qanastek/EMEA-V3 huggingface dataset:
Loading dose of 200 mg (5 ml) once a day on the first day, then 100 mg (2.5 ml) once a day for 13 days.
Piesātinošā deva 200 mg (5 ml) vienu reizi dienā pirmā dienā, tad pa 100 mg (2, 5 ml) vienu reizi dienā 13 dienas.
Each dose of Noxafil should be administered with a meal, or with a nutritional supplement in patients who cannot tolerate food to enhance the oral absorption and to ensure adequate exposure.
Katra Noxafil deva jālieto ēdienreizes laikā vai kopā ar uztura aizstājējiem pacientiem, kas nepanes uzturu, lai uzlabotu uzsūkšanos pēc perorālas lietošanas un nodrošinātu nepieciešamo koncentrāciju.
Prophylaxis of Invasive Fungal Infections
Invazīvu sēnīšinfekciju profilakse
200 mg (5 ml) three times a day.
Pa 200 mg (5 ml) trīs reizes dienā.
The duration of therapy is based on recovery from neutropenia or immunosuppression.
Terapijas ilgums atkarīgs no neitropēnijas atveseļošanās vai imūnsupresijas.
For patients with acute myelogenous leukemia or myelodysplastic syndromes, prophylaxis with Noxafil should start several days before the anticipated onset of neutropenia and continue for 7 days after the neutrophil count rises above 500 cells per mm3.
Pacientiem ar akūtu mielogēnu leikēmiju vai mielodisplastiskiem sindromiem profilakse ar Noxafil jāsāk vairākas dienas pirms paredzamās neitropēnijas sākšanās un jāturpina 7 dienas pēc neitrofilo leikocītu skaita palielināšanās virs 500 šūnām uz mm3.
There are limited pharmacokinetic data in patients with severe gastrointestinal dysfunction (such as severe diarrhoea).
Nav pietiekami daudz farmakokinētikas datu par pacientiem ar smagiem kuņģa- zarnu trakta traucējumiem (piemēram, smagu caureju).
Patients who have severe diarrhoea or vomiting should be monitored closely for breakthrough fungal infections.
Pacienti ar smagu caureju vai vemšanu rūpīgi jāpārbauda iespējamu sēnīšinfekciju noteikšanai.
The oral suspension must be shaken well before use.
Suspensija iekšķīgai lietošanai pirms lietošanas labi jāsakrata.
An effect of renal impairment on the pharmacokinetics of posaconazole is not expected and no dose adjustment is recommended (see section 5.2).
Lietošana nieru darbības traucējumu gadījumā: nav paredzams, ka nieru darbības traucējumi ietekmēs posakonazola farmakokinētiku, un devas pielāgošana netiek ieteikta (skatīt apakšpunktu 5. 2).
There are limited pharmacokinetic data in patients with hepatic impairment; therefore, no recommendation for dose adjustment can be made.
Lietošana aknu darbības traucējumu gadījumā: ir maz farmakokinētikas datu par pacientiem ar aknu darbības traucējumiem, tāpēc nevar sniegt ieteikumus par devas pielāgošanu.
In the small number of subjects studied who had hepatic impairment, there was an increase in exposure and half-life with a decrease in hepatic function (see sections 4.4 and 5.2).
Nelielajam pētīto subjektu skaitam, kuriem bija aknu darbības traucējumi, novēroja kopējās iedarbības pastiprināšanos un pusperioda palielināšanos līdz ar aknu funkcijas pavājināšanos (skatīt apakšpunktus 4. 4 un 5. 2).
Use in children:
Lietošana bērniem: lietošanas drošība un efektivitāte bērniem un pusaudžiem līdz 18 gadu vecumam nav noskaidrota.
Safety and efficacy in children and adolescents below the age of 18 years have not been established.
Tāpēc posakonazolu nav ieteicams lietot pacientiem, kuri ir jaunāki par 18 gadiem.
Therefore posaconazole is not recommended for use in patients below 18 years of age (see sections 5.1 and 5.2).
(skatīt apakšpunktus 5. 1 un 5. 2).
Co-administration with ergot alkaloids (see section 4.5).
Lietošana vienlaikus ar melnā rudzu grauda alkaloīdiem (skatīt apakšpunktu 4. 5).
Co-administration with the CYP3A4 substrates terfenadine, astemizole, cisapride, pimozide, halofantrine or quinidine since this may result in increased plasma concentrations of these medicinal products, leading to QTc prolongation and rare occurrences of torsades de pointes (see sections 4.4 and 4.5).
Lietošana vienlaikus ar CYP3A4 substrātiem terfenadīnu, astemizolu, cisaprīdu, pimozīdu, halofantrīnu vai hinidīnu, jo tas var izraisīt šo zāļu koncentrācijas paaugstināšanos plazmā un QTc intervāla pagarināšanos, kā arī retos gadījumos novēro torsades de pointes (skatīt apakšpunktus 4. 4 un 4. 5).
Co-administration with the HMG-CoA reductase inhibitors simvastatin, lovastatin and atorvastatin (see section 4.5).
Lietošana vienlaikus ar HMG- CoA reduktāzes inhibitoriem simvastatīnu, lovastatīnu un atorvastatīnu (skatīt apakšpunktu 4. 5).
There is no information regarding cross-sensitivity between posaconazole and other azole antifungal agents.
Paaugstināta jutība: nav informācijas par krustoto jutību starp posakonazolu un citiem azola grupas pretsēnīšu līdzekļiem.
Caution should be used when prescribing Noxafil to patients with hypersensitivity to other azoles.
Jāievēro piesardzība, ordinējot Noxafil pacientiem, kuriem ir paaugstināta jutība pret citiem azoliem.
Hepatic toxicity:
Aknu toksicitāte:
Hepatic reactions (e. g. mild to moderate elevations in ALT, AST, alkaline phosphatase, total bilirubin and/ or clinical hepatitis) have been reported during treatment with posaconazole.
Klīniskos pētījumos posakonazola terapijas laikā tika ziņots par aknu blakusparādībām (piemēram, vieglu līdz vidēji smagu ALAT, ASAT, sārmainās fosfatāzes, kopējā bilirubīna koncentrācijas palielināšanos un/ vai klīnisku hepatītu).
Elevated liver function tests were generally reversible on discontinuation of therapy and in some instances these tests normalised without interruption of therapy.
Paaugstināti aknu funkcionālo testu rezultāti parasti bija pārejoši pēc terapijas pārtraukšanas un dažos gadījumos tie normalizējās bez terapijas pārtraukšanas.
Rarely, more severe hepatic reactions with fatal outcomes have been reported.
Retos gadījumos pacientiem ar smagām slimībām (piemēram, hematoloģisku ļaundabīgu slimību) posakonazola terapijas laikā tika ziņots par smagākām aknu blakusparādībām, tostarp holestāzi vai aknu mazspēju.
Posaconazole should be used with caution in patients with severe hepatic impairment.
Posakonazols uzmanīgi lietojams pacientiem ar smagiem aknu darbības traucējumiem.
In these patients, the prolonged elimination half-life may lead to increased exposure.
Šiem pacientiem pagarinātais eliminācijas pusperiods var izraisīt pastiprinātu kopējo iedarbību.
Patients who develop abnormal liver function tests during Noxafil therapy must be routinely monitored for the development of more severe hepatic injury.
Aknu darbības kontrole: pacienti, kuriem Noxafil terapijas laikā rodas aknu funkcionālo testu novirzes, regulāri jākontrolē, vai neveidojas nopietnāks aknu bojājums.
Patient management should include laboratory evaluation of hepatic function (particularly liver function tests and bilirubin).
Pacienta aprūpei jāietver aknu darbības laboratoriska novērtēšana (īpaši aknu funkcionālie testi un bilirubīns).
Discontinuation of Noxafil should be considered if clinical signs and symptoms are consistent with development of liver disease.
Ja klīniskās pazīmes un simptomi liecina par aknu slimības attīstību, jāapsver Noxafil lietošanas pārtraukšana.
Some azoles have been associated with prolongation of the QTc interval.
QTc intervāla pagarināšanās: dažu azolu lietošana bijusi saistīta ar QTc intervāla pagarināšanos.
Noxafil must not be administered with medicinal products that are substrates for CYP3A4 and are known to prolong the QTc interval (see sections 4.3 and 4.5).
Noxafil nedrīkst lietot vienlaikus ar zālēm, kas ir CYP3A4 substrāti, un zināms, ka tie pagarina QTc intervālu (skatīt apakšpunktus 4. 3 un 4. 5).
Noxafil should be administered with caution to patients with pro-arrhythmic conditions such as: • Congenital or acquired QTc prolongation • Cardiomyopathy, especially in the presence of cardiac failure • Sinus bradycardia • Existing symptomatic arrhythmias • Concomitant use with medicinal products known to prolong the QTc interval (other than those mentioned in section 4.3).
Noxafil uzmanīgi lietojams pacientiem ar proaritmiskiem stāvokļiem, piemēram: • iedzimts vai iegūts QTc pagarinājums, • kardiomiopātija, īpaši sirds mazspējas klātbūtnē, • sinusa bradikardija, • simptomātiskas aritmijas, • vienlaikus tiek lietotas zāles, kas, kā zināms, pagarina QTc intervālu (savādākas zāles, nekā tika minētas apakšpunktā 4. 3).
Electrolyte disturbances, especially those involving potassium, magnesium or calcium levels, should be monitored and corrected as necessary before and during posaconazole therapy.
Pirms posakonazola terapijas sākšanas un tās laikā jākontrolē un pēc nepieciešamības jākoriģē elektrolītu līdzsvara traucējumi, īpaši kas saistīti ar kālija, magnija vai kalcija līmeni.
Posaconazole is an inhibitor of CYP3A4 and should only be used under specific circumstances during treatment with other medicinal products that are metabolised by CYP3A4 (see section 4.5).
Posakonazols ir CYP3A4 inhibitors un to vajadzētu lietot tikai īpašos apstākļos ja vienlacīgi lieto arī citus medikamentus, kas metabolizējas ar CYP3A4 starpniecību (skatīt apakšpunktu 4. 5).
Concomitant use with posaconazole should be avoided unless the benefit to the patient outweighs the risk (see section 4.5).
Rifabutīns: jāizvairās no lietošanas vienlaikus ar posakonazolu, ja vien ieguvums pacientam nepārsniedz risku (skatīt apakšpunktu 4. 5).
Posaconazole concentrations may be significantly lowered in combination; therefore, concomitant use with posaconazole should be avoided unless the benefit to the patient outweighs the risk (see section 4.5).
Rifamicīna grupas antibakteriālie līdzekļi (rifampicīns, rifabutīns), noteikti pretkrampju līdzekļi (fenitoīns, karbamazepīns, fenobarbitāls, primidons), efavirenzs un cimetidīns: lietojot kombinācijā, posakonazola koncentrācija var nozīmīgi pazemināties, tāpēc jāizvairās no lietošanas vienlaikus ar posakonazolu, ja vien ieguvums pacientam neatsver risku (skatīt apakšpunktu 4. 5).
This medicinal product contains approximately 1.75 g of glucose per 5 ml of suspension.
Šo zāļu sastāvā ir aptuveni 1, 75 g glikozes uz5 ml suspensijas.
Patients with glucose-galactose malabsorption should not take this medicine.
Pacienti ar glikozes- galaktozes malabsorbciju šīs zāles nedrīkst lietot.
Effects of other medicinal products on posaconazole:
Citu zāļu ietekme uz posakonazolu:
Posaconazole is metabolised via UDP glucuronidation (phase 2 enzymes) and is a substrate for p- glycoprotein (P-gp) efflux in vitro.
Posakonazols tiek metabolizēts UDP glikuronidācijā (2. fāzes enzīmi) un ir substrāts p- glikoproteīna (P- gp) izkļūšanai in vitro.
Therefore, inhibitors (e. g. verapamil, ciclosporin, quinidine, clarithromycin, erythromycin, etc.) or inducers (e. g. rifampicin, rifabutin, certain anticonvulsants, etc.) of these clearance pathways may increase or decrease posaconazole plasma concentrations, respectively.
Tāpēc šī klīrensa ceļa inhibitori (piemēram, verapamils, ciklosporīns, kvinidīns, klaritromicīns, eritromicīns u. c.) vai induktori (piemēram, rifampicīns, rifabutīns, daži pretkrampju līdzekļi u. c.) var attiecīgi paaugstināt vai pazemināt posakonazola koncentrāciju plazmā.
4 Rifabutin (300 mg once a day) decreased the Cmax (maximum plasma concentration) and AUC (area under the plasma concentration time curve) of posaconazole to 57% and 51%, respectively.
4 Rifabutīns (300 mg reizi dienā) pazemināja posakonazola Cmax (maksimālo koncentrāciju plazmā) un AUC (laukumu zem plazmas koncentrācijas un laika līknes) par attiecīgi 57% un 51%.
Concomitant use of posaconazole and rifabutin and similar inducers (e. g. rifampicin) should be avoided unless the benefit to the patient outweighs the risk.
No vienlaicīgas posakonazola un rifabutīna un līdzīgu induktoru (piemēram, rifampicīna) lietošanas ir jāizvairās, ja vien ieguvums pacientam neatsver risku.
See also below regarding the effect of posaconazole on rifabutin plasma levels.
Skatīt arī tālāk attiecīgo informāciju par posakonazola ietekmi uz rifabutīna koncentrāciju plazmā.
Efavirenz (400 mg once a day) decreased the Cmax and AUC of posaconazole by 45% and 50%, respectively.
Efavirenzs (pa 400 mg vienu reizi dienā) mazināja posakonazola Cmax un AUC atbilstoši par 45% un 50%.
Concomitant use of posaconazole and efavirenz should be avoided unless the benefit to the patient outweighs the risk.
Jāvairās no posakonazola un efavirenza lietošanas vienlaikus, izņemot gadījumus, kad lietošanas sniegtais ieguvums ir lielāks nekā pacientam radītais risks.
Phenytoin (200 mg once a day) decreased the Cmax and AUC of posaconazole by 41% and 50%, respectively.
Fenitoīns (200 mg reizi dienā) pazemināja posakonazola Cmax un AUC par attiecīgi 41% un 50%.
Concomitant use of posaconazole and phenytoin and similar inducers (e. g. carbamazepine, phenobarbital, primidone) should be avoided unless the benefit to the patient outweighs the risk.
No vienlaicīgas posakonazola un un fenitoīna un līdzīgu induktoru (piemēram, karbamazepīna, fenobarbitāla, primidona) lietošanas ir jāizvairās, ja vien ieguvums pacientam neatsver risku.
Posaconazole plasma concentrations (Cmax and AUC) were reduced by 39% when posaconazole was administered with cimetidine (400 mg twice a day) due to reduced absorption possibly secondary to a decrease in gastric acid production.
H2 receptoru antagonisti un protonu sūkņa inhibitori: posakonazola koncentrācija plazmā (Cmax un AUC) samazinājās par 39%, kad posakonazolu lietoja kopā ar cimetidīnu (400 mg divreiz dienā), jo mazinājās uzsūkšanās, iespējams, sekundāri samazinātajai kuņģa skābes produkcijai.
Concomitant use of posaconazole and cimetidine should be avoided unless the benefit to the patient outweighs the risk.
No vienlaicīgas posakonazola un cimetidīna lietošanas ir jāizvairās, ja vien ieguvums pacientam neatsver risku.
The effect of other H2 receptor antagonists (e. g. famotidine, ranitidine) and proton pump inhibitors (e. g. omeprazole) that may suppress gastric acidity for several hours on plasma levels of posaconazole has not been studied but a reduction in bioavailability may occur so that co- administration should be avoided if possible.
Citu H2 receptoru antagonistu (piem. famotidīna, ranitidīna) un protona sūkņa inhibitoru (piem. omeprazola) ietekme, kas var samazināt kuņģa skābumu uz dažām stundām un posakonazola līmeni plazmā nav pētīta, bet ir novērota biopieejamības samazināšanās, tāpēc būtu jāizvairās no to vienlaicīgas lietošanas, ja vien tas ir iespējams.
Effects of posaconazole on other medicinal products:
Posakonazola ietekme uz citām zālēm:
Posaconazole is a potent inhibitor of CYP3A4.
Posakonazols ir spēcīgs CYP3A4 inhibitors.
Co-administration of posaconazole with CYP3A4 substrates may result in large increases in exposure to CYP3A4 substrates as exemplified by the effects on tacrolimus, sirolimus, atazanavir and midazolam below.
Posakonazola lietošana vienlaikus ar CYP3A4 substrātiem var izraisīt pastiprinātu CYP3A4 substrātu iedarbību, par ko liecina zemāk raksturotā ietekme uz takrolīmu, sirolīmu, atazanaviru un midazolāmu.
Caution is advised during co- administration of posaconazole with CYP3A4 substrates administered intravenously and the dose of the CYP3A4 substrate may need to be reduced.
Ir jāievēro piesardzība lietojot vienlaicīgi intravenozi posakonazolu ar CYP3A4 substrātu un varbūt nepieciešamība samazināt CYP3A4 substrāta devu.
If posaconazole is used concomitantly with CYP3A4 substrates that are administered orally, and for which an increase in plasma concentrations may be associated with unacceptable adverse events, plasma concentrations of the CYP3A4 substrate and/ or adverse events should be closely monitored and the dose adjusted as needed.
Ja posakonazols tiek lietots vienlaicīgi ar iekšķīgi lietojamo CYP3A4 substrātu, un kuram palielinās koncentrācija plazmā, tad var būt sagaidāmas nevēlamas blakusparādības, CYP3A4 substrāta koncentrācija plazmā un/ vai blakusparādību rašanās ir cieši jāuzrauga un pēc vajadzības jāpielāgo deva.
Several of the interaction studies were conducted in healthy volunteers in whom a higher exposure to posaconazole occurs compared to patients administered the same dose.
Vairākos mijiedarbības pētījumos piedalījās veseli brīvprātīgie, kuriem posakonazola iedarbība ir spēcīgāka nekā pacientiem, kam ievadīta tāda pati deva.
The effect of posaconazole on CYP3A4 substrates in patients might be somewhat lower than that observed in healthy volunteers, and is expected to be variable between patients due to the variable posaconazole exposure in patients.
Pacientiem posakonazola ietekme uz CYP3A4 substrātiem var būt nedaudz vājāka nekā veseliem brīvprātīgiem, un sagaidāms, ka dažādiem pacientiem tā atšķiras, jo atšķiras posakonazola iedarbība.
The effect of co- administration with posaconazole on plasma levels of CYP3A4 substrates may also be variable within a patient, unless posaconazole is administered in a strictly standardised way with food, given the large food effect on posaconazole exposure (see section 5.2).
Posakonazola ietekme uz vienlaikus lietotu CYP3A4 substrātu līmeni plazmā var atšķirties arī vienam pacientam, ja vien posakonazols netiek lietots stingri standartizēti kopā ar pārtiku, jo pārtikai ir liela ietekme uz posakonazola iedarbību (skatīt apakšpunktu 5. 2).
Terfenadine, astemizole, cisapride, pimozide, halofantrine and quinidine (CYP3A4 substrates):
Terfenadīns, astemizols, cisaprīds, pimozīds, halofantrīns un hinidīns (CYP3A4 substrāti):
Co-administration of posaconazole and terfenadine, astemizole, cisapride, pimozide, halofantrine or quinidine is contraindicated.
Posakonazola un terfenadīna, astemizola, cisaprīda, pimozīda, halofantrīna vai hinidīna lietošana vienlaikus ir kontrindicēta.
Co-administration may result in increased plasma concentrations of these medicinal products, leading to QTc prolongation and rare occurrences of torsades de pointes (see section 4.3).
Vienlaicīga lietošana var izraisīt šo zāļu koncentrācijas paaugstināšanos plazmā un QTc intervāla pagarināšanos, un retos gadījumos torsades de pointes (skatīt apakšpunktu 4. 3).
Ergot alkaloids:
Melnā rudzu grauda alkaloīdi:
Posaconazole may increase the plasma concentration of ergot alkaloids (ergotamine and dihydroergotamine), which may lead to ergotism.
Posakonazols var palielināt melnā rudzu grauda alkaloīdu (ergotamīna un dihidroergotamīna) koncentrāciju plazmā, kas var izraisīt ergotismu.
Co-administration of posaconazole and ergot alkaloids is contraindicated (see section 4.3).
Posakonazola un melnā rudzu grauda alkaloīdu vienlaicīga lietošana ir kontrindicēta (skatīt apakšpunktu 4. 3).
Treatment with these HMG-CoA reductase inhibitors
HMG- CoA reduktāzes inhibitori, kas tiek metabolizēti ar CYP3A4 palīdzību (piemēram, simvastatīns, lovastatīns un atorvastatīns): posakonazols var būtiski paaugstināt HMG- CoA reduktāzes inhibitoru, kas tiek metabolizēti ar CYP3A4 palīdzību, līmeni plazmā.
5 should be discontinued during treatment with posaconazole as increased levels have been associated with rhabdomyolysis (see section 4.3).
Ārstēšanās laikā ar poakonazolu, ārstēšanu ar HMG- CoA reduktāzes inhibitoriem vajag pārtraukt, jo to paaugstinātais līmenis bijis saistīts ar rabdomiolīzi (skatīt apakšpunktu 4. 3).
Posaconazole may increase the plasma concentration of vinca alkaloids (e. g. vincristine and vinblastine), which may lead to neurotoxicity.
5 Kapmirtes alkaloīdi: posakonazols var paaugstināt kapmirtes alkaloīdu (piemēram, vinkristīna un vinblastīna) koncentrāciju plazmā, kas var izraisīt neirotoksicitāti.
Therefore, concomitant use of posaconazole and vinca alkaloids should be avoided unless the benefit to the patient outweighs the risk.
Tāpēc jāizvairās no vienlaicīgas posakonazola un kapmirtes alkaloīdu lietošanas, ja vien ieguvums pacientam neatsver risku.
If co-administered, then it is recommended that dose adjustment of vinca alkaloids be considered.
Ja šīs zāles tiek lietotas vienlaikus, vēlams apsvērt kapmirtes alkaloīdu devas pielāgošanas nepieciešamību.
Posaconazole increased the Cmax and AUC of rifabutin by 31% and 72%, respectively.
Rifabutīns: posakonazols paaugstināja rifabutīna Cmax un AUC par attiecīgi 31% un 72%.
Concomitant use of posaconazole and rifabutin should be avoided unless the benefit to the patient outweighs the risk (see also above regarding the effect of rifabutin on plasma levels of posaconazole).
(skatīt arī iepriekš minēto par posakonazola ietekmi uz rifabutīna līmeni plazmā).
If these medicinal products are co-administered, careful monitoring of full blood counts and adverse events related to increased rifabutin levels (e. g. uveitis) is recommended.
Ja šīs zāles lieto vienlaikus, ieteicams rūpīgi kontrolēt pilnu asinsainu un ar paaugstināto rifabutīna līmeni saistītās blakusparādības (piemēram, uveītu).
In heart transplant patients on stable doses of ciclosporin, posaconazole 200 mg once daily increased ciclosporin concentrations requiring dose reductions.
Ciklosporīns: pacientiem ar pārstādītu sirdi, kas saņēma stabilas ciklosporīna devas, posakonazols pa 200 mg vienu reizi dienā paaugstināja ciklosporīna koncentrāciju, izraisot nepieciešamību samazināt devu.
Cases of elevated ciclosporin levels resulting in serious adverse events, including nephrotoxicity and one fatal case of leukoencephalopathy, were reported in clinical efficacy studies.
Klīniskās efektivitātes pētījumos novēroja gadījumus, kad asinīs bija paaugstināts ciklosporīna līmenis, kas izraisīja nopietnas blakusparādības, tostarp nefrotoksiskumu un vienu letālu leikoencefalopātijas gadījumu.
When initiating treatment with posaconazole in patients already receiving ciclosporin, the dose of ciclosporin should be reduced (e. g. to about three quarters of the current dose).
Sākot posakonazola terapiju pacientiem, kas jau saņem ciklosporīnu, ciklosporīna deva ir jāmazina (piemēram, līdz aptuveni trīs ceturtdaļām sākotnējās devas).
Thereafter blood levels of ciclosporin should be monitored carefully during co-administration, and upon discontinuation of posaconazole treatment, and the dose of ciclosporin should be adjusted as necessary.
Vēlāk, vienlaicīgas terapijas laikā, kā arī pārtraucot posakonazola terapiju, ciklosporīna līmenis asinīs uzmanīgi jākontrolē un nepieciešamības gadījumā jākoriģē tā deva.
Posaconazole increased Cmax and AUC of tacrolimus (0.05 mg/ kg body weight single dose) by 121% and 358%, respectively.
Takrolīms: posakonazols paaugstināja takrolīma Cmax un AUC (0, 05 mg/ kg ķermeņa masas reizes deva) par attiecīgi 121% un 358%.
Clinically significant interactions resulting in hospitalisation and/ or posaconazole discontinuation were reported in clinical efficacy studies.
Klīniskās efektivitātes pētījumos ziņots par klīniski nozīmīgu mijiedarbību, kas izraisīja hospitalizāciju un/ vai nepieciešamību pārtraukt posakonazola lietošanu.
When initiating posaconazole treatment in patients already receiving tacrolimus, the dose of tacrolimus should be reduced (e. g. to about one third of the current dose).
Sākot ārstēšanu ar posakonazolu pacientiem, kas jau saņem takrolīmu, ieteicams takrolīma devu samazināt (piemēram, par vienu trešdaļu no patreizējās devas).
Thereafter blood levels of tacrolimus should be monitored carefully during co-administration, and upon discontinuation of posaconazole, and the dose of tacrolimus should be adjusted as necessary.
Pēc tam ļoti rūpīgi ir jāveic takrolīma līmeņa kontrole asinīs vienlaicīgās lietošanas laikā un līdz ārstēšanas pārtraukšanai ar posakonazolu, un ja nepieciešams, jāpielāgo attiecīga takrolīma deva.
Repeat dose administration of oral posaconazole (400 mg twice daily for 16 days) increased the Cmax and AUC of sirolimus (2 mg single dose) an average of 6.7-fold and 8.9-fold (range 3.1 to 17.5-fold), respectively, in healthy subjects.
Sirolīms: atkārtota perorālu posakonazola devu (pa 400 mg divas reizes dienā 16 dienas) lietošana veseliem cilvēkiem palielināja sirolīma (vienas 2 mg devas) Cmax un AUC atbilstoši vidēji 6, 7 un 8, 9 reizes (intervāls 3, 1 līdz 17, 5 reizes).
The effect of posaconazole on sirolimus in patients is unknown, but is expected to be variable due to the variable posaconazole exposure in patients.
Posakonazola ietekme uz sirolīmu pacientiem nav zināma, taču sagaidāms, ka tā ir mainīga, jo posakonazola iedarbība pacientiem atšķiras.
Co- administration of posaconazole with sirolimus is not recommended and should be avoided whenever possible.
Posakonazola lietošana vienlaikus ar sirolīmu nav ieteicama, un, kad vien iespējams, no tās jāvairās.
If it is considered that co-administration is unavoidable, then it is recommended that the dose of sirolimus should be greatly reduced at the time of initiation of posaconazole therapy and that there should be very frequent monitoring of trough concentrations of sirolimus in whole blood.
Ja no lietošanas vienlaikus nav iespējams izvairīties, posakonazola terapijas sākšanas laikā ieteicams sirolīma devu krietni mazināt un bieži jāuzrauga zemākā sirolīma koncentrācija asinīs.
Sirolimus concentrations should be measured upon initiation, during co-administration, and at discontinuation of posaconazole treatment, with sirolimus doses adjusted accordingly.
Sirolīma koncentrācija jānosaka, sākot terapiju ar posakonazolu, vienlaikus terapijas laikā un pārtraucot posakonazola terapiju, un sirolīma deva atbilstoši jāpielāgo.
It should be noted that the relationship between sirolimus trough concentration and AUC is changed during co-administration with posaconazole.
Jāatzīmē, ka saistība starp sirolīma minimālo koncentrāciju un AUC, lietojot vienlaikus ar posakonazolu, mainās.
As a result, sirolimus trough concentrations that fall within the usual therapeutic range may result in sub-therapeutic levels.
Tādējādi sirolīma minimālā koncentrācija, kas atbilst parastam terapeitiskam diapazonam, var izraisīt zāļu subterapeitisku līmeni.
Therefore trough concentrations that fall in the upper part of the usual therapeutic range should be targetted and careful attention should be paid to clinical signs and symptoms, laboratory parameters and tissue biopsies.
Tādēļ jācenšas sasniegt minimālās koncentrācijas, kas atbilst parastā terapeitiskā diapazona augšējai daļai, un rūpīgi jāseko klīniskām pazīmēm un simptomiem, laboratoriskiem raksturlielumiem un audu biopsijas rezultātiem.
As HIV protease inhibitors are CYP3A4 substrates, it is expected that posaconazole will increase plasma levels of these antiretroviral agents.
HIV proteāzes inhibitori: tā kā HIV proteāzes inhibitori ir CYP3A4 substrāti, sagaidāms, ka posakonazola lietošana palielinās šo pretretrovīrusu līdzekļu līmeni plazmā.
Following co-administration of oral posaconazole (400 mg twice daily) with atazanavir (300 mg once daily) for 7 days in healthy subjects Cmax and AUC of atazanavir increased by an average of 2.6-fold and 3.7-fold (range 1.2 to 26- fold), respectively.
Pēc posakonazola lietošanas iekšķīgi (pa 400 mg divas reizes dienā) vienlaikus ar atazanaviru (pa 300 mg vienu reizi dienā) 7 dienas veseliem cilvēkiem atazanavira Cmax un AUC palielinājās atbilstoši vidēji 2, 6 un 3, 7 reizes (intervāls 1, 2 līdz 26 reizes).
Following co-administration of oral posaconazole (400 mg twice daily) with atazanavir and ritonavir (300/ 100 mg once daily) for 7 days in healthy subjects Cmax and AUC of atazanavir increased by an average of 1.5-fold and 2.5-fold (range 0.9 to 4.1-fold), respectively.
Pēc posakonazola lietošanas iekšķīgi (pa 400 mg divas reizes dienā) vienlaikus ar atazanaviru un ritonaviru (pa 300/ 100 mg vienu reizi dienā) 7 dienas veseliem cilvēkiem atazanavira Cmax un AUC palielinājās atbilstoši vidēji 1, 5 un 2, 5 reizes (intervāls 0, 9 līdz 4, 1 reizes).
Frequent monitoring for adverse events and toxicity related
Posakonazola pievienošana terapijai ar atazanaviru vai atazanavira un ritonavira kombināciju tika saistīta ar bilirubīna līmeņa paaugstināšanos plazmā.
6 to antiretroviral agents that are substrates of CYP3A4 is recommended during co-administration with posaconazole.
Vienlaikus ar posakonazolu lietojot pretretrovīrusu līdzekļus, kas ir CYP3A4 substrāti, ieteicama bieža blakusparādību un ar pretretrovīrusu līdzekļiem saistītas toksicitātes uzraudzība.
In a study in healthy volunteers posaconazole (200 mg once daily for 10 days) increased the exposure (AUC) of IV midazolam (0.05 mg/ kg) by 83%.
6 Midazolāms un citi benzodiazepīni, kas metabolizējas ar CYP3A4: pētījumā, kurā piedalījās veseli brīvprātīgie, posakonazols (pa 200 mg vienu reizi dienā 10 dienas) palielināja i. v. midazolāma (0, 5 mg/ kg) iedarbību (AUC) par 83%.
In another study in healthy volunteers, repeat dose administration of oral posaconazole (200 mg twice daily for 7 days) increased the Cmax and AUC of IV midazolam (0.4 mg single dose) by an average of 1.3- and 4.6-fold (range 1.7 to 6.4-fold), respectively; Posaconazole 400 mg twice daily for 7 days increased the IV midazolam Cmax and AUC by 1.6 and 6.2-fold (range 1.6 to 7.6-fold), respectively.
Citā pētījumā, kurā piedalījās veseli brīvprātīgie, atkārtota posakonazola devu lietošana perorāli (pa 200 mg divas reizes dienā 7 dienas) palielināja i. v. midazolāma (viena 0, 4 mg deva) Cmax un AUC atbilstoši vidēji 1, 3 un 4, 6 reizes (intervāls 1, 7 līdz 6, 4 reizes); posakonazols pa 400 mg divas reizes dienā 7 dienas palielināja i. v. midazolāma Cmax un AUC atbilstoši vidēji 1, 6 un 6, 2 reizes (intervāls 1, 6 līdz 7, 6 reizes).
Both doses of posaconazole increased Cmax and AUC of oral midazolam (2 mg single oral dose) by 2.2 and 4.5-fold, respectively.
Abas posakonazola devas palielināja iekšķīgi lietota midazolāma (viena 2 mg perorāla deva) Cmax un AUC atbilstoši 2, 2 un 4, 5 reizes.
In addition, oral posaconazole (200 mg or 400 mg) prolonged the mean terminal half-life of midazolam from approximately 3-4 hours to 8- 10 hours during co-administration.
Bez tam vienlaikus lietošanas laikā posakonazols iekšķīgi (pa 200 mg vai 400 mg) palielināja midazolāma vidējo terminālo noārdīšanās pusperiodu no aptuveni 3 - 4 stundām līdz 8 - 10 stundām.
Due to the risk of prolonged sedation it is recommended that dose adjustments should be considered when posaconazole is administered concomitantly with any benzodiazepine that is metabolised by CYP3A4 (e. g. midazolam, triazolam, alprazolam).
Tā kā ir ilgākas sedācijas risks, posakonazolu lietojot vienlaikus ar jebkuru CYP3A4 metabolizētu benzodiazepīnu (piemēram, midazolāmu, triazolāmu, alprazolāmu), ieteicams pielāgot devas.
Frequent monitoring for adverse events and toxicity related to calcium channel blockers is recommended during co-administration with posaconazole.
Kalcija kanālu blokatori, kas tiek metabolizēti ar CYP3A4 starpniecību (piemēram, diltiazems, verapamils, nifedipīns, nisoldipīns): lietojot vienlaikus ar posakonazolu, ieteicama bieža kontrole, lai atklātu ar kalcija kanālu blokatoriem saistītās blakusparādības un toksicitāti.
Dose adjustment of calcium channel blockers may be required.
Var būt nepieciešama kalcija kanālu blokatoru devas pielāgošana.
Administration of other azoles has been associated with increases in digoxin levels.
Digoksīns: citu azolu lietošana bijusi saistīta ar paaugstinātu digoksīna līmeni.
Therefore, posaconazole may increase plasma concentration of digoxin and digoxin levels need to be monitored when initiating or discontinuing posaconazole treatment.
Tādēļ posakonazols var paaugstināt digoksīna koncentrāciju plazmā un sākot vai pārtraucot ārstēšanu ar posakonazolu, jākontrolē digoksīna līmenis.
Glucose concentrations decreased in some healthy volunteers when glipizide was co- administered with posaconazole.
Sulfonilurīnvielas atvasinājumi: glipizīdu lietojot vienlaikus ar posakonazolu, dažiem veseliem brīvprātīgajiem pazeminājās glikozes koncentrācija.
Monitoring of glucose concentrations is recommended in diabetic patients.
Cukura diabēta slimniekiem ieteicams kontrolēt glikozes koncentrāciju.
There is insufficient information on the use of posaconazole in pregnant women.
Nav pietiekami daudz informācijas par posakonazola lietošanu grūtniecēm.
Women of childbearing potential have to use effective contraception during treatment.
Sievietēm reproduktīvā vecumā ārstēšanas laikā jālieto efektīva kontracepcijas metode.
Posaconazole must not be used during pregnancy unless the benefit to the mother clearly outweighs the potential risk to the foetus.
Posakonazolu nedrīkst lietot grūtniecības laikā, ja vien ieguvums mātei nav skaidri izteikti lielāks nekā risks auglim.
Posaconazole is excreted into the milk of lactating rats (see section 5.3).
Posakonazols izdalās žurku mātes pienā (skatīt apakšpunktu 5. 3).
The excretion of posaconazole in human breast milk has not been investigated.
Posakonazola izdalīšanās mātes pienā cilvēkam nav pētīta.
Breast-feeding must be stopped on initiation of treatment with posaconazole.
Sākot ārstēšanu ar posakonazolu, zīdīšana ir jāpārtrauc.
No studies on the effects of posaconazole on the ability to drive and use machines have been performed.
Nav veikti pētījumi, lai novērotu posakonazola ietekmi uz spēju vadīt transportlīdzekļus un apkalpot mehānismus.
The safety of posaconazole has been assessed in > 2,400 patients and healthy volunteers enrolled in clinical trials and from post-marketing experience.
Posakonazola drošība ir novērtēta > 2 400 pacientiem un veseliem brīvprātīgiem, kas iesaistīti klīniskos pētījumos un ņemot vērā pēcreģistrācijas pieredzi.
The most frequently reported serious related adverse events included nausea, vomiting, diarrhoea, pyrexia, and increased bilirubin.
Visbiežāk novērotās būtiskās blakusparādības ir slikta dūša, vemšana, caureja, palielināta ķermeņa temperatūra un palielināts bilirubīna līmenis.
Table 2.
7 2. tabula.
Treatment-related adverse events (TRAE) by body system and frequency Common (≥ 1/ 100, < 1/ 10); uncommon (≥ 1/ 1,000, < 1/ 100); rare (≥ 1/ 10,000, < 1/ 1,000)
Ar terapiju saistītās blakusparādības (TRAE) pēc orgānu sistēmas un biežuma Bieži (≥ 1/ 100, < 1/ 10); retāk (≥ 1/ 1 000, < 1/ 100); reti (≥ 1/ 10 000, < 1/ 1 000) Asins un limfātiskās sistēmas traucējumi Bieži:
neutropenia thrombocytopenia, leukopenia, anaemia, eosinophilia, lymphadenopathy
neitropēnija trombocitopēnija, leikopēnija, anēmija, eozinofilija, limfadenopātija
Uncommon:
Imūnās sistēmas traucējumi Retāk:
allergic reaction hypersensitivity reaction
hemolītiskais urēmiskais sindroms, trombotiskā trombocitopēniskā purpura, pancitopēnija, koagulopātija, hemorāģija alerģiska reakcija paaugstinātas jutības reakcija
adrenal insufficiency, blood gonadotropin decreased
virsnieru mazspēja, samazināts gonadotropīnu daudzums asinīs
Rare:
Psihiskie traucējumi Reti:
psychotic disorder, depression
elektrolītu līdzsvara traucējumi, anoreksija hiperglikēmija psihiskie traucējumi, depresija
paresthesia, dizziness, somnolence, headache convulsion, neuropathy, hypoaesthesia, tremor cerebrovascular accident, encephalopathy, peripheral neuropathy, syncope
parestēzija, reibonis, miegainība, galvassāpes krampji, neiropātija, hipoestēzija, trīce cerebrovaskulāri traucējumi, encefalopātija, perifērā neiropātija, sinkope
Ear and labyrinth disorder
Auss un labirinta bojājumi
blurred vision diplopia, scotoma
redzes miglošanās diplopija, skotoma
long QT syndrome§, electrocardiogram abnormal§, palpitations
dzirdes traucējumi garš QT sindroms§, patoloģiska elektrokardiogramma, sirdsklauves
torsade de pointes, sudden death, ventricular tachycardia, cardio-respiratory arrest, cardiac failure, myocardial infarction
torsade de pointes, pēkšņa nāve, kambaru tahikardija, sirdsdarbības un elpošanas apstāšanās, sirds mazspēja, miokarda infarkts
Respiratory, thoracic and mediastinal disorders Rare: pulmonary hypertension, interstitial pneumonia, pneumonitis Gastrointestinal disorders Common:
Elpošanas sistēmas traucējumi, krūšu kurvja un videnes slimības
vomiting, nausea, abdominal pain, diarrhoea, dyspepsia, dry mouth, flatulence
hipertensija, hipotensija plaušu embolisms, dziļo vēnu tromboze
Hepatobiliary disorders
Kuņģa- zarnu trakta traucējumi
pancreatitis gastrointestinal haemorrhage, ileus
pulmonāla hipertensija, intersticiāla pneimonija, pneimonīts
liver function tests raised (ALT increased, AST increased, bilirubin increased, alkaline phosphatase increased, GGT increased)
vemšana, slikta dūša, vēdersāpes, caureja, dispepsija, sausa mute, meteorisms
hepatocellular damage*, hepatitis, jaundice, hepatomegaly hepatic failure, hepatitis cholestatic, cholestasis,
pankreatīts kuņģa- zarnu trakta hemorāģija, zarnu aizsprostojums
8 hepatosplenomegaly, liver tenderness, asterixis
8 Bieži:
Skin and subcutaneous tissue disorders Common:
palielināti aknu darbības testu rezultāti (paaugstināts ASAT, ALAT, bilirubīna, sārmainās fosfatāzes, GGT līmenis) hepatocelulārs bojājums *, hepatīts, dzelte, hepatomegālija
rash mouth ulceration, alopecia Stevens Johnson syndrome, vesicular rash
Skeleta- muskuļu un saistaudu sistēmas bojājumi
Musculoskeletal and connective tissue disorders
izsitumi čūlas mutē, alopēcija Stīvensa- Džonsona sindroms, vezikulāri izsitumi
back pain
muguras sāpes
acute renal failure, renal failure, blood creatinine increased renal tubular acidosis, interstitial nephritis
akūta nieru mazspēja, nieru mazspēja, palielināts kreatinīna daudzums asinīs
General disorders and administration site conditions
Reproduktīvās sistēmas traucējumi un krūts slimības
menstrual disorder breast pain
nieru tubulāra acidoze, intersticiāls nefrīts
pyrexia (fever), asthenia, fatigue oedema, pain, chills, malaise tongue oedema, face oedema
drudzis, astēnija, nespēks tūska, sāpes, drebuļi, vājums mēles tūska, sejas tūska
Investigations
Retāk:
Uncommon: § See section 4.4.
Skatīt apakšpunktu 4. 4 §
medicine level changed
izmainīts zāļu līmenis
* During post-marketing surveillance severe
* Pēcreģistrācijas uzraudzības laikā ziņots par smagu aknu bojājumu ar letālu iznākumu (skatīt apakšpunktu 4. 4).
hepatic injury with fatal outcome has been reported (see section 4.4).
4. 9 Pārdozēšana
During clinical trials, patients who received posaconazole doses up to 1,600 mg/ day experienced no different adverse reactions from those reported with patients at the lower doses.
Klīnisko pētījumu laikā pacientiem, kuri saņēma līdz 1 600 mg posakonazola dienas devas, nenovēroja savādākas blakusparādības, kā tikai tās, par kurām ziņoja pacienti, kas lietoja mazākas devas.
Accidental overdose was noted in one patient who took 1,200 mg twice a day for 3 days.
Vienam pacientam tika konstatēta nejauša pārdozēšana – viņš bija lietojis 1 200 mg divreiz dienā 3 dienas.
No adverse reactions were noted by the investigator.
Pētnieks neatklāja nekādas blakusparādības.
Posaconazole is not removed by haemodialysis.
Posakonazols nav izvadāms hemodialīzes ceļā.
Antimycotics for systemic use-triazole derivatives, ATC code:
Pretsēnīšu līdzekļi sistēmiskai lietošanai, triazola atvasinājumi, ATĶ kods:
Mechanism of action Posaconazole inhibits the enzyme lanosterol 14α -demethylase (CYP51), which catalyses an essential step in ergosterol biosynthesis.
Darbības mehānisms Posakonazols nomāc enzīmu lanosterola 14α- demetilāzi (CYP51), kas katalizē nozīmīgu etapu ergosterola biosintēzē.
9 Microbiology Posaconazole has been shown in vitro to be active against the following microorganisms:
Mikrobioloģija Posakonazolam konstatēta aktivitāte in vitro pret šādiem mikroorganismiem:
Aspergillus species (Aspergillus fumigatus, A. flavus, A. terreus, A. nidulans, A. niger, A. ustus), Candida species (Candida albicans, C. glabrata, C. krusei, C. parapsilosis, C. tropicalis, C. dubliniensis, C. famata, C. inconspicua, C. lipolytica, C. norvegensis, C. pseudotropicalis), Coccidioides immitis, Fonsecaea pedrosoi, and species of Fusarium, Rhizomucor, Mucor, and Rhizopus.
Aspergillus ģintīm (Aspergillus fumigatus, A. flavus, A. terreus, A. nidulans, A. niger, A. ustus), Candida species
The microbiological data suggest that posaconazole is active against Rhizomucor, Mucor, and Rhizopus, however the clinical data are currently too limited to assess the efficacy of posaconazole against these causative agents.
9 (Candida albicans, C. glabrata, C. krusei, C. parapsilosis, C. tropicalis, C. dubliniensis, C. famata, C. inconspicua, C. lipolytica, C. norvegensis, C. pseudotropicalis), Coccidioides immitis, Fonsecaea pedrosoii un Fusarium ģintīm, Rhizomucor, Mucor un Rhizopus.
Resistance Clinical isolates with decreased susceptibility to posaconazole have been identified.
Rezistence Atklāti klīniskie izolāti ar pavājinātu jutību pret posakonazolu.
The principle mechanism of resistance is the acquisition of substitutions in the target protein, CYP51.
Galvenais rezistences mehānisms ir aizstāšanas pārņemšana mērķa proteīnā CYP51.
Combination with other antifungal agents The use of combination antifungal therapies should not decrease the efficacy of either posaconazole or the other therapies; however, there is currently no clinical evidence that combination therapy will provide an added benefit.
Tomēr pašlaik nav klīnisku pierādījumu, ka kombinēta terapija sniegtu papildu ieguvumus.
Pharmacokinetic / Pharmacodynamic relationships:
Farmakokinētiskas / Farmakodinamiskas sakarības:
A correlation between total medicinal product exposure divided by MIC (AUC/ MIC) and clinical outcome was observed.
Novērota sakarība starp kopējo preparāta iedarbību, kas dalīta ar MIK (AUC/ MIK), un klīnisko iznākumu.
The critical ratio for subjects with Aspergillus infections was ~200.
Kritiskā attiecība indivīdiem ar Aspergillus infekciju bija ~ 200.
It is particularly important to try to ensure that maximal plasma levels are achieved in patients infected with Aspergillus (see sections 4.2 and 5.2 on recommended dose regimens and the effects of food on absorption).
Īpaši svarīgi ir mēģināt pārliecināties, ka ar Aspergillus inficētiem pacientiem ir sasniegts maksimālais līmenis plazmā (skatīt apakšpunktus 4. 2 un 5. 2 par devu lietošanas ieteikumiem un uztura ietekmi uz uzsūkšanos).
Clinical experience Invasive aspergillosis Oral posaconazole 800 mg/ day in divided doses was evaluated for the treatment of invasive aspergillosis in patients with disease refractory to amphotericin B (including liposomal formulations) or itraconazole or in patients who were intolerant of these medicinal products in a non-comparative salvage therapy trial.
Klīniskā pieredze Invazīva aspergiloze Iekšķīga posakonazola lietošana 800 mg dienā dalītās devās tika vērtēta nesalīdzinošā glābjošas terapijas pētījumā invazīvas aspergilozes ārstēšanā pacientiem ar slimību, kas nepakļāvās ārstēšanai ar amfotericīnu B (tostarp liposomu zāļu formām) vai itrakonazolu, kā arī pacientiem, kuri nepanesa šīs zāles.
Clinical outcomes were compared with those in an external control group derived from a retrospective review of medical records.
Klīniskie rezultāti tika salīdzināti ar tādu ārēju kontrolgrupu, kas tika atvasināta no medicīnisku protokolu retrospektīviem ierakstiem.
The external control group included 86 patients treated with available therapy (as above) mostly at the same time and at the same sites as the patients treated with posaconazole.
Ārējā kontrolgrupā ietilpa 86 pacienti, kas tika ārstēti ar pieejamo terapiju (kā iepriekšminēta) gandrīz vienlaikus un tajos pašos centros kā pacienti, kas tika ārstēti ar posakonazolu.
Most of the cases of aspergillosis were considered to be refractory to prior therapy in both the posaconazole group (88%) and in the external control group (79%).
Vairums aspergilozes gadījumu tika uzskatīti par refraktāriem pret iepriekšējo terapiju gan posakonazola grupā (88%), gan ārējā kontrolgrupā (79%).
As shown in Table 3, a successful response (complete or partial resolution) at the end of treatment was seen in 42% of posaconazole-treated patients compared to 26% of the external group.
Kā redzams 3. tabulā, veiksmīgu atbildreakciju (pilnīga vai daļēja izzušana) ārstēšanas beigās novēroja 42% ar posakonazolu ārstēto pacientu salīdzinājumā ar 26% ārējā grupā.
However, this was not a prospective, randomised controlled study and so all comparisons with the external control group should be viewed with caution.
Tomēr šis nebija paredzams, randomizēti kontrolēts pētījums un tātad visi salīdzinājumi ar ārējo kontrolgrupu var tikt novērtēti ar piesardzību.
Overall efficacy of posaconazole at the end of treatment for invasive aspergillosis in comparison to an external control group Overall Response Success by Species All mycologically confirmed
Kopējā posakonazola efektivitāte invazīvas aspergilozes ārstēšanas beigās salīdzinājumā ar ārējo kontrolgrupu
(26%) (35%) (19%) (15%) (29%)
Fusarium spp.:
1 Includes other less common species or species unknown
1 Arī citas retāk sastopamas ģintis vai nezināmas ģintis
10 Fusarium spp.:
10 Hromoblastomikoze/ Micetoma:
9 of 11 patients were successfully treated with posaconazole 800 mg/ day in divided doses for a median of 268 days and up to 377 days.
9 no 11 pacientiem tika veiksmīgi ārstēti ar posakonazolu pa 800 mg dienā dalītās devās vidēji 268 dienas un līdz pat 377 dienām.
Five of these patients had chromoblastomycosis due to Fonsecaea pedrosoi and 4 had mycetoma, mostly due to Madurella species.
Pieciem no šiem pacientiem bija hromoblastomikoze, ko izraisīja Fonsecaea pedrosoi, un 4 bija micetoma, pārsvarā Madurella ģinšu izraisīta.
Coccidioidomycosis:
Kokcidioidomikoze:
11 of 16 patients were successfully treated (at the end of treatment complete or partial resolution of signs and symptoms present at baseline) with posaconazole 800 mg/ day in divided doses for a median of 296 days and up to 460 days.
11 no 16 pacientiem tika veiksmīgi ārstēti (pilnīga vai daļēja visu pazīmju simptomu, kas bija sākotnēji, izzušana ārstēšanas beigās) ar posakonazolsu pa 800 mg dienā dalītās devās vidēji 296 dienas un līdz pat 460 dienām.
Treatment of azole-susceptible Oropharyngeal Candidiasis (OPC) A randomised, evaluator-blind, controlled study was completed in HIV-infected patients with azole- susceptible oropharyngeal candidiasis (most patients studied had C. albicans isolated at baseline).
Pret azoliem jutīgas orofaringeālas kandidozes (OFK) ārstēšana Tika veikts nejaušināts, vērtētājam slēpts, kontrolēts pētījums, kurā piedalījās HIV inficēti pacienti ar pret azoliem jutīgu orofaringeālu kandidozi (sākot pētījumu, vairumam pacientu bija izolēta C. albicans).
The primary efficacy variable was the clinical success rate (defined as cure or improvement) after 14 days of treatment.
Primārais efektivitātes galarezultāts bija klīniskas veiksmes rādītājs (definēts kā izārstēšanās vai uzlabojums) pēc 14 terapijas dienām.
100 mg twice a day for 1 day followed by 100 mg once a day for 13 days).
Pacienti saņēma perorālu posakonazola vai flukonazola suspensiju (gan posakonazols, gan flukonazols tika ordinēts pa 100 mg divas reizes dienā 1 dienu, kam sekoja lietošana pa 100 mg vienu reizi dienā 13 dienas).
The clinical response rates from the above study are shown in the Table 4 below.
Šai pētījumā konstatētās klīniskās reakcijas attēlotas 4. tabulā.
Posaconazole was shown to be non-inferior to fluconazole for clinical success rates at Day 14 as well as 4 weeks after the end of treatment.
Tika konstatēts, ka 14. ārstēšanas dienā, kā arī 4 nedēļas pēc ārstēšanas beigām posakonazols klīniskās veiksmes ziņā nav mazāk efektīvs par flukonazolu.
Clinical success rate at Day 14 Clinical success rate 4 weeks after end of treatment
Klīniskās veiksmes orofaringeālas kandidozes slimniekiem Galarezultāts Klīniskās veiksmes rādītājs 14. terapijas dienā Klīniskās veiksmes rādītājs 4 nedēļas pēc terapijas beigām
91.7% (155/ 169) 68.5% (98/ 143)
Posakonazols 91, 7% (155/ 169) 68, 5% (98/ 143)
92.5% (148/ 160) 61.8% (84/ 136)
Flukonazols 92, 5% (148/ 160) 61, 8% (84/ 136)
Clinical success rate was defined as the number of cases assessed as having a clinical response (cure or improvement) divided by the total number of cases eligible for analysis.
Klīniskās veiksmes rādītājs tika definēts šādi – par klīnisku veiksmi (izārstēšanās vai uzlabojums) atzītu gadījumu skaita dalījums ar kopējo analīzei pieejamo gadījumu skaitu.
Prophylaxis of Invasive Fungal Infections (IFIs) (Studies 316 and 1899) Two randomised, controlled prophylaxis studies were conducted among patients at high risk for developing invasive fungal infections.
Invazīvas sēnīšinfekcijas (ISI) profilakse (316. un 1899. pētījums) Divi nejaušināti, kontrolēti profilakses klīniskie pētījumi tika veikti ar pacientiem, kam bija augsts invazīvas sēnīšinfekcijas rašanās risks.