qanastek/EMEA-V3 huggingface dataset:
The oral solution is the recommended option for the most accurate dosing in children based on body surface area.
Pateicoties visprecīzākajām dozēšanas iespējām, kas balstītas uz ķermeņa virsmas laukuma aprēķiniem ieteicamākā izvēle bērniem ir šķīdums iekšķīgai lietošanai.
Therefore, children receiving soft capsules might have higher exposure (with the risk of increased toxicity) or suboptinal exposure (with the risk of insufficient efficacy).
Tādējādi, bērni, kas saņem mīkstās kapsulas, var tikt pakļauti spēcīgākai iedarbībai (ar palielinātu toksicitātes risku) vai nepietiekamai iedarbībai (ar samazinātas efektivitātes risku).
Paediatric Dosing Guidelines for the Dose 230/ 57.5 mg/ m2
Devas bērniem Vadlīnijas devai 230/ 57, 5 mg/ m2
Body Surface Area* (m2)
Ķermeņa virsmas laukums * (m2) 0, 25
Daily Oral Solution Dose (dose in mg)
Deva, lietojot divreiz dienā (devas mg) 0, 7 ml (57, 5/ 14, 4 mg)
Twice Daily Soft Capsule Dose (dose in mg)
Deva, lietojot divreiz dienā mīkstās kapsulas (devas mg) NA
0.7 ml (57.5/ 14.4 mg)
0, 40 0, 50 0, 75 0, 80 1, 00 1, 25 1, 3 1, 4 1, 5 1, 75
NA
1, 2 ml (96/ 24 mg) 1, 4 ml (115/ 28, 8 mg) 2, 2 ml (172, 5/ 43, 1 mg) 2, 3 ml (184/ 46 mg) 2, 9 ml (230/ 57, 5 mg) 3, 6 ml (287, 5/ 71, 9 mg) 3, 7 ml (299/ 74, 8 mg) 4, 0 ml (322/ 80, 5 mg) 4, 3 ml (345/ 86, 3 mg) 5 ml (402, 5/ 100, 6 mg)
1.2 ml (96/ 24 mg)
1 1 1 2 2 2 2 3 3 3
1 soft capsule (133.3/ 33.3 mg)
mīkstā kapsula (133, 3/ 33, 3 mg) mīkstā kapsula (133, 3/ 33, 3 mg) mīkstā kapsula (133, 3/ 33, 3 mg) mīkstās kapsulas (266/ 66, 6 mg) mīkstās kapsulas (266/ 66, 6 mg) mīkstās kapsulas (266/ 66, 6 mg) mīkstās kapsulas (266/ 66, 6 mg) mīkstās kapsulas (400/ 100 mg) mīkstās kapsulas (400/ 100 mg) mīkstās kapsulas (400/ 100 mg)
0.50
*
1 soft capsule (133.3/ 33.3 mg)
Ķermeņa virsmas laukumu var
0.75 0.80 1.00 1.25 1.3 1.4 1.5 1.7
aprēķināt pēc šādas formulas
BSA (m2) = √ (Height (cm) X Weight (kg) / 3600)
ĶVL (m2) = √ (Augums (cm) X Svars (kg) / 3600)
Paediatric patients should switch from Kaletra oral solution to soft capsules as soon as they are able to swallow the capsule formulation (see section 4.4).
Bērniem jāpāriet no Kaletra šķīduma uz mīksto kapsulu lietošanu, tiklīdz viņi var norīt kapsulēto zāļu formu (skatīt apakšpunktu 4. 4).
(see section 5.2).
HIV inficētiem pacientiem ar viegliem vai vidēji smagiem aknu darbības traucējumiem novērota lopinavira kopējās iedarbības pastiprināšanās par aptuveni 30%, taču nav paredzams, ka tam varētu būt klīniska nozīme (skatīt apakšpunktu 5. 2).
No data are available in patients with severe hepatic impairment.
Nav datu par pacientiem ar smagiem aknu darbības traucējumiem.
No dose adjustment is necessary in patients with renal impairment.
Nieru darbības traucējumi: pacientiem ar nieru darbības traucējumiem deva nav jāpielāgo.
Patients with known hypersensitivity to lopinavir, ritonavir or any of the excipients.
Paaugstināta jutība pret aktīvajām vielām un/ vai jebkuru no palīgvielām.
Kaletra contains lopinavir and ritonavir, both of which are inhibitors of the P450 isoform CYP3A.
Kaletra satur lopinaviru un ritonaviru, kas abi ir P450 izoformas CYP3A inhibitori.
These medicinal products include astemizole, terfenadine, oral midazolam (for
Šo zāļu starpā ir
24 caution on parenterally administered midazolam, see section 4.5), triazolam, cisapride, pimozide, amiodarone, ergot alkaloids (e. g. ergotamine, dihydroergotamine and ergonovine and methylergonovine) and vardenafil.
24 astemizols, terfenadīns, iekšķīgi lietots midazolāms (par piesardzību, lietojot midazolāmu parenterāli, skatīt apakšpunktā 4. 5), triazolāms, cisaprīds, pimozīds, amiodarons, ergotamīna alkaloīdi (piemēram, ergotamīns, dihidroergotamīns, ergonovīns un metilergonovīns) un vardenafils.
Kaletra oral solution is contraindicated in children below the age of 2 years, pregnant women, patients with hepatic or renal failure and patients treated with disulfiram or metronidazole due to the potential risk of toxicity from the excipient propylene glycol (see section 4.4).
Kaletra šķīdums iekšķīgai lietošanai iespējamā palīgvielas propilēnglikola radītā riska dēļ kontrindicēts bērniem līdz 2 gadu vecumam, grūtniecēm, pacientiem ar aknu vai nieru mazspēju un pacientiem, kuri tiek ārstēti ar disulfirāmu vai metronidazolu (skatīt apakšpunktu 4. 4).
Patients with advanced HIV disease may be at risk of elevated triglycerides and pancreatitis.
Pacientiem ar progresējošu HIV slimību var būt palielināta triglicerīdu līmeņa un pankreatīta risks.
25 Pancreatitis should be considered if clinical symptoms (nausea, vomiting, abdominal pain) or abnormalities in laboratory values (such as increased serum lipase or amylase values) suggestive of pancreatitis should occur.
25 Par pankreatītu jādomā, ja rodas raksturīgi klīniski simptomi (slikta dūša, vemšana, sāpes vēderā) vai patoloģiskas laboratorisko raksturlielumu pārmaiņas (piemēram, palielināts lipāzes vai amilāzes līmenis serumā).
Fat redistribution & metabolic disorders
Tauku pārsadale un vielmaiņas traucējumi
A connection between visceral lipomatosis and protease inhibitors (PIs) and lipoatrophy and nucleoside reverse transcriptase inhibitors (NRTIs) has been hypothesised.
Ir hipotēze par proteāzes inhibitoru (PI) un viscerālās lipomatozes un lipoatrofijas un nukleozīdu reversās transkriptāzes inhibitoru (NRTI) saistību.
Kaletra is likely to increase plasma concentrations of medicinal products that are primarily
Kaletra palielina zāļu, kuras metabolizē galvenokārt CYP3A, koncentrāciju plazmā.
These increases of plasma concentrations of co-administered medicinal products could increase or prolong their therapeutic effect and adverse events (see sections 4.3 and 4.5).
26 koncentrācijas palielināšanās plazmā var pastiprināt vai paildzināt to terapeitisko iedarbību un blakusparādības (skatīt apakšpunktus 4. 3 un 4. 5).
If treatment with an HMG-CoA reductase inhibitor is indicated, pravastatin or fluvastatin is recommended (see section 4.5).
Ja indicēta ārstēšana ar HMG- CoA reduktāzes inhibitoru, ieteicams lietot pravastatīnu vai fluvastatīnu (skatīt apakšpunktu 4. 5).
Indeed, Kaletra could increase concentrations of the co-administered medicinal products and this may result in an increase of their associated cardiac adverse events.
Kaletra var palielināt vienlaikus lietoto zāļu koncentrāciju un to izraisīto sirds blakusparādību biežumu.
Patients taking the oral solution, particularly those with renal impairment or with decreased ability to metabolise propylene glycol (e. g. those of Asian origin), should be monitored for adverse reactions potentially related to propylene glycol toxicity (i. e. seizures, stupor, tachycardia, hyperosmolarity, lactic acidosis, renal toxicity, haemolysis) (see section 4.3).
Jānovēro, vai pacientiem, kuri lieto šķīdumu iekšķīgai lietošanai, īpaši tiem, kuriem ir nieru darbības traucējumi vai samazināta spēja metabolizēt propilēnglikolu (piemēram, aziātu izcelsmes indivīdiem), nerodas blakusparādības, kas, iespējams, saistītas ar propilēnglikola toksiskumu (t. i., krampji, stupors, tahikardija, hiperosmolaritāte, laktoacidoze, toksiska ietekme uz nierēm, hemolīze) (skatīt apakšpunktu 4. 3).
There are currently limited data on the use of Kaletra in protease inhibitor-experienced patients.
Pašlaik dati par Kaletra lietošanu pacientiem, kuri ārstēti ar proteāzes inhibitoriem, ir ierobežoti.
Besides propylene glycol as described above, Kaletra oral solution contains alcohol (42% v/ v) which is potentially harmful for those suffering from liver disease, alcoholism, epilepsy, brain injury or disease as well as for pregnant women and children.
Papildus iepriekš aprakstītajam propilēnglikolam, Kaletra šķīdums iekšķīgai lietošanai satur etanolu (42 tilp.%), kas var nelabvēlīgi ietekmēt pacientus, kuriem ir aknu slimības, alkoholisms, epilepsija, smadzeņu bojājumi vai slimības, kā arī grūtnieces un bērnus.
It may modify or increase the effects of other medicines.
Tas var mainīt vai pastiprināt citu zāļu iedarbību.
Kaletra oral solution contains up to 0.8 g of fructose per dose when taken according to the dosage recommendations.
Kaletra šķīdums iekšķīgai lietošanai satur līdz 0, 8 g fruktozes vienā devā, lietojot atbilstoši norādījumiem par devu.
This may be unsuitable in hereditary fructose intolerance.
Tas var nelabvēlīgi ietekmēt pacientus ar iedzimtu fruktozes nepanesību.
Kaletra oral solution contains up to 0.3 g of glycerol per dose.
Kaletra šķīdums iekšķīgai lietošanai satur līdz 0, 3 g glicerīna devā.
Only at high inadvertent doses, it can cause headache and gastrointestinal upset.
Tikai nejauši lietojot lielu devu, tas var izraisīt galvassāpes un kuņģa un zarnu darbības traucējumus.
Furthermore, polyoxol 40 hydrogenated castor oil and potassium present in Kaletra oral solution may cause only at high inadvertent doses gastrointestinal upset.
Turklāt Kaletra iekšķīgi lietojamā šķīduma sastāvā esošā polioksil- 40- hidrogenētā rīcineļļa un kālijs kuņģa un zarnu darbības traucējumus var izraisīt, tikai netīši lietojot lielu devu.
Patients on a low potassium diet should be cautioned.
Jābrīdina pacienti, kuri ievēro diētu ar pazeminātu kālija saturu.
27 4.5 Interaction with other medicinal products and other forms of interaction
27 4. 5 Mijiedarbība ar citām zālēm un citi mijiedarbības veidi
Kaletra does not inhibit CYP2D6, CYP2C9, CYP2C19, CYP2E1, CYP2B6 or CYP1A2 at clinically relevant concentrations (see section 4.3).
Kaletra klīniski nozīmīgās koncentrācijās neinhibē CYP2D6, CYP2C9, CYP2C19, CYP2E1, CYP2B6 vai CYP1A2 (skatīt apakšpunktu 4. 3).
Stavudine and Lamivudine: no change in the pharmacokinetics of lopinavir was observed when Kaletra was given alone or in combination with stavudine and lamivudine in clinical studies.
Stavudīns un lamivudīns: lietojot Kaletra monoterapijā vai kombinācijā ar stavudīnu un lamivudīnu, klīniskos pētījumos neika novērotas lopinavira farmakokinētikas pārmaiņas.
Didanosine: it is recommended that didanosine be administered on an empty stomach; therefore, didanosine is to be given one hour before or two hours after Kaletra (given with food).
Didanozīns: didanozīnu ieteicams lietot tukšā dūšā, tādēļ didanozīns jādod vienu stundu pirms vai divas stundas pēc Kaletra lietošanas (ko lieto kopā ar uzturu).
The gastroresistant formulation of didanosine should be administered at least two hours after a meal.
Didanozīna zarnās šķīstošā zāļu forma jālieto vismaz divas stundas pēc ēšanas.
Zidovudine and Abacavir:
Zidovudīns un abakavirs:
No formal recommendation could be drawn on dosage adjustment when Kaletra is used in combination with nevirapine.
Lietojot Kaletra kombinācijā ar nevirapinu, nav iespējams sniegt formālus ieteikumus par devas pielāgošanu.
However, based on clinical experience, Kaletra dose increase to 533/ 133 mg twice daily (~6.5 ml) may be considered when co-administered with nevirapine, particularly for patients in whom reduced lopinavir susceptibility is likely.
Tomēr, ņemot vērā klīnisko pieredzi, lietojot vienlaikus ar nevirapīnu, var apsvērt Kaletra devas palielināšanu līdz 533/ 133 mg (~6, 5 ml) divreiz dienā, īpaši pacientiem, kuriem varētu būt samazināta jutība pret lopinaviru.
Efavirenz: when used in combination with efavirenz and two nucleoside reverse transcriptase inhibitors in multiple protease inhibitor-experienced patients, increasing the dose of Kaletra 33.3% from 400/ 100 mg (3 capsules) twice daily to 533/ 133 mg (4 capsules) twice daily yielded similar lopinavir plasma concentrations as compared to historical data of Kaletra 400/ 100 mg (3 capsules) twice daily.
Efavirenzs: lietojot kombinācijā ar efavirenzu un diviem nukleozīdu reversās transkriptāzes inhibitoriem pacientiem, kuriem lietoti vairāki proteāzes inhibitori, Kaletra 33, 3% devas palielināšana no 400/ 100 mg (3 kapsulas) divreiz dienā līdz 533/ 133 mg (4 kapsulas) divreiz dienā nodrošināja līdzīgu lopinavira koncentrāciju plazmā, salīdzinot ar anamnestiskiem datiem par Kaletra 400/ 100 mg (3 kapsulas) lietošanu divreiz dienā.
Dosage increase of Kaletra from 400/ 100 mg (5 ml) twice daily to 533/ 133 mg (~6.5 ml) twice daily should be considered when co-administered with efavirenz.
Lietojot vienlaikus ar efavirenzu, jāapsver Kaletra devas palielināšana no 400/ 100 mg (5 ml) divreiz dienā līdz 533/ 133 mg (~6, 5 ml) divreiz dienā.
28 Co-administration with other HIV protease inhibitors (PIs):
28 Vienlaikus lietošana ar citiem proteāzes inhibitoriem (PI):
Additionally, the effect of additional ritonavir on the pharmacokinetics of lopinavir are discussed.
Bez tam, tiek diskutēts par ritonavira potencējošo ietekmi uz lopinavira farmakokinētiku.
Note that the historical comparisons to ritonavir-enhanced protease inhibitor regimens should be interpreted with caution (see details of combinations below).
Jāatzīmē, ka vēsturiskais salīdzinājums ar ritonavira potencētiem proteāžu inhibitoru režīmiem ir jāinterpretē piesardzīgi (sk. sīkāk par kombinācijām turpmāk).
A dose increase of Kaletra may be necessary but may further affect concentrations of amprenavir.
Var būt nepieciešama Kaletra devas palielināšana, bet tas var turpmāk izteiktāk ietekmēt amprenavira koncentrāciju.
Combined with Kaletra, amprenavir concentrations were lower (approximately 30%) relative to boosted amprenavir (amprenavir 600 mg/ ritonavir 100 mg) twice daily alone.
Kombinācijā ar Kaletra novēroja zemāku amprenavira koncentrāciju (aptuveni 30%) salīdzinot ar rekomendētās amprenavira kombinācijas (amprenavirs 600 mg/ ritonavirs 100 mg) koncentrāciju, lietojot to divas reizes dienā vienu pašu.
Fosamprenavir: co-administration of standard doses of lopinavir/ ritonavir with fosamprenavir results in a significant reduction in amprenavir concentrations.
Fosamprenavirs: standarta lopinavira/ ritonavira devas lietošana vienlaikus ar fosamprenaviru izraisa nozīmīgu amprenavira koncentrācijas samazināšanos.
Co-administration of increased doses of fosamprenavir 1400 mg twice daily with lopinavir/ ritonavir 533/ 133 mg twice daily to protease inhibitor-experienced patients resulted in a higher incidence of gastrointestinal adverse events and elevations in triglycerides with the combination regimen without increases in virological efficacy, when compared with standard doses of fosamprenavir/ ritonavir.
Palielinātu fosamprenavira devu – 1400 mg divreiz dienā – lietošana kopā ar lopinaviru/ ritonaviru 533/ 133 mg divreiz dienā, pacientiem, lietojot kombinēto shēmu, kuri iepriekš lietojuši proteāzes inhibitorus, izraisīja lielāku gastrointestinālu blakusparādību un triglicerīdu līmeņa paaugstināšanos sastopamību, nepaaugstinot viroloģisko efektivitāti, salīdzinot ar standarta fosamprenavira/ ritonavira devām.
Indinavir: indinavir 600 mg twice daily in combination with Kaletra produces similar indinavir AUC, higher Cmin (by 3.5-fold) and lower Cmax relative to indinavir 800 mg three times daily alone.
Indinavirs: lietojot indinaviru 600 mg divas reizes dienā kombinācijā ar Kaletra, novēroja neizmainītu indinavira AUC, augstāku Cmin (3, 5 reizes) un zemāku Cmax, salīdzinot ar indinaviru 800 mg trīs reizes dienā monoterapijā.
Saquinavir: saquinavir 800 mg twice daily co-administered with Kaletra produces an increase of saquinavir AUC by 9.6-fold relative to saquinavir 1200 mg three times daily given alone.
Sakvinavirs: lietojot sakvinaviru 800 mg divas reizes dienā kombinācijā ar Kaletra, sakvinavira AUC paaugstinās 9, 6 reizes salīdzinot ar sakvinavira lietošanu monoterapijā 1200 mg trīs reizes dienā.
Furthermore, concentrations of lopinavir do not appear to be affected when both medicinal products, Kaletra and saquinavir, are combined, based on historical comparison with Kaletra alone.
Bez tam, lietojot vienlaikus abas zāles – Kaletra un sakvinaviru -, lopinavira koncentrācija netika izmainīta, vēsturiski salīdzinot ar Kaletra monoterapijā.
Kaletra co-administered with an additional 100 mg ritonavir twice daily resulted in an increase of lopinavir AUC and Cmin of 33% and 64%, respectively, as compared to Kaletra alone.
Ritonavirs: vienlaikus ietojot Kaletra papildus ar ritonaviru 100 mg divas reizes dienā, palielinājās lopinavira AUC un Cmin attiecīgi par 33% un 64%, salīdzinot ar Kaletra monoterapijā.
29 Other medicinal products:
29 Citas zāles
Kaletra can be co-administered with acid reducing agents with no dose adjustment.
Kaletra var lietot kopā ar hipoacīdiem līdzekļiem, nekoriģējot devu.
(bepridil, systemic lidocaine and quinidine): concentrations may be increased when co-administered with Kaletra.
Antiaritmiskie līdzekļi (bepridils, sistēmiski ievadīts lidokaīns un hinidīns): to koncentrācija var palielināties, lietojot vienlaikus ar Kaletra.
In addition, co-administration of phenytoin and lopinavir/ ritonavir resulted in moderate decreases in steady-state phenytoin concentrations.
Turklāt vienlaicīga fenitoīna un lopinavira/ ritonavira lietošana izraisīja mērenu fenitoīna koncentrācijas samazināšanos līdzsvara stāvoklī.
Bupropion: in healthy volunteers, the AUC and Cmax of bupropion and of its active metabolite, hydroxybupropion, were decreased by about 50% when co-administered with lopinavir/ ritonavir capsules 400/ 100 mg twice daily at steady-state.
Bupropions: veseliem brīvprātīgajiem bupropiona un tā aktīvā metabolīta hidroksibupropiona AUC un Cmax samazinājās par aptuveni 50%, to lietojot kopā ar lopinavira/ ritonavira kapsulām 400/ 100 mg divreiz dienā līdzsvara koncentrācijā.
Trazodone: in a pharmacokinetic study performed in healthy volunteers, concomitant use of low dose ritonavir (200 mg twice daily) with a single dose of trazodone led to an increase in plasma concentrations of trazodone (AUC increased by 2.4 fold).
Trazodons: ar veseliem brīvprātīgajiem veiktā farmakokinētikas pētījumā vienlaicīga ritonavira mazu devu (200 mg divreiz dienā) un vienreizējas trazodona devas lietošana izraisīja trazodona koncentrācijas palielināšanos plazmā (AUC palielinājās 2, 4 reizes).
However, it is unknown whether the combination of lopinavir/ ritonavir causes a similar increase in trazodone exposure.
Tomēr nav zināms, vai lopinavira/ ritonavira kombinācija izraisa līdzīgu trazodona kopējās iedarbības pastiprināšanos.
Disulfiram, metronidazole:
Disulfirāms, metronidazols:
Since increased concentrations of HMG-CoA
Kaletra šķīdums iekšķīgai lietošanai satur alkoholu, kas var radīt disulfirāmam līdzīgu reakciju, ja tiek vienlaikus lietots ar disulfirāmu vai citām zālēm, kas rada šādu reakciju.
30 reductase inhibitors may cause myopathy, including rhabdomyolysis, the combination of these medicinal products with Kaletra is not recommended.
HMG- CoA reduktāzes inhibitoru, kuru metabolisms ir stipri atkarīgs no CYP3A4, piemēram, lovastatīna un simvastatīna, koncentrācija plazmā var ievērojami palielināties, lietojot tos vienlaikus ar Kaletra.
Phosphodiesterase inhibitors: phosphodiesterase inhibitors which are dependent on CYP3A4 metabolism, such as tadalafil and sildenafil, are expected to result in an approximately 2-fold and 11-fold increase in AUC respectively, when co-administered with ritonavir containing regimens including Kaletra and may result in an increase in PDE5 inhibitor associated adverse reactions including hypotension, synope, visual changes and prolonged erection.
Fosfodiesterāzes inhibitori: paredzams, ka fosfodiesterāzes inhibitoru, kas ir atkarīgi no CYP3A4 metabolisma, piemēram, tadalafila un sildenafila AUC palielināsies par attiecīgi aptuveni 2 un 11 reizēm, ja tos nozīmēs lietošanai paralēli ritonaviru ietverošām terapijas shēmām, tostarp Kaletra, un var izraisīt vairāk ar PDE5 inhibitoru saistīto blakusparādību, tostarp hipotensiju, ģīboni, redzes pārmaiņas un paildzinātu erekciju.
Cyclosporin, sirolimus (rapamycin) and tacrolimus: concentrations may be increased when co-administered with Kaletra.
Ciklosporīns, sirolīms (rapamicīns) un takrolīms: lietojot vienlaikus ar Kaletra, var palielināties to koncentrācija.
Ketoconazole and itraconazole: may have serum concentrations increased by Kaletra.
Kaletra var palielināt to koncentrāciju serumā.
In case of co-administration of Kaletra with contraceptives containing ethinyl oestradiol (whatever the contraceptive formulation e. g. oral or patch), alternative methods of contraception are to be used.
Vienlaicīgas Kaletra un etinilestradiolu saturošu pretapaugļošanās līdzekļu (neatkarīgi no pretapaugļošanās līdzekļa zāļu formas, piemēram, perorālas vai plākstera) lietošanas gadījumā, jāizmanto alternatīva kontracepcijas metode.
31 Rifampicin: co-administration of Kaletra with rifampicin is not recommended.
Kaletra nav ieteicams lietot vienlaikus ar rifampicīnu.
The Kaletra dose should be titrated upward only after rifampicin has been initiated (see section 4.4).
Kaletra deva pakāpeniski jāpalielina tikai pēc rifampicīna lietošanas uzsākšanas (skatīt apakšpunktus 4. 3 un 4. 4).
A phenotyping cocktail study in 14 healthy volunteers showed an increase of AUC by about 13 fold with oral midazolam and an increase by about 4 fold with parenteral midazolam.
Dažādu fenotipu pētījumā 14 veseliem brīvprātīgajiem konstatēta AUC palielināšans aptuveni 13 reizes, lietotjot midazolāmu perorāli, un aptuveni 4 reizes, lietojot midazolāmu parenterāli.
Fluticasone propionate (interaction with ritonavir): in a clinical study where ritonavir 100 mg capsules twice daily were co − administered with 50 μ g intranasal fluticasone propionate (4 times daily) for seven days in healthy subjects, the fluticasone propionate plasma levels increased significantly, whereas the intrinsic cortisol levels decreased by approximately 86% (90% confidence interval 82 − 89%).
Flutikazona propionāts (mijiedarbība ar ritonavīru): klīniskā pētījumā ar veseliem indivīdiem, kuri lietoja ritonavīra 100 mg kapsulas divreiz dienā kopā ar 50 µg intranazāli ievadīta flutikazona propionāta (4 reizes dienā) 7 dienu garumā, flutikazona propionāta līmenis plazmā nozīmīgi palielinājās, turpretī endogēnā kortizola līmenis pazeminājās apmēram par 86% (90% ticamības intervāls 82 - 89%).
Studies in rats revealed that lopinavir is excreted in the milk.
32 Pētījumos ar žurkām konstatēja, ka lopinavirs izdalās ar pienu.
HIV-infected women must not breast-feed their infants under any circumstances to avoid transmission of HIV.
Ar HIV inficētas sievietes nedrīkst zīdīt bērnu nekādos apstākļos, lai izvairītos no HIV pārnešanas.
Kaletra oral solution contains approximately 42% v/ v alcohol.
Kaletra šķīdums iekšķīgai lietošanai satur apmēram 42 tilp.% etanola.
Increased CPK, myalgia, myositis, and rarely, rhabdomyolysis have been reported with protease inhibitors, particularly in combination with nucleoside reverse transcriptase inhibitors.
Lietojot proteāzes inhibitorus, īpaši kombinācijā ar nukleozīdu reversās transkriptāzes inhibitoriem, ziņots par palielinātu KFK līmeni, mialģijām, miozītu un reti par rabdomiolīzi.
Combination antiretroviral therapy has been associated with redistribution of body fat (lipodystrophy) in HIV patients including the loss of peripheral and facial subcutaneous fat, increased intra-abdominal and visceral fat, breast hypertrophy and dorsocervical fat accumulation (buffalo hump).
Kombinēta pretretrovīrusu terapija ir bijusi saistīta ar ķermeņa taukaudu pārsadali HIV inficētiem pacientiem (lipodistrofiju), t. sk. subkutāno tauku samazināšanos perifērijā un sejā, intraabdominālo un viscerālo tauku palielināšanos, krūšu hipertrofiju un tauku uzkrāšanos dorsocervikāli (bifeļa kupris).
Combination antiretroviral therapy has been associated with metabolic abnormalities such as hypertriglyceridaemia, hypercholesterolaemia, insulin resistance, hyperglycaemia and hyperlactataemia (see section 4.4).
Kombinētas pretretrovīrusu terapijas lietošana tikusi saistīta arī ar patoloģiskām vielmaiņas pārmaiņām, piemēram, hipertrigliceridēmiju, hiperholesterīnēmiju, insulīna rezistenci un hiperglikēmiju un hiperlaktātēmiju (skatīt apakšpunktu 4. 4).
33 Undesirable effects in clinical studies in adult patients Infections and infestations
33 Nevēlamās blakusparādības pieaugušajiem pacientiem klīniskajos pētījumos
Otitis media, bronchitis, sinusitis, furunculosis, bacterial infections, viral infection
Vidusauss iekaisums, bronhīts, sinusīts, furunkuloze, bakteriālas infekcijas, vīrusu infekcijas
Hypergonadism male, Cushing syndrome, hypothyroidism
Hipogonādisms vīriešiem, Kušinga sindroms, hipotireoidisms
Avitminosis, dehydration, oedema, increased appetite, lactic acidosis, obesity, anorexia, diabetes mellitus, hyperglycaemia, hypocholesteramia
Avitaminoze, dehidratācija, tūska, palielināta apetīte, laktoacidoze, aptaukošanās, anoreksija, cukura diabēts, hiperglikēmija, hipoholesterinēmija
Abnormal dreams, agitation, anxiety, confusion, depression, dyskinesia, emotional lability, decreased libido, nervousness, abnormal thinking
Patoloģiski sapņi, uzbudinājums, trauksme, apjukums, depresija, diskinēzija, emocionālā labilitāte, samazināts libido, nervozitāte, patoloģiska domāšana
Eye disorder Ear and labyrinth disorders Cardiac disorders Vascular disorders
Redzes izmaiņas, acu slimības Troksnis ausīs Sirdsklauves, plaušu tūska, miokarda infarkts1
Uncommon Uncommon Uncommon Uncommon
Asinsvadu sistēmas traucējumi
Abnormal vision, eye disorder Tinnitus Palpitation, lung oedema, myocardial infarc1 Hypertension, thrombophlebitis, vasculitis, varicose vein, deep thrombophlebitis, vascular disorder
Hipertensija, tromboflebīts, vaskulīts, varikozas vēnas, dziļo vēnu tromboflebīts, vaskulāri traucējumi
Dyspnoea, rhinitis, cough increased
Aizdusa, iesnas, pastiprināts klepus
Abdomen enlarged, constipation, dry mouth, dysphagia, entercolitis, eructation, oesophagitis, faecal incontinence, gastritis, gastroenteritis, haemorrhagic colitis, mouth ulcerations, panreatitis2, sialadenitis, stomatitis, ulcerative stomatitis, peridontitis
Palielināts vēders, aizcietējumi, sausuma sajūta mutē, rīšanas traucējumi, enterokolīts, atraugas, ezofagīts, fēču nesaturēšana, gastrīts, gastroenterīts, hemorāģisks kolīts, čūlas mutē, pankreatīts2, sialadenīts, stomatīts, čūlains stomatīts, periodontīts
Skin and subcutaneous tissue disorders
34 Ādas un zemādas audu bojājumi
Alopecia, dry skin, eczema, exfoliative dermatitis, maculopapular rash, nail disorder, Pruritis, seborrhoea, skin discoloration, skin ulcer, face oedema, sweating, skin striae
Alopēcija, sausa āda, ekzēma, eksfoliatīvs dermatīts, makulopapulāri izsitumi, nagu patoloģiskas pārmaiņas, nieze, seboreja, ādas krāsas pārmaiņas, ādas čūlas, sejas tūska, svīšana, ādas strijas
34 Musculoskeletal and connective tissue disorder
Skeleta- muskuļu un saistaudu sistēmas bojājumi
Arthralgia, arthosis, myalgia, back pain, joint disorder
Artralģija, artroze, mialģija, sāpes mugurā, locītavu bojājumi
Kidney calculus, urine abnormality, albuminuria, hypercalcinuria, hypericaemia
Nierakmeņi, patoloģiskas pārmaiņas urīnā, albuminūrija, hiperkalciūrija, hiperurikēmija
Asthemia, pain
Astēnija, sāpes
Chest pain, chest pain substernal, chills, fever, flu syndrome, malaise, peripheral oedema, drug interaction
Sāpes krūtīs, sāpes aiz krūšu kaula, drebuļi, drudzis, gripai līdzīgs sindroms, nogurums, perifēra tūska, zāļu mijiedarbība
Very common (Grade 3or 4)
Ļoti bieži (3. vai 4. pakāpe)
Increased triglycerides, increased total cholesterol, increased GGT
Paaugstināts triglicerīdu, kopējā holesterīna un GGT līmenis
Decreased glucose tolerance, weight gain, weight loss, increased bilirubin, hormone level altered, lab test abnormal
Pazemināta glikozes tolerance, svara pieaugums, svara zudums, paaugstināts bilirubīns, hormonu līmeņa pārmaiņas, novirzes laboratorisko testu rezultātos
See section 4.4: pancreatitis and lipids
Šai blakusparādībai bija letāls iznākums.
Paediatric patients
35 Bērniem
Constipation, vomiting, pancreatitis*
Aizcietējumi, vemšana, pankreatīts *
Hepatomegaly
Hepatomegālija
Rash, dry skin
Izsitumi, sausa āda
35 Post marketing experience
Pēcreģistrācijas pieredze
Stevens-Johnson syndrome and erythema multiforme have been reported.
Ziņots par Stīvensa- Džonsona sindromu un erythema multiform
The two regimens resulted in exposures on Day 3 which were approximately 1.5 and 3- fold higher than those observed with recommended once daily or twice daily LPV/ r doses at steady state.
Abu ārstēšanas shēmu lietošana 3. dienā izraisīja kopējo iedarbību, kas bija aptuveni 1, 5 un 3 reizes lielāka nekā tā, kas novērota līdzsvara koncentrācijā, lietojot ieteikto LPV/ r devu reizi vai divas reizes dienā.
36 lopinavir against HIV-1IIIB in MT4 cells was 17 nM and 102 nM, respectively.
Bez cilvēka seruma un ar 50% cilvēka seruma lopinavira vidējā IK50 pret HIV – 1IIIB MT4 šūnās bija attiecīgi 17 nM un 102 nM.
In a Phase II study (M97-720) through 204 weeks of treatment, genotypic analysis of viral isolates was successfully conducted in 11 of 16 patients with confirmed HIV RNA above 400 copies/ ml revealed no primary or active site mutations in protease (amino acids at positions 8, 30, 32, 46, 47, 48, 50, 82, 84 and 90) or protease inhibitor phenotypic resistance.
II fāzes pētījumā (M97- 720) 204 ārstēšanas nedēļu laikā veiksmīga vīrusu izolātu genotipiskā analīze tika veikta 11 no 16 pacientiem ar apstiprinātu HIV RNS skaitu pāri 400 kopijām/ ml – tā neatklāja nekādas primāras vai aktīvas lokalizācijas mutācijas proteāzē (aminoskābes 8., 30., 32., 46., 47., 48., 50., 82., 84. un 90. pozīcijā), ne arī proteāzes inhibitora fenotipisku rezistenci.
In a Phase III study (M98-863) of 653 patients randomised to receive stavudine plus lamivudine with either lopinavir/ ritonavir or nelfinavir, 113 nelfinavir-treated subjects and 74 lopinavir/ ritonavir- treated subjects had an HIV RNA above 400 copies/ ml while on treatment from Week 24 through Week 96.
III fāzes pētījumā (M98- 863) no 653 pacientiem, kuri tika randomizēti stavudīna plus lamivudīna lietošanai kopā ar vai nu lopinaviru/ ritonaviru, vai nelfinaviru, 113 ar nelfinaviru ārstētiem subjektiem un 74 ar lopinaviru/ ritonaviru ārstētiem subjektiem HIV RNS bija vairāk nekā 400 kopiju/ ml, ārstējot no 24. līdz 96 nedēļai.
Of these, isolates from 96 nelfinavir-treated subject and 51 lopinavir/ ritonavir-treated subjects could be amplified for resistance testing.
37 ar nelfinaviru ārstētiem subjektiem un 51 ar lopinaviru/ ritonaviru ārstēta subjekta.
The selection of resistance to lopinavir in patients having failed prior protease inhibitor therapy was characterised by analysing the longitudinal isolates from 19 protease inhibitor-experienced subjects in 2 Phase II and one Phase III studies who either experienced incomplete virologic suppression or viral rebound subsequent to initial response to Kaletra and who demonstrated incremental in vitro resistance between baseline and rebound (defined as emergence of new mutations or 2-fold change in phenotypic susceptibility to lopinavir).
Rezistences pret lopinaviru selekcija pacientiem, kuriem bijusi neveiksmīga iepriekšējā ārstēšana ar proteāzes inhibitoru, tika raksturota analizējot gareniskos izolātus no 19 ar proteāzes inhibitoru iepriekš ārstētiem subjektiem divos II fāzes un vienā III fāzes pētījumā. Šiem pacientiem bija konstatēta vai nu nepilnīga vīrusu supresija, vai vīrusu recidīvs pēc sākotnējas atbildreakcijas uz Kaletra terapiju un bija uzskatāma in vitro rezistences palielināšanās starp sākotnējo stāvokli un vīrusu recidīvu (noteikta kā jaunu mutāciju parādīšanās vai divkārša fenotipiskās jutības pret lopinaviru izmaiņa).
In addition to the mutations described above, mutations V32I and I47A have been observed in rebound isolates with reduced lopinavir susceptibility from protease inhibitor experienced patients receiving Kaletra therapy.
Papildus iepriekš aprakstītajām mutācijām, recidivējošo vīrusu izolātos ar proteāzes inhibitoriem iepriekš ārstētiem pacientiem, kuri saņēma Kaletra terapiju, tika novērotas V32I un I47A mutācijas ar samazinātu jutību pret lopinaviru.
37 Antiviral activity of Kaletra in patients failing protease inhibitor therapy: the clinical relevance of reduced in vitro susceptibility to lopinavir has been examined by assessing the virologic response to Kaletra therapy, with respect to baseline viral genotype and phenotype, in 56 patients previous failing therapy with multiple protease inhibitors.
Papildus iepriekš aprakstītajām mutācijām, recidivējošo vīrusu izolātos ar samazinātu lopinavira jutību, kas iegūti no Kaletra terapiju saņemošiem pacientiem, tika novērotas I47A un L76V mutācijas.
The EC50 of lopinavir against the 56 baseline viral isolates ranged from 0.6 to 96-fold higher than the EC50 against wild type HIV.
Kaletra pretvīrusu aktivitāte pacientiem, kuriem ārstēšana ar proteāzes inhibitoru bijusi neveiksmīga: samazinātas in vitro jutības pret lopinaviru klīnisko nozīmi pētīja, nosakot virusoloģisko atbildreakciju pret Kaletra terapiju, ņemot vērā vīrusa sākotnējo genotipu un fenotipu, 56 pacientiem, kuriem iepriekš ārstēšana ar vairākiem proteāzes inhibitoriem bijusi neveiksmīga.
After 48 weeks of treatment with Kaletra, efavirenz and nucleoside reverse transcriptase inhibitors, plasma HIV RNA ≤ 400 copies/ ml was observed in 93% (25/ 27), 73% (11/ 15), and 25% (2/ 8) of patients with< 10-fold, 10 to 40-fold, and > 40-fold reduced susceptibility to lopinavir at baseline, respectively.
Pēc 48 ārstēšanas nedēļām ar Kaletra, efavirenzu un nukleozīdu reversās transkriptāzes inhibitoriem HIV RNS līmeni plazmā ≤ 400 kopijas/ ml novēroja 93% (25/ 27), 73% (11/ 15) un 25% (2/ 8) pacientu, kuriem sākotnēji bija attiecīgi < 10 reizes, 10 – 40 reizes un > 40 reizes samazināta jutība pret lopinaviru.
In addition, virologic response was observed in 91% (21/ 23), 71% (15/ 21) and 33% (2/ 6) patients with 0 − 5, 6 − 7, and 8 − 10 mutations of the above mutations in HIV protease associated with reduced in vitro susceptibility to lopinavir.
Turklāt virusoloģisku atbildes reakciju novēroja 91% (21/ 23), 71% (15/ 21) un 33% (2/ 6) pacientu ar 0 - 5, 6 - 7 un 8 - 10 HIV proteāzes mutācijām, kas saistītas ar samazinātu in vitro jutību pret lopinaviru.
The study did not contain a control arm of patients not receiving Kaletra.
Pētījumā nav iekļauta pacientu kontrolgrupa, kuri nesaņem Kaletra.
Activity of other protease inhibitors against isolates that developed incremental resistance to lopinavir after Kaletra therapy in protease inhibitor experienced patients:
Citu proteāzes inhibitoru aktivitāte pret izolātiem ar pastiprinātu rezistenci pret lopinaviru, kas radusies pēc Kaletra terapijas ar proteāzes inhibitoriem jau iepriekš ārstētiem
The presence of cross resistance to other protease inhibitors was analysed in 18 rebound isolates that had demonstrated evolution of resistance to lopinavir during 3 Phase II and one Phase III studies of Kaletra in protease inhibitor-experienced patients.
38 pacientiem: krustotās rezistences esamība pret citiem proteāzes inhibitoriem tika analizēta trijos II fāzes un vienā III fāzes pētījumā par Kaletra lietošanu ar proteāzes inhibitoriem iepriekš ārstētu pacientu 18 recidivējošu vīrusu izolātos, kam bija uzskatāma rezistences izveidošanās pret lopinaviru.
Isolates retained susceptibility to tipranavir with a median increase of IC50 in baseline and rebound isolates of 1.9- and 1.8– fold, respectively, compared to wild type virus.
Izolāti saglabāja jutību pret tipranaviru ar vidējo tā IK50 palielināšanos sākotnējiem un recidivējošiem vīrusu izolātiem attiecīgi 1, 9 un 1, 8 reizes salīdzinājumā ar dabā sastopamo vīrusu.
Please refer to the Aptivus Summary of Product Characteristics for additional information on the use of tipranavir, including genotypic predictors of response, in treatment of lopinavir-resistant HIV-1 infection.
Papildu informāciju par tipranavira lietošanu, tostarp par genotipiskajiem atbildreakcijas priekšvēstnešiem pret lopinaviru rezistentas HIV- 1 infekcijas ārstēšanā, lūdzu, skatīt Aptivis zāļu aprakstu.
2.6 to 6.8 log10 copies/ ml).
Vidējais sākotnējais CD4 šūnu skaits bija 259 šūnas/ mm3 (2 − 949 šūnas/ mm3) un vidējais sākotnējais HIV– 1 RNS līmenis plazmā bija 4, 9 log10 kopijas/ ml (2, 6 − 6, 8 log10 kopijas/ ml).
Through 48 weeks of therapy, a statistically significantly higher proportion of patients in the Kaletra arm had HIV RNA < 50 copies/ ml compared to the nelfinavir arm.
48 terapijas nedēļu laikā Kaletra grupā bija statistiski ticami lielāka daļa pacientu, kuriem HIV RNS bija < 50 kopijas/ ml, salīdzinot ar nelfinavira grupu.
All patients converted to open-label Kaletra at the 400/ 100 mg twice daily
Visi pacienti starp 48. un 72. nedēļu pārgāja uz atklātu 400/ 100 mg Kaletra devu lietošanu divreiz dienā.
Study M97-765 is a randomised, double-blind trial evaluating Kaletra at two dose levels (400/ 100 mg and 400/ 200 mg, both twice daily) plus nevirapine (200 mg twice daily) and two nucleoside reverse transcriptase inhibitors in 70 single protease inhibitor experienced, non-nucleoside reverse transcriptase inhibitor naïve patients.
M97- 765 pētījums ir randomizēts, dubultmaskēts pētījums, lai novērtētu divas dažādas Kaletra devas (400/ 100 mg un 400/ 200 mg, abas devas divreiz dienā) kombinācijā ar nevirapīnu (200 mg divreiz dienā) un 2 nukleozīdu reversās transkriptāzes inhibitoriem 70 pacientiem, kuriem iepriekš lietots 1 proteāzes inhibitors un nav lietots nenukleozīdu reversās transkriptāzes inhibitors.
Median baseline CD4 cell count was 349 cells/ mm3 (range 72 to 807 cells/ mm3) and median baseline plasma HIV-1 RNA was 4.0 log10 copies/ ml (range 2.9 to 5.8 log10 copies/ ml).
Sākotnējais CD4 šūnu skaits vidēji bija 349 šūnas/ mm3 (72 − 807 šūnas/ mm3) un sākotnējais HIV– 1 RNS līmenis plazmā vidēji bija 4, 0 log10 kopijas/ ml (2, 9 − 5, 8 log10 kopijas/ ml).
By intent-to-treat analysis where patients with missing values are considered virologic failures, the proportion of patients with HIV RNA < 400 (< 50) copies/ ml at 24 weeks was 75% (58%) and the mean increase from baseline in CD4 cell count was 174 cells/ mm3 for the 36 patients receiving the 400/ 100 mg dose of Kaletra.
Veicot intent to treat analīzi - pacientiem ar trūkstošiem datiem virusoloģisko terapiju uzskatot par neveiksmīgu, pacientu daļa, 39 kuriem HIV RNS bija < 400 (< 50) kopijas/ ml pēc 24 nedēļām, bija 75% (58%) un CD4 šūnu skaits, salīdzinot ar sākotnējo līmeni, 36 pacientiem, kuri saņēma 400/ 100 mg Kaletra, bija 174 šūnas/ mm3.
M98-957 is a randomised, open-label study evaluating Kaletra treatment at two dose levels (400/ 100 mg and 533/ 133 mg, both twice daily) plus efavirenz (600 mg once daily) and nucleoside reverse transcriptase inhibitors in 57 multiple protease inhibitor experienced, non-nucleoside reverse transcriptase inhibitor naïve patients.
M98- 957 ir randomizēts, atklāts pētījums, lai novērtētu ārstēšanu ar 2 dažādām Kaletra devām (400/ 100 mg un 533/ 133 mg, abas devas divreiz dienā) kombinācijā ar efavirenzu (600 mg reizi dienā) un nukleozīdu reversās transkriptāzes inhibitoriem 57 pacientiem, kuri iepriekš saņēmuši vairākus proteāzes inhibitorus, bet nav saņēmuši nenukleozīdu reversās transkriptāzes inhibitorus.
Median baseline CD4 cell count was 220 cells/ mm3 (range13 to 1030 cells/ mm3).
Sākotnējais CD4 šūnu skaits vidēji bija 220 šūnas/ mm3 (13 – 1030 šūnas/ mm3).
By intent-to-treat analysis of both dose groups combined (n=57), where patients with missing values are considered virologic failures, the proportion of patients with HIV RNA < 400 copies/ ml at 48 weeks was 65% and the mean increase from baseline CD4 cell count was 94 cells/ mm3.
Veicot intent to treat analīzi abām grupām kopā (n = 57) - pacientiem ar trūkstošiem datiem virusoloģisko terapiju uzskatot par neveiksmīgu, pacientu daļa, kuriem HIV RNS bija < 400 kopijas/ ml pēc 48 nedēļām, bija 65%, un CD4 šūnu skaits, salīdzinot ar sākotnējo līmeni, vidēji palielinājās par 94 šūnām/ mm3.
Through 48 weeks of therapy, the proportion of patients with HIV RNA < 400 copies/ ml was 84% for antiretroviral naïve patients and 75% for antiretroviral experienced patients and the mean increase from baseline in CD4 cell count were 404 cells/ mm3 and 284 cells/ mm3 respectively.
48 ārstēšanas nedēļās HIV RNS līmenis < 400 kopijas/ ml bija 84% pretretrovīrusu terapiju nesaņēmušiem pacientiem un 75% pretretrovīrusu terapiju saņēmušiem pacientiem, un CD4 šūnu skaita palielināšanās, salīdzinot ar sākotnējo līmeni, vidēji bija attiecīgi 404 šūnas/ mm3 un 284 šūnas/ mm3.
39 Absorption: multiple dosing with 400/ 100 mg Kaletra twice daily for 3 to 4 weeks and without meal restriction produced a mean ± SD lopinavir peak plasma concentration (Cmax) of 9.6 ± 4.4 μ g/ ml, occurring approximately 4 hours after administration.
Uzsūkšanās: atkārtoti lietojot 400/ 100 mg Kaletra divreiz dienā 3 − 4 nedēļas un neierobežojot ēdiena uzņemšanu, lopinavira maksimālā koncentrācija plazmā (Cmax) vidēji ± SN bija 9, 6 ± 4, 4 μg/ ml, un tā tiek sasniegta apmēram 4 stundas pēc lietošanas.
Lopinavir AUC over a 12 hour dosing interval averaged 82.8 ± 44.5 μ g• h/ ml.
Lopinavira AUC, lietojot to ik pēc 12 stundām, vidēji bija 82, 8 ± 44, 5 μg• h/ ml.
Kaletra soft capsules and liquid have been shown to be bioequivalent under nonfasting conditions (moderate fat meal).
Uztura ietekme uz perorālo uzsūkšanos: pierādīts, ka Kaletra mīkstās kapsulas un šķidrums ir bioloģiski līdzvērtīgi, lietojot kopā ar uzturu (maltīte ar vidēju tauku saturu).
Administration of a single 400/ 100 mg dose of Kaletra soft capsules with a moderate fat meal (500 – 682 kcal, 22.7 – 25.1% from fat) was associated with a mean increase of 48% and 23% in lopinavir AUC and Cmax, respectively, relative to fasting.
Lietojot vienu Kaletra mīksto kapsulu 400/ 100 mg devu kopā ar uzturu, kas satur vidēji daudz tauku (500 − 682 kcal, 22, 7 − 25, 1% no taukiem), lopinavira AUC un Cmax palielinājās vidēji attiecīgi par 48% un 23%, attiecībā pret lietošanu tukšā dūšā.
For Kaletra oral solution, the corresponding increases in lopinavir AUC and Cmax were 80% and 54%, respectively.
40 Cmax palielinājās attiecīgi par 80% un 54%.
Ritonavir is a potent CYP3A inhibitor which inhibits the metabolism of lopinavir and therefore, increases plasma levels of lopinavir.
Ritonavirs ir spēcīgs CYP3A inhibitors, kas inhibē lopinavira metabolizēšanos, un tādēļ palielina lopinavira līmeni plazmā.
The 4-oxo and 4-hydroxymetabolite epimeric pair are the major metabolites with antiviral activity, but comprise only minute amounts of total plasma radioactivity.
4– okso un 4 – hidroksi metabolītu epimēriskie pāri ir galvenie metabolīti ar pretvīrusu aktivitāti, bet tie veido tikai nelielu daudzumu no kopējās plazmas radioaktivitātes.
The effective (peak to trough) half-life of lopinavir over a 12 hour dosing interval averaged 5 − 6 hours, and the apparent oral clearance (CL/ F) of lopinavir is 6 to 7 l/ h.
Lopinavira efektīvais pusperiods, lietojot to ik pēc 12 stundām, vidēji bija 5 – 6 stundas, un lopinavira šķietamais perorālais klīrenss (CL/ F) – 6 līdz 7 l/ h.
40 Gender, Race and Age:
Dzimums, rase un vecums
Renal Insufficiency:
Nieru mazspēja
Hepatic Insufficiency:
41 Aknu mazspēja
While exposure eliciting these changes were comparable to or below human clinical exposure, dosages in animals were over 6-fold the recommended clinical dose.
Iedarbība, kas izraisīja šīs pārmaiņas, bija salīdzināma ar klīnisko iedarbību cilvēkam vai vājāka, bet dzīvniekiem lietotās devas bija 6 reizes lielākas nekā ieteiktās klīniskās devas.
Mild renal tubular degeneration was confined to mice exposed with at least twice the recommended human exposure; the kidney was unaffected in rats and dogs.
Nelielu nieru kanāliņu deģenerāciju konstatēja pelēm, kas bija pakļautas divreiz spēcīgākai iedarbībai nekā ieteicams cilvēkam; nieres netika bojātas žurkām un suņiem.
These effects have been assumed to be caused by electrolyte disturbance.
Uzskata, ka šo iedarbību izraisa elektrolītu līdzsvara traucējumi.
The clinical relevance of these preclinical data is unknown, however, the potential cardiac effects of this product in humans cannot be ruled out (see also sections 4.4 and 4.8).
Kaut gan šo preklīnisko datu klīniskā nozīme nav zināma, nevar noliegt zāļu ietekmes iespēju uz sirdi cilvēkam (skatīt arī apakšpunktus 4. 4 un 4. 8).
The systemic exposure to lopinavir/ ritonavir at the maternal and developmental toxic dosages was lower than the intended therapeutic exposure in humans.
Lopinavira/ ritonavira sistēmiskā iedarbība, lietojot mātītei un attīstībai toksiskas devas, bija vājāka nekā plānotā terapeitiskā iedarbība cilvēkam.
41 Long-term carcinogenicity studies of lopinavir/ ritonavir in mice revealed a nongenotoxic, mitogenic induction of liver tumours, generally considered to have little relevance to human risk.
Parasti uzskata, ka tam ir neliela saistība ar risku cilvēkam.
Carcinogenicity studies in rats revealed no tumourigenic findings.
Kanceroģenēzes pētījumos ar žurkām tumorogēnu iedarbību nekonstatēja.
Oral solution contains: alcohol (42% v/ v), high fructose corn syrup, propylene glycol, purified water, glycerol, povidone, magnasweet-110 flavour (mixture of monoammonium glycyrrhizinate and glycerol), vanilla flavour (containing p-hydroxybenzoic acid, p-hydroxybenzaldehyde, vanillic acid, vanillin, heliotrope, ethyl vanillin), polyoxyl 40 hydrogenated castor oil, cotton candy flavour (containing ethyl maltol, ethyl vanillin, acetoin, dihydrocoumarin, propylene glycol), acesulfame potassium, saccharin sodium, sodium chloride, peppermint oil, sodium citrate, citric acid, menthol.
Šķīduma iekšķīgai lietošanai sastāvs: etanols (42% v/ v), kukurūzas sīrups ar augstu fruktozes koncentrāciju, propilēnglikols, attīrīts ūdens, glicerīns, povidons, magnasweet- 110 aromātviela (monoamonija glicirizināta un glicerīna maisījums), vaniļas aromātviela (satur p- hidroksibenzoskābi, p- hidroksibenzaldehīdu, vanilīnskābi, vanilīnu, heliotropu, etilvanilīnu), polioksil- 40- hidrogenēta rīcineļļa, karameļu aromātviela (satur etilmaltolu, etilvanilīnu, acetoīnu, dihidrokumarīnu, propilēnglikolu), acesulfāma kālija sāls, saharīna nātrija sāls, nātrija hlorīds, piparmētru eļļa, nātrija citrāts, citronskābe, mentols.
Amber coloured multiple-dose polyethylene terephthalate (PET) bottles in a 60 ml size.
Dzintara krāsas polietilēntereftalāta (PET) pudeles pa 60 ml.
Each pack contains 5 bottles of 60 ml (300 ml).
Iepakojumā ir 5 pudeles pa 60 ml (300 ml).
The pack also contains 5 x 5 ml syringes with 0.1 ml graduations from 0 to 5 ml (400/ 100 mg).
Iepakojumā ir arī 5 x 5 ml šļirces ar 0, 1 ml iedaļām no 0 – 5 ml (400/ 100 mg).
20 March 2006
2006 gada 20. martā
Kaletra 200 mg/ 50 mg film-coated tablets
Kaletra 200 mg/ 50 mg apvalkotās tabletes
Each film-coated tablet contains 200 mg of lopinavir co-formulated with 50 mg of ritonavir as a pharmacokinetic enhancer.
Katra Kaletra apvalkotā tablete satur 200 mg lopinavira (lopinavir) kopā ar 50 mg ritonavira (ritonavir) (farmakokinētikas pastiprinātājs).
Yellow embossed with [Abbott logo] and “ KA”.
Dzeltena, ar iespiedumu [Abbott logo] un “ KA ”.
Kaletra tablets should be swallowed whole and not chewed, broken or crushed
Kaletra tabletes jānorij veselas – tās nedrīkst košļāt, sadalīt vai sasmalcināt.
Adult and adolescent use: the recommended dosage of Kaletra tablets is two 200/ 50 mg tablets twice daily taken with or without food..
Lietošana pieaugušajiem un pusaudžiem: ieteicamā Kaletra tablešu deva ir divas 200/ 50 mg tabletes divreiz dienā, lietojot kopā ar uzturu vai atsevišķi.
Refer to the Summary of Product Characteristics for Kaletra oral solution for dosing instructions.
Norādījumus par Kaletra iekšķīgi lietojamā šķīduma devām lasiet zāļu aprakstā.
Paediatric use (2 years of age and above): the adult dose of Kaletra tablets (400/ 100 mg twice daily) may be used in children 40 kg or greater or with a Body Surface Area (BSA)* greater than 1.4 m2.
Kaletra tablešu pieaugušo devu (400/ 100 mg divreiz dienā) var lietot 40 kg vai smagākiem bērniem, kā arī tiem, kuriem ķermeņa virsmas laukums (ĶVL) * ir lielāks nekā 1, 3 m2.
For children weighing less than 40 kg or with a BSA between 0.5 and 1.4 m2 and able to swallow tablets, please refer to the Kaletra 100 mg/ 25 mg tablets Summary of Product Characteristics.
Par lietošanu bērniem, kas vieglāki par 40 kg un tiem, kuriem ĶVL ir mazāks ir no 0, 5 līdz 1, 4 m2 un kuri var norīt tabletes, lūdzu, skatiet Kaletra 100 mg/ 25 mg tablešu zāļu aprakstā.
For children unable to swallow tablets, please refer to the Kaletra oral solution Summary of Product Characteristics.
Par lietošanu bērniem, kuri nevar norīt tabletes, skatiet Kaletra iekšķīgi lietojamā šķīduma zāļu aprakstā.
* Body surface area can be calculated with the following equation:
* Ķermeņa virsmas laukumu var aprēķināt pēc šādas formulas
BSA (m2) = √ (Height (cm) X Weight (kg) / 3600)
ĶVL (m2) = √ (Augums (cm) x X Svars (kg) / 3600)
Children less than 2 years of age:
45 Bērniem līdz 2 gadu vecumam:
Efavirenz or nevirapine
Vienlaicīga terapija: efavirenzs vai nevirapīns