qanastek/EMEA-V3 huggingface dataset:
Patients who did not have an assessment 12 weeks after EOT were counted as failures.
Pacienti, kuriem netika veikts novērtējums 12 nedēļās pēc terapijas beigām, tika uzskatīti kā nesekmīgi.
In this analysis a successful response was seen in 41% of patients in both treatment arms.
Šajā analīzē sekmīga atbilde tika saņemta no 41% pacientu abās terapijas grupās.
In a secondary analysis, which utilised DRC assessments at the latest evaluable time point (EOT, or 2, 6, or 12 weeks after EOT) voriconazole and the regimen of amphotericin B followed by fluconazole had successful response rates of 65% and 71%, respectively.
Sekundārajā analīzē, kas tika vērtēta pēc DIK novērtējuma pēdējā izvērtējamā laika punktā (terapijas beigās, vai 2, vai 6 vai 12 nedēļas pēc terapijas beigām) vorikonazola un režīmā, kur pēc amfotericīna B seko flukonazols veiksmīgas atbildes rādītāji bija attiecīgi 65% un 71%.
The Investigator’ s assessment of successful outcome at each of these time points is shown in the following table.
Laika punkts
16 Timepoint _
vorikonazols
Voriconazole (N=248)
(N=248)
Amphotericin B → fluconazole (N=122)
flukonazols (N=122)
EOT 2 weeks after EOT
Terapijas beigas 2 nedēļas pēc terapijas beigām
6 weeks after EOT
6 nedēļas pēc terapijas beigām
12 weeks after EOT
12 nedēļas pēc terapijas beigām
Successful response was seen in 24 patients (15 complete, 9 partial responses).
16 Smagas refraktāras Candida infekcijas Pētījumā ar 55 pacientiem, kuriem bija smagas refraktāras sistēmiskas Candida infekcijas (to skaitā kandidēmija, diseminēta un cita veida invazīva kandidoze), kas līdz tam nepadevās terapijai ar flukonazolu, pozitīva atbildes reakcija uz ārstēšanu bija 24 pacientiem (15 gadījumos daļējs un 9 − pilnīgs efekts).
In fluconazole-resistant non albicans species, a successful outcome was seen in 3/ 3 C. krusei (complete responses) and 6/ 8 C. glabrata (5 complete, 1 partial response) infections.
Flukonazola rezistentu ne- albicans štammu gadījumā pozitīvs iznākums bija 3 no 3 C. krusei (pilnīga atbilde uz terapiju) un 6 no 8 C. glabrata gadījumiem (5 pilnīga, 1gadījumā daļēja atbilde uz terapiju).
The clinical efficacy data were supported by limited susceptibility data.
Klīniskās efektivitātes datus pa daļai apstiprina mikrobioloģiskās jutības dati.
Scedosporium and Fusarium infections Voriconazole was shown to be effective against the following rare fungal pathogens:
Scedosporium un Fusarium infekcijas Vorikonazolam konstatēts iedarbīgums pret sekojošiem retiem fungāliem patogēniem.
Scedosporium spp.:
Scedosporium spp.
Successful response to voriconazole therapy was seen in 16 (6 complete, 10 partial responses) of 28 patients with S. apiospermum and in 2 (both partial responses) of 7 patients with S. prolificans infection.
Pozitīva reakcija uz vorikonazola terapiju iegūta 16 no 28 pacientiem ar S. apiospermum (6 gadījumos pilnīgs, 10 – daļējs efekts) un 2 no 7 pacientiem ar S. prolificans infekciju (abos gadījumos daļēja reakcija).
In addition, a successful response was seen in 1 of 3 patients with infections caused by more than one organism including Scedosporium spp.
Bez tam pozitīvs efekts novērots 1 no 3 pacientiem, kuriem bija vairāki infekcijas ierosinātāji, to skaitā Scedosporium spp.
Fusarium spp.:
Fusarium spp.
Seven (3 complete, 4 partial responses) of 17 patients were successfully treated with voriconazole.
Sekmīgi ar vorikonazolu ārstēti septiņi no 17 pacientiem (3 ar pilnīgu un 4 ar daļēju efektu).
Of these 7 patients, 3 had eye, 1 had sinus, and 3 had disseminated infection.
No šiem 7 pacientiem 3 bija acu, 1 – sinusu un 3 – diseminēta infekcija.
Four additional patients with fusariosis had an infection caused by several organisms; two of them had a successful outcome.
Citiem četriem pacientiem ar fuzariozi bija vairāku mikroorganismu ierosināta infekcija; diviem no viņiem iegūts labs rezultāts.
The majority of patients receiving voriconazole treatment of the above mentioned rare infections were intolerant of, or refractory to, prior antifungal therapy.
Lielākā daļa pacientu ar šeit minētām retajām infekcijām, kuri saņēma vorikonazola terapiju, vai nu nepanesa, vai bija rezistenti pret iepriekš veikto antimikotisko terapiju.
Duration of treatment In clinical trials, 561 patients received voriconazole therapy for greater than 12 weeks, with 136 patients receiving voriconazole for over 6 months.
Terapijas ilgums Klīniskos pētījumos 561 pacients saņēmis vorikonazola terapiju ilgāk par 12 nedēļām, bet 136 no viņiem – ilgāk par 6 mēnešiem.
Experience in paediatric patients Sixty one paediatric patients aged 9 months up to 15 years who had definite or probable invasive fungal infections, were treated with voriconazole.
Klīniskie pētījumi pediatrijā Sešdesmit viens pediatrisks pacients vecumā no 9 mēnešiem līdz 15 gadiem saņēma vorikonazolu sakarā ar droši diagnosticētu vai iespējamu invazīvu sēnīšinfekciju.
This population included 34 patients 2 to < 12 years old and 20 patients 12-15 years of age.
Populācija aptvēra 34 pacientus vecumā no 2 līdz < 12 gadiem un 20 pacientus vecumā no 12 līdz 15 gadiem.
The majority (57/ 61) had failed previous antifungal therapies.
Lielākai daļai no viņiem (57/ 61) iepriekšējās antimikotiskās terapijas bija neefektīvas.
Therapeutic studies included 5 patients aged 12-15 years, the remaining patients received voriconazole in the compassionate use programmes.
Terapeitiska izpēte veikta ar 5 pacientiem vecumā no 12 līdz 15 gadiem, kamēr pārējie saņēma īslaicīgu terapiju.
Underlying diseases in these patients included haematological malignancies and aplastic anaemia (27 patients) and chronic granulomatous disease (14 patients).
Bērni un pusaudži pamatā slimoja ar ļaundabīgām asins slimībām un aplastiskām anēmijām (27 pacienti), un hroniskām granulomatozām slimībām (14 pacienti).
The most commonly treated fungal infection was aspergillosis (43/ 61; 70%).
Visbiežāk ārstējamā sēnīšslimība bija aspergilloze (43/ 61; 70%).
Clinical Studies Examining QT Interval A placebo-controlled, randomized, single-dose, crossover study to evaluate the effect on the QT interval of healthy volunteers was conducted with three oral doses of voriconazole and ketoconazole.
Klīniskie pētījumi QT intervāla novērtēšanai Placebo kontrolēts, randomizēts, atsevišķu devu krustmijas pētījums nolūkā noskaidrot ietekmi uz QT intervālu veseliem brīvprātīgiem veikts ar trim vorikonazola devām un vienu ketokonazola devu per os.
The placebo-adjusted mean maximum increases in QTc from baseline after 800, 1200 and 1600 mg of voriconazole were 5.1, 4.8, and 8.2 msec, respectively and 7.0 msec for ketoconazole 800 mg.
Pret placebo attiecinātais maksimālais QTc pagarinājums salīdzinājumā ar sākumstāvokli pēc 800 mg vorikonazola bija 5, 1 ms, pēc 1200 mg − 4, 8 ms un pēc 1600 mg − 8, 2 ms, bet pēc 800 mg ketokonazola − 7, 0 ms.
No 17 subject in any group had an increase in QTc of ≥ 60 msec from baseline.
Nevienam subjektam nevienā no grupām netika konstatēts QTc pagarinājums par ≥60 ms salīdzinājumā ar sākumstāvokli.
No subject experienced an interval exceeding the potentially clinically relevant threshold of 500 msec.
Nevienam no subjektiem netika sasniegts potenciālais klīniskais slieksnis, proti, 500 ms.
General pharmacokinetic characteristics The pharmacokinetics of voriconazole have been characterised in healthy subjects, special populations and patients.
Vispārējais farmakokinētiskais raksturojums Vorikonazola farmakokinētika pētīta veseliem cilvēkiem, atsevišķās populācijās un slimniekiem.
During oral administration of 200 mg or 300 mg twice daily for 14 days in patients at risk of aspergillosis (mainly patients with malignant neoplasms of lymphatic or haematopoietic tissue), the observed pharmacokinetic characteristics of rapid and consistent absorption, accumulation and non- linear pharmacokinetics were in agreement with those observed in healthy subjects.
Pacientiem ar aspergillozes risku (tie galvenokārt bija pacienti ar limfatisko vai hemopoētisko audu ļaundabīgām neoplazmām), 14 dienas lietojot 200 mg vai 300 mg divas reizes dienā per os, novērotie farmakokinētiskie raksturlielumi, proti, straujas un pastāvīgas absorbcijas, akumulācijas un nelineārās farmakokinētikas rādītāji saskanēja ar veseliem cilvēkiem konstatētiem lielumiem.
The pharmacokinetics of voriconazole are non-linear due to saturation of its metabolism.
17 Vorikonazola farmakokinētika ir nelineāra tā metabolisma piesātināšanās dēļ.
Greater than proportional increase in exposure is observed with increasing dose.
Devu paaugstinot, ekspozīcijas pieaugums pārsniedz proporcionāla pieauguma lielumu.
It is estimated that, on average, increasing the oral dose from 200 mg twice daily to 300 mg twice daily leads to a 2.5-fold increase in exposure (AUCτ).
Noskaidrots, ka, perorālo devu paaugstinot no 200 mg divas reizes dienā līdz 300 mg divas reizes dienā, ekspozīcija (AUCτ) pieaug 2, 5 reizes.
When the recommended intravenous or oral loading dose regimens are administered, plasma concentrations close to steady state are achieved within the first 24 hours of dosing.
Izmantojot ieteicamo iv vai perorālo piesātinājuma devu režīmu, vienmērīgam līmenim tuva koncentrācija plazmā tiek sasniegta 24 stundu laikā.
Without the loading dose, accumulation occurs during twice daily multiple dosing with steady- state plasma voriconazole concentrations being achieved by day 6 in the majority of subjects.
Ja neizmanto piesātinājuma devu, bet divas reizes dienā ievada multiplas devas, akumulācija un vorikonazola koncentrācijas vienmērīgs līmenis plazmā lielākai daļai pacientu tiek sasniegts 6. dienā.
Absorption Voriconazole is rapidly and almost completely absorbed following oral administration, with maximum plasma concentrations (Cmax) achieved 1-2 hours after dosing.
Absorbcija Vorikonazols, ievadīts per os, strauji un gandrīz pilnībā uzsūcas, maksimālo koncentrāciju plazmā (Cmax) sasniedzot 1−2 stundas pēc devas ieņemšanas.
The absolute bioavailability of voriconazole after oral administration is estimated to be 96%.
Perorāli ievadītā vorikonazola absolūtā biopieejamība ir 96%.
When multiple doses of voriconazole are administered with high fat meals, Cmax and AUCτ are reduced by 34% and 24%, respectively.
Ja multiplas vorikonazola devas tiek ieņemtas kopā ar treknu uzturu, tad Cmax samazinās par 34% un AUCτ − par 24%.
The absorption of voriconazole is not affected by changes in gastric pH.
Kuņģa pH maiņa neietekmē vorikonazola uzsūkšanos.
Distribution The volume of distribution at steady state for voriconazole is estimated to be 4.6 l/ kg, suggesting extensive distribution into tissues.
Sadalījums organismā Vienmērīgas izplatības apstākļos vorikonazola sadalījuma tilpums ir 4, 6 l/ kg, kas norāda uz ekstensīvu izplatīšanos audos.
Plasma protein binding is estimated to be 58%.
58% saistās ar plazmas olbaltumvielām.
Cerebrospinal fluid samples from eight patients in a compassionate programme showed detectable voriconazole concentrations in all patients.
Paralēli veiktas programmas ietvaros astoņiem pacientiem tika paņemti cerebrospinālā šķidruma paraugi, un tajos visiem šiem pacientiem bija nosakāms vorikonazola saturs.
Metabolism In vitro studies showed that voriconazole is metabolised by the hepatic cytochrome P450 isoenzymes, CYP2C19, CYP2C9 and CYP3A4.
Metabolisms In vitro pētījumi liecina, ka vorikonazolu metabolizē aknu citohroma P450 izoenzīmi CYP2C19, CYP2C9 un CYP3A4.
The inter-individual variability of voriconazole pharmacokinetics is high.
Vorikonazola farmakokinētikai piemīt izteiktas individuālas atšķirības.
In vivo studies indicated that CYP2C19 is significantly involved in the metabolism of voriconazole.
In vivo pētījumi liecina, ka CYP2C19 ir ievērojama loma vorikonazola metabolismā.
This enzyme exhibits genetic polymorphism.
Šim enzīmam piemīt ģenētisks polimorfisms.
For example, 15-20% of Asian populations may be expected to be poor metabolisers.
Tā, 15- 20% Āzijas tautību cilvēkiem sagaidāma vāja metabolizēšanās.
For Caucasians and Blacks the prevalence of poor metabolisers is 35%.
No baltai vai melnai rasei piederīgiem vāji metabolizētāji varētu būt 3−5%.
Studies conducted in Caucasian and Japanese healthy subjects have shown that poor metabolisers have, on average, 4-fold higher voriconazole exposure (AUCτ) than their homozygous extensive metaboliser counterparts.
Pētījumos ar veseliem eiropiešiem un japāņiem konstatēts, ka cilvēki ar vāju spēju metabolizēt vorikonazolu pakļauti caurmērā četras reizes lielākai ekspozīcijai (AUCτ) nekā viņu tautieši homozigoti, kuri metabolizē intensīvi.
Subjects who are heterozygous extensive metabolisers have on average 2- fold higher voriconazole exposure than their homozygous extensive metaboliser counterparts.
Cilvēkiem, kuriem ir heterozigoti pārmantots ekstensīvs metabolisms, vorikonazola ekspozīcija vidēji ir 2 reizes lielāka nekā viņu homozigotiem ekstensīvi metabolizējošiem līdziniekiem.
The major metabolite of voriconazole is the N-oxide, which accounts for 72% of the circulating radiolabelled metabolites in plasma.
Vorikonazola galvenais metabolīts ir N- oksīds, kas veido 72% no iezīmētiem, plazmā cirkulējošiem metabolītiem.
This metabolite has minimal antifungal activity and does not contribute to the overall efficacy of voriconazole.
Tam piemīt niecīga antimikotiska aktivitāte, kam vorikonazola iedarbībā nav nozīmes.
Excretion Voriconazole is eliminated via hepatic metabolism with less than 2% of the dose excreted unchanged in the urine.
Ekskrēcija Vorikonazols tiek eliminēts ar aknu metabolisma starpniecību, nepārveidotā formā ar urīnu izdalās mazāk par 2%.
After administration of a radiolabelled dose of voriconazole, approximately 80% of the radioactivity
Ja izmanto iezīmētu vorikonazolu, pēc atkārtotām iv devām urīnā konstatē ap 80% radioaktivitātes un pēc atkārtotām perorālām devām – ap 83%.
The majority (> 94%) of the total radioactivity is excreted in the first 96 hours after both oral and intravenous dosing.
Lielākā daļa kopējās radioaktivitātes (> 94%) kā pēc perorālām, tā iv devām tiek izvadīta pirmo 96 stundu laikā.
The terminal half-life of voriconazole depends on dose and is approximately 6 hours at 200 mg (orally).
Vorikonazola galīgās noārdīšanās pusperiods ir atkarīgs no devas, 200 mg devai (per os) tas ir aptuveni 6 stundas.
Because of non-linear pharmacokinetics, the terminal half-life is not useful in the prediction of the accumulation or elimination of voriconazole.
Nelineārās farmakokinētikas dēļ galīgās noārdīšanās pusperiodu nevar izmantot, lai prognozētu vorikonazola akumulāciju vai elimināciju.
Pharmacokinetic-Pharmacodynamic relationships In 10 therapeutic studies, the median for the average and maximum plasma concentrations in individual subjects across the studies was 2425 ng/ ml (inter-quartile range 1193 to 4380 ng/ ml) and 3742 ng/ ml (inter-quartile range 2027 to 6302 ng/ ml), respectively.
Farmakokinētiski farmakodinamiskās sakarības Pēc 10 terapeitisko pētījumu datiem aprēķinātā mediāna vidējai koncentrācijai plazmā individuāliem subjektiem bija 2425 ng/ ml (kvartiles robežās diapazonā no 1193 līdz 4380 ng/ ml) un mediāna maksimālai koncentrācijai plazmā – 3742 ng/ ml (kvartiles robežās no 2027 līdz 6302 ng/ ml).
A positive association between mean, maximum or minimum plasma voriconazole concentration and efficacy in therapeutic studies was not found.
Pozitīva sakarība starp vorikonazola vidējo, maksimālo un minimālo koncentrāciju plazmā terapeitiskos pētījumos nav atrasta.
Pharmacokinetic-Pharmacodynamic analyses of clinical trial data identified positive associations between plasma voriconazole concentrations and both liver function test abnormalities and visual disturbances.
18 Klīniskos pētījumos iegūto datu farmakokinētiski farmakodinamiskā analīze atklāja pozitīvu sakarību starp vorikonazola koncentrācijām plazmā un patoloģiskiem aknu funkcionāliem testiem, kā arī redzes traucējumiem.
Pharmacokinetics in special patient groups Gender In an oral multiple dose study, Cmax and AUCτ for healthy young females were 83% and 113% higher, respectively, than in healthy young males (18-45 years).
Dzimums Pēc multiplu perorālu devu pētījuma datiem, jaunām veselām sievietēm Cmax bija par 83% un AUCτ – par 113% lielāks nekā veseliem jauniem vīriešiem (18– 45 gadu vecumā).
In the same study, no significant differences in Cmax and AUCτ were observed between healthy elderly males and healthy elderly females (≥ 65 years).
Tajā pašā pētījumā, salīdzinot veselus gados vecākus vīriešus un sievietes (≥ 65 gadi), netika novērotas nozīmīgas Cmax un AUCτ atšķirības.
In the clinical programme, no dosage adjustment was made on the basis of gender.
Šajā klīniskajā pētījumā devas atkarībā no pacientu dzimuma netika pielāgotas.
The safety profile and plasma concentrations observed in male and female patients were similar.
Vīriešu un sieviešu dzimuma pacientiem novērots līdzīgs lietošanas drošuma profils un koncentrācijas plazmā.
Therefore, no dosage adjustment based on gender is necessary.
Tādēļ devu pielāgošana dzimumam nav nepieciešama.
Elderly In an oral multiple dose study Cmax and AUCτ in healthy elderly males (≥ 65 years) were 61% and 86% higher, respectively, than in healthy young males (18-45 years).
Gados vecāki cilvēki Multiplu perorālu devu pētījumā Cmax un AUCτ veseliem gados vecākiem (≥ 65 gadi) vīriešiem bija attiecīgi par 61% un 86% lielāks nekā jauniem (18– 45 gadus veciem) veseliem vīriešiem.
No significant differences in Cmax and AUCτ were observed between healthy elderly females (≥ 65 years) and healthy young females (18- 45 years).
Nozīmīgas Cmax un AUCτ atšķirības starp veselām gados vecākām (≥ 65 gadi) sievietēm un jaunām (18– 45 gadus vecām) veselām sievietēm netika novērotas.
In the therapeutic studies no dosage adjustment was made on the basis of age.
Šajā klīniskajā pētījumā devas atkarībā no pacientu dzimuma netika pielāgotas.
A relationship between plasma concentrations and age was observed.
Novērota sakarība starp koncentrācijām plazmā un vecumu.
The safety profile of voriconazole in young and elderly patients was similar and, therefore, no dosage adjustment is necessary for the elderly (see section 4.2).
Jauniem un gados vecākiem pacientiem bija līdzīgs vorikonazola drošuma profils, tādēļ gados vecākiem cilvēkiem nav nepieciešama devas pielāgošana (skatīt apakšpunktu 4. 2).
Paediatric The recommended oral dose in paediatrics is based on a population pharmacokinetic analysis of data obtained from 47 immunocompromised paediatric patients aged 2 to < 12 years old who were evaluated in a pharmacokinetic study examining multiple oral suspension doses of 4 and 6 mg/ kg twice daily.
Bērni Ieteicamā iekšķīgi lietojamā deva bērniem ir balstīta uz populācijas farmakokinētisko datu analīzi, kas apkopota 47 imunoloģiski kompromitētiem bērniem vecumā no 2 līdz < 12 gadiem, kuri farmakokinētiskā pētījumā tika izvērtēti lietojot iekšķīgi lietojamas suspensijas atkārtotas devas 4 un 6 mg/ kg divas reizes dienā.
A comparison of the paediatric and adult population pharmacokinetic data indicated that in order to obtain comparable exposures to those obtained in adults following a maintenance dose of 200 mg twice daily, 200 mg of oral suspension twice daily is required in paediatric patients, independent of body weight.
Salīdzinošie farmakokinētiskie dati par bērnu un pieaugušo populācijām norādīja, ka lai sasniegtu salīdzināmas ekspozīcijas, kā noteikts pieaugušiem saņemot balstdevu 200 mg divas reizes dienā, bērniem, neatkarīgi no ķermeņa svara, jāsaņem 200 mg iekšķīgi lietojamas suspensijas divas reizes dienā.
In paediatric patients there is a general trend towards low bioavailability at lower body weights and high bioavailability at higher body weights (approaching the extent demonstrated in adults).
Bērniem ir vispārēja ievirze uz zemu biopieejamību, ja ķermeņa svars ir mazs un augstu biopieejamību, ja ķermeņa svars ir lielāks (tuvojoties pieaugušo apmēriem).
Based on the population pharmacokinetic analysis, no dosage adjustment according to age or weight is warranted in patients aged 2 to < 12 years old at the 200 mg b. i. d. oral suspension dosing regimen.
Balstoties uz populācijas farmakokinētisko analīzi, nav nepieciešama devas pielāgošana saistīta ar vecumu vai svaru pacientiem vecumā no 2 līdz < 12 gadiem, lietojot perorālo suspensiju režīmā 200 mg divas reizes dienā.
A loading dose is not indicated in paediatric patients.
Piesātinošo devu režīms bērniem nav indicēts.
Oral bioavailability may, however, be limited in paediatric patients with malabsorption and very low body weight for their age.
Lietojot iekšķīgi, biopieejamība bērniem tomēr var būt ierobežota malabsorbcijas un vecumam ļoti maza ķermeņa svara dēļ.
19 Renal impairment In an oral single dose (200 mg) study in subjects with normal renal function and mild (creatinine clearance 41-60 ml/ min) to severe (creatinine clearance < 20 ml/ min) renal impairment, the pharmacokinetics of voriconazole were not significantly affected by renal impairment.
Nieru mazspēja Atsevišķas perorālas (200 mg) devas pētījumā, kas aptvēra pacientus ar normālu nieru funkciju un pacientus ar nieru funkcijas traucējumiem no vieglas (kreatinīna klīrenss 41– 60 ml/ min) līdz smagai pakāpei (kreatinīna klīrenss < 20 ml/ min), nieru mazspēja būtiski neietekmēja vorikonazola farmakokinētiku.
The plasma protein binding of voriconazole was similar in subjects with different degrees of renal impairment.
Pacientiem ar dažādām nieru mazspējas pakāpēm vorikonazola saistīšanās ar olbaltumvielām bija līdzīga.
See dosing and monitoring recommendations under sections 4.2 and 4.4.
Ieteikumus dozēšanai un monitorēšanai skatīt apakšpunktus 4. 2 un 4. 4.
Hepatic impairment After an oral single dose (200 mg), AUC was 233% higher in subjects with mild to moderate hepatic cirrhosis (Child-Pugh A and B) compared with subjects with normal hepatic function.
Aknu mazspēja Pēc vienas atsevišķas devas (200 mg) per os pacientiem ar vieglas vai mērenas pakāpes aknu cirozi (A un B klase pēc Child- Pugh) AUCτ bija par 233% lielāks nekā pacientiem ar normālām aknu funkcijām.
Protein binding of voriconazole was not affected by impaired hepatic function.
Aknu mazspēja neietekmēja vorikonazola saistīšanos ar proteīniem.
In an oral multiple dose study, AUCτ was similar in subjects with moderate hepatic cirrhosis (Child- Pugh B) given a maintenance dose of 100 mg twice daily and subjects with normal hepatic function given 200 mg twice daily.
Multiplu perorālu devu pētījumā mēreni izteiktas aknu cirozes (B klase pēc Child- Pugh) pacientiem, kuriem balstdeva bija 100 mg divas reizes dienā, AUCτ bija tāds pats kā pacientiem ar normālām aknu funkcijām, kas balstdevā saņēma 200 mg divas reizes dienā.
No pharmacokinetic data are available for patients with severe hepatic cirrhosis (Child-Pugh C).
Par farmakokinētiku pacientiem ar 19 smagas pakāpes aknu cirozi (C klase pēc Child- Pugh) nav datu.
Repeated-dose toxicity studies with voriconazole indicated the liver to be the target organ.
Vorikonazola atkārtotu devu toksiskuma pētījumos konstatēts, ka mērķorgāns ir aknas.
Hepatotoxicity occurred at plasma exposures similar to those obtained at therapeutic doses in humans, in common with other antifungal agents.
Hepatotoksiskā ietekme radās pie tādas pašas ekspozīcijas plazmā kāda tiek panākta ar terapeitiskām devām cilvēkam, kas ir ar citiem antimikotiskiem līdzekļiem kopīga īpatnība.
In rats, mice and dogs, voriconazole also induced minimal adrenal changes.
Žurkām, pelēm un suņiem vorikonazols izraisīja arī minimālas pārmaiņas virsnierēs.
Conventional studies of safety pharmacology, genotoxicity or carcinogenic potential did not reveal a special hazard for humans.
Preklīniskajos standartpētījumos iegūtie dati par farmakoloģisko drošību, genotoksicitāti un iespējamu kancerogenitāti neliecina par īpašu risku cilvēkam.
In reproduction studies, voriconazole was shown to be teratogenic in rats and embryotoxic in rabbits at systemic exposures equal to those obtained in humans with therapeutic doses.
Reprodukcijas pētījumos konstatēts, ka vorikonazols ir teratogēns žurkām un embriotoksisks trušiem sistēmiskas ekspozīcijas apstākļos, kas atbilst cilvēka ekspozīcijai, lietojot terapeitiskas devas.
In the pre and postnatal development study in rats at exposures lower than those obtained in humans with therapeutic doses, voriconazole prolonged the duration of gestation and labour and produced dystocia with consequent maternal mortality and reduced perinatal survival of pups.
Prenatālās un postnatālās attīstības pētījumos ar žurkām vorikonazols sistēmiskā ekspozīcijā, kas bija mazāka par terapeitisko devu radīto ekspozīciju cilvēkam, pagarināja gestācijas laiku, paildzināja dzemdības, izraisīja distociju ar māšu nobeigšanos un samazināja perinatāli izdzīvojušo mazuļu skaitu.
The effects on parturition are probably mediated by species-specific mechanisms, involving reduction of oestradiol levels, and are consistent with those observed with other azole antifungal agents.
Iespējams, ka vorikonazola efekti uz dzemdību norisi saistīti ar sugai specifiskiem mehānismiem, kas ietver estradiola līmeņa kritumu, un tie neatšķiras no efektiem, kas novērojami citiem azolgrupas antimikotiskajiem līdzekļiem.
Hypromellose Titanium Dioxide (E171) Lactose Monohydrate Glycerol Triacetate
Tabletes kodols: laktozes monohidrāts, želatinizēta ciete, nātrija kroskarmeloze, povidons, magnija stearāts Apvalks: hipromeloze, titāna dioksīds (E171), laktozes monohidrāts, glicerīna triacetāts
20 6.3 Shelf life
6. 3 Uzglabāšanas laiks
HDPE tablet containers of 2, 30 and 100.
ABPE pudelītes ar 2, 30 vai 100 tabletēm.
Not all bottle sizes may be marketed.
Visi iepakojuma lielumi tirgū var nebūt pieejami.
PVC / Aluminium blister in cartons of 2, 10, 14, 20, 28, 30, 50, 56 and 100.
PVH / alumīnija folijas blisteri kartona kārbiņās ar 2, 10, 14, 20, 28, 30, 50, 56 vai 100 tabletēm kārbiņā.
6.6 Special precautions for disposal
20 6. 6 Norādījumi par sagatavošanu lietošanai un iznīcināšanu
Pfizer Limited, Ramsgate Road, Sandwich, Kent CT13 9NJ, United Kingdom
Pfizer Limited, Ramsgate Road, Sandwich, Kent CT13 9NJ, Lielbritānija
21 March 2002 Date of last renewal:
2002. gada 21. marts Pārreģistrācijas datums:
VFEND 200 mg film-coated tablets
VFEND 200 mg apvalkotās tabletes
Each tablet contains 200 mg voriconazole.
Katra tablete satur 200 mg vorikonazola (voriconazole).
Excipient: lactose monohydrate 253.675 mg For a full list of excipients, see section 6.1.
Palīgvielas: laktozes monohidrāts 253, 675 mg Pilnu palīgvielu sarakstu skatīt apakšpunktā 6. 1.
White, capsule-shaped tablet, debossed “ Pfizer” on one side and “ VOR200” on the reverse.
Balta, kapsulas formas tablete ar uzrakstu „ Pfizer ” vienā pusē un „ VOR200” otrā pusē.
Voriconazole, is a broad spectrum, triazole antifungal agent and is indicated as follows:
Vorikonazols, ir plaša spektra triazola atvasinājumu klases pretsēnīšu līdzeklis un indicēts šādos gadījumos:
VFEND is also available as 50 mg film-coated tablets, 200 mg powder for solution for infusion and 40 mg/ ml powder for oral suspension.
VFEND ir pieejams arī 50 mg apvalkotās tabletēs, 200 mg pulverī infūzijas šķīduma pagatavošanai un 40 mg/ ml pulverī iekšķīgi lietojamas suspensijas pagatavošanai.
22 Detailed information on dosage recommendations is provided in the following table:
22 Sīkāka informācija par ieteicamām devām sniegta tabulā:
Dosage adjustment
(pēc 24 stundām)
If patient response is inadequate, the maintenance dose may be increased to 300 mg twice daily for oral administration.
Devu pielāgošana Ja pacienta reakcija ir nepietiekama, balstdevu var palielināt līdz 300 mg divas reizes dienā per os.
A four hour haemodialysis session does not remove sufficient amount of voriconazole to warrant dose adjustement.
Četras stundas ilgs hemodialīzes seanss neizvada tik daudz vorikonazola, lai rastos nepieciešamība pielāgot devu.
23 It is recommended that the standard loading dose regimens be used but that the maintenance dose be halved in patients with mild to moderate hepatic cirrhosis (Child-Pugh A and B) receiving VFEND (see section 5.2).
Pacientiem ar vieglas vai mērenas pakāpes aknu cirozi (A un B klase pēc Child- Pugh) ieteicams izmantot standarta piesātināšanas režīmu, bet balstdevu samazināt uz pusi (skatīt apakšpunktu 5. 2).
VFEND has been associated with elevations in liver function tests and clinical signs of liver damage, such as jaundice, and must only be used in patients with severe hepatic impairment if the benefit outweighs the potential risk.
23 VFEND lietošanas laikā novērota aknu funkcionālo rādītāju paaugstināšanās un aknu bojājuma klīniskās pazīmes, kā dzelte, tādēļ pacientiem ar smagiem aknu funkciju traucējumiem tas lietojams vienīgi tad, ja sagaidāmais ieguvums atsver potenciālo risku.
Use in children VFEND is not recommended for use in children below 2 years due to insufficient data on safety and efficacy (see also sections 4.8 and 5.1).
Bērni VFEND netiek rekomendēts bērniem līdz 2 gadu vecumam, jo nav pieejami pietiekami dati par tā drošību un efektivitāti šajā vecuma grupā (skatīt arī apakšpunktus 4. 8 un 5. 1).
Coadministration of the CYP3A4 substrates, terfenadine, astemizole, cisapride, pimozide or quinidine with VFEND is contraindicated since increased plasma concentrations of these medicinal products can lead to QTc prolongation and rare occurrences of torsades de pointes (see section 4.5).
CYP3A4 substrātu terfenadīna, astemizola, cisaprīda, pimozīda un hinidīna lietošana līdztekus VFEND ir kontrindicēta, jo šo līdzekļu koncentrācijas pieaugums plazmā var izraisīt QTc pagarināšanos un retumis − torsades de pointes rašanos (skatīt apakšpunktu 4. 5).
Coadministration of VFEND with high dose ritonavir (400 mg and above twice daily) is contraindicated because ritonavir significantly decreases plasma voriconazole concentrations in healthy subjects at this dose (see section 4.5, for lower doses see section 4.4).
VFEND vienlaicīga lietošana ar ritonaviru lielā devā (400 mg divas reizes dienā) ir kontrindicēta, jo ritonavirs šādā devā veseliem cilvēkiem ievērojami samazina vorikonazola koncentrāciju plazmā (skatīt apakšpunktu 4. 5, par mazākām devām skatīt apakšpunktu 4. 4).
24 Coadministration of ergot alkaloids (ergotamine, dihydroergotamine), which are CYP3A4 substrates, is contraindicated since increased plasma concentrations of these medicinal products can lead to ergotism (see section 4.5).
Kontrindicēts līdztekus ordinēt melnā rudzu grauda alkaloīdus (ergotamīnu, dihidroergotamīnu), kas ir CYP3A4 substrāti, jo to koncentrācijas paaugstināšanās plazmā var izraisīt ergotismu (skatīt apakšpunktu 4. 5).
The concomitant use of voriconazole with St John’ s Wort is contraindicated (see section 4.5).
Vienlaikus vorikonazola un asinszāles (Hypericum perforatum) lietošana ir kontrindicēta (skatīt apakšpunktu 4. 5).
4.4 Special warnings and precautions for use
24 4. 4 Īpaši brīdinājumi un piesardzība lietošanā
Instances of hepatic reactions were noted to occur primarily in patients with serious underlying medical conditions (predominantly haematological malignancy).
Toksiska ietekme uz aknām novērota galvenokārt pacientiem ar nopietnām pamatslimībām (pārsvarā tās bija ļaundabīgas asins slimības).
Transient hepatic reactions, including hepatitis and jaundice, have occurred among patients with no other identifiable risk factors.
Pārejošas hepatotoksiskas reakcijas, arī hepatīts un dzelte, radās pacientiem, kuriem nebija identificējami nekādi citi riska faktori.
25 Monitoring of renal function:
Nieru funkcijas monitorēšana.
Dermatological reactions:
25 Ādas reakcijas.
Oral bioavailability may be limited in paediatric patients aged 2- < 12 years with malabsorption and very low body weight for age.
Lietojot iekšķīgi biopieejamība bērniem vecumā no 2 - < 12 gadiem var būt ierobežota malabsorbcijas un vecumam ļoti maza ķermeņa svara dēļ.
Reduction in the dose of alfentanil and other short acting opiates similar in structure to alfentanil and metabolised by CYP3A4 (e. g fentanyl and sufentanil) should be considered when co-administered with voriconazole (see section 4.5).
Lietojot līdztekus vorikonazolu, jāapsver alfentanila un citu īsas darbības opiātu ar alfentanilam līdzīgu struktūru, un kuri tiek metabolizēti ar CYP3A4 (piemēram, fentanils un sufentanils), devas samazināšana (skatīt apakšpunktu 4. 5).
As the half-life of alfentanil is prolonged in a four-fold manner in combination with voriconazole, a longer respiratory monitoring period may be necessary).
Ja alfentanilu lieto līdztekus vorikonazolam, alfentanila izdalīšanās pusperiods ir pagarināts 4 reizes, tādēļ var būt nepieciešams ilgāks elpošanas sistēmas uzraudzības periods.
Coadministration of voriconazole and low dose ritonavir (100mg twice daily) should be avoided unless an assessment of the benefit/ risk justifies the use of voriconazole (see section 4.5, for higher doses see section 4.3).
Būtu jāizvairās no vorikonazola vienlaicīgas lietošanas ar ritonaviru mazā devā (100 mg divas reizes dienā), ja vien nav pamatota vorikonazola lietošana izvērtējot ieguvumu/ risku (skatīt apakšpunktu 4. 5, par lielākām devām skatīt apakšpunktu 4. 3).
When voriconazole is coadministered with efavirenz the dose of voriconazole should be increased to 400 mg every 12 hours and that of efavirenz should be decreased to 300 mg every 24 hours (see sections 4.2 and 4.5).
Ja vorikonazols tiek nozīmēts vienlaicīgi ar efavirenzu, tad vorikonazola deva ir jāpalielina līdz 400 mg ik pēc 12 stundām, bet efavirenza deva jāsamazina līdz 300 mg ik pēc 24 stundām (skatīt apakšpunktus 4. 2 un 4. 5).
26 This section addresses the effects of other medicinal products on voriconazole, the effects of voriconazole on other medicinal products and two-way interactions.
26 Citu medikamentu ietekme uz vorikonazolu
Voriconazole is metabolised by cytochrome P450 isoenzymes, CYP2C19, CYP2C9 and CYP3A4.
Vorikonazolu metabolizē citohroma P450 izoenzīmi CYP2C19, CYP2C9 un CYP3A4.
The effect of the coadministration of voriconazole (200 mg twice daily) and high dose (400 mg) and low dose (100 mg) oral ritonavir was investigated in two separate studies in healthy volunteers.
Iekšķīgi lietota vorikonazola (200 mg divas reizes dienā) un iekšķīgi lietota ritonavira lielā devā (400 mg) un mazā devā (100 mg) vienlaicīgas lietošanas ietme tika pētīta veseliem brīvprātīgajiem divos atsevišķos pētījumos.
Administration of voriconazole did not have a significant effect on mean Cmax and AUCτ of ritonavir in the high dose study although a minor decrease in steady state Cmax and AUCτ of ritonavir with an average of 25% and 13% respectively was observed in the low dose ritonavir interaction study.
Vorikonazola lietošana pētījumā ar ritonaviru lielā devā būtiski neietekmēja ritonavira vidējo Cmax un AUCτ kaut arī mijiedarbības pētījumā ar ritonaviru mazā devā tika novērots neliels vienmērīgs ritonavira Cmax un AUCτ samazinājums par vidēji 25% un 13%.
27 Voriconazole should be administered with caution in patients with concomitant medication that is known to prolong QT interval.
Vorikonazols jālieto uzmanīgi pacientiem, kas vienlaikus ārstējas ar medikamentiem, kuri pagarina QT intervālu.
When there is also a potential for voriconazole to increase the plasma levels of substances metabolised by CYP3A4 isoenzymes (certain antihistamines, quinidine, cisapride, pimozide) co-administration is contraindicated (see section 4.3).
Ja bez tam pastāv iespēja, ka vorikonazols varētu paaugstināt CYP3A4 izoenzīmu metabolizētas zāļvielas līmeni plazmā (tas attiecas uz dažiem antihistamīna līdzekļiem, hinidīnu, cisaprīdu, pimozīdu), tad šāda kombinācija ir kontrindicēta (skatīt tālāk, kā arī apakšpunktu 4. 3).
Terfenadine, astemizole, cisapride, pimozide and quinidine (CYP3A4 substrates):
27 Terfenadīns, astemizols, cisaprīds, pimozīds un hinidīns (CYP3A4 substrāti).
Short Acting Opiates (CYP3A4 substrate): steady-state administration of oral voriconazole increased the AUCτ of a single dose of alfentanil by 6-fold.
Regulāra iekšķīga vorikonazola lietošana paaugstināja atsevišķas alfentanila devas AUCτ 6 reizes.
Reduction in the dose of alfentanil and other short acting opiates similar in structure to alfentanil and metabolised by CYP3A4, (e. g. fentanyl and sufentanil) should be considered when coadministered with voriconazole (see section 4.4).
Lietojot līdztekus vorikonazolam, jāapsver alfentanila un citu īsas darbības opiātu ar alfentanilam līdzīgu struktūru, un kuri metabolizējas ar CYP3A4 (piemēram, fentanils un sufentanils), devas samazināšana (skatīt apakšpunktu 4. 4).
Warfarin (CYP2C9 substrate):
Perorālie antikoagulanti Varfarīns (CYP2C9 substrāts).
28 Other oral anticoagulants e. g. phenprocoumon, acenocoumarol (CYP2C9, CYP3A4 substrates):
Citi perorālie antikoagulanti, piemēram, fenprokumons, acenokumarols (CYP2C9, CYP3A4 substrāti).
Statins (CYP3A4 substrates):
28 Statīni (CYP3A4 substrāti).
Phenytoin may be coadministered with voriconazole if the maintenance dose of voriconazole is increased to 5 mg / kg intravenously twice daily or from 200 mg to 400 mg orally, twice daily (100 mg to 200 mg orally, twice daily in patients less than 40 kg), see section 4.2.
Fenitoīnu var lietot kombinācijā ar vorikonazolu tādā gadījumā, ja vorikonazola balstdevu palielina līdz 5 mg/ kg iv divas reizes dienā vai no 200 mg uz 400 mg per os divas reizes dienā (no 100 mg uz 200 mg per os divas reizes dienā, ja pacienta svars mazāks par 40 kg); skatīt apakšpunktu 4. 2.
29 rifabutin, the Cmax and AUCτ of voriconazole at 350 mg twice daily were 96% and 68% of the levels when administered alone at 200 mg twice daily.
Ja kombinācijā ar rifabutīnu vorikonazola deva bija 350 mg divas reizes dienā, tad vorikonazola Cmax un AUCτ sastādīja 96% un 68% no skaitļiem, kādi sasniegti, lietojot tikai vorikonazolu pa 200 mg divas reizes dienā.
Omeprazole (CYP2C19 inhibitor; CYP2C19 and CYP3A4 substrate):
29 Omeprazols (CYP2C19 inhibitors; CYP2C19 un CYP3A4 substrāts).
Coadministration of voriconazole and an oral contraceptive (1 mg norethisterone and 0.035 mg ethinylestradiol; once daily) in healthy female subjects resulted in increases in the Cmax and AUC of ethinylestradiol (36% and 61% respectively) and norethisterone (15% and 53% respectively).
Vorikonazola lietošana līdztekus perorālam kontraceptīvam līdzeklim (1 mg noretisterona un 0, 035 mg etinilestradiola; vienu reizi dienā) veselām sievietēm paaugstināja etinilestradiola Cmax un AUCτ (attiecīgi par 36% un 61%), kā arī noretisterona Cmax un AUCτ (attiecīgi par 15% un 53%).
It is expected that the voriconazole levels will return to standard levels during the pill-free week.
Sagaidāms, ka, no kontraceptīvā līdzekļa brīvajā nedēļā, vorikonazola koncentrācija atgriezīsies normālā līmenī.
Efavirenz (a non-nucleoside reverse transcriptase inhibitor) (CYP450 inducer; CYP3A4 inhibitor and substrate):
Efavirenzs (nenukleozīdu reversās transkriptāzes inhibitors) (CYP450 inducētājs, CYP3A4 inhibitors un substrāts):
Standard doses of voriconazole and standard doses of efavirenz must not be coadministered.
Nedrīkst līdztekus lietot vorikonazola un efavirenza standarta devas.
In the same study voriconazole at steady state increased the steady state Cmax and AUCτ of efavirenz by an average of 38% and 44% respectively, in healthy subjects.
Vienmērīgi lietots efavirenzs (400 mg iekšķīgi vienu reizi dienā) veseliem subjektiem vienmērīgi samazina vorikonazola Cmax un AUCτ caurmērā attiecīgi par 61% un 77%. Tajā pašā pētījumā veseliem subjektiem vorikonazols vienmērīgi palielināja efavirenza Cmax un AUCτ caurmērā par attiecīgi 38% un 44%.
In a separate study in healthy subjects, voriconazole dose of 300 mg BID in combination with low dose efavirenz (300 mg once daily) did not lead to sufficient voriconazole exposure.
Citā pētījumā veseliem cilvēkiem vienlaicīga vorikonazola lietošana devās pa 300 mg divas reizes dienā kombinācijā ar nelielu devu efavirenza (300 mg vienu reizi dienā) būtiski neietekmēja vorikonazola iedarbību.
Following coadministration of voriconazole 400 mg twice daily with efavirenz 300 mg orally once daily, in healthy subjects, the AUCτ of voriconazole was decreased by 7% and Cmax was increased
Veseliem indivīdiem vienlaicīgi nozīmējot vorikonazolu 400 mg divas reizes dienā un efavirenzu 300 mg iekšķīgi vienu reizi dienā, vorikonazola AUCτ samazinājās par 7% un Cmax palielinājās par 23%, salīdzinot ar vorikonazolu nozīmētu vienu pašu 200 mg divas reizes dienā.
(The AUCτ of efavirenz was increased by 17% and Cmax was equivalent compared to efavirenz 600 mg once daily alone).
(Efavirenza AUCτ palielinājās par 17%, bet Cmax bija ekvivalenta efavirenza Cmax, tās lietojot vienu pašu 600 mg dienā).
When voriconazole is coadministered with efavirenz, voriconazole maintenance dose should be increased to 400 mg twice daily and the efavirenz dose should be reduced by 50%, i. e. to 300 mg once daily (see section 4.2).
Gadījumos, kad vorikonazols tiek nozīmēts vienlaikus ar efavirenzu, vorikonazola uzturošā deva jāpalielina līdz 400 mg divas reizes dienā, bet efavirenza deva jāsamazina par 50%, t. i., līdz 300 mg vienu reizi dienā (skatīt apakšpunktu 4. 2).
When treatment with voriconazole is stopped, the initial dosage of efavirenz should be restored.
Kad ārstēšana ar vorikonazolu tiek pārtraukta, jāatjauno efavirenza sākotnējā deva.
Non-nucleoside reverse transcriptase inhibitors (NNRTI) (CYP3A4 substrates, inhibitors or CYP450 inducers):
30 Nenukleozīdu reversijas transskriptāžu inhibitori (NNRTI) (CYP3A4 substrāti, inhibitori vai CYP450 inducētāji).
Dose adjustments are required when voriconazole is co-administered with efavirenz (see sections 4.2 and 4.4).
Lietojot līdztekus vorikonazolu un efavirenzu, nepieciešama devas pielāgošana (skatīt apakšpunktus 4. 2 un 4. 4).
Pregnancy No adequate information on the use of VFEND in pregnant women is available.
Grūtniecība Drošu ziņu par VFEND lietošanas drošumu grūtniecēm nav.
Breast-feeding must be stopped on initiation of treatment with VFEND.
Sākot ārstēšanu ar VFEND, mātei jāpārtrauc bērna barošana ar krūti..
In the table below, since the majority of the studies were of an open nature all causality adverse events, by system organ class and frequency (very common ≥ 1/ 10, common ≥ 1/ 100 and < 1/ 10, uncommon ≥ 1/ 1000 and < 1/ 100, rare, ≥ 1/ 10 000 and < 1/ 1000 and very rare, < 1/ 10 000) if possibly causally related are listed.
Tās klasificētas pēc orgānu sistēmām un sakārtotas pēc biežuma (ļoti bieži ≥1/ 10; bieži ≥1/ 100 un < 1/ 10; retāk ≥1/ 1000 un < 1/ 100; reti ≥1/ 10 000 un < 1/ 1000 un ļoti reti < 1/ 10 000).
Within each frequency grouping, undesirable effects are presented in order
Katrā biežuma grupā, blakusreakcijas uzskaitītas smaguma pakāpes samazinājuma secībā.
The most commonly reported adverse events were visual disturbances, pyrexia, rash, vomiting, nausea, diarrhoea, headache, peripheral oedema and abdominal pain.
31 Vorikonazola lietošanas laikā reģistrētās nevēlamās blakusparādības
Undesirable effects reported in subjects receiving voriconazole:
Orgānu sistēma
Visual disturbances (including blurred vision (see Section 4.4), chromotopsia and photophobia)
Redzes traucējumi (ieskaitot neskaidru redzi (skatīt apakšpunktu 4. 4), hromatopsiju un fotofobiju)
32 Gastrointestinal disorders Very common Uncommon
Kuņģa- zarnu trakta traucējumi Ļoti bieži Retāk
Renal failure acute, haematuria Nephritis, proteinuria Renal tubular necrosis
32 Nieru un urīnceļu traucējumi Bieži Akūta nieru mazspēja, hematūrija Retāk Nefrīts, proteīnūrija Reti Nieru tubulāra nekroze
33 Hepato-biliary disorders Common Uncommon
33 Redzes traucējumi Klīniskajos pētījumos ar vorikonazola terapiju saistītie redzes traucējumi tika novēroti ļoti bieži.
There have been post-marketing reports of pancreatitis in paediatric patients.
22 pacienti jaunāki par 2 gadiem saņēma vorikonazolu līdzcietības programmā, tika ziņotas sekojošas blakusparādības (kuru saistība ar vorikonazolu nevar tikt izslēgta): fotosensitivitātes reakcija (1), aritmija (1), pankreatīts (1), paaugstināts bilirubīna līmenis asinīs (1), paaugstināti aknu enzīmi (1), izsitumi (1) un papilloedēma (1).
Voriconazole is haemodialysed with a clearance of 121 ml/ min.
Vorikonazols izdalās hemodialīzes ceļā ar klīrensu 121 ml/ min.
In vitro, voriconazole displays broad-spectrum antifungal activity with antifungal potency against Candida species (including fluconazole resistant C. krusei and resistant strains of C. glabrata and C. albicans) and fungicidal activity against all Aspergillus species tested.
In vitro vorikonazolam pierādīta plaša spektra pretsēnīšu aktivitāte ar antifungālu potenciālu pret Candida ģints sēnītēm (ieskaitot pret flukonazolu rezistento C. krusei un rezistentos C. labrata un C. albicans celmus), kā arī fungicīdu darbību pret visām testētām Aspergillus ģints sēnītēm.
Microbiology
Mikrobioloģiskās īpašības
Clinical efficacy (with partial or complete response, see below under Clinical Experience) has been demonstrated for Aspergillus spp. including A. flavus, A. fumigatus, A. terreus, A. niger, A. nidulans, Candida spp., including C. albicans, C. glabrata, C. krusei, C. parapsilosis and C. tropicalis and limited numbers of C. dubliniensis, C. inconspicua, and C. guilliermondii, Scedosporium spp., including S. apiospermum, S. prolificans and Fusarium spp.
Klīniski konstatēts iedarbīgums (daļējs vai pilnīgs efekts, sk. tālāk sadaļā par klīnisko pieredzi) pret Aspergillus spp., ieskaitot A. flavus, A. fumigatus, A. terreus, A. niger, A. nidulans; pret Candida spp., ieskaitot C. albicans, C. glabrata, C. krusei, C. parapsilosis un C. tropicalis un ierobežotu skaitu C. dubliniensis, C. inconspicua un C. guilliermondii; Scedosporium spp., ieskaitot S. apiospermum, S. prolificans un Fusarium spp.
35 In vitro activity against the following pathogens has been shown, but the clinical significance is unknown:
In vitro aktivitāte konstatēta pret šādiem patogēniem:
Correlation of in vitro activity with clinical outcome is difficult owing to the complexity of the patients studied in clinical trials; breakpoints for voriconazole remain to be established.
Aktivitāti in vitro un klīniskos rezultātus ir grūti saistīt, jo klīniskos pētījumos novērotiem pacientiem bija komplicētas patoloģijas; vorikonazola iespējas vēl jānoskaidro.
Clinical Experience
35 Klīniskie pētījumi
Successful outcome in this section is defined as complete or partial response.
Šajā sadaļā veiksmīgs iznākums definēts kā pilnīgs vai daļējs efekts.
Candidaemia in non-neutropenic patients.
Kandidēmija pacientiem bez neitropēnijas..
The efficacy of voriconazole compared to the regimen of amphotericin B followed by fluconazole in the primary treatment of candidaemia was demonstrated in an open, comparative study.
Atvērtā, salīdzinošā pētījumā tika novērota vorikonazola efektivitāte kandidēmijas primārā terapijā salīdzinājumā ar režīmu, kur pēc amfotericīna B lietoja flukonazolu.
Three hundred and seventy non-neutropenic patients (above 12 years of age) with documented candidaemia were included in the study, of whom 248 were treated with voriconazole.
Pētījumā tika iekļauti trīs simti septiņdesmit ne- neitropēnisku pacientu (vecumā virs 12 gadiem) ar dokumentētu kandidēmiju, no tiem 248 tika ārstēti ar vorikonazolu.
The Investigator’ s assessment of successful outcome at each of these time points is shown in the following table.
Pētnieku novērtējumā veiksmīgais iznākums katrā no šiem laika punktiem attēlots sekojošā tabulā.
36 Timepoint _
vorikonazols
Successful response was seen in 24 patients (15 complete, 9 partial responses).
36 Smagas refraktāras Candida infekcijas Pētījumā ar 55 pacientiem, kuriem bija smagas refraktāras sistēmiskas Candida infekcijas (to skaitā kandidēmija, diseminēta un cita veida invazīva kandidoze), kas līdz tam nepadevās terapijai ar flukonazolu, pozitīva atbildes reakcija uz ārstēšanu bija 24 pacientiem (15 gadījumos daļējs un 9 − pilnīgs efekts).
In fluconazole-resistant non albicans species, a successful outcome was seen in 3/ 3 C. krusei (complete responses) and 6/ 8 C. glabrata (5 complete, 1 partial response) infections.
Flukonazola rezistentu ne- albicans štammu gadījumā pozitīvs iznākums bija 3 no 3 C. krusei (pilnīga atbilde uz terapiju) un 6 no 8 C. glabrata gadījumiem (5 pilnīga, 1 gadījumā daļēja atbilde uz terapiju).
37 Clinical Studies Examining QT Interval A placebo-controlled, randomized, single-dose, crossover study to evaluate the effect on the QT interval of healthy volunteers was conducted with three oral doses of voriconazole and ketoconazole.
Klīniskie pētījumi QT intervāla novērtēšanai Placebo kontrolēts, randomizēts, atsevišķu devu krustmijas pētījums nolūkā noskaidrot ietekmi uz QT intervālu veseliem brīvprātīgiem veikts ar trim vorikonazola devām un vienu ketokonazola devu per os.