qanastek/EMEA-V3 huggingface dataset:
The separate pharmaceutical forms of efavirenz, emtricitabine and tenofovir disoproxil fumarate were used to determine the pharmacokinetics of efavirenz, emtricitabine and tenofovir disoproxil fumarate, administered separately in HIV infected patients.
Lai noteiktu efavirenza, emtricitabīna un tenofovīra dizoproksila fumarāta farmakokinētiku, HIV inficētiem pacientiem katra efavirenza, emtricitabīna un tenofovīra dizoproksila fumarāta zāļu forma tika lietota atsevišķi.
The bioequivalence of one Atripla film-coated tablet with one efavirenz 600 mg film-coated tablet plus one emtricitabine 200 mg hard capsule plus one tenofovir disoproxil 245 mg film-coated tablet (equivalent to 300 mg tenofovir disoproxil fumarate) administered together, was established following single dose administration to fasting healthy subjects in study GS-US-177-0105 (see Table 7).
Vienas Atripla apvalkotās tabletes bioekvivalence tika noteikta ar vienu efavirenza 600 mg apvalkoto tableti plus viena emtricitabīna cietā kapsula plus viena tenofovīra dizoproksila 245 mg apvalkotā tablete (atbilst 300 mg tenofovīra dizoproksila fumarāta) pētījuma GS - US- 177- 0105 laikā veseliem brīvprātīgajiem pēc devas lietošanas tukšā dūšā (7. tabula).
28 Table 7:
30 7. tabula:
Summary of pharmacokinetic data from study GS-US-177-0105
Farmakokinētisko datu no pētījuma GS- US- 177- 0105 apkopojums
Tenofovir disoproxil
Tenofovīra dizoproksila
Efavirenz (n=45)
Efavirenzs (n=45)
Emtricitabine (n=45) GMR (%)
Emtricitabīns (n=45) GMR (%)
Parameters
Rādītāji
Reference (90%CI) Test 98.79
(90% CI) Tests 98, 79
Reference (90%CI) Test Reference (90%CI) 88.84
Atsauce (90% CI) Tests 88, 84
91.46
Atsauce
(92.28,
(92, 28;
2,130.6
2 130, 6
2,384.4
2 384, 4
(84.02,
(84, 02;
(84.64,
(84. 64;
98.83) 99.29
98. 83) 99, 29
(90.73,
(90, 73;
(94.90,
(94, 90;
(91.02,
(91, 02;
(ng·h/ ml)
(25, 7) (27, 0)
101.16) 97.96
(ng· st/ ml)
2,314.0
(89, 63;
2,319.4
(94, 86;
101.16)
(ng· st/ ml)
Test: single fixed-dose combination tablet taken under fasted conditions.
Tests: viena fiksētu devu kombinācijas tablete tukšā dūšā.
Reference: single dose of a 600 mg efavirenz tablet, 200 mg emtricitabine capsule and 300 mg tenofovir disoproxil fumarate tablet taken under fasted conditions.
600 mg efavirenza tabletes, 200 mg emtricitabīna kapsulas un 300 mg tenofovīra dizoproksila fumarāta tabletes reizes devas tukšā dūšā.
GMR=geometric least-squares mean ratio, CI=confidence interval
Testa un atsauces rādītāji ir vidējie lielumi (izmaiņu koeficients%) GMR: ģeometriski mazāko rezultātu vidējais lielums, CI=ticamības intervāls
Absorption: in HIV infected patients, peak efavirenz plasma concentrations were attained by 5 hours and steady-state concentrations reached in 6 to 7 days.
Uzsūkšanās: ar HIV inficētiem pacientiem efavirenza maksimālā koncentrācija plazmā tika sasniegta pēc 5 stundām un līdzsvara koncentrācija tika sasniegta 6 līdz 7 dienās.
In 35 patients receiving efavirenz 600 mg once daily, steady-state peak concentration (Cmax) was 12.9 ± 3.7 µM (29%) [mean ± standard deviation (S. D.) (coefficient of variation (%CV))], steady-state Cmin was 5.6 ± 3.2 µM (57%), and AUC was 184 ± 73 µM• h (40%).
35 pacientiem, kuri lietoja 600 mg efavirenza vienu reizi dienā, līdzsvara maksimālā koncentrācija (Cmax) bija 12, 9 ± 3, 7 µM (29%) [vidējais ± standarta novirze (standard deviation - S. D.) (izmaiņu koeficients (% C. V.)], līdzsvara Cmin bija 5, 6 ± 3, 2 µM (57%) un AUC bija 5, 6 ± 3, 2 µM (57%).
Emtricitabine is rapidly absorbed with peak plasma concentrations occurring at 1 to 2 hours post-dose.
Emtricitabīns strauji uzsūcas, maksimālo plazmas koncentrāciju sasniedzot 1 līdz 2 stundās pēc lietošanas.
Following multiple dose oral administration of emtricitabine to 20 HIV infected patients, steady-state Cmax was 1.8 ± 0.7 µg/ ml (mean ± S. D.) (39%CV), steady-state Cmin was 0.09 ± 0.07 µg/ ml (80%) and the AUC was 10.0 ± 3.1 µg• h/ ml (31%) over a 24 hour dosing interval.
Pēc emtricitabīna vairākkārtēju devu lietošanas perorāli 20 HIV inficētiem pacientiem, līdzsvara Cmax bija 1, 8 ± 0, 7 µg/ ml (vidējais ± S. D.) (39% C. V.), līdzsvara Cmin bija 0, 09 ± 0, 07 µg/ ml (80%) un AUC bija 10, 0 ± 3, 1 µg· st/ ml (31%), devu intervāls – 24 stundas.
Following oral administration of a single 300 mg dose of tenofovir disoproxil fumarate to HIV-1 infected patients in the fasted state, maximum tenofovir concentrations were achieved within one hour and the Cmax and AUC (mean ± S. D.) (%CV) values were 296 ± 90 ng/ ml (30%) and 2,287 ± 685 ng• h/ ml (30%), respectively.
Pēc tenofovīra dizoproksila fumarāta 300 mg reizes devu lietošanas perorāli tukšā dūšā HIV- 1 inficētiem pacientiem, tenofovīra maksimālā koncentrācija tika sasniegta stundas laikā un Cmax un AUC (vidējais ± S. D.) (% CV) attiecīgi bija 296 ± 90 ng/ ml (30%) un 2287 ± 685 ng· st/ ml (30%).
The oral bioavailability of tenofovir from tenofovir disoproxil fumarate in fasted patients was approximately 25%.
Pacientiem tukšā dūšā tenofovīra biopieejamība no tenofovīra dizoproksila fumarāta bija aptuveni 25%.
Effect of food:
Pārtikas ietekme:
Atripla has not been evaluated in the presence of food.
Atripla lietošana kopā ar pārtiku nav pētīta.
Administration of efavirenz capsules with a high fat meal increased the mean AUC and Cmax of efavirenz by 28% and 79%, respectively, compared to administration in a fasted state.
Pēc efavirenza kapsulu lietošanas kopā ar augsta tauku satura pārtiku, efavirenza vidējais AUC un Cmax palielinājās attiecīgi par 28% un 79%, salīdzinot ar lietošanu tukšā dūšā.
Compared to fasted administration, dosing of tenofovir disoproxil fumarate and emtricitabine in combination with either a high fat meal or a light meal increased the mean AUC and Cmax of tenofovir by 35% and 15%, respectively without affecting emtricitabine exposures.
Tenofovīra dizoproksila fumarāta un emtricitabīna kombinācijas lietošana kopā ar ļoti treknu vai vieglu maltīti, palielināja tenofovīra vidējo AUC un Cmax attiecīgi par aptuveni 35% un 15%, bet neietekmēja emtricitabīna iedarbību, salīdzinājumā ar lietošanu tukšā dūšā.
Atripla is recommended for administration on an empty stomach since food may increase efavirenz exposure and may lead to an increase in the frequency of adverse reactions (see sections 4.4 and 4.8).
Atripla iesaka lietot tukšā dūšā, jo pārtika var pastiprināt efavirenza iedarbību un var izraisīt blakusparādību biežuma palielināšanos (skatīt apakšpunktus 4. 4 un 4. 8).
It is anticipated that tenofovir exposure will be approximately 35% lower following administration of Atripla on an empty stomach as compared to the individual component tenofovir disoproxil fumarate when taken with food.
Ir sagaidāms, ka tenofovīra iedarbība būs par aptuveni 35% mazāka pēc Atripla lietošanas tukšā dūšā kā tad, ja tenofovīra dizoproksila fumarātu vienu pašu lietotu kopā ar pārtiku.
Forty-eight week data from a clinical study (AI266073) showed maintenance of virologic suppression for patients who had stable virologic suppression on combination
Četrdesmit astoņu nedēļu dati no pētījuma (AI266073) liecināja par noturīgu virusoloģisko supresiju pacientiem, kuriem bija stabila
29 antiretroviral therapy and subsequently changed to Atripla with a recommendation for administration of Atripla on an empty stomach.
31 virusoloģiskā supresija ar kombinēto pretretrovīrusu terapiju un kuri to nomainīja uz Atripla, ar ieteikumu Atripla lietot tukšā dūšā.
Distribution: efavirenz is highly bound (> 99%) to human plasma proteins, predominantly albumin.
Izkliede: efavirenzs izteikti saistās (> 99%) ar cilvēka plazmas olbaltumvielām, īpaši albumīnu.
In vitro binding of emtricitabine to human plasma proteins is < 4% and independent of concentrations over the range of 0.02 to 200 µg/ ml.
Emtricitabīna saistīšanās ar cilvēka plazmas olbaltumvielām in vitro ir < 4% un devu robežās no 0, 02 līdz 200 µg/ ml tā nav atkarīga no koncentrācijas.
Following intravenous administration the volume of distribution of emtricitabine was approximately 1.4 l/ kg.
Pēc intravenozas ievadīšanas emtricitabīna izkliedes tilpums bija aptuveni 1, 41 l/ kg.
After oral administration, emtricitabine is widely distributed throughout the body.
Pēc perorālas lietošanas emtricitabīns tiek plaši izkliedēts pa visu organismu.
The mean plasma to blood concentration ratio was approximately 1.0 and the mean semen to plasma concentration ratio was approximately 4.0.
Vidējais plazmas un asins koncentrācijas koeficients bija aptuveni 1, 0 un vidējais spermas un plazmas koncentrācijas koeficients bija aptuveni 4, 0.
In vitro binding of tenofovir to human plasma or serum protein is < 0.7% and 7.2%, respectively over the tenofovir concentration range 0.01 to 25 µg/ ml.
Tenofovīra saistīšanas ar cilvēka plazmas olbaltumvielām in vitro ir < 0, 7% un 7, 2% atbilstoši tenofovīra koncentrācijai robežās no 0, 01 līdz 25 µg/ l.
Following intravenous administration the volume of distribution of tenofovir was approximately 800 ml/ kg.
Pēc intravenozas ievadīšanas tenofovīra izkliedes tilpums bija aptuveni 800 ml/ kg.
After oral administration, tenofovir is widely distributed throughout the body.
Pēc perorālas lietošanas tenofovīrs tiek plaši izkliedēts pa visu organismu.
Biotransformation: studies in humans and in vitro studies using human liver microsomes have demonstrated that efavirenz is principally metabolised by the cytochrome P450 system to hydroxylated metabolites with subsequent glucuronidation of these hydroxylated metabolites.
Biotransformācija: pētījumi cilvēkiem un in vitro pētījumi, izmantojot aknu mikrosomas, ir pierādījuši, ka efavirenzu galvenokārt metabolizē citohroma P450 sistēma līdz hidroksilētiem metabolītiem ar sekojošu šo metabolītu glikuronidēšanu.
The in vitro studies suggest that CYP3A4 and CYP2B6 are the major isoenzymes responsible for efavirenz metabolism and that it inhibits P450 isoenzymes 2C9, 2C19, and 3A4.
In vitro pētījumi liecina, ka CYP3A4 un CYP2B6 ir galvenie izoenzīmi, kas metabolizē efavirenzu, un tas inhibē P450 izoenzīmus 2C9, 2C19 un 3A4.
In in vitro studies efavirenz did not inhibit CYP2E1 and inhibited CYP2D6 and CYP1A2 only at concentrations well above those achieved clinically.
In vitro pētījumos efavirenzs neinhibēja CYP2E1 un inhibēja CYP2D6 un CYP1A2 tikai koncentrācijā, kas krietni pārsniedza klīniski sasniegtās.
Efavirenz plasma exposure may be increased in patients with homozygous G516T genetic variant of the CYP2B6 isoenzyme.
Pacientiem ar homozigotisku G516T CYP2B6 izoenzīma ģenētisko variantu varētu palielināties efavirenza aktivitāte plazmā.
In uninfected volunteers, multiple doses of 200 to 400 mg per day for 10 days resulted in a lower than predicted extent of accumulation (22 to 42% lower) and a shorter terminal half-life of 40 to 55 hours (single dose half-life 52 to 76 hours).
Neinficētiem brīvprātīgajiem vairākkārtējas 200 līdz 400 mg devas dienā, lietojot 10 dienas, uzkrājās mazāk nekā paredzēts (mazāk par 22 līdz 42%) un bija īsāks terminālais eliminācijas pusperiods 40 līdz 55 stundas (reizes devas pusperiods ir 52 līdz 76 stundas).
There is limited metabolism of emtricitabine.
Emtricitabīna metabolisms ir ierobežots.
In vitro studies have determined that neither tenofovir disoproxil fumarate nor tenofovir are substrates for the CYP450 enzymes.
In vitro pētījumos noskaidrots, ka ne tenofovīra dizoproksila fumarāts, ne tenofovīrs nav CYP450 enzīmu substrāti.
Neither emtricitabine nor tenofovir inhibited in vitro drug metabolism mediated by any of the major human CYP450 isoforms involved in drug biotransformation.
Ne emtricitabīns, ne tenofovīrs nenomāca in vitro zāļu metabolismu, kurā iesaistītas šādas svarīgas cilvēka CYP450 izoformas, kas piedalās zāļu biotransformācijā.
Also, emtricitabine did not inhibit uridine 5'-diphosphoglucuronyl transferase, the enzyme responsible for glucuronidation.
Emtricitabīns nenomāc arī uridīna- 5 ′ - difosfoglikuroniltransferāzi, glikuronidēšanu nodrošinošo enzīmu.
Elimination: efavirenz has a relatively long terminal half-life of at least 52 hours after single doses (see also data from bioequivalence study described above) and 40 to 55 hours after multiple doses.
Eliminācija: efavirenzam ir relatīvi garš terminālais eliminācijas pusperiods, vismaz 52 stundas pēc reizes devas ievadīšanas (skatīt arī datus no bioekvivalences pētījuma, kas aprakstīts iepriekš) un 40 līdz 55 stundas pēc vairākkārtējām devām.
Approximately 14 to 34% of a radiolabelled dose of efavirenz was recovered in the urine and less than 1% of the dose was excreted in urine as unchanged efavirenz.
Aptuveni 14 līdz 34% no radioaktīvi iezīmētas efavirenza devas izdalījās ar urīnu un mazāk nekā 1% no devas izdalījās ar urīnu neizmainīta veidā.
Emtricitabine is primarily excreted by the kidneys with complete recovery of the dose achieved in urine (approximately 86%) and faeces (approximately 14%).
Emtricitabīns tiek izvadīts galvenokārt caur nierēm, visa deva tiek konstatēta urīnā (aptuveni 86%) un izkārnījumos (aptuveni 14%).
The systemic clearance of emtricitabine averaged 307 ml/ min.
Emtricitabīna sistēmiskais klīrenss vidēji bija 307 ml/ min.
Following oral administration, the elimination half-life of tenofovir is approximately 12 to 18 hours.
Pēc perorālas lietošanas tenofovīra eliminācijas pusperiods ir aptuveni 12 līdz 18 stundas.
Tenofovir is primarily excreted by the kidney by both filtration and an active tubular transport system with approximately 70 to 80% of the dose excreted unchanged in urine following intravenous administration.
Tenofovīrs tiek izvadīts galvenokārt caur nierēm gan ar filtrācijas, gan aktīvas tubulāras transportsistēmas palīdzību, aptuveni 70 līdz 80% devas pēc intravenozas ievadīšanas izdalījās nemainītā veidā urīnā.
Renal
Tenofovīra šķietamais klīrenss bija vidēji aptuveni 307 ml/ min.
30 clearance has been estimated to be approximately 210 ml/ min, which is in excess of the glomerular filtration rate.
Noteikts, ka renālais klīrenss ir aptuveni 210 ml/ min, kas pārsniedz glomerulārās filtrācijas ātrumu.
This indicates that active tubular secretion is an important part of the elimination of tenofovir.
Tas liecina, ka aktīvā tubulārā sekrēcija ir svarīga tenofovīra eliminācijas daļa.
Age, gender and ethnicity: the pharmacokinetics of emtricitabine and tenofovir are similar in male and female patients.
32 Vecums, dzimums un etniskā piederība: emtricitabīna un tenofovīra farmakokinētika ir līdzīga kā vīriešiem tā sievietēm.
Although limited data suggest that females as well as Asian and Pacific Island patients may have higher exposure to efavirenz, they do not appear to be less tolerant of efavirenz.
Lai gan ierobežoti dati liecina, ka sievietēm, kā arī Āzijas un Klusā okeāna salu pacientiem var būt lielāka efavirenza koncentrācija plazmā, no tā neizriet, ka viņi sliktāk panestu efavirenzu.
Pharmacokinetic studies have not been performed with efavirenz, emtricitabine or tenofovir in the elderly (over 65 years).
Gados vecākiem cilvēkiem (vairāk kā 65 gadus veciem) farmakokinētikas pētījumi ar efavirenzu, emtricitabīnu vai tenofovīru nav veikti.
Pharmacokinetic studies with Atripla have not been performed in infants and children (see section 4.2).
Farmakokinētikas pētījumi ar Atripla mazbērniem un bērniem nav veikti.
Renal impairment: the pharmacokinetics of efavirenz, emtricitabine and tenofovir disoproxil fumarate after co-administration of the separate pharmaceutical forms or as Atripla have not been studied in HIV infected patients with renal impairment.
HIV inficētiem pacientiem ar nieru darbības traucējumiem nav pētīta efavirenza, emtricitabīna un tenofovīra dizoproksila fumarāta farmakokinētika, ja tos lietoja kopā atsevišķu zāļu formu veidā vai kā Atripla.
Pharmacokinetic parameters were determined following administration of single doses of the individual preparations of emtricitabine 200 mg or tenofovir disoproxil 245 mg to non-HIV infected patients with varying degrees of renal impairment.
Farmakokinētikas parametrus noteica pēc vienreizēju 200 mg emtricitabīna vai 245 mg tenofovīra dizoproksila devu lietošanas ar HIV neinficētiem pacientiem ar dažādas pakāpes nieru darbības traucējumiem.
The degree of renal impairment was defined according to baseline creatinine clearance (normal renal function when creatinine clearance > 80 ml/ min; mild impairment with creatinine clearance=50 to 79 ml/ min; moderate impairment with creatinine clearance=30 to 49 ml/ min and severe impairment with creatinine clearance=10 to 29 ml/ min).
Nieru darbības traucējumu pakāpe bija izteikta atbilstoši sākotnējam kreatinīna klīrensam (normāla nieru darbība, ja kreatanīna klīrenss > 80 ml/ min; viegli nieru darbības traucējumi, ja kreatanīna klīrenss = 50 līdz 79 ml/ min; mēreni nieru darbības traucējumi, ja kreatanīna klīrenss = 30 līdz 49 ml/ min un smagi nieru darbības traucējumi, ja kreatanīna klīrenss = 10 līdz 29 ml/ min).
The mean (%CV) emtricitabine exposure increased from 12 µg• h/ ml (25%) in subjects with normal renal function to 20 µg• h/ ml (6%), 25 µg• h/ ml (23%) and 34 µg• h/ ml (6%) in patients with mild, moderate and severe renal impairment, respectively.
Emtricitabīna vidējā (% CV) iedarbība palielinājās no 12 (25%) µg• st/ ml personām ar normālu nieru darbību līdz 20 (6%) µg• st/ ml, 25 (23%) µg• st/ ml un 34 (6%) µg• st/ ml attiecīgi pacientiem ar viegliem, mēreniem un smagiem nieru darbības traucējumiem.
The mean (%CV) tenofovir exposure increased from 2,185 ng• h/ ml (12%) in patients with normal renal function, to 3,064 ng• h/ ml (30%), 6,009 ng• h/ ml (42%) and 15,985 ng• h/ ml (45%) in patients with mild, moderate and severe renal impairment, respectively.
Tenofovīra vidējā (% CV) iedarbība palielinājās no 2185 (12%) ng• st/ ml pacientiem ar normālu nieru darbību līdz attiecīgi 3064 (30%) ng• st/ ml, 6009 (42%) ng• st/ ml un 15985 (45%) ng• st/ ml pacientiem ar viegliem, mēreniem un smagiem nieru darbības traucējumiem.
In patients with end-stage renal disease (ESRD) requiring haemodialysis, between dialysis drug exposures substantially increased over 72 hours to 53 µg• h/ ml (19%) of emtricitabine, and over 48 hours to 42,857 ng• h/ ml (29%) of tenofovir.
Pacientiem ar nieru slimību beigu stadijā (NSBS), kuriem nepieciešama hemodialīze, zāļu iedarbība starp dialīzes seansiem stipri palielinājās, 72 stundu laikā sasniedzot 53 (19%) µg• st/ ml emtricitabīnam, un 48 stundu laikā sasniedzot 42857 (29%) ng• st/ ml tenofovīram.
The pharmacokinetics of efavirenz have not been studied in patients with renal impairment.
Pacientiem ar nieru darbības traucējumiem efavirenza farmakokinētika nav pētīta.
However, less than 1% of an efavirenz dose is excreted unchanged in the urine, so the impact of renal impairment on exposure to efavirenz is likely to be minimal.
Tā kā mazāk kā 1% efavirenza izdalās urīnā neizmainītā veidā, tad, visticamāk, nieru darbības traucējumu ietekme uz efavirenza iedarbību būs minimāla.
Atripla is not recommended for patients with moderate or severe renal impairment (creatinine clearance < 50 ml/ min).
Atripla neiesaka lietot pacientiem ar mēreniem vai smagiem nieru darbības traucējumiem (kreatinīna klīrenss < 50 ml/ min).
Patients with moderate or severe renal impairment require dose interval adjustment of emtricitabine and tenofovir disoproxil fumarate that cannot be achieved with the combination tablet (see sections 4.2 and 4.4).
Pacientiem ar mēreniem vai smagiem nieru darbības traucējumiem nepieciešama emtricitabīna un tenofovīra dizoproksila fumarāta devu starplaiku pielāgošana, ko nevar panākt ar kombinēto tableti (skatīt apakšpunktus 4. 2 un 4. 4).
Hepatic impairment: the pharmacokinetics of Atripla have not been studied in HIV infected patients with hepatic impairment.
HIV inficētiem pacientiem ar aknu darbības traucējumiem Atripla farmakokinētika nav pētīta.
Atripla should be administered with caution to patients with mild-to-moderate liver disease (see sections 4.3 and 4.4).
Jāievēro piesardzība, ja Atripla nozīmē pacientiem ar viegliem līdz mēreniem aknu darbības traucējumiem (skatīt apakšpunktus 4. 3 un 4. 4).
Atripla must not be used in patients with severe hepatic impairment (see section 4.3).
Atripla nedrīkst lietot pacienti ar smagiem aknu darbības traucējumiem (skatīt apakšpunktu 4. 3).
In the single patient studied with severe hepatic impairment (CPT, Grade C), half-life of efavirenz was doubled indicating a potential for a much greater degree of accumulation.
Vienīgajam pacientam ar smagiem aknu darbības traucējumiem (C pakāpe pēc CPT), eliminācijas pusperiods dubultojās, liecinot par daudz lielākas uzkrāšanās iespējamību.
31 The pharmacokinetics of emtricitabine have not been studied in non-HBV infected patients with varying degrees of hepatic insufficiency.
Emtricitabīna farmakokinētika nav pētīta ar HBV neinficētiem pacientiem ar dažādas pakāpes aknu mazspēju.
In general, emtricitabine pharmacokinetics in HBV infected patients were similar to those in healthy subjects and in HIV infected patients.
Emtricitabīna farmakokinētika ar HBV inficētiem pacientiem parasti bija līdzīga kā veseliem indivīdiem un ar HIV inficētiem pacientiem.
A single 300 mg dose of tenofovir disoproxil fumarate was administered to non-HIV infected patients with varying degrees of hepatic impairment defined according to CPT classification.
33 Ar HIV neinficētiem pacientiem, kuriem bija dažādas pakāpes aknu darbības traucējumi izteikti atbilstoši CPT klasifikācijai, ordinēja 300 mg tenofovīra dizoproksila reizes devu.
Tenofovir pharmacokinetics were not substantially altered in subjects with hepatic impairment suggesting that no dose adjustment of tenofovir disoproxil fumarate is required in these subjects.
Indivīdiem ar aknu darbības traucējumiem tenofovīra farmakokinētika būtiski nemainījās, kas liecina, ka šiem indivīdiem tenofovīra dizoproksila fumarāta deva nav jāmaina.
Anencephaly and unilateral anophthalmia with secondary enlargement of the tongue were observed in one foetus, micro-ophthalmia was observed in another foetus, and cleft palate was observed in a third foetus.
Anencefāliju un vienpusēju anoftalmiju ar sekundāru mēles palielināšanos novēroja vienam auglim, mikroftalmiju novēroja citam auglim un šķeltas aukslējas novēroja trešajam auglim.
Conventional reproductive/ developmental toxicity studies with emtricitabine and tenofovir disoproxil fumarate revealed no special hazard for humans.
Ne- klīniskajos reproduktivitātes/ attīstības toksicitātes standartpētījumos iegūtie dati par emtricitabīnu un tenofovīra dizoproksila fumarātu neliecina par īpašu risku cilvēkam.
Carcinogenicity studies using efavirenz showed an increased incidence of hepatic and pulmonary tumours in female mice, but not in male mice.
Kancerogenitātes pētījumi ar efavirenzu ir uzrādījuši paaugstinātu aknu un plaušu audzēju sastopamības biežumu sieviešu dzimuma pelēm, bet ne vīriešu dzimuma pelēm.
Carcinogenicity studies using efavirenz in male mice and in male and female rats were negative.
Kancerogenitātes pētījumi ar efavirenzu vīriešu dzimuma pelēm un abu dzimumu žurkām bija negatīvi.
While the carcinogenic potential in humans is unknown, these data suggest that the clinical benefit of efavirenz outweighs the potential carcinogenic risk to humans.
Kaut arī nav zināms kancerogēnais potenciāls cilvēkiem, šie dati liek domāt, ka efavirenza lietošanas klīniskie ieguvumi ir nozīmīgāki par tā iespējamo kancerogenitātes risku cilvēkam.
Tenofovir disoproxil fumarate did not show any carcinogenic potential in a long-term oral carcinogenicity study in rats.
Ilgstošā perorālas lietošanas kancerogenitātes pētījumā žurkām netika konstatēta kancerogēna tenofovīra dizoproksila fumarāta iedarbība.
A long-term oral carcinogenicity study in mice showed a low incidence of duodenal tumours, considered likely related to high local concentrations in the gastrointestinal tract at a dose of 600 mg/ kg/ day.
Ilgstošā perorālas lietošanas kancerogenitātes pētījumā pelēm atklāta neliela divpadsmitpirkstu zarnas audzēju sastopamība, par kuru iemesliem uzskata augsto vietējo tenofovīra dizoproksila fumarāta koncentrāciju kuņģa- zarnu traktā, lietojot 600 mg/ kg dienas devu.
While the mechanism of tumour formation is uncertain, the findings are unlikely to be of relevance to humans.
Tā kā audzēju veidošanās mehānisms ir neskaidrs, maz ticams, ka šis atklājums būtu attiecināms uz cilvēku.
Emtricitabine did not show any carcinogenic potential in long-term studies in rats and mice.
Ilgstošā pētījumā žurkām un pelēm netika konstatēta kancerogēna emtricitabīna iedarbība.
Efavirenz and emtricitabine were negative in conventional genotoxic assays.
Efavirenza un emtricitabīna pētījumos to genotoksicitāte netika konstatēta.
Tenofovir disoproxil fumarate was positive in two out of three in vitro genotoxicity studies but negative in the in vivo micronucleus assay.
Emtricitabīna un tenofovīra dizoproksila fumarāta kombinācijai bija pozitīvs rezultāts in vitro peļu limfomas testā.
The combination of emtricitabine and tenofovir disoproxil fumarate was positive in the in vitro mouse lymphoma assay, with comparable results to those obtained for tenofovir disoproxil fumarate alone.
Iegūtie rezultāti bija līdzīgi tiem, kas iegūti, lietojot tikai tenofovīra dizoproksila fumarātu.
The combination of emtricitabine and tenofovir disoproxil fumarate was negative in the bacterial reverse mutation assay (Ames assay).
Emtricitabīna un tenofovīra dizoproksila fumarāta kombinācijai bija negatīvs rezultāts baktēriju atgriezenisko mutāciju testā (Eimsa testā).
Biliary hyperplasia was observed in cynomolgus monkeys given efavirenz for ≥ 1 year at a dose resulting in mean AUC values approximately 2-fold greater than those in humans given the recommended dose.
Cynomolgus pērtiķu aknās, kas saņēma efavirenzu ≥ 1 gadu devās, kuru vidējais AUC apmēram 2 reizes pārsniedza to AUC, ko sasniedz cilvēkiem, lietojot ieteiktās devās, novēroja biliāro hiperplāziju.
Non-sustained convulsions were observed in some monkeys receiving efavirenz for ≥ 1 year, at doses yielding plasma AUC values 4- to 13-fold greater than those in humans given the recommended dose (see sections 4.4 and 4.8).
Dažiem pērtiķiem, kuri saņēma efavirenzu ≥ 1 gadu devās, kuru AUC 4 īdz 13 reizes pārsniedza vidējo AUC cilvēkiem, lietojot ieteiktajās devās, novēroja nepastāvīgus krampjus (skatīt apakšpunktu 4. 4 un 4. 8).
Preclinical studies of tenofovir disoproxil fumarate conducted in rats, dogs and monkeys revealed effects on bone and a decrease in serum phosphate concentration.
Preklīniskajos pētījumos, kas veikti ar tenofovīra dizoproksila fumarātu žurkām, suņiem un pērtiķiem, atklāta iedarbība uz kauliem un fosfātu koncentrācijas pazemināšanās serumā.
Bone toxicity was diagnosed as osteomalacia (monkeys) and reduced bone mineral density (rats and dogs).
Toksiskā ietekme uz kauliem tika diagnosticēta kā osteomalācija (pērtiķiem) un samazināts kaulu minerālais blīvums (žurkām un suņiem).
Findings in the rat and monkey studies indicated that there was a substance-related decrease in intestinal absorption of phosphate with potential secondary reduction in bone mineral density.
Pētījumu rezultāti ar žurkām un pērtiķiem liecināja par vielu saistīta fosfāta uzsūkšanās samazināšanos zarnās ar iespējamu sekundāru kaulu minerālā blīvuma samazināšanos.
The mechanisms of these toxicities are not completely understood.
Šo toksisko ietekmju mehānismi nav pilnībā noskaidroti.
32 A one month dog study using the combination of emtricitabine and tenofovir disoproxil fumarate found no exacerbation of toxicological effects compared to the separate components.
34 Vienu mēnesi ilgā pētījumā ar suņiem, lietojot emtricitabīna un tenofovīra dizoproksila fumarāta kombināciju, nekonstatēja toksikoloģiskās ietekmes pastiprināšanos, salīdzinot ar atsevišķu sastāvdaļu lietošanu.
Croscarmellose sodium Hydroxypropylcellulose Magnesium stearate Microcrystalline cellulose Sodium laurilsulfate
Nātrija kroskarmeloze Hidroksipropilceluloze Magnija stearāts Mikrokristāliskā celuloze Nātrija laurilsulfāts
Iron oxide black Iron oxide red Macrogol 3350 Poly(vinyl alcohol) Talc Titanium dioxide
Melnais dzelzs oksīds Sarkanais dzelzs oksīds Makrogols 3350 Poli( vinilspirts) Talks Titāna dioksīds
Keep the bottle tightly closed.
Pudeles uzglabāt cieši noslēgtas.
High density polyethylene (HDPE) bottle with a polypropylene child-resistant closure containing 30 film-coated tablets and silica gel desiccant.
Augsta blīvuma polietilēna (ABPE) pudele ar bērniem neatveramu polipropilēna aizdari, kas satur 30 apvalkotās tabletes un silīcija dioksīda gēla mitruma absorbētāju.
The following pack sizes are available: outer cartons containing 1 x 30 film-coated tablet and 3 x 30 film-coated tablet bottles.
Pieejami šāda lieluma iepakojumi: ārējās kārbiņas, kuras satur 1 x 30 apvalkotās tabletes un 3 x 30 apvalkotās tabletes pudelītēs.
13 December 2007
2007. gada 13. decembrī
34 ANNEX II
36 PIELIKUMS II
The MAH shall ensure that additional risk minimisation activities to address the renal safety concerns related to tenofovir disoproxil fumarate, one of the active substances contained in Atripla, are being implemented for this fixed combination like for all medicinal products containing tenofovir disoproxil fumarate.
Reģistrācijas apliecības īpašniekam jānodrošina, ka, tāpat kā visiem medikamentiem, kas satur tenofovīra dizoproksila fumarātu, tiek izpildītas papildu riska mazināšanas aktivitātes, kas saistītas ar tenofovīra dizoproksila fumarāta lietošanas drošību attiecībā uz nieru funkciju, jo tenofovīra dizoproksila fumarāts ir viena no Atripla aktīvajām vielām, ko satur šī fiksēto devu kombinācija.
The MAH must ensure that the system of pharmacovigilance, as described in version 2.0 (28/ 02/ 2008) and included in the Type II variation (EMEA/ H/ C/ 000797/ II/ 0003) is in place and functioning before and whilst the product is on the market.
Pirms produkta nokļūšanas tirgū un tik ilgi, kamēr prudukts tiek tirgots, reģistrācijas apliecības īpašniekam jānodrošina farmakovigilances sistēma un tās darbība, kā tas aprakstīts versijā 3 (2008. g. februāris) un iekļauts pirmā tipa PSUR, kā arī jebkurā citā RMP atjaunotnē, ka saskaņota ar CHMP.
The MAH commits to performing the studies and additional pharmacovigilance activities detailed in the Pharmacovigilance Plan, as agreed in version 3 (February 2008) of the Risk Management Plan (RMP) presented with the first PSUR and any subsequent updates of the RMP agreed by the CHMP.
Reģistrācijas apliecības īpašnieks apņemas veikt pētījumus un citas farmakovigilances aktivitātes, kas detalizēti aprakstītas farmakovigilances plānā un iekļautas apstiprinātā riska vadības plāna (Risk Management Plan – RMP) versijā 3 (2008. g. februāris), kas atspoguļots pirmajā PSUR un, saskaņojot ar CHMP, turpmāk atjaunotajos RMP.
36 In addition, an updated RMP should be submitted • When new information is received that may impact on the current Safety Specification, Pharmacovigilance Plan or risk minimisation activities • Within 60 days of an important (pharmacovigilance or risk minimisation) milestone being reached • At the request of the EMEA
38 Pie tam, atjaunotais RMP jāiesniedz: • Ja ir saņemta jauna informācija, kas var ietekmēt esošo drošības raksturojumu, farmakovigilances plānu vai riska mazināšanas aktivitātes. • 60 dienu laikā pēc būtiskas (farmakovigilances vai riska mazināšanas) informācijas iegūšanas. • Pēc EMEA pieprasījuma.
37 ANNEX III
39 PIELIKUMS III
39 PARTICULARS TO APPEAR ON THE OUTER PACKAGING AND THE IMMEDIATE PACKAGING
41 INFORMĀCIJA, KAS JĀNORĀDA UZ ĀRĒJĀ IEPAKOJUMA UN UZ TIEŠĀ IEPAKOJUMA
BOTTLE AND CARTON LABELLING
MARĶĒJUMS UZ PUDELES UN KASTĪTES
Atripla 600 mg/ 200 mg/ 245 mg film-coated tablets efavirenz, emtricitabine and tenofovir disoproxil
Atripla 600 mg/ 200 mg/ 245 mg apvalkotās tabletes efavirenz, emtricitabine, tenofovir disoproxil
Each film-coated tablet contains 600 mg of efavirenz, 200 mg of emtricitabine and 245 mg of tenofovir disoproxil (as fumarate).
Katra apvalkotā tablete satur 600 mg efavirenza, 200 mg emtricitabīna un 245 mg tenofovīra dizoproksila (fumarāta veidā).
30 film-coated tablets 3 x 30 film-coated tablets
30 apvalkotās tabletes 3 x 30 apvalkotās tabletes
EU/ 1/ 07/ 430/ 001 30 film-coated tablets EU/ 1/ 07/ 430/ 002 3 x 30 film-coated tablets
EU/ 1/ 07/ 430/ 001 30 apvalkotās tabletes EU/ 1/ 07/ 430/ 002 3 x 30 apvalkotās tabletes
Atripla [outer packaging only]
Atripla [tikai ārējam iepakojumam]
42 PACKAGE LEAFLET:
44 LIETOŠANAS INSTRUKCIJA:
Atripla 600 mg/ 200 mg/ 245 mg film-coated tablets efavirenz, emtricitabine and tenofovir disoproxil
Atripla 600 mg/ 200 mg/ 245 mg apvalkotās tabletes Efavirenz, emtricitabine, tenofovir disoproxil Pirms zāļu lietošanas uzmanīgi izlasiet visu instrukciju.
What Atripla is and what it is used for 2.
Kas ir Atripla un kādam nolūkam to lieto 2.
Before you take Atripla 3.
Pirms Atripla lietošanas 3.
How to take Atripla 4.
Kā lietot Atripla 4.
How to store Atripla 6.
Kā uzglabāt Atripla 6.
WHAT ATRIPLA IS AND WHAT IT IS USED FOR
KAS IR ATRIPLA UN KĀDAM NOLŪKAM TO LIETO
Atripla contains three active substances that are used to treat human immunodeficiency virus (HIV) infection:
Atripla satur trīs aktīvās vielas, ko lieto cilvēka imūndeficīta vīrusa (HIV) infekcijas ārstēšanai:
- Efavirenz is a non-nucleoside reverse transcriptase inhibitor (NNRTI)
- Efavirenzs ir ne- nukleozīdu reversās transkriptāzes inhibitors (NNRTI).
- Emtricitabine is a nucleoside reverse transcriptase inhibitor (NRTI)
- Emtricitabīns ir nukleozīdu reversās transkriptāzes inhibitors (NRTI).
- Tenofovir is a nucleotide reverse transcriptase inhibitor (NtRTI)
- Tenofovīrs ir nukleotīdu reversās transkriptāzes inhibitors (NtRTI).
Each of these active substances, also known as antiretroviral medicines, work by interfering with an enzyme (reverse transcriptase) that is essential for the virus to multiply.
Katra no šīm aktīvajām vielām, kas zināmas arī kā pretretrovīrusu medikamenti, darbojas, traucējot enzīma (reversās transkriptāzes) darbību, kas ir nozīmīga vīrusa vairošanās procesā.
Atripla is a treatment for Human Immunodeficiency Virus (HIV) infection in adults aged 18 and over who have previously been treated with other antiretroviral medicines and have their HIV-1 infection under control for at least three months.
Atripla paredzēts cilvēka imūndeficīta vīrusa (HIV) infekcijas ārstēšanai pieaugušajiem sākot no 18 gadu vecuma, kuri pirms tam tika ārstēti ar citām pretretrovīrusu zālēm un kuriem HIV- 1 infekcija tiek kontrolēta vismaz trīs mēnešus.
Patients must not have experienced failure of a previous HIV therapy.
Jābūt veiksmīgai pacientam iepriekš veiktajai HIV ārstēšanai.
BEFORE YOU TAKE ATRIPLA
PIRMS ATRIPLA LIETOŠANAS
Do not take Atripla
Nelietojiet Atripla šādos gadījumos
- if you are allergic (hypersensitive) to efavirenz, emtricitabine, tenofovir, tenofovir disoproxil
- ja Jums ir alerģija (paaugstināta jutība) pret efavirenzu, emtricitabīnu, tenofovīru, tenofovīra
fumarate, or any of the other ingredients of Atripla listed at the end of this leaflet.
dizoproksila fumarātu vai kādu citu Atripla sastāvdaļu, kas minēta šīs lietošanas instrukcijas beigās.
- if you have severe liver disease.
- ja Jums ir smaga aknu slimība.
- if you are currently taking any of the following medicines:
- ja Jūs pašreiz lietojat kādu no zemāk uzskaitītajām zālēm:
astemizole or terfenadine (used to treat hay fever or other allergies) bepridil (used to treat heart disease) cisapride (used to treat heartburn) ergot alkaloids (for example, ergotamine, dihydroergotamine, ergonovine, and methylergonovine) (used to treat migraines and cluster headaches)
astemizolu vai terfenadīnu (lieto drudža vai alerģiju ārstēšanai), bepridilu (lieto sirds slimības ārstēšanai), cisaprīdu (lieto kuņģa dedzināšanas gadījumā),
midazolam or triazolam (used to help you sleep) pimozide (used to treat certain mental conditions)
melnā rudzu grauda alkaloīdus (piemēram, ergotamīnu, dihidroergotamīnu, ergonovīnu un metilergonovīnu) (lieto migrēnas un galvassāpju lēkmju ārstēšanai),
John’ s wort (Hypericum perforatum) (a herbal remedy used for depression and anxiety)
midazolāmu vai triazolāmu (lieto miega traucējumu gadījumā), pimozīdu (lieto noteiktu psihisko slimību ārstēšanai), asinszāli (Hypericum perforatum) (augu valsts preparāts, ko lieto depresijas un nemiera gadījumā),
voriconazole (used to treat fungal infections)
vorikonazolu (lieto sēnīšu infekciju ārstēšanai).
If you are taking any of these medicines, tell your doctor immediately.
Ja Jūs lietojat jebkuru no šīm zālēm, nekavējoties informējiet ārstu.
Taking these medicines with Atripla could cause serious or life-threatening side effects or stop these medicines from working properly.
Šo zāļu lietošana kopā ar Atripla var izraisīt nopietnas vai dzīvībai bīstamas blakusparādības, vai šīs zāles var atbilstoši neiedarboties.
Take special care with Atripla
Īpaša piesardzība, lietojot Atripla, nepieciešama šādos gadījumos
- Women should not get pregnant during treatment with Atripla and for 12 weeks
- Sievietēm ārstēšanas laikā ar Atripla un 12 nedēļas pēc tam jāizvairās no grūtniecības
thereafter (see Pregnancy and breast-feeding).
(skatīt Grūtniecība un zīdīšanas periods).
- Do not give Atripla to children and adolescents under 18 years of age.
- Atripla nedrīkst dot bērniem un pusaudžiem, kuri jaunāki par 18 gadiem.
The use of Atripla in
Atripla lietošana
children and adolescents has not yet been studied.
bērniem un pusaudžiem vēl nav pētīta.
- You can still pass on HIV when taking this medicine, so it is important to take precautions to
- Jums joprojām var būt HIV, ja lietojat šīs zāles, tādēļ ir būtiski ievērot piesardzības
avoid infecting other people through sexual contact or blood transfer.
pasākumus, lai dzimumkontaktu ceļā vai ar asinīm neinficētu citus cilvēkus.
This medicine is not a cure for HIV infection.
Šīs zāles neizārstē HIV infekciju.
While taking Atripla you may still develop infections or other illnesses associated with HIV infection.
Atripla lietošanas laikā Jums joprojām var attīstīties infekcija vai citas ar HIV infekciju saistītas slimības.
- You must remain under the care of your doctor while taking Atripla.
- Jums joprojām jāpaliek ārsta uzraudzībā Atripla lietošanas laikā.
- Tell your doctor:
- Pastāstiet savam ārstam:
if you are taking other medicines that contain efavirenz, emtricitabine, tenofovir disoproxil, lamivudine or adefovir dipivoxil.
ja Jūs lietojat citas zāles, kas satur efavirenzu, emtricitabīnu, tenofovīra dizoproksilu, lamivudīnu vai adefovīra dipivoksilu.
Atripla should not be taken with any of these medicines.
Atripla nedrīkst lietot kopā ne ar vienu no minētajām zālēm.
if you have or have had kidney disease, or if tests have shown problems with your kidneys.
Ja Jums ir vai ir bijusi nieru slimība, vai analīzes liecina par nieru darbības problēmām.
Atripla is not recommended if you have moderate to severe kidney disease.
Atripla neiesaka lietot, ja Jums ir mērena vai smaga nieru slimība.
Atripla may affect your kidneys.
Atripla var ietekmēt nieru darbību.
Before starting treatment, your doctor may order blood tests to assess kidney function.
Pirms ārstēšanas sākšanas ārsts var likt veikt asins analīzes, lai pārbaudītu nieru darbību.
Atripla is not usually taken with other medicines that can damage your kidneys (see Taking other medicines).
Atripla parasti nelieto kopā ar citām zālēm, kas var bojāt nieres (skatīt Citu zāļu lietošana).
If this is unavoidable, your doctor will monitor your kidney function once a week.
Ja no tā nav iespējams izvairīties, ārsts Jums kontrolēs nieru darbību reizi nedēļā.
if you have a history of mental illness, including depression, or of substance or alcohol abuse.
ja Jums ir bijušas psihiskās slimības, tai skaitā depresija vai atkarība no narkotiskām vielām vai alkohola.
Tell your doctor immediately if you feel depressed, have suicidal thoughts or have strange thoughts (see Section 4, Possible side effects).
Nekavējoties informējiet ārstu, ja Jums ir depresija, domas par pašnāvību vai savādas domas (skatīt apakšpunktu 4, Iespējamās blakusparādības).
if you have a history of convulsions (fits or seizures) or if you are being treated with anticonvulsant therapy such as carbamazepine, phenobarbital and phenytoin.
ja Jums ir bijuši krampji (vai krampju lēkmes) vai Jūs pašreiz lietojat pretkrampju līdzekļus, tādus kā karbamazepīnu, fenobarbitālu un fenitoīnu.
If you are taking any of these medicines, your doctor may need to check the level of anticonvulsant medicine in your blood to ensure that it is not affected while taking Atripla.
Ja Jūs lietojat kādu no minētajām zālēm, ārsts vēlēsies pārbaudīt pretkrampju līdzekļa līmeni Jūsu asinīs, lai pārliecinātos, ka to neietekmē Atripla lietošana.
if you have a history of liver disease, including chronic active hepatitis.
ja Jums ir bijusi aknu slimība, tai skaitā hronisks aktīvs hepatīts.
Patients with liver disease including chronic hepatitis B or C, who are treated with combination antiretrovirals, have a higher risk of severe and potentially life-threatening liver problems.
Pacientiem ar aknu slimību, tai skaitā hronisku B vai C hepatītu, kuri tiek ārstēti ar pretretrovīrusu zāļu kombināciju, ir palielināts smagu un potenciāli letālu ar aknu darbību saistītu komplikāciju rašanās risks.
If you have severe liver disease, do not take Atripla (see earlier in Section 2, Do not take Atripla).
Nelietojiet Atripla, ja Jums ir smaga aknu slimība (skatīt augstāk apakšpunktu 2, Nelietojiet Atripla šādos gadījumos).
44 If you have hepatitis B infection, symptoms may become worse after discontinuation of Atripla.
Ja Jums ir B hepatīta infekcija, tās simptomi var paasināties pēc Atripla lietošanas pārtraukšanas.
Your doctor may then conduct blood tests at regular intervals in order to check how well your liver is working (see Section 3, If you stop taking Atripla).
Ārsts regulāri var Jums veikt asins analīzes, lai pārbaudītu Jūsu aknu darbību (skatīt apakšpunktu 3, Ja Jūs pārtraucat lietot Atripla).
if you are diabetic, overweight or have high cholesterol.
ja Jums ir cukura diabēts, palielināta ķermeņa masa vai augsts holesterīna līmenis.
Combination antiretroviral therapies (including Atripla) may raise blood sugar levels, increase blood fats (hyperlipaemia), cause changes to body fat, and resistance to insulin (see Section 4, Possible side effects).
Kombinētā pretretrovīrusu terapija (tai skaitā Atripla) var paaugstināt cukura līmeni asinīs, tauku līmeni asinīs (hiperlipidēmija), izraisīt organisma tauku sadalījuma pārmaiņas un rezistenci pret insulīnu (skatīt apakšpunktu 4, Iespējamās blakusparādības).
if you are over 65.
ja Jūs esat vecāks par 65 gadiem.
Insufficient numbers of patients over 65 years of age have been studied.
Pētījumos piedalījās par maz cilvēku, kuri vecāki par 65 gadiem.
If you are over 65 years of age and are prescribed Atripla, your doctor will monitor you carefully.
Ja Jūs esat vecāks par 65 gadiem un Jums ir nozīmēta Atripla, ārsts Jūs uzmanīgi novēros.
- Once you start taking Atripla, look out for:
- Ja sākat lietot Atripla, pievērsiet uzmanību:
possible signs of lactic acidosis.
- iespējamām laktātacidozes pazīmēm.
Some HIV medicines, including Atripla, that contain nucleoside analogues can cause lactic acidosis (excess of lactic acid in your blood), together with an enlarged liver.
Ja tā notiek, laktātacidoze parasti rodas pēc dažiem terapijas mēnešiem.
Deep, rapid breathing, drowsiness, and symptoms such as feeling sick (nausea), vomiting and stomach pain, might indicate the development of lactic acidosis.
Dziļa, ātra elpošana, miegainība un tādi simptomi, kā piemēram, slikta pašsajūta (slikta dūša), vemšana un sāpes vēderā, var liecināt par laktātacidozes rašanos.
This rare but serious side effect has occasionally been fatal.
Šī reti sastopamā, bet nopietnā blakusparādība dažkārt ir izraisījusi nāvi.
Lactic acidosis occurs more often in women, particularly if they are very overweight, and people with liver disease.
Laktātacidoze biežāk rodas sievietēm, īpaši ar ļoti lielu lieko svaru, un cilvēkiem ar aknu slimībām.
While you are being treated with Atripla, your doctor will monitor you closely for any signs that you may be developing lactic acidosis.
Ārstēšanas laikā ar Atripla ārsts uzmanīgi novēros, vai Jums nerodas laktātacidozes pazīmes.
If you notice any symptoms of lactic acidosis, please tell your doctor immediately.
Ja novērojat jebkādus laktātacidozes simptomus, nekavējoties informējiet ārstu.
-
- reiboņa pazīmēm, miega traucējumiem, miegainībai, traucētai koncentrēšanās spējai
These side effects may start in the first 1 or 2 days of treatment and usually go away after the first 2 to 4 weeks.
Šīs blakusparādības var parādīties 1. vai 2. ārstēšanas dienā un parasti pāriet pēc pirmajām 2 līdz 4 ārstēšanas nedēļām.
any signs of skin rash.
- jebkāda veida izsitumiem uz ādas.
Rashes may be caused by Atripla.
Ja Jūs
If you see any signs of a severe rash with blistering or fever, stop taking Atripla and tell your doctor at once.
novērojat jebkādas smagu izsitumu pazīmes ar čūlu veidošanos vai drudzi, pārtrauciet lietot Atripla un nekavējoties informējiet ārstu.
If you had a rash while taking another NNRTI, you may be at higher risk of getting a rash with Atripla.
Ja lietojat citus NNRTI līdzekļus, Jums ir bijuši izsitumi, tad arī lietojot Atripla, Jums ir paaugstināts risks, ka varētu veidoties izsitumi.
-
Dažiem pacientiem ar progresējošu HIV
In some patients with advanced HIV infection (AIDS) and a history of opportunistic infection, signs and symptoms of inflammation from previous infections may occur soon after anti-HIV treatment is started.
infekciju (AIDS) un iepriekš zināmu saslimšanu ar kādu oportūnistisko infekciju, drīz pēc tam, kad uzsākta medikamentu, kas darbojas pret HIV infekciju, lietošana, var parādīties agrāko infekciju izraisītas iekaisuma pazīmes un simptomi.
It is believed that these symptoms are due to improvement in the body’ s immune response, enabling the body to fight infections that may have been present with no obvious symptoms.
Pastāv uzskats, ka šos simptomus izraisa organisma imūnās atbildes reakcijas uzlabošanās, kas tādā veidā dod iespēju organismam cīnīties ar infekcijām, kas iepriekš nebija pamanāmas.
If you notice any symptoms of infection, please tell your doctor at once.
Ja Jūs ievērojat jebkādas infekcijas pazīmes, lūdzu, nekavējoties informējiet savu ārstu.
bone problems.
- kaulu problēmām.
Signs of osteonecrosis are joint stiffness, aches and pains (especially of the hip, knee and shoulder) and difficulty in movement.
47 Osteonekrozes pazīmes ir locītavu stīvums, smeldze un sāpes (īpaši gūžās, ceļos un plecos) un apgrūtinātas kustības.
Bone problems (sometimes resulting in fractures) may also occur in patients who develop damage to kidney tubule cells (see Section 4, Possible side effects).
Problēmas ar kauliem, kuras dažkārt var veicināt pat lūzumus, var parādīties pacientiem, kuriem attīstās nieru kanāliņu šūnu bojājumi (skatīt apakšpunktu 4, Iespējamās blakusparādības.)
You must not take Atripla with certain medicines.
Jūs nedrīkstat lietot Atripla kopā ar noteiktām zālēm.
These are listed under Do not take Atripla, at the start of Section 2.
Tās uzskaitītas 2. apakšpunkta sākumā pēc Nelietojiet Atripla šādos gadījumos.
John’ s wort) which can cause serious interactions.
Tur minēti daži zināmākie medikamenti un daži augu izcelsmes preparāti (ieskaitot asinszāli), kas var izraisīt nopietnas mijiedarbības reakcijas.
This includes non-prescription medicines and herbal remedies.
Pastāstiet ārstam vai farmaceitam par visām zālēm, kuras lietojat vai pēdējā laikā esat lietojis, ieskaitot zāles, ko var iegādāties bez receptes, un augu izcelsmes preparātus.
Also, Atripla should not be taken with any other medicines that contain efavirenz, emtricitabine, tenofovir disoproxil, lamivudine or adefovir dipivoxil.
Tāpat Atripla nedrīkst lietot kopā ar citām zālēm, kas satur efavirenzu, emtricitabīnu, tenofovīra dizoproksilu, lamivudīnu vai adefovīra dipivoksilu.
Tell your doctor if you are taking other medicines which may damage your kidneys.
Pastāstiet ārstam, ja Jūs lietojat citas zāles, kas var bojāt nieres.
Some examples include:
Tālāk minēti daži piemēri:
- aminoglycosides, vancomycin (medicines for bacterial infections)
- aminoglikozīdi, vankomicīns (zāles baktēriju izraisītu infekciju ārstēšanai),
- foscarnet, ganciclovir, cidofovir (medicines for viral infections)
- foskarnets, ganciklovīrs, cidofovīrs (zāles vīrusu infekciju ārstēšanai),
- amphotericin B, pentamidine (medicines for fungal infections)
- amfotericīns B, pentamidīns (zāles sēnīšu infekciju ārstēšanai),
- interleukin-2 (to treat cancer)
- interleikīns- 2 (vēža ārstēšanai).
Atripla may interact with other medicines.
Atripla var būt mijiedarbība ar citām zālēm.