qanastek/EMEA-V3 huggingface dataset:
Arterial Thromboembolism (see section 4.8) In five randomised clinical trials, the incidence of arterial thromboembolic events including cerebrovascular accidents (CVAs), transient ischaemic attacks (TIAs) and myocardial infarctions (MIs) was higher in patients receiving Avastin in combination with chemotherapy compared to those who received chemotherapy alone.
Arteriālā trombembolija (skatīt apakšpunktu 4. 8) Piecos randomizētos klīniskos pētījumos arteriālās trombembolijas, tostarp insultu, pārejošu išēmisko lēkmju un miokarda infarkta, biežums bija lielāks tiem pacientiem, kas saņēma Avastin kombinācijā ar ķīmijterapiju, salīdzinot ar tiem, kas saņēma tikai ķīmijterapiju.
Patients, receiving Avastin plus chemotherapy, with a history of arterial thromboembolism or age greater than 65 years have an increased risk of developing arterial thromboembolic events during therapy.
Pacientiem, kas saņem Avastin un ķīmijterapiju un kam anamnēzē ir arteriālā trombembolija, vai kas vecāki par 65 gadiem, ir palielināts arteriālās trombembolijas risks terapijas laikā.
Caution should be taken when treating these patients with Avastin.
Ārstējot šos pacientus ar Avastin, jāievēro piesardzība.
Therapy should be permanently discontinued in patients who develop arterial thromboembolic events.
Pacientiem, kam rodas arteriālā trombembolija, terapija jāpārtrauc.
4 Venous Thromboembolism (see section 4.8) Patients may be at risk of developing venous thromboembolic events, including pulmonary embolism under Avastin treatment.
4 Venoza trombembolija (skatīt apakšpunktu 4. 8) Avastin terapijas laikā pacientiem var būt venozas trombembolijas, tostarp plaušu embolijas rašanās risks.
Avastin should be discontinued in patients with life-threatening (Grade 4) pulmonary embolism, patients with ≤ Grade 3 need to be closely monitored.
Avastin lietošana jāpārtrauc pacientiem ar dzīvību apdraudošu (4. pakāpes) plaušu emboliju, pacientus ar ≤ 3. pakāpes emboliju rūpīgi jāuzrauga.
Haemorrhage The risk of CNS haemorrhage in patients with CNS metastases receiving Avastin could not be fully evaluated, as these patients were excluded from clinical trials.
Asiņošana Nebija iespējams pilnīgi novērtēt CNS asiņošanas risku, lietojot Avastin pacientiem ar CNS metastāzēm, jo šie pacienti tika izslēgti no klīniskiem pētījumiem.
Thus, Avastin should not be used in these patients (see sections 4.3 and 4.8).
Tādēļ šiem pacientiem nedrīkst ievadīt Avastin (skatīt apakšpunktus 4. 3 un 4. 8).
Patients treated with Avastin have an increased risk of haemorrhage, especially tumour-associated haemorrhage.
Pacientiem, ko ārstē ar Avastin, ir palielināts asiņošanas, īpaši ar audzēju saistītas asiņošanas, risks.
Avastin should be discontinued permanently in patients who experience Grade 3 or 4 bleeding during Avastin therapy (see section 4.8).
Avastin lietošana jāpārtrauc pacientiem, kam Avastin terapijas laikā rodas 3. vai 4. pakāpes asiņošana (skatīt apakšpunktu 4. 8).
There is no information on the safety profile of Avastin in patients with congenital bleeding diathesis, acquired coagulopathy or in patients receiving full dose of anticoagulants for the treatment of thromboembolism prior to starting Avastin treatment, as such patients were excluded from clinical trials.
Nav informācijas par Avastin drošību pacientiem ar iedzimtu hemorāģisko diatēzi, iegūtu koagulopātiju vai pacientiem, kas saņem pilnu antikoagulantu devu trombembolijas ārstēšanai pirms Avastin terapijas sākuma, jo šie pacienti tika izslēgti no klīniskiem pētījumiem.
Therefore, caution should be exercised before initiating therapy in these patients.
Tādēļ pirms terapijas uzsākšanas šiem pacientiem jāievēro piesardzība.
However, patients who developed venous thrombosis while receiving therapy did not appear to have an increased rate of grade 3 or above bleeding when treated with a full dose of warfarin and Avastin concomitantly.
Tomēr pacientiem, kam terapijas laikā radās venozā tromboze, nebija palielināts 3. vai augstākas pakāpes asiņošanas biežums, ja vienlaikus tika lietota pilna varfarīna deva un Avastin.
Pulmonary Haemorrhage/ Haemoptysis Patients with non-small cell lung cancer treated with Avastin may be at risk of serious, and in some cases fatal, pulmonary haemorrhage/ haemoptysis.
Plaušu asiņošana/ asiņu atkrēpošana Pacientiem ar nesīkšūnu plaušu vēzi, ko ārstē ar Avastin, var būt nopietnas un dažos gadījumos letālas plaušu asiņošanas/ asiņu atkrēpošanas risks.
Patients with recent pulmonary haemorrhage/ haemoptysis (> 2.5 ml of red blood) should not be treated with Avastin.
Pacientus ar nesen bijušu plaušu asiņošanu/ asiņu atkrēpošanu (> 2, 5 ml asiņu) nedrīkst ārstēt ar Avastin.
Congestive Heart Failure (CHF) (see section 4.8) Events consistent with CHF were reported in clinical trials.
Sastrēguma sirds mazspēja (SSM) (skatīt apakšpunktu 4. 8) Klīniskos pētījumos tika ziņots par gadījumiem, kas saistīti ar SSM.
The symptoms ranged from asymptomatic declines in left ventricular ejection fraction to symptomatic CHF, requiring treatment or hospitalisation.
Simptomi bija no asimptomātiskas kreisā kambara izsviedes frakcijas samazināšanās līdz simptomātiskai SSM, kam nepieciešama ārstēšana vai hospitalizācija.
Most of the patients who experienced CHF had metastatic breast cancer and had received previous treatment with anthracyclines, prior radiotherapy to the left chest wall or other risk factors for CHF, such as pre-existing coronary heart disease or concomitant cardiotoxic therapy.
Lielākai daļai pacientu, kam bija SSM, bija metastātisks krūts vēzis un viņi iepriekš bija saņēmuši ārstēšanu ar antraciklīniem, viņiem iepriekš tika veikta kreisās krūšu kurvja sienas staru terapija, vai bija citi SSM riska faktori, piemēram, iepriekš bijusi koronāra sirds slimība vai vienlaicīga kardiotoksiska terapija.
Caution should be exercised when treating patients with clinically significant cardiovascular disease or pre-existing congestive heart failure with Avastin.
Jāievēro piesardzība, ārstējot pacientus ar Avastin, ja viņiem ir klīniski nozīmīga kardiovaskulāra slimība vai iepriekš bijusi sastrēguma sirds mazspēja.
Neutropenia (see section 4.8) Increased rates of severe neutropenia, febrile neutropenia, or infection with severe neutropenia (including some fatalities) have been observed in patients treated with some myelotoxic chemotherapy regimens plus Avastin in comparison to chemotherapy alone.
Neitropēnija (skatīt apakšpunktu 4. 8) Pacientiem, kas tika ārstēti ar mielotoksisku ķīmijterapijas shēmu un Avastin, tika novērota smagas neitropēnijas, febrilas neitropēnijas vai infekcijas ar smagu neitropēniju (arī dažiem letāliem gadījumiem) biežuma palielināšanās.
Effect of antineoplastic agents on bevacizumab pharmacokinetics
Pretaudzēju līdzekļu ietekme uz bevacizumaba farmakokinētiku
No clinically relevant pharmacokinetic interaction of co-administered chemotherapy on Avastin disposition has been observed based on the results of a population PK analysis.
Pamatojoties uz populācijas FK analīžu rezultātiem, netika novērota klīniski nozīmīga farmakokinētiska mijiedarbība vienlaikus lietotai ķīmijterapija ar Avastin.
There was no difference in clearance of Avastin in patients treated with single-agent Avastin compared to patients receiving Avastin in combination with the bolus-IFL regimen.
Avastin klīrensa atšķirības pacientiem, kas tika ārstēti ar Avastin monoterapiju, salīdzinot ar pacientiem, kas saņēma Avastin kombinācijā ar bolus IFL shēmu, nebija.
The effect of other co-administered chemotherapies on Avastin clearance is considered not clinically significant.
Citu vienlaikus lietotu ķīmijterapijas līdzekļu ietekme uz Avastin klīrensu uzskatāma par klīniski nenozīmīgu.
Effect of bevacizumab on the pharmacokinetics of other antineoplastic agents
Bevacizumaba ietekme uz citu pretaudzēju līdzekļu farmakokinētiku
Results from a dedicated drug-drug interaction study, demonstrated no significant effect of bevacizumab on the pharmacokinetics of irinotecan and its active metabolite SN38.
Speciāla divu zāļu mijiedarbības pētījuma rezultāti liecināja, ka bevacizumabs nenozīmīgi ietekmē irinotekāna un tā aktīvā metabolīta SN38 farmakokinētiku.
5 Results from one study in metastatic colorectal cancer patients demonstrated no significant effect of bevacizumab on the pharmacokinetic of capecitabine and its metabolites, and on the pharmacokinetics of oxaliplatin, as determined by measurement of free and total platinum.
5 Viena pacientu ar metastātisku kolorektālu vēzi pētījuma i rezultāti liecināja, ka bevacizumabs nenozīmīgi ietekmē kapecitabīna un tā metabolītu farmakokinētiku un oksaliplatīna farmakokinētiku, kā noteikts, nosakot brīvo un kopējo platīna daudzumu.
Results from one study in renal cancer patients demonstrated no significant effect of bevacizumab on the pharmacokinetics of interferon alfa-2a.
Viena pacientu ar nieru vēzi pētījuma rezultāti liecināja, ka bevacizumabs nenozīmīgi ietekmē alfa- 2a interferona farmakokinētiku.
The potential effect of bevacizumab on the pharmacokinetics of cisplatin and gemcitabine was investigated in non-squamous NSCLC patients.
Iespējamā bevacizumaba ietekme uz cisplatīna un gemcitabīna farmakokinētiku tika pētīta pacientiem ar neplakanšūnu NSŠPV.
Study results demonstrated no significant effect of bevacizumab on the pharmacokinetics of cisplatin.
Pētījuma rezultāti neliecina par nozīmīgu bevacizumaba ietekmi uz cisplatīna farmakokinētiku.
Due to high inter-patient variability and limited sampling, the results from that study do not allow firm conclusions to be drawn on the impact of bevacizumab on gemcitabine pharmacokinetics.
Izteiktās atšķirības dēļ katra pacienta organismā un ierobežotās paraugkopas dēļ šī pētījuma rezultāti neļauj izdarīt pārliecinošus secinājumus par bevacizumaba ietekmi uz gemcitabīna farmakokinētiku.
Combination of bevacizumab and sunitinib malate
Bevacizumaba un sunitiniba malāta kombinācija
In two clinical studies of metastatic renal cell carcinoma, microangiopathic haemolytic anaemia (MAHA) was reported in 7 of 19 patients treated with bevacizumab (10 mg/ kg every two weeks) and sunitinib malate (50 mg daily) combination.
Divos metastātiskas nieru šūnu karcinomas klīniskos pētījumos tika ziņots par mikroangiopātisku hemolītisku anēmiju (MAHA) 7 no 19 pacientiem, kuri ārstēti ar bevacizumaba (10 mg/ kg ik pēc divām nedēļām) un sunitiniba malāta (50 mg dienā) kombināciju.
MAHA is a haemolytic disorder which can present with red cell fragmentation, anaemia, and thrombocytopenia.
MAHA ir hemolītisks traucējums, kura gadījumā var būt eritrocītu fragmentācija, anēmija un trombocitopēnija.
In addition, hypertension (including hypertensive crisis), elevated creatinine, and neurological symptoms were observed in some of these patients.
Bez tam dažiem no šiem pacientiem novērota hipertensija (arī hipertensīva krīze), paaugstināts kreatinīna līmenis un neiroloģiski simptomi.
All of these findings were reversible upon discontinuation of bevacizumab and sunitinib malate (see Hypertension, Proteinuria, RPLS in section 4.4 Special warnings and precautions for use).
Visas šīs atrades bija atgriezeniskas pēc bevacizumaba un sunitiniba malāta lietošanas pārtraukšanas (skatīt Hipertensija, Proteinūrija, RPLS apakšpunktā 4. 4 Īpaši brīdinājumi un piesardzība lietošanā).
Radiotherapy
Staru terapija
The safety and efficacy of concomitant administration of radiotherapy and Avastin has not been established.
Vienlaicīgas staru terapijas un Avastin lietošanas drošība un efektivitāte nav noskaidrota.
Pregnancy There are no data on the use of Avastin in pregnant women.
Grūtniecība Nav datu par Avastin lietošanu grūtniecības laikā.
Studies in animals have shown reproductive toxicity including malformations (see section 5.3).
Pētījumos ar dzīvniekiem ir pierādīta toksiska ietekme uz reproduktivitāti, tostarp iedzimtas kroplības (skatīt apakšpunktu 5. 3).
IgGs are known to cross the placenta, and Avastin is anticipated to inhibit angiogenesis in the foetus, and thus is suspected to cause serious birth defects when administered during pregnancy.
Kā zināms, IgG šķērso placentu, un ir paredzams, ka Avastin kavē augļa angioģenēzi un tādējādi var izraisīt iedzimtas anomālijas, ja to lieto grūtniecības laikā.
Avastin is contraindicated (see section 4.3) in pregnancy.
Avastin ir kontrindicēts (skatīt apakšpunktu 4. 3) grūtniecības laikā.
Women of childbearing potential have to use effective contraception during (and up to 6 months after treatment).
Reproduktīvā vecuma sievietēm ārstēšanas laikā (un līdz 6 mēnešiem pēc ārstēšanas) jālieto efektīva kontracepcija.
Lactation It is not known whether bevacizumab is excreted in human milk.
Zīdīšana Nav zināms, vai bevacizumabs nokļūst mātes pienā.
As maternal IgG is excreted in milk and bevacizumab could harm infant growth and development (see section 5.3), women must discontinue breast-feeding during therapy and not breast feed for at least six months following the last dose of Avastin.
Tā kā mātes IgG nokļūst mātes pienā un bevacizumabs var traucēt bērna augšanu un attīstību (skatīt apakšpunktu 5. 3), tad sievietei jāpārtrauc zīdīšana terapijas laikā, un viņa nedrīkst zīdīt vismaz 6 mēnešus pēc pēdējās Avastin devas ievadīšanas.
However, there is no evidence that Avastin treatment results in an increase in adverse events that might lead to impairment of the ability to drive or operate machinery or impairment of mental ability.
Tomēr nav pierādījumu tam, ka Avastin terapija izraisa blakusparādības, kas varētu pavājināt spēju vadīt transportlīdzekļus vai apkalpot mehānismus, vai izraisīt psihisko spēju pavājināšanos.
The overall safety profile of Avastin is based on data from over 3,500 patients with various malignancies, predominantly treated with Avastin in combination with chemotherapy in clinical trials.
Avastin vispārējais drošības raksturojums balstās uz datiem no klīniskiem pētījumiem, kuros tika iesaistīti vairāk kā 3 500 pacienti, kam bija dažādi ļaundabīgi audzēji un kas galvenokārt tika ārstēti ar Avastin kombinācijā ar ķīmijterapiju.
6 The most serious adverse drug reactions were:
6 Vissmagākās zāļu blakusparādības bija:
• Gastrointestinal perforations (see section 4.4). • Haemorrhage, including pulmonary haemorrhage/ haemoptysis, which is more common in non- small cell lung cancer patients (see section 4.4). • Arterial thromboembolism (see section 4.4).
• gastrointestinālas perforācijas (skatīt apakšpunktu 4. 4); • asiņošana, arī plaušu asiņošana/ asiņu atkrēpošana, kas biežāk ir pacientiem ar nesīkšūnu plaušu vēzi (skatīt apakšpunktu 4. 4); • arteriālā trombembolija (skatīt apakšpunktu 4. 4).
The most frequently observed adverse drug reactions across clinical trials in patients receiving Avastin were hypertension, fatigue or asthenia, diarrhoea and abdominal pain.
Klīniskajos pētījumos pacientiem, kas lietoja Avastin, visbiežākās zāļu blakusparādības bija hipertensija, nogurums vai astēnija, caureja un sāpes vēderā.
Analyses of the clinical safety data suggest that the occurrence of hypertension and proteinuria with Avastin therapy are likely to be dose-dependent.
Klīniskās drošības datu analīze liecina, ka hipertensijas un proteīnūrijas rašanās, iespējams, ir atkarīga no Avastin devas.
Table 1 lists adverse drug reactions associated with the use of Avastin in combination with different chemotherapy regimens in multiple indications.
1. tabulā norādītas zāļu nevēlamās blakusparādības, kas saistītas ar Avastin lietošanu kombinācijā ar dažādām ķīmijterapijas shēmām daudzu indikāciju gadījumā.
These reactions had occurred either with at least a 2% difference compared to the control arm (NCI-CTC grade 3-5 reactions) or with at least a 10% difference compared to the control arm (NCI-CTC grade 1-5 reactions), in at least one of the major clinical trials.
Šīs reakcijas radās vai nu vismaz ar 2% atšķirību, salīdzinot ar kontroles grupu (NCI- CTC 3. – 5. pakāpes reakcijas), vai vismaz ar 10% atšķirību, salīdzinot ar kontroles grupu (NCI- CTC 1. – 5. pakāpes reakcijas) vismaz vienā no lielajiem klīniskiem pētījumiem.
Very Common (≥ 10%) and Common (≥ 1% - < 10%).
Zāļu nevēlamās blakusparādības, kas norādītas šajā tabulā, iedalītas šādās grupās: ļoti biežas (≥ 10%) un biežas (≥ 1% - < 10%).
Adverse drug reactions are added to the appropriate category in the table below according to the highest incidence seen in any of the major clinical trials.
Zāļu blakusparādības tabulā minētas atbilstošā grupā atbilstoši vislielākajam biežumam, kas novērots kādā no lielajiem klīniskiem pētījumiem.
Within each frequency grouping adverse drug reactions are presented in the order of decreasing seriousness.
Katrā sastopamības biežuma grupā nevēlamās blakusparādības sakārtotas to nopietnības samazinājuma secībā.
Some of the adverse drug reactions are reactions commonly seen with chemotherapy, (e. g. palmar-plantar erythrodysaesthesia syndrome with capecitabine and peripheral sensory neuropathy with paclitaxel or oxaliplatin); however, an exacerbation by Avastin therapy can not be excluded.
Dažas zāļu nevēlamās blakusparādības ir reakcijas, kas bieži novērojamas pēc ķīmijterapijas (piemēram, plaukstu- pēdu eritrodisestēzijas sindroms, lietojot kapecitabīnu, un perifēra sensorā neiropātija, lietojot paklitakselu vai oksaliplatīnu); lai gan nevar izslēgt paasinājumu pēc Avastin terapijas lietošanas.
Very Common and Common Adverse Drug Reactions
Ļoti biežas un biežas zāļu nevēlamās blakusparādības
NCI-CTC Grade 3-5 Reactions (≥ 2% difference between the study arms in at
NCI- CTC (National Cancer Institute- Common Toxicity Criteria) 3. – 5. pakāpes reakcijas
All Grade Reactions (≥ 10% difference
Visu pakāpju reakcijas (≥ 10% atšķirība starp
System Organ Class (SOC)
Orgānu sistēma (OS)
least one clinical trial)
atšķirība starp pētījuma grupām vismaz vienā klīniskā pētījumā)
between the study arms in at least one clinical trial)
pētījuma grupām vismaz vienā klīniskā pētījumā)
Sepsis Abscess Infection
Sepse Infekcijas un Abscess parazitozes Infekcija
Blood and the
Asins un limfatiskās
Leucopenia
Leikopēnija
lymphatic systems disorders
sistēmas traucējumi
Thrombocytopenia Neutropenia
Trombocitopēnija Neitropēnija
Nervous system disorders
barošanās traucējumi
Peripheral sensory neuropathy
Nervu sistēmas
Cerebrovascular accident Syncope Somnolence Headache
Perifēra sensora
Dysgeusia Headache
Cerebrovaskulārs
Eye disorders
traucējumi Acu slimības
Eye disorder
neiropātija
Cardiac disorders
traucējums Sinkope Miegainība Galvassāpes
Cardiac failure congestive
Galvassāpes Acu slimības
Supraventricular tachycardia
Sastrēguma sirds Sirds funkcijas mazspēja traucējumi Supraventrikulāra tahikardija
NCI-CTC Grade 3-5 Reactions
NCI- CTC (National Cancer Institute- Common Toxicity Criteria) 3. – 5. pakāpes reakcijas
(≥ 10% difference
Visu pakāpju reakcijas (≥ 10% atšķirība starp
least one clinical trial)
vienā klīniskā pētījumā)
between the study arms in at least one clinical trial)
vienā klīniskā pētījumā)
Vascular disorders
Asinsvadu sistēmas
Thromboembolism (arterial)*
(arteriāla) *
Deep vein thrombosis Haemorrhage Respiratory, thoracic and mediastinal disorders
Dziļo vēnu tromboze Asiņošana
Pulmonary embolism Dyspnoea Hypoxia Epistaxis
Respiratorās, krūšu
Dyspnoea Epistaxis Rhinitis
Plaušu embolija
Gastrointestinal disorders
kurvja un videnes
Diarrhoea Nausea
Aizdusa
Intestinal Perforation Ileus
Deguna asiņošana
Constipation Stomatitis
slimības
Intestinal obstruction Abdominal pain Gastrointestinal disorder
Iesnas
Rectal haemorrhage
Deguna asiņošana
Skin and subcutaneous
Kuņģa- zarnu trakta
Palmar-plantar
Zarnu perforācija
Exfoliative dermatitis
Aizcietējums
tissue disorders
traucējumi
erythrodysaesthesia syndrome
Slikta dūša
Skin
Ileuss
Dry skin discolouration
Taisnās zarnas asiņošana
Musculoskeletal,
Ādas un zemādas audu
Muscular weakness
Plaukstu- pēdu
connective tissue and bone disorders
Eksfoliatīvs dermatīts
Renal and urinary
eritrodizestēzijas
Proteinuria
Sausa āda
Proteinuria
Muskuļu vājums
disorders
Nieru un urīnceļu traucējumi
Urinary Tract Infection
Proteinūrija Urīnceļu infekcija
Pyrexia
Paaugstināta temperatūra
Asthenia Pain
Astēnija Sāpes
* Pooled arterial thromboembolic events including cerebrovascular accident, myocardial infarction, transient ischaemic attack and other arterial thromboembolic events.
* Kopējais arteriālas trombembolijas gadījumu skaits, ietverot arī cerebrovaskulārus traucējumus, miokarda infarktu, pārejošu išēmisku lēkmi un citus arteriālus trombembolijas gadījumus.
Data are unadjusted for the differential time on treatment.
Dati nav pielāgoti atšķirīgam ārstēšanas laikam.
Avastin has been associated with serious cases of gastrointestinal perforation or fistulae (see also under heading Fistulae).
Sīkāka informācija par atsevišķām nopietnām zāļu blakusparādībām Gastrointestinālās perforācijas (skatīt apakšpunktu 4. 4) Avastin lietošana ir saistīta ar smagiem gastrointestinālās perforācijas vai fistulas gadījumiem (skatīt arī apakšpunktā Fistulas).
Gastrointestinal perforation have been reported in clinical trials with an incidence of less than 1% in patients with metastatic breast cancer or non-squamous non-small cell lung cancer, and in up to 2.0% in metastatic colorectal cancer patients.
Gastrointestinālā perforācija tika novērota klīniskos pētījumos mazāk nekā 1% pacientu ar metastātisku krūts vēzi vai neplakanšūnu nesīkšūnu plaušu vēzi un līdz 2, 0% pacientu ar metastātisku resnās un taisnās zarnas vēzi.
Fatal outcome was reported in approximately a third of serious cases of gastrointestinal perforations, which represents between 0.2%-1% of all Avastin treated patients.
Tika ziņots par letālu iznākumu apmēram trešdaļai nopietnu gastrointestinālas perforācijas gadījumu, kas ir 0, 24% - 1% no visiem ar Avastin ārstētiem pacientiem.
The presentation of these events varied in type and severity, ranging from free air seen on the plain abdominal X-ray, which resolved without treatment, to intestinal perforation with abdominal abscess and fatal outcome.
Šai blakusparādībai bija dažāda izpausmes un smaguma pakāpe, sākot no brīva gaisa vēdera dobumā, kas konstatēts parastajā vēdera dobuma rentgenoloģiskajā izmeklēšanā un kas izzūd bez ārstēšanas, līdz resnās zarnas perforācijai ar abscesu vēdera dobumā un letālu iznākumu.
In some cases underlying intra-abdominal inflammation was present, either from gastric ulcer disease, tumour necrosis, diverticulitis, or chemotherapy-associated colitis.
Dažos gadījumos pamatā bija intraabdomināls iekaisums – vai nu kuņģa čūlas slimība, audzēja nekroze, divertikulīts, vai ar ķīmijterapiju saistīts kolīts.
Avastin use has been associated with serious cases of fistulae including events resulting in death.
Fistulas (skatīt apakšpunktu 4. 4) Avastin lietošana ir bijusi saistīta ar smagiem fistulu gadījumiem, tai skaitā nāves gadījumiem.
In clinical trials, gastrointestinal fistulae have been reported with an incidence of up to 2% in patients with metastatic colorectal cancer, but were also reported less commonly in patients with other types of cancers.
Klīniskos pētījumos ziņots par gastrointestinālās fistulas rašanos līdz 2% pacientu ar metastātisku kolorektālu vēzi, retāk ziņots par fistulas rašanos arī pacientiem ar cita veida vēzi.
Uncommon (≥ 0.1% to < 1%) reports of other types of fistulae that involve areas of the body other than the gastrointestinal tract (e. g. bronchopleural, urogenital and biliary fistulae) were observed across various indications.
Retāk (≥ 0, 1% līdz
Fistulae have also been reported in post-marketing experience.
Par fistulu rašanos saņemti ziņojumi arī pēc zāļu nonākšanas tirgū.
Events were reported at various time points during treatment ranging from one week to greater than 1 year from initiation of Avastin, with most events occurring within the first 6 months of therapy.
Par šādām blakusparādībām ziņots dažādos terapijas laika posmos – no vienas nedēļas līdz vairāk nekā 1 gadam pēc Avastin terapijas sākšanas, bet vairums gadījumu bija pirmajos 6 terapijas mēnešos.
As Avastin may adversely impact wound healing, patients who had major surgery within the last 28 days were excluded from participation in phase III clinical trials.
Brūces dzīšana (skatīt apakšpunktu 4. 4) Tā kā Avastin var nelabvēlīgi ietekmēt brūces dzīšanu, tad pacienti, kam pēdējo 28 dienu laikā bija veikta liela apjoma ķirurģiska operācija, tika izslēgti no III fāzes klīniskajiem pētījumiem.
In clinical trials of metastatic carcinoma of the colon or rectum, there was no increased risk of post- operative bleeding or wound healing complications observed in patients who underwent major surgery 28-60 days prior to starting Avastin.
Pacientiem, kam metastātiskas resnās vai taisnās zarnas karcinomas klīniskajos pētījumos tika veikta ķirurģiska operācija 28. - 60. dienā pirms Avastin terapijas uzsākšanas, nebija palielināts pēcoperācijas asiņošanas vai brūces dzīšanas komplikāciju risks.
An increased incidence of post-operative bleeding or wound healing complication occurring within 60 days of major surgery was observed if the patient was being treated with Avastin at the time of surgery.
Pēcoperācijas asiņošanas un brūces dzīšanas komplikāciju biežuma palielināšanās, kas rodas 60 dienu laikā pēc lielas ķirurģiskas operācijas, tika novērota, ja pacients tika ārstēts ar Avastin operācijas veikšanas laikā.
The incidence varied between 10% (4/ 40) and 20% (3/ 15).
Biežums bija no 10% (4/ 40) līdz 20% (3/ 15).
In locally recurrent and metastatic breast cancer, Grade 3-5 wound healing complications were observed in 1.1% of patients receiving Avastin + paclitaxel and in none of the patients receiving paclitaxel alone.
Lokāli recidivējoša un metastātiska krūts vēža gadījumā 1, 1% pacientu, kas saņēma Avastin + paklitakselu, tika novērotas 3. – 5. pakāpes brūču dzīšanas komplikācijas, bet tās netika novērotas nevienam pacientam, kas saņēma tikai paklitakselu.
An increased incidence of hypertension (all grades) of up to 34% has been observed in Avastin-treated patients in clinical trials compared with up to 14% in those treated with comparator.
Hipertensija (skatīt apakšpunktu 4. 4) Ar Avastin ārstētajiem pacientiem klīniskos pētījumos ir novērota hipertensijas (visu pakāpju) biežuma palielināšanās par līdz pat 34%, salīdzinot ar līdz pat 14% salīdzināmā grupā.
Grade 3 and 4 hypertension (requiring oral anti-hypertensive medication) in patients receiving Avastin ranged from 3.0% to 17.9%.
3. un 4. pakāpes hipertensija (ko jāārstē ar perorālām antihipertensīvām zālēm) pacientiem, kas saņem Avastin, ir no 3, 0% līdz 17, 9%.
Grade 4 hypertension (hypertensive crisis) occurred in up to 1.0% of patients treated with Avastin and chemotherapy compared to up to 0.2% of patients treated with the same chemotherapy alone.
4. pakāpes hipertensija (hipertensīvā krīze) radās līdz pat 1, 0% pacientu, kas tika ārstēti ar Avastin un ķīmijterapiju, salīdzinot ar līdz 0, 2% pacientu, kas tika ārstēti tikai ar to pašu ķīmijterapiju.
Hypertension was generally adequately controlled with oral anti-hypertensives such as angiotensin-converting enzyme inhibitors, diuretics and calcium-channel blockers.
Hipertensija parasti tika atbilstoši kontrolēta ar iekšķīgi lietojamiem antihipertensīviem līdzekļiem, piemēram, angiotenzīnu konvertējošā enzīma inhibitoriem, diurētiskiem līdzekļiem un kalcija kanālu blokatoriem.
It rarely resulted in discontinuation of Avastin treatment or hospitalisation.
Retos gadījumos bija nepieciešams pārtraukt Avastin terapiju vai hospitalizēt pacientu.
Very rare cases of hypertensive encephalopathy have been reported, some of which were fatal.
Ļoti retos gadījumos tika ziņots par hipertensīvo encefalopātiju, kas dažkārt bija letāla.
The risk of Avastin-associated hypertension did not correlate with the patients’ baseline characteristics, underlying disease or concomitant therapy.
Ar Avastin saistītas hipertensijas risks nekorelēja ar pacienta veselības stāvokļa sākotnējo raksturojumu, pamatslimību vai vienlaikus terapiju.
In clinical trials, proteinuria has been reported within the range of 0.7% to 38% of patients receiving Avastin.
Proteīnūrija (skatīt apakšpunktu 4. 4) Klīniskos pētījumos tika ziņots par proteīnūriju robežās no 0, 7% līdz 38% pacientu, kas saņēma Avastin.
Proteinuria ranged in severity from clinically asymptomatic, transient, trace proteinuria to nephrotic syndrome, with the great majority as Grade 1 proteinuria.
Proteīnūrijas smaguma pakāpe bija no klīniski asimptomātiskas, pārejošas mikroproteīnūrijas līdz nefrotiskajam sindromam; vairumā gadījumu tā bija 1. pakāpes proteīnūrija.
Grade 3 proteinuria was reported in < 3% of treated patients: however, in patients treated for advanced and/ or metastatic renal cell carcinoma this was up to 7%.
Par 3. pakāpes proteīnūriju tika ziņots < 3% ārstēto pacientu: tomēr pacientiem, kam tika ārstēta progresējoša un/ vai metastatiska nieru šūnu karcinoma, tā bija līdz 7% pacientu.
Grade 4 proteinuria (nephrotic syndrome) was seen in up to 1.4% of treated patients.
4. pakāpes proteīnūrija (nefrotisks sindroms) tika novērota līdz pat 1, 4% ārstēto pacientu.
The proteinuria seen in clinical trials was not associated with renal dysfunction and rarely required permanent discontinuation of therapy.
Klīniskajos pētījumos novērotā proteīnūrija nebija saistīta ar nieru funkciju traucējumiem, un tikai retos gadījumos bija nepieciešams pārtraukt terapiju.
Testing for proteinuria is recommended prior to start of Avastin therapy.
Pirms Avastin terapijas uzsākšanas ieteicama proteinūrijas pārbaude.
In most clinical studies urine protein levels of ≥ 2g / 24 hrs led to the holding of Avastin until recovery to < 2g/ 24 hrs.
Lielākajā daļā klīnisko pētījumu olbaltumu līmenis urīnā ≥ 2g/ 24 stundās izraisīja Avastin aizturi, līdz līmenis normalizējās < 2 g/ 24 stundās.
In clinical trials across all indications the overall incidence of NCI-CTC Grade 3-5 bleeding events ranged from 0.4% to 5% in Avastin treated patients, compared with up to 2.9% of patients in chemotherapy control group.
Asiņošana (skatīt apakšpunktu 4. 4) Klīniskos pētījumos par visām indikācijām kopējais NCI- CTC 3. - 5. pakāpes asiņošanas gadījumu biežums bija no 0, 4% līdz 5% ar Avastin ārstētiem pacientiem, salīdzinot ar līdz pat 2, 9% pacientiem ķīmijterapijas kontroles grupā.
The haemorrhagic events that have been observed in clinical studies were predominantly tumour- associated haemorrhage (see below) and minor mucocutaneous haemorrhage (e. g. epistaxis).
9 Klīniskajos pētījumos novērotie asiņošanas gadījumi pārsvarā bija ar audzēju saistīta asiņošana (skatīt turpmāk) un neliela ādas un gļotādu asiņošana (piemēram, deguna asiņošana).
Major or massive pulmonary haemorrhage/ haemoptysis has been observed primarily in studies in patients with non-small cell lung cancer (NSCLC).
Ar audzēju saistīta asiņošana (skatīt apakšpunktu 4. 4) Liela apjoma vai masīva plaušu asiņošana/ asiņu atkrēpošana tika novērota pētījumos galvenokārt pacientiem ar nesīkšūnu plaušu vēzi (NSŠPV).
Possible risk factors include squamous cell histology, treatment with antirheumatic/ anti-inflammatory drugs, treatment with anticoagulants, prior radiotherapy, Avastin therapy, previous medical history of atherosclerosis, central tumour location and cavitation of tumours prior to or during therapy.
Iespējamie riska faktori bija plakanās šūnas histoloģijā, ārstēšana ar pretreimatiskām/ pretiekaisuma zālēm, ārstēšana ar antikoagulantiem, iepriekš veikta staru terapija, Avastin terapija, ateroskleroze anamnēzē, centrāla audzēja lokalizācija un audzēju kavitācija pirms terapijas vai tās laikā.
The only variables that showed statistically significant correlations with bleeding were Avastin therapy and squamous cell histology.
Vienīgie mainīgie raksturlielumi, kam bija statistiski nozīmīga korelācija ar asiņošanu, bija Avastin terapija un plakanās šūnas histoloģijā.
Patients with NSCLC of known squamous cell histology or mixed cell type with predominant squamous cell histology were excluded from subsequent phase III studies, while patients with unknown tumour histology were included.
Pacienti ar NSŠPV ar plakanām šūnām vai jauktu šūnu tipu ar galvenokārt plakanām šūnām histoloģijā tika izslēgti no turpmākiem pētījumiem, bet pacienti ar nezināmu audzēja histoloģiju tika iekļauti.
In patients with NSCLC excluding predominant squamous histology, all grade events were seen with a frequency of up to 9% when treated with Avastin plus chemotherapy compared with 5% in the patients treated with chemotherapy alone.
Pacientiem ar NSŠPV, kas izslēgti galvenokārt plakano šūnu dēļ histoloģijā, tika novēroti visu pakāpju traucējumi ar biežumu līdz pat 9%, ja viņi tika ārstēti ar Avastin un ķīmijterapiju, salīdzinot ar 5% pacientu, kas ārstēti tikai ar ķīmijterapiju.
Grade 3-5 events have been observed in up to 2.3% of patients treated with Avastin plus chemotherapy as compared with < 1% with chemotherapy alone.
3. – 5. pakāpes traucējumi tika novēroti līdz pat 2, 3% pacientu, kas ārstēti ar Avastin un ķīmijterapiju, salīdzinot ar < 1% tikai ķīmijterapijas lietošanas gadījumā.
Major or massive pulmonary haemorrhage/ haemoptysis can occur suddenly and up to two thirds of the serious pulmonary haemorrhages resulted in a fatal outcome.
Liela apjoma vai masīva plaušu asiņošana/ asiņu atkrēpošana var rasties pēkšņi, un līdz pat 2/ 3 nopietnu plaušu asiņošanu beidzas letāli.
Gastrointestinal haemorrhages, including rectal bleeding and melaena have been reported in colorectal cancer patients, and have been assessed as tumour-associated haemorrhages.
Tika ziņots par kuņģa- zarnu trakta asiņošanu, arī rektālu asiņošanu un melēnu pacientiem ar kolorektālu vēzi, un tā tika novērtēta kā ar audzēju saistīta asiņošana.
Tumour-associated haemorrhage was also seen rarely in other tumour types and locations, including a case of central nervous system (CNS) bleeding in a patient with hepatoma with occult CNS metastases (see section 4.3) and another patient who developed continuous oozing of blood from a thigh sarcoma with necrosis.
Ar audzēju saistīta asiņošana tika reti novērota cita veida un lokalizācijas audzēju gadījumos, tostarp centrālās nervu sistēmas (CNS) hemorāģijas gadījumā pacientam ar hepatomu un slēptām CNS metastāzēm (skatīt apakšpunktu 4. 3) un citam pacientam, kam attīstījās nepārtraukta asiņošana augšstilba sarkomas ar nekrozi gadījumā.
Across all clinical trials, mucocutaneous haemorrhage has been seen in 20% - 40% of Avastin- treated patients.
Visos klīniskajos pētījumos ādas un gļotādu asiņošana tika novērota 20% - 40% ar Avastin ārstēto pacientu.
These were most commonly NCI-CTC Grade 1 epistaxis that lasted less than 5 minutes, resolved without medical intervention and did not require any changes in the Avastin treatment regimen.
Visbiežāk tā bija NCI- CTC 1. pakāpes deguna asiņošana, kas ilga mazāk nekā 5 minūtes, izzuda bez medicīniskas iejaukšanās un kuras gadījumā nebija nepieciešams mainīt ārstēšanas ar Avastin režīmu.
Clinical safety data suggest that the incidence of minor mucocutaneous haemorrhage (e. g. epistaxis) may be dose-dependent.
Klīniskie drošības dati liecina, ka nelielas ādas un gļotādas asiņošanas (piemēram, deguna asiņošanas) biežums var būt atkarīgs no devas.
There have also been less common events of minor mucocutaneous haemorrhage in other locations, such as gingival bleeding or vaginal bleeding.
Ir bijuši arī retāki citas lokalizācijas nelielas ādas un gļotādu asiņošanas gadījumi, piemēram, smaganu asiņošana vai asiņošana no maksts.
Thromboembolism (see section 4.4):
Trombembolija (skatīt apakšpunktu 4. 4)
An increased incidence of arterial thromboembolic events was observed in patients treated with Avastin across indications, including cerebrovascular accidents, myocardial infarction, transient ischemic attacks, and other arterial thromboembolic events.
Arteriālā trombembolija Palielināts arteriālas trombembolijas gadījumu biežums tika novērots pacientiem, kas tika ārstēti ar Avastin visu indikāciju gadījumā, arī cerebrovaskulāru traucējumu, miokarda infarkta, pārejošu išēmisku lēkmju un citas arteriālas trombembolijas gadījumā.
In clinical trials, the overall incidence of arterial thromboembolic events ranged up to 3.8% in the Avastin containing arms compared with up to 1.7% in the chemotherapy control arms.
Klīniskajos pētījumos kopējais arteriālās trombembolijas gadījumu biežums bija līdz 3, 8% ar Avastin ārstētās grupās, salīdzinot ar līdz pat 1, 7% ķīmijterapijas kontroles grupās.
Fatal outcome was reported in 0.8% of patients receiving Avastin compared to 0.5% in patients receiving chemotherapy alone.
Tika ziņots par letālu iznākumu 0, 8% pacientu, kas tika ārstēti ar Avastin, salīdzinot ar 0, 5% pacientu, kam tika veikta tikai ķīmijterapija.
Myocardial infarction was reported in 1.4% of patients
Par smadzeņu asinsrites traucējumiem (tostarp pārejoša išēmiska lēkme) tika ziņots par līdz pat 2, 3% pacientu, kas tika ārstēti ar Avastin kombinācijā ar ķīmijterapiju, salīdzinot ar 0, 5% pacientu, kam tika veikta tikai ķīmijterapija.
10 treated with Avastin in combination with chemotherapy compared to 0.7% of patients treated with chemotherapy alone.
Tika ziņots par miokarda infarkta rašanos 1, 4% pacientu, kas tika ārstēti ar Avastin kombinācijā ar ķīmijterapiju, salīdzinot ar 0, 7% pacientu, kam tika veikta tikai ķīmijterapija.
In one clinical trial, AVF2192g, patients with metastatic colorectal cancer who were not candidates for treatment with irinotecan were included.
No viena klīniskā pētījuma, AVF2192g, pacienti ar metastātisku resnās un taisnās zarnas vēzi, kam nebija paredzēta ārstēšana ar irinotekānu, tika izslēgti.
In this trial arterial thromboembolic events were observed in 11% (11/ 100) of patients compared to 5.8% (6/ 104) in the chemotherapy control group.
Šajā pētījumā tika novēroti arteriālās trombembolijas gadījumi 11% (11/ 100) pacientu, salīdzinot ar 5, 8% (6/ 104) ķīmijterapijas kontroles grupā.
The incidence of venous thromboembolic events in clinical trials was similar in patients receiving Avastin in combination with chemotherapy compared to those receiving the control chemotherapy alone.
10 Venozā trombembolija Vēnu trombembolijas gadījumu biežums klīniskos pētījumos bija līdzīgs pacientiem, kas saņēma Avastin kombinācijā ar ķīmijterapiju, salīdzinot ar tiem, kas saņēma tikai kontroles ķīmijterapiju.
Venous thromboembolic events include deep venous thrombosis, pulmonary embolism and thrombophlebitis.
Vēnu trombembolijas gadījumi ietver dziļo vēnu trombozi, plaušu emboliju un tromboflebītu.
In clinical trials across indications, the overall incidence of venous thromboembolic events ranged from 2.8% to 17.3% of Avastin-treated patients compared with 3.2% to 15.6% in the control arms.
Klīniskos pētījumos par visām indikācijām venozās trombembolijas gadījumi radās 2, 8% - 17, 3% pacientu, kas tika ārstēti ar Avastin, salīdzinot ar 3, 2% - 15, 6% pacientu kontroles grupā.
Grade 3-5 venous thromboembolic events have been reported in up to 7.8% of patients treated with chemotherapy plus bevacizumab compared with up to 4.9% in patients treated with chemotherapy alone.
Ziņots par 3. – 5. smaguma pakāpes vēnu trombembolijas gadījumiem līdz pat 7, 8% pacientu, kas ārstēti ar ķīmijterapiju kombinācijā ar bevacizumabu, salīdzinot ar līdz pat 4, 9% pacientu, kas ārstēti tikai ar ķīmijterapiju.
Patients who have experienced a venous thromboembolic event may be at higher risk for a recurrence if they receive Avastin in combination with chemotherapy versus chemotherapy alone.
Pacienti, kam bija vēnu trombembolijas gadījums, bija lielāks recidīva risks, ja viņi lietoja Avastin kombinācijā ar ķīmijterapiju, salīdzinot ar tiem, kas saņēma tikai ķīmijterapiju.
Congestive Heart Failure (CHF) In clinical trials with Avastin, congestive heart failure (CHF) was observed in all cancer indications studied to date, but occurred predominantly in patients with metastatic breast cancer.
Sastrēguma sirds mazspēja (SSM) Klīniskos pētījumos ar Avastin sastrēguma sirds mazspēja (SSM) tika novērota visu vēža indikāciju gadījumā, kas bija pētītas līdz šim, bet radās galvenokārt pacientiem ar metastātisku krūts vēzi.
In two phase III studies (AVF2119g and E2100) in patients with metastatic breast cancer an increase of CHF Grade 3 or more with Avastin was seen.
Divos III fāzes pētījumos (AVF2119g un E2100) pacientiem ar metastātisku krūts vēzi tika novērota 3. vai augstākas pakāpes SSM biežuma palielināšanās, lietojot Avastin.
CHF was reported in up to 3.5% of patients treated with Avastin compared with up to 0.9% in the control arms.
Par SSM ziņots līdz 3, 5% pacientu, kas ārstēti ar Avastin, salīdzinot ar līdz pat 0, 9% kontrolgrupās.
Most of these patients showed improved symptoms and/ or left ventricular function following appropriate medical therapy.
Vairumam pacientu simptomi mazinājās un/ vai kreisā kambara funkcijas uzlabojās pēc atbilstošas terapijas.
In most clinical trials of Avastin, patients with pre-existing CHF of NYHA (New York Heart Association (NYHA) II-IV were excluded, therefore, no information is available on the risk of CHF in this population.
Lielākā daļā klīnisko pētījumu ar Avastin pacienti, kam bija II- IV pakāpes SSM pēc NYHA (New York Heart Association - Ņujorkas Sirds slimību asociācijas) (-) klasifikācijas tika izslēgti no pētījumiem, tādēļ nav pieejama informācija par SSM risku šai populācijā.
Prior anthracyclines exposure and/ or prior radiation to the chest wall may be possible risk factors for the development of CHF.
Iepriekš lietoti antraciklīni un/ vai iepriekš apstarota krūšu siena var būt iespējami riska faktori SSM attīstībai.
Elderly Patients In randomised clinical trials, age > 65 years was associated with an increased risk of developing arterial thromboembolic events, including cerebrovascular accidents (CVAs), transient ischaemic attacks (TIAs) and myocardial infarctions (MIs).
Citas reakcijas ar lielāku biežumu tika novērotas pacientiem vecākiem par 65 gadiem:
Other reactions with a higher frequency seen in patients over 65 were grade 3-4 leucopenia and thrombocytopenia; and all grade neutropenia, diarrhoea, nausea, headache and fatigue as compared to those aged ≤ 65 years when treated with Avastin (see sections 4.4 and 4.8 under Thromboembolism).
3. – 4. pakāpes leikopēnija un trombocitopēnija; un visu pakāpju neitropēnija, caureja, slikta dūša, galvassāpes un nogurums, salīdzinot ar ≤ 65 gadus veciem pacientiem, ārstējot ar Avastin (skatīt apakšpunktus 4. 4 un 4. 8., sadaļā Trombembolija).
No increase in the incidence of other reactions, including gastrointestinal perforation, wound healing complications, hypertension, proteinuria, congestive heart failure, and haemorrhage was observed in elderly patients (> 65 years) receiving Avastin as compared to those aged ≤ 65 years treated with Avastin.
Vecāka gadagājuma (> 65 gadi) pacientiem, kas lietoja Avastin, nepalielinājās citu reakciju, tostarp gastrointestinālās perforācijas, brūces dzīšanas komplikāciju, hipertensijas, proteīnūrijas, sastrēguma sirds mazspējas un hemorāģijas risks, salīdzinot ar 65 gadus veciem un jaunākiem pacientiem, kas tika ārstēti ar Avastin.
Decreased neutrophil count, decreased white blood cell count and presence of urine protein may be associated with Avastin treatment.
Laboratorisko rādītāju novirzes Samazināts neitrofilu skaits, samazināts leikocītu skaits un proteīnūrija var būt saistīti ar Avastin terapiju.
Across clinical trials, the following Grade 3 and 4 laboratory abnormalities occurred in patients treated with Avastin with at least a 2% difference compared to the corresponding control groups:
Klīniskos pētījumos pacientiem, kas tika ārstēti ar Avastin šādas laboratorisko rādītāju 3. un 4. pakāpes novirzes novēroja, vismaz ar 2% atšķirību, salīdzinot ar attiecīgajām kontrolgrupām: hiperglikēmija, pazemināts hemoglobīna līmenis, hiperkaliēmija, hiponatriēmija, samazināts leikocītu skaits, paaugstināts starptautiskais normalizētais koeficients (INR).
11 hyperglycaemia, decreased haemoglobin, hypokalaemia, hyponatraemia, decreased white blood cell count, increased international normalised ratio (INR).
11 Pēcreģistrācijas pieredze:
Adverse reactions reported in post-marketing setting
Pēcreģistrācijas periodā novērotas blakusparādības
System Organ Class (SOC)
Orgānu sistēmu grupas (OSG)
Reactions (frequency*)
Reakcijas (biežums *)
Nervous system disorders
Hipertensīva encefalopātija
Hypertensive encephalopathy (very rare) (see also section 4.4 Special warnings and precautions for use, and Hypertension in section 4.8 Undesirable Effects)
(ļoti reti) (skatīt arī apakšpunktu 4. 4 Īpaši
Reversible Posterior Leukoencephalopathy Syndrome (rare) (see also section 4.4 Special warnings and precautions for use)
brīdinājumi un piesardzība lietošanā un Hipertensija apakšpunktā 4. 8 traucējumi Nevēlamās blakusparādības) Atgriezeniskas mugurējās leikoencefalopātijas sindroms (reti) (skatīt arī apakšpunktu 4. 4 Īpaši brīdinājumi un piesardzība lietošanā)
Renal Thrombotic Microangiopathy, clinically manifested as proteinuria (frequency not known).
Nieru trombotiska mikroangiopātija, kas klīniski izpaužas ar Asinsvadu sistēmas proteinūriju (biežums nezināms).
For further information on proteinuria see section 4.4 Special warnings and precautions for use, and Proteinuria in section 4.8 Undesirable Effects.
Papildu informāciju par proteinūriju traucējumi skatīt apakšpunktā 4. 4 Īpaši brīdinājumi un piesardzība lietošanā un Proteinūrija apakšpunktā 4. 8 Nevēlamās blakusparādības.
Dysphonia (common) * if specified, the frequency has been derived from clinical trial data
Deguna starpsienas perforācija (nezināmi) Respiratorās, krūšu kurvja un videnes Plaušu hipertensija (nezināmi) slimības Disfonija (bieži) * ja norādīts, biežums iegūts no klīniska pētījuma datiem
The highest dose tested in humans (20 mg/ kg of body weight, intravenous every 2 weeks) was associated with severe migraine in several patients.
Lielākā cilvēkiem pārbaudītā deva (20 mg/ kg ķermeņa masas, intravenozi reizi 2 nedēļās) izraisīja smagu migrēnu vairākiem pacientiem.
Antineoplastic agents, monoclonal antibody, ATC code:
Farmakoterapeitiskā grupa: pretaudzēju līdzekļi, monoklonāla antiviela, ATĶ kods:
L01X C07
L01XC07.
Mechanism of action Bevacizumab binds to vascular endothelial growth factor (VEGF), the key driver of vasculogenesis and angiogenesis, and thereby inhibits the binding of VEGF to its receptors, Flt-1 (VEGFR-1) and KDR (VEGFR-2), on the surface of endothelial cells.
Darbības mehānisms Bevacizumabs saistās ar asinsvadu endotēlija augšanas faktoru (AEAF), galveno vaskuloģenēzes un angioģenēzes veicinātāju, un tādējādi kavē AEAF saistīšanos ar receptoriem Flt- 1 (AEAFR- 1) un KDR (AEAFR- 2) uz endotēlija šūnu virsmas.
Neutralising the biological activity of VEGF regresses the vascularisation of tumours, normalises remaining tumour vasculature, and inhibits the formation of new tumour vasculature, thereby inhibiting tumour growth.
AEAF bioloģiskās aktivitātes neitralizēšana samazina audzēju vaskularizāciju, normalizē atlikušo audzēja asinsvadu sistēmu un inhibē jaunu audzēja asinsvadu veidošanos, tādējādi kavējot tā augšanu.
Pharmacodynamic effects Administration of bevacizumab or its parental murine antibody to xenotransplant models of cancer in nude mice resulted in extensive anti-tumour activity in human cancers, including colon, breast, pancreas and prostate.
Farmakodinamiskā iedarbība Ievadot bevacizumabu vai tā sākotnējo peļu antivielu vēža ksenotransplantāta modelī kailajām pelēm, tas izraisīja plašu pretaudzēju darbību pret cilvēka vēzi, tostarp resnās zarnas, krūts, aizkuņģa dziedzera un priekšdziedzera vēzi.
Metastatic disease progression was inhibited and microvascular permeability was reduced.
Tika kavēta metastāžu veidošanās un samazināta mikrovaskulārā caurlaidība.
12 Clinical efficacy
12 pētījumos, lietojot kombinācijā ar pirmās līnijas terapiju, kuras pamatā ir fluoropirimidīns.
Metastatic carcinoma of the colon or rectum (mCRC)
Avastin tika kombinēts ar divām ķīmijterapijas shēmām:
In combination with bolus 5-FU/ FA for a total of 6 weeks of each 8 week-cycle (Roswell Park regimen) in patients who were not optimal candidates for first-line irinotecan treatment.
• AVF2107g: irinotekāns / 5- fluorouracila/ folīnskābes bolus deva (IFL) vienu reizi nedēļā 4 nedēļas ik pēc 6 nedēļām (Saltz shēma). • AVF0780g: kombinācijā ar 5- fluorouracila/ folīnskābes bolus devu (5- FU/ FA) 6 nedēļas ik pēc 8 nedēļām (Roswell Park shēma). • AVF2192g: kombinācijā ar bolus 5- FU/ FA 6 nedēļas ik pēc 8 nedēļām (Roswell Park shēma) pacientiem, kam nebija piemērota irinotekāna pirmās izvēles terapija.