% pacientu.
Grade 3-4 mucositis was reported in less than 1% of the patients.
Stomatīts: saskaņā ar ziņojumiem, 3. – 4. pakāpes mutes gļotādas iekaisums radās mazāk nekā 1% pacientu.
Fatigue/ Asthenia:
Nespēks, astēnija:
Grade 3-4 fatigue/ asthenia occurred in 9 and 1% of patients respectively.
3. vai 4. pakāpes nespēks vai astēnija radās attiecīgi 9% un 1% pacientu.
Grade 3-4 anorexia occurred in less than 1% of the patients.
3. – 4. pakāpes anoreksija attīstījās mazāk nekā 1% pacientu.
CPK elevations of any grade were observed in 26% of patients.
Kreatīnfosfokināzes līmeņa paaugstināšanās un rabdomiolīze: kreatīnfosfokināzes līmeņa paaugstināšanos konstatēja 26% pacientu.
Grade 3 or 4 increases of CPK were observed in 4% of patients.
9 paaugstināšanos konstatēja 4% pacientu.
CPK increases in association with rhabdomyolysis were reported in less than 1% of patients.
Saskaņā ar ziņojumiem, kreatīnfosfokināzes līmeņa paaugstināšanos kopā ar rabdomiolīzi konstatēja mazāk nekā 1% pacientu.
9 Dyspnoea:
4. 9 Pārdozēšana
There is limited data on the effects of trabectedin overdose.
Dati par trabektedīna pārdozēšanu ir ierobežoti.
The major anticipated toxicities are gastrointestinal, bone marrow suppression and hepatic toxicity.
Iespējamā toksiskā iedarbība galvenokārt saistīta ar gremošanas traktu un aknām, kā arī kaulu smadzeņu nomākumu.
There is no specific antidote for trabectedin currently available.
Šobrīd nav pieejams specifisks trabektedīna antidots.
In the event of an overdose, patients should be closely monitored and symptomatic supportive care measures instituted as required.
Pārdozēšanas gadījumā pacients ir rūpīgi jānovēro un pēc vajadzības jānozīmē simptomātiski balstterapijas pasākumi.
Antineoplastic agent, ATC code:
Farmakoterapeitiskā grupa: pretvēža līdzeklis, ATĶ kods:
Trabectedin binds to the minor groove of DNA, bending the helix to the major groove.
Trabektedīns piesaistās DNS spirāles šaurajai rievai, pieliecot spirāli platajai rievai.
This binding to DNA triggers a cascade of events affecting several transcription factors, DNA binding proteins, and DNA repair pathways, resulting in perturbation of the cell cycle.
Šī pievienošanās ierosina notikumu kaskādi, kas ietekmē vairākus transkripcijas faktorus, DNS komplementāros proteīnus un DNS restaurācijas ceļus, kā rezultātā notiek šūnas cikla perturbācija.
Trabectedin has been shown to exert antiproliferative in vitro and in vivo activity against a range of human tumour cell lines and experimental tumours, including malignancies such as sarcoma, breast, non-small cell lung, ovarian and melanoma.
Pētījumos ir konstatēta trabektedīna spēja in vitro un in vivo nomākt dažādus cilvēku šūnu līnijās konstatētus, kā arī eksperimentālus ļaundabīgos audzējus, piemēram, sarkomu, krūts vēzi, nesīkšūnu plaušu vēzi, olnīcu vēzi un melanomu.
The efficacy and safety of trabectedin is based in a randomised trial in patients with locally advanced or metastatic liposarcoma or leiomyosarcoma, whose disease had progressed or relapsed after treatment with at least anthracyclines and ifosfamide.
Trabektedīna efektivitāte un drošība pamatojas uz randomizētu pētījumu, kurā apsekoja pacientus ar progresējošu vietēju vai metastātisku liposarkomu vai leiomiosarkomu, kuru slimība bija progresējusi vai atsākusies pēc ārstēšanas vismaz ar antraciklīniem vai ifosfamīdiem.
In this trial trabectedin was administered either at 1.5 mg/ m2 as a 24-hour intravenous infusion every 3 weeks or at 0.58 mg/ m2 weekly as a 3-hour intravenous infusion for 3-weeks of a 4-week cycle.
Šajā pētījumā pacienti reizi trīs nedēļās 24 stundu intravenozā infūzijā saņēma 1, 5 mg/ m2 trabektedīna vai arī reizi nedēļā 3 stundu intravenozā infūzijā 0, 58 mg/ m2, saņemot zāles 3 nedēļas 4 nedēļu ciklā.
The protocol specified final time to progression (TTP) analysis showed a 26.6% reduction in the relative risk of progression for patients treated in the 24-h q3wk group (Hazard Ratio = 0.734 CI 0.554-0.974).
Protokolā norādītā galīgā laika līdz audzēja progresēšanai analīze parādīja, ka grupā, kurā pacienti saņēma ārstēšanu 24- h ik pēc 3 nedēļām, audzēja progresēšanas relatīvais risks samazinājās par 26, 6% (riska koeficients = 0, 734 TI 0, 554- 0, 974).
Median TTP values were 3.7 months (CI:
Vidējais laiks līdz slimības progresēšanai bija 3, 7 mēneši (TI:
2.0-3.5 m) in the 3-h qwk group (p=0.0302).
2, 1- 5, 4 m) grupā, kurā pacienti saņēma ārstēšanu 24- h ik pēc 3 nedēļām, savukārt grupā, kurā pacienti saņēma ārstēšanu 3 h ik pēc nedēļas - 2, 3 mēneši (p=0, 0302).
No significant differences were detected in overall survival (OS).
Būtiskas atšķirības kopējā dzīvildzē nokonstatēja.
Median OS with the 24-h q3wk regime was 13.9 months (CI:
Vidējā dzīvildze grupā, kurā pacienti saņēma ārstēšanu 24- h ik pēc 3 nedēļām bija 13, 9 mēneši (TI:
12.5-18.6) and 60.2% of patients were alive at 1 year (CI:
12, 5- 18, 6), un 60, 2% pacienti bija dzīvi pēc 1 gada (TI:
Additional efficacy data are available from 3 single-arm Phase II trials with similar populations treated with the same regime.
Papildu dati par efektivitāti ir iegūti trijos II fāzes vienas grupas pētījumos ar līdzīgiem pacientiem, kuri ārstēti, izmantojot vienu shēmu.
These trials evaluated a total of 100 patients with lipo and leiomyosarcoma and 83 patients with other types of sarcoma.
Šajos pētījumos izvērtēja 100 pacientu ar lipo - un leiomiosarkomu, kā arī 83 pacientus ar citiem sarkomas veidiem.
This means that due to the rarity of the disease it has not been possible to obtain complete information on this medicinal product.
Tas nozīmē, ka reti sastopamās slimības dēļ nevar iegūt pilnīgu informāciju par šīm zālēm..
The European Medicines Agency (EMEA) will review any new information which may become available every year and this SPC will be updated as necessary.
Eiropas Zāļu aģentūra (EMEA) katru gadu pārskatīs visu pieejamo jauno informāciju un, ja nepieciešams, šis zāļu apraksts tiks papildināts.
10 Systemic exposure after administration as a 24 hour constant rate intravenous infusion is dose proportional at doses up to and including 1.8 mg/ m2.
10 Sistēmiska iedarbība pēc ievadīšanas 24 stundu ilgā infūzijā nemainīgā ātrumā ir proporcionāla devai, ja trabektedīna deva nepārsniedz 1, 8 mg/ m2,.
Trabectedin pharmacokinetic profile is consistent with a multiple-compartment disposition model.
Trabektedīna farmakokinētiskais profils atbilst daudzpakāpju dispozīcijas modelim.
Following intravenous administration, trabectedin demonstrates a high apparent volume of distribution, consistent with extensive tissue and plasma protein binding (94 to 98% of trabectedin in plasma is protein bound).
Intravenozi ievadītam trabektedīnam ir augsts šķietamais sadalījuma tilpums, un to raksturo izteikta afinitāte pret plazmas proteīniem (94 – 98% plazmā esošā trabektedīna ir saistīti ar proteīniem).
The distribution volume at steady state of trabectedin in human subjects exceeds 5000 l.
Trabektedīna sadalījuma tilpums stabilā stāvoklī cilvēkiem pārsniedz 5 000 l.
Cytochrome P450 3A4 is the major cytochrome P450 isozyme responsible for the oxidative metabolism of trabectedin at clinically relevant concentrations.
Citohroms P450 3A4 ir galvenais citohroma P450 izozīms, kas nodrošina trabektedīna oksidatīvo metabolismu klīniski nozīmīgās koncentrācijās.
Other P450 enzymes may contribute to metabolism.
Metabolismā var piedalīties citi P450 enzīmi.
Trabectedin does not induce or inhibit major cytochrome P450 enzymes.
Trabektedīns neinducē vai neinhibē galvenos citohroma P450 enzīmus.
Renal elimination of unchanged trabectedin in humans is low (less than 1%).
Neizmainīta trabektedīna izdalīšanās caur nierēm ir niecīga (mazāk nekā 1%).
180-hr).
Trabektedīna galīgās eliminācijas pusperiods ir garš (cilvēkiem eliminācija parasti ilgst 180 stundas).
After a dose of radiolabelled trabectedin administered to cancer patients, faecal mean (SD) recovery of total radioactivity is 58% (17%), and urinary mean (SD) recovery is 5.8% (1.73%).
Pēc radioaktīvi iezīmēta trabektedīna devas ievadīšanas vēža slimniekiem izkārnījumos konstatēja vidēji (SD) 58% (17%), bet urīnā – vidēji (SD) 5, 8% (1, 73%) kopējās radioaktivitātes.
Based on the population estimate for plasma clearance of trabectedin (31.5 l/ h) and blood/ plasma ratio (0.89), the clearance of trabectedin in whole blood is approximately 35 l/ h.
Ņemot vērā trabektedīna plazmas klīrensa (31, 5 l/ h) un asiņu/ plazmas attiecības (0, 89) novērtējumu populācijā, trabektedīna asins klīrenss ir apmēram 35 l/ h.
This value is approximately one-half the rate of human hepatic blood flow.
Šis rādītājs atbilst apmēram pusei no cilvēkam konstatētās asiņu plūsmas cauri aknām.
Thus the trabectedin extraction ratio can be considered moderate.
Tātad trabektedīna izdalīšanās rādītāju var uzskatīt par mērenu.
The inter-patient variability of the population estimate for plasma clearance of trabectedin was 51% and intra-patient variability was 28%.
Trabektedīna plazmas klīrenss pacientiem atšķīrās par 51%, savukārt vienam pacientam dažādos ārstēšanas periodos – par 28%.
A population pharmacokinetic analysis indicated that the plasma clearance of trabectedin is not influenced by age (range 19-83 years), or gender.
Analizējot trabektedīna farmakokinētiku dažādiem pacientiem, konstatēja, ka trabektedīna plazmas klīrensu neietekmē pacienta vecums (19 – 83 gadi) vai dzimums.
The effects of race and ethnicity on trabectedin pharmacokinetics have not been studied.
Nav veikti pētījumi, kā trabektedīna farmakokinētiku ietekmē rase un etniskā piederība.
Impaired renal function
Nieru darbības traucējumi
There is no relevant influence of renal function measured by creatinine clearance on trabectedin pharmacokinetics within the range of values (≥ 34.4 ml/ min) present in the patients included in the clinical studies.
Apsekojot klīniskajos pētījumos iekļautos pacientus, kuru kreatinīna klīrenss bija (≥ 34, 4 ml/ min.), nozīmīgu nieru darbības ietekmi uz trabektedīna farmakokinētiku nekonstatēja.
No data are available in patients with a creatinine clearance of less than 34.4 ml/ min.
Datu par pacientiem, kuru kreatinīna klīrenss ir mazāks par 34, 4 ml/ min., nav.
The low recovery (< 9% in all studied patients) of total radioactivity in the urine after a single dose of 14 C-labelled trabectedin indicates that renal impairment has little influence on the elimination of trabectedin or its metabolites.
Tā kā pēc vienas devas ar 14C iezīmēta trabektedīna ievadīšanas urīnā konstatētā radioaktivitāte bija niecīga (< 9% visu pētījuma pacientu), var secināt, ka nieru darbības traucējumi maz ietekmē trabektedīna un to metabolītu elimināciju.
Impaired hepatic function
Aknu darbības traucējumi
Although the population analysis showed no relationship between the serum liver enzymes concentrations and the plasma clearance of trabectedin, systemic exposure to trabectedin may be increased in patients with hepatic impairment; therefore close monitoring of toxicity is warranted.
Lai gan pētījumos ar cilvēkiem iegūto datu analīze saikni starp aknu enzīmu koncentrāciju serumā un trabektedīna plazmas klīrensu neuzrādīja, aknu darbības traucējumi var pastiprināt trabektedīna sistēmisko iedarbību, tādēļ ir ieteicams rūpīgi kontrolēt pacienta stāvokli, lai savlaicīgi konstatētu trabektedīna toksisko iedarbību uz aknām.
Preclinical data indicate that trabectedin has limited effect on the cardiovascular, respiratory and central nervous system at exposures below the therapeutic clinical range, in terms of AUC.
Preklīniskie dati liecina, ka trabektedīna ietekme uz sirds un asinsvadu sistēmu, elpošanas orgānu un centrālo nervu sistēmu, izmantojot devas, kas mazākas par klīniski terapeitiskām, ir ierobežota AUC izteiksmē.
The effects of trabectedin on cardiovascular and respiratory function have been investigated in vivo (anesthetised Cynomolgus monkeys).
Trabektedīna iedarbība uz sirds un asinsvadu sistēmas, kā arī elpošanas orgānu darbību ir pētīta in vivo (uz anestezētiem Cynomolgus mērkaķiem).
A 1 hour infusion schedule was selected to attain maximum plasma levels (Cmax values) in the range of those observed in the clinic.
Lai sasniegtu klīnikās konstatēto maksimālo (Cmax) līmeni plazmā, izmantoja 1 stundu ilgas infūzijas.
The plasma trabectedin levels attained were 10.6 ± 5.4 (Cmax), higher than those reached in patients after infusion of 1500 μ g/ m2 for 24 (Cmax of 1.8 ± 1.1 ng/ ml) and similar to those reached after administration of the same dose by 3 hour infusion (Cmax of 10.8 ± 3.7 ng/ ml).
Trabektedīna koncentrācija plazmā sasniedza 10, 6 ± 5, 4 (Cmax), tātad vairāk nekā pacientiem pēc 1500 μg/ m2 ievadīšanas 24 stundu laikā (1, 8 ± 1, 1 ng/ ml Cmax) un līdzīga, kā ievadot tādu pašu devu trīs stundu laikā (10, 8 ± 3, 7 ng/ ml Cmax).
11 Myelosupression and hepatoxicity were identified as the primary toxicity for trabectedin.
11 Trabektedīna toksiskās iedarbības galvenās izpausmes ir kaulu smadzeņu nomākums un toksiska ietekme uz aknām.
Findings observed included haematopoietic toxicity (severe leukopenia, anaemia, and lymphoid and bone marrow depletion) as well as increases in liver function tests, hepatocellular degeneration, intestinal epithelial necrosis, and severe local reactions at the injection site.
Novēroja hematopoētisku toksicitāti (smagu leikopēniju, anēmiju, kā arī limfoīdo audu un kaulu smadzeņu nomākumu), paaugstinātu aknu enzīmu līmeni, aknu šūnu deģenerāciju, zarnu epitēlija nekrozi un smagas reakcijas zāļu ievadīšanas vietā.
Renal toxicological findings were detected in multi-cycle toxicity studies conducted in monkeys.
Zāļu toksisko iedarbību uz nierēm konstatēja pētījumos ar mērkaķiem, kuriem zāles ievadīja vairākos ciklos.
These findings were secondary to severe local reaction at the administration site, and therefore uncertainly attributable to trabectedin; however, caution must be guaranteed in the interpretation of these renal findings, and treatment-related toxicity cannot be excluded.
Šīs izpausmes bija sekundāras pēc smagām reakcijām ievadīšanas vietā, tāpēc to saistība ar trabektedīnu ir apšaubāma, tomēr, izvērtējot ar nierēm saistītos simptomus, ir jābūt piesardzīgiem, jo to cēlonis var būt zāļu toksiskā iedarbība.
Trabectedin is genotoxic both in vitro and in vivo.
Trabektedīns ir genotoksisks gan in vitro, gan in vivo.
Long-term carcinogenicity studies have not been performed.
Ilgtermiņa kancerogenitātes pētījumi nav veikti.
Fertility studies with trabectedin were not performed but limited histopathological changes were observed in the gonads in the repeat dose toxicity studies.
Pētījumi par trabektedīna ietekmi uz auglību nav veikti, taču atkārtotas devas toksicitātes pētījumos konstatēja zināmas histopatoloģiskas izmaiņas gonādās (dzimumdziedzeros).
Considering the nature of the compound (cytotoxic and mutagenic), it is likely to affect the reproductive capacity.
Ņemot vērā savienojuma īpašības (citotoksiskās un mutagēnās), tas var ietekmēt reproduktīvo spēju.
Sucrose.
Saharoze.
Potassium dihydrogen phosphate.
Kālija dihidrogēnfosfāts.
Phosphoric acid (for pH-adjustment).
Fosforskābe (pH koriģēšanai).
Potassium hydroxide (for pH-adjustment).
Kālija hidroksīds (pH koriģēšanai).
Yondelis must not be mixed or diluted with other medicinal products except those mentioned in section 6.6.
Yondelis ar citiem preparātiem (izņemot apakšpunktā 6. 6 minētos) sajaukt (lietot maisījumā) vai atšķaidīt nedrīkst.
After reconstitution, chemical and physical stability has been demonstrated for 30 hours up to 25ºC.
Pēc sagatavošanas koncentrāts ķīmisko un fizikālo stabilitāti 25ºC temperatūrā saglabā 30 stundas.
From a microbiological point of view, the reconstituted solution should be diluted and used immediately.
Lai pēc iespējas novērstu mikrobioloģisko piesārņojumu, sagatavotais koncentrāts ir jāatšķaida un jāizlieto nekavējoties.
If not diluted and used immediately, in-use storage times and conditions prior to use of the reconstituted product are the responsibility of the user and would normally not be longer than 24 hours at 2ºC to 8ºC, unless reconstitution has taken place in controlled and validated aseptic conditions.
Šis laiks nedrīkst būt garāks par 24 stundām 2°C – 8°C temperatūrā, izņemot gadījumus, kad sagatavošana ir veikta kontrolētos un pārbaudītos aseptiskos apstākļos.
After dilution, chemical and physical stability has been demonstrated for 30 hours up to 25ºC.
Pēc atšķaidīšanas preparāts savu ķīmisko un fizikālo stabilitāti 25ºC temperatūrā saglabā 30 stundas.
For storage conditions of the reconstituted and diluted medicinal product, see section 6.3.
Sagatavota koncentrāta un atšķaidīta preparāta uzglabāšanas nosacījumus skatīt apakšpunktā 6. 3.
12 Yondelis is supplied in a Type I colourless glass vial with a bromobutyl rubber stopper covered with an aluminium flip-off seal.
Yondelis tiek piegādāts I klases bezkrāsaina stikla flakonos ar brombutilkaučuka aizbāzni, kas pārklāts ar noplēšamu alumīnija vāciņu.
Each vial contains 0.25 mg of trabectedin.
12 Katrs flakons satur 0, 25 mg trabektedīna.
Each outer carton contains one vial.
Katrā kārbiņā ir viens flakons.
Preparation for intravenous infusion
Intravenozi ievadāmā šķīduma sagatavošana
Appropriate aseptic techniques must be used.
Ir jāizmanto atbilstošas aseptiskas metodes.
Yondelis must be reconstituted and further diluted prior to infusion.
Yondelis ir jāsagatavo un jāatšķaida pirms ievadīšanas.
Each vial containing 0.25 mg of trabectedin is reconstituted with 5 ml of sterile water for injections.
Katra 0, 25 mg trabektedīna flakona saturs ir jāatšķaida ar 5 ml sterila ūdens injekcijām.
The solution obtained has a concentration of 0.05 mg/ ml and is for single-use only.
Rezultātā iegūst šķīdumu vienreizējai lietošanai ar koncentrāciju 0, 05 mg/ ml.
Instructions for reconstitution
Norādījumi koncentrāta sagatavošanai
A syringe is used to inject 5 ml of sterile water for injections into the vial.
Izmantojot šļirci, flakonā injicē 5 ml sterila ūdens injekcijām.
Shake the vial until complete dissolution.
Flakonu sakrata, līdz pulveris ir pilnīgi izšķīdis.
The reconstituted solution results in a clear, colourless or slightly yellowish solution, essentially free of visible particles.
Rezultātā iegūst dzidru bezkrāsainu vai iedzeltenu šķīdumu, kurā praktiski nav redzamu daļiņu.
This reconstituted solution contains 0.05 mg/ ml of trabectedin.
Šis sagatavotais koncentrāts satur 0, 05 mg/ ml trabektedīna.
It requires further dilution and is for single-use only
Koncentrāts ir vēl jāatšķaida, un tas ir vienreizējai lietošanai.
Instructions for dilution
Norādījumi koncentrāta atšķaidīšanai
The reconstituted solution should be diluted with sodium chloride 9 mg/ ml (0.9%) solution for infusion or glucose 50 mg/ ml (5%) solution for infusion.
Sagatavotais koncentrāts ir jāatšķaida ar nātrija hlorīda 9 mg/ ml (0, 9%) šķīdumu infūzijām vai glikozes 50 mg/ ml (5%) šķīdumu infūzijām.
The required volume should be calculated as follows:
Nepieciešamo daudzumu aprēķina pēc formulas:
BSA = Body Surface Area
Tilpums (ml) = ĶVL (m2) × individuālā deva (mg/ m2) 0, 05 mg/ ml
If administration is to be made through a central venous line, the appropriate amount of reconstituted solution should be withdrawn from the vial and added to an infusion bag containing ≥ 50 ml of diluent (sodium chloride 9 mg/ ml (0.9%) solution for infusion or glucose 50 mg/ ml (5%) solution for infusion), being the concentration of trabectedin in the infusion solution ≤ 0.030 mg/ ml.
Ja ievadīšana jāveic caur centrālo venozo katetru, nepieciešamais atšķaidītā šķīduma daudzums ir jāatsūc no flakona un jāievada infūzijas maisā ar ≥ 50 ml šķīdinātāja (nātrija hlorīda 9 mg/ ml (0, 9%) šķīdums infūzijām vai glikozes 50 mg/ ml (5%) šķīdums infūzijām), panākot trabektidīna koncentrāciju infūzijas šķīdumā ≤ 0, 030 mg/ ml.
If central venous access is not feasible and a peripheral venous line has to be used, the reconstituted solution should be added to an infusion bag containing ≥ 1,000 ml of diluent (sodium chloride 9 mg/ ml (0.9%) solution for infusion or glucose 50 mg/ ml (5%) solution for infusion).
Ja centrālo venozo katetru izmantot nav iespējams un zāles jāievada pa perifēro katetru, sagatavotais šķīdums ir jāievada infūzijas maisā ar ≥ 1000 ml šķīdinātāja (nātrija hlorīda 9 mg/ ml (0, 9%) šķīdumu infūzijām vai glikozes 50 mg/ ml (5%) šķīdumu infūzijām).
Parenteral solutions should be inspected visually for particles prior to administration.
Pirms ievadīšanas parenterālais šķīdums ir jāpārbauda vizuāli, lai pārliecinātos, ka tajā nav neizšķīdušu daļiņu.
Once the infusion is prepared, it should be administered immediately.
Kad infūzija ir sagatavota, zāles ir jāievada nekavējoties.
Instructions for handling and disposal
Norādījumi par izmantošanu un iznīcināšanu
Yondelis is a cytotoxic anticancer medicinal product and, as with other potentially toxic compounds, caution should be exercised during handling.
Yondelis ir citotoksisks pretvēža līdzeklis, un tas ir jālieto piesardzīgi, tāpat kā citi potenciāli toksiski preparāti.
Procedures for proper handling and disposal of cytotoxic medicinal products must be followed.
Yondelis ir jālieto un jāiznīcina saskaņā ar noteikumiem par citotoksisku zāļu izmantošanu un iznīcināšanu.