qanastek/EMEA-V3 huggingface dataset:
Cholestyramine: following single dose administration 1.5 g of mycophenolate mofetil to normal healthy subjects pre-treated with 4 g three times a day (TID) of cholestyramine for 4 days, there was a 40% reduction in the AUC of MPA (see section 4.4 and section 5.2).
Holestiramīns: pēc 1, 5 g mikofenolāta mofetila vienreizējas perorālas devas lietošanas veseliem cilvēkiem, kuri pirms tam ārstēti ar 4 g holestiramīna 3 reizes dienā 4 dienas, novēroja MFS AUC samazināšanos par 40% (skatīt apakšpunktu 4. 4. un apakšpunktu 5. 2.).
Caution should be used during concomitant administration because of the potential to reduce efficacy of mycophenolate mofetil.
Vienlaicīgas lietošanas gadījumā jāievēro piesardzība, jo var mazināties mikofenolāta mofetila efektivitāte.
Medicinal products that interfere with enterohepatic circulation: caution should be used with medicinal products that interfere with enterohepatic circulation because of their potential to reduce the efficacy of mycophenolate mofetil.
Medicīniskie produkti, kas ietekmē enterohepātisko cirkulāciju: piesardzīgi jālieto medicīniskie produkti, kas ietekmē enterohepātisko cirkulāciju, jo tās var samazināt mikofenolāta mofetila efektivitāti.
Ciclosporin A: ciclosporin A (CsA) pharmacokinetics were unaffected by mycophenolate mofetil.
Ciklosporīns A: mikofenolāta mofetils neietekmē ciklosporīna A (CsA) farmakokinētiskās īpašības.
In contrast, if concomitant ciclosporin treatment is stopped, an increase in MPA AUC of around 30% should be expected.
Turpretī, ja pārtrauc vienlaicīgu ārstēšanu ar ciklosporīnu, paredzama MFS AUC palielināšanās par apmēram 30%.
Ganciclovir; based on the results of a single dose administration study of recommended doses of oral mycophenolate and intravenous ganciclovir and the known effects of renal impairment on the pharmacokinetics of mycophenolate (see section 4.2) and ganciclovir, it is anticipated that co- administration of these agents (which compete for mechanisms of renal tubular secretion) will result in increases in MPAG and ganciclovir concentration No substantial alteration of MPA pharmacokinetics is anticipated and mycophenolate mofetil dose adjustment is not required.
Nav paredzamas būtiskas MFS farmakokinētisko īpašību pārmaiņas, mikofenolāta mofetila devas pielāgošana nav nepieciešama.
In patients with renal impairment in which Mycophenolate mofetil Teva and ganciclovir or its prodrugs, e. g. valganciclovir, are co-administered the dose recommendations for ganciclovir should be observed and patients monitored carefully.
Pacientiem ar nieru bojājumu, kas vienlaikus lieto Mycophenolate mofetil Teva un ganciklovīru vai tā priekšsavienojumus, piemēram, valganciklovīru, jāievēro ganciklovīra devu noteikumi un pacienti rūpīgi jānovēro.
Oral contraceptives: the pharmacokinetics and pharmacodynamics of oral contraceptives were unaffected by co-administration of mycophenolate (see also section 5.2).
Perorālie kontraceptīvie līdzekļi: nav novērota vienlaicīgi lietota mikofenolāta ietekme uz perorālo kontracepcijas līdzekļu farmakokinētiku un farmakodinamiku (skatīt apakšpunktu 5. 2.).
Rifampicin: in patients not also taking ciclosporin, concomitant administration of Mycophenolate mofetil and rifampicin resulted in a decrease in MPA exposure (AUC 0-12h) of 18% to 70%. It is recommended to monitor MPA exposure levels and to adjust Mycophenolate mofetil Teva doses accordingly to maintain clinical efficacy when rifampicin is administered concomitantly.
Ieteicams novērot MFS iedarbības līmeni un atbilstoši pielāgot Mycophenolate mofetil Teva devu, lai saglabātu klīnisko efektivitāti, kad rifampicīns tiek lietots vienlaikus.
Sirolimus: in renal transplant patients, concomitant administration of mycophenolate mofetil and CsA resulted in reduced MPA exposures by 30-50% compared with patients receiving the combination of sirolimus and similar doses of mycophenolate mofetil (see also section 4.4).
Sirolims: pacientiem ar nieres transplantātu vienlaicīga mikofenolāta mofetila un CsA lietošana samazināja MFS iedarbību par 30 – 50%, salīdzinot ar pacientiem, kas saņēma sirolima un tādu pašu devu mikofenolāta mofetila kombināciju (skatīt arī apakšpunktu 4. 4).
Sevelamer: decrease in MPA C max and AUC 0-12 by 30% and 25%, respectively, were observed when mycophenolate mofetil was concomitantly administered with sevelamer without any clinical consequences (i. e. graft rejection). It is recommended, however, to administer Mycophenolate mofetil Teva at least one hour before or three hours after sevelamer intake to minimise the impact on the absorption of MPA.
Sevelamers: novērots, ka mikofenolāta mofetila un sevelamera vienlaicīga lietošana samazināja MFS Cmax un AUC 0 - 12 attiecīgi par 30% un 25% bez jebkādām klīniskām sekām (t. i., transplantāta tremes).
There is no data on mycophenolate mofetil with phosphate binders other than sevelamer.
Tomēr ieteicams lietot Mycophenolate mofetil Teva vismaz vienu stundu pirms vai trīs stundas pēc sevelamera lietošanas, lai samazinātu ietekmi uz MFS uzsūkšanos.
Trimethoprim/ sulfamethoxazole: no effect on the bioavailability of MPA was observed.
Trimetoprims/ sulfametoksazols: nav novērota ietekme uz MFS bioloģisko pieejamību.
Norfloxacin and metronidazole: in healthy volunteers, no significant interaction was observed when mycophenolate mofetil was concomitantly administered with norfloxacin and metronidazole separately.
5 Norfloksacīns un metronidazols: veseliem brīvprātīgajiem netika novērota nozīmīga mijiedarbība, lietojot mikofenolāta mofetilu vienlaikus ar norfloksacīnu vai metronidazolu atsevišķi.
However, norfloxacin and metronidazole combined reduced the MPA exposure by approximately 30% following a single dose of mycophenolate mofetil.
Tomēr norfloksacīna un metronidazola kombinācija samazināja MFS ietekmi par apmēram 30% pēc vienas mikofenolāta mofetila devas.
5 Tacrolimus: in liver transplant recipients initiated on mycophenolate mofetil and tacrolimus, the AUC and C max of MPA, the active metabolite of mycophenolate mofetil, were not significantly affected by trough tacrolimus level.
Takrolims: aknu transplantāta saņēmējiem, kam sākta mikofenolāta mofetila un takrolima lietošana, takrolima vienlaikus lietošana būtiski neietekmēja MFS, mikofenolāta mofetila aktīvā metabolīta, AUC un Cmax.
In renal transplant patients, the tacrolimus concentration did not appear to be altered by mycophenolate mofetil.
Pacientiem, kuriem pārstādīta niere, mikofenolāta mofetils neietekmēja takrolima koncentrāciju (skatīt arī apakšpunktu 4. 4).
However, in hepatic transplant patients, there was an increase of approximately 20% in tacrolimus AUC when multiple doses of mycophenolate mofetil (1.5 g taken twice a day [BID], morning and evening]) were administered to patients taking tacrolimus (see also section 4.4).
Turpretim aknu transplantāta saņēmējiem, kuri saņēma takrolimu, takrolima AUC palielinājās par aptuveni 20%, kad tika lietotas atkārtotas mikofenolāta mofetila devas (1, 5 g divreiz dienā) (skatīt arī apakšpunktu 4. 4).
Other interactions: co-administration of probenecid with mycophenolate mofetil in monkeys raises plasma AUC of MPAG by 3-fold. Thus, other substances known to undergo renal tubular secretion may compete with MPAG and thereby raise plasma concentrations of MPAG or the other substance undergoing tubular secretion.
Tādējādi arī citas vielas, par kurām zināms, ka tās sekretējas nieru kanāliņos, var konkurēt ar MFSG un paaugstināt MFSG vai citu zāļu, kuras pakļautas sekrēcijai nieru kanāliņos, koncentrāciju plazmā.
Live vaccines: live vaccines should not be given to patients with an impaired immune response.
Dzīvas vakcīnas: pacientiem ar pavājinātu imūnas sistēmas atbildes reakciju nedrīkst ievadīt dzīvas vakcīnas.
The antibody response to other vaccines may be diminished (see also section 4.4).
Antivielu veidošanās pret citām vakcīnām var būt pavājināta (skatīt apakšpunktu 4. 4.).
It is recommended that Mycophenolate mofetil Teva therapy should not be initiated until a negative pregnancy test has been obtained.
Nav ieteicams sākt ārstēšanu ar Mycophenolate mofetil Teva, pirms nav noskaidrots, ka grūtniecības nav.
Effective contraception must be used before beginning mycophenolate mofetil therapy, during therapy, and for six weeks following discontinuation of therapy (see section 4.5). Patients should be instructed to consult their physician immediately should pregnancy occur.
Pacientes jābrīdina, ka par grūtniecības iestāšanos nekavējoties jāpaziņo savam ārstam.
The use of Mycophenolate mofetil Teva is not recommended during pregnancy and should be reserved for cases where no more suitable alternative treatment is available.
Nav ieteicama Mycophenolate mofetil Teva lietošana grūtniecības laikā, tas rezervējams gadījumiem, kad nav iespējams izvēlēties piemērotāku terapiju.
Mycophenolate mofetil Teva should be used in pregnant women only if the potential benefit outweighs the potential risk to the foetus.
Mycophenolate mofetil Teva grūtniecības laikā drīkst lietot tikai tad, ja iespējamais ieguvums attaisno iespējamo risku auglim.
There is limited data from the use of mycophenolate mofetil in pregnant women.
Pieejami ierobežoti dati par mikofenolāta mofetila lietošanu sievietēm grūtniecības laikā.
However, congenital malformations including ear malformations, i. e. abnormally formed or absent external/ middle ear have been reported in children of patients exposed to mycophenolate mofetil in combination with other immunosuppressants during pregnancy.
Neskatoties uz to, ir ziņojumi par iedzimtām kroplībām, tai skaitā auss attīstības traucējumiem, t. i. patoloģiski veidota vai iztrūkstoša ārējā / vidusauss to pacientu bērniem, kuri grūtniecības laikā pakļauti ikofenolāta mofetila un citu imūnsupresantu kombinētai terapijai.
Cases of spontaneous abortions have been reported in patients exposed to mycophenolate mofetil.
Ir ziņojumi par spontāno abortu gadījumiem pacientēm, kuras saņēmušas mikofenolāta mofetilu.
Studies in animals have shown reproductive toxicity (see section 5.3).
Pētījumos ar dzīvniekiem novērota kaitīga iedarbība uz augļa attīstību (skatīt apakšpunktu 5. 2.).
Mycophenolate mofetil has been shown to be excreted in the milk of lactating rats.
Pētījumi ar žurkām pierādījuši, ka mikofenolāta mofetils izdalās ar mātes pienu.
Because of the potential for serious adverse reactions to mycophenolate mofetil in breast-fed infants, Mycophenolate mofetil Teva is contraindicated in breast-feeding mothers (see section 4.3).
Sakarā ar iespējamām nopietnām mikofenolāta mofetila nevēlamām blakusparādībām zīdainim, Mycophenolate mofetil Teva lietošana nav ieteicama sievietēm zīdīšanas periodā (skatīt apakšpunktu 4. 3.).
The pharmacodynamics profile and the reported adverse reactions indicate that an effect is unlikely.
Zāļu farmakodinamiskās īpašības un blakusparādības liecina, ka šāda ietekme ir maz ticama.
The principal adverse reactions associated with the administration of mycophenolate in combination with ciclosporin and corticosteroids include diarrhoea, leucopenia, sepsis and vomiting and there is evidence of a higher frequency of certain types of infections (see section 4.4).
Klīniskos pētījumos novērotas šādas nevēlamās blakusparādības Svarīgākās ar mikofenolāta un ciklosporīna un kortikosteroīdu kombinācijas lietošanu saistītās blakusparādības ir caureja, leikopēnija, sepse, vemšana, kā arī biežāk sastopamas atsevišķu veidu
Malignancies:
6 infekcijas (skatīt apakšpunktu 4. 4.).
Patients receiving immunosuppressive regimens involving combinations of medicinal products, including mycophenolate, are at increased risk of developing lymphomas and other malignancies, particularly of the skin (see section 4.4).
Ļaundabīgi jaunveidojumi Ja pacienti saņem imūnsupresīvu terapiju, kas satur medicīnisku produktu kombinācijas, to vidū mikofenolātu, viņi ir pakļauti palielinātam limfomu vai citu ļaundabīgu veidojumu, īpaši ādā, attīstības riskam (skatīt apakšpunktu 4. 4.).
Lymphoproliferative disease or lymphoma developed in 0.6% of patients receiving mycophenolate (2 g or 3 g daily) in combination with other immunosuppressants 6 in controlled clinical trials of renal (2 g data), cardiac and hepatic transplant patients followed for at least 1 year.
Limfoproliferatīva slimība vai limfoma radās 0, 6% pacientu, kuri lietoja mikofenolātu (2 g vai 3 g dienā) kombinācijā ar citiem imūnsupresantiem kontrolētos klīniskos pētījumos pacientiem ar transplantētu nieri (2 g dati), sirdi un aknām, kas novēroti vismaz 1 gadu.
Three-year safety data in renal and cardiac transplant patients did not reveal any unexpected changes in incidence of malignancy compared to the 1-year data.
Trīs gadu dati par drošību pacientiem ar transplantētu nieri vai sirdi neliecina par negaidītām ļaundabīgu jaunveidojumu rašanās biežuma pārmaiņām salīdzinājumā ar viena gada datiem.
All transplant patients are at increased risk of opportunistic infections; the risk increased with total immunosuppressive load (see section 4.4).
Oportūnistiskās infekcijas Visiem pacientiem ar pārstādītiem orgāniem ir palielināts oportūnistisko infekciju risks, kas palielinās līdz ar kopējo mikofenolāta slodzi (skatīt apakšpunktu 4. 4.).
The most common opportunistic infections in patients receiving mycophenolate (2 g or 3 g daily) with other immunosuppressants in controlled clinical trials of renal (2 g data), cardiac and hepatic transplant patients followed for at least 1 year were candida mucocutaneous, cytomegalovirus (CMV) viraemia/ syndrome and Herpes simplex.
Pacienti, kuri lietoja mikofenolātu (2 g vai 3 g dienā) kopā ar citiem imūnsupresantiem kontrolētos klīniskos pētījumos pacientiem ar transplantētu nieri (2 g dati), sirdi un aknām, kas novēroti vismaz 1 gadu, visbiežāk novērotās oportūnistiskās infekcijas ir ādas un gļotādas kandidoze, citomegalovīrusa (CMV) virēmija/ sindroms un Herpes simplex.
The type and frequency of adverse reactions in a clinical study, which recruited 92 paediatric patients aged 2 to 18 years who where given 600 mg/ m2 mycophenolate mofetil orally twice daily, were generally similar to those observed in adult patients given 1 g mycophenolate twice daily.
Bērni un pusaudži Klīniskā pētījumā, kurā piedalījās 92 bērni vecumā no 2 līdz 18 gadiem, kuri saņēma 600 mg/ m2 mikofenolāta mofetila iekšķīgi divreiz dienā, novēroto nevēlamo blakusparādību veids un biežums kopumā bija līdzīgs pieaugušiem pacientiem, kuri saņēma 1 g mikofenolāta divreiz dienā.
Elderly patients ( 65 years) may generally be at increased risk of adverse reactions due to immunosuppression.
Gados vecāki pacienti (≥ 65 g. v.) Gados vecākiem pacientiem (≥ 65 g. v.) kopumā imūnsupresijas dēļ var būt palielināts blakusparādību risks.
Elderly patients receiving Mycophenolate mofetil Teva as part of a combination immunosuppressive regimen, may be at increased risk of certain infections (including cytomegalovirus tissue invasive disease) and possibly gastrointestinal haemorrhage and pulmonary oedema, compared to younger individuals.
Gados vecāki pacienti, kuri saņem ar Mycophenolate mofetil Teva kombinētu imūnsupresīvu terapiju, var būt palielināts noteiktu infekciju (to vidū citomegalovīrusa audu invazīvas slimības) un, iespējams, gastrointestinālas asiņošanas un plaušu tūskas risks salīdzinājumā ar jaunākiem indivīdiem.
Adverse reactions, probably or possibly related to mycophenolate, reported in of patients treated with mycophenolate in the controlled clinical trials of renal (2 g data), cardiac and hepatic transplant patients are listed in the following table.
Citas blakusparādības Tabulā norādītas iespējamas vai varbūtējas ar mikofenolāta lietošanu saistītas blakusparādības, kas novērotas kontrolētos klīniskos pētījumos ≥ 1/ 10 un ≥1/ 100 līdz < 1/ 10 ar mikofenolātu ārstēto pacientu pēc nieru (2 g dati), sirds un aknu transplantācijas.
Within the system organ classes, undesirable effects are listed under headings of frequency, using the following categories: very common ( 1/ 10); common ( 1/ 100 to < 1/ 10); uncommon ( 1/ 1,000 to < 1/ 100); rare ( 1/ 10,000 to < 1/ 1,000); very rare ( 1/ 10,000), not known (cannot be estimated from the available data). Within each frequency grouping, undesirable effects are presented in order of decreasing seriousness
Katrā sastopamības biežuma grupā nevēlamās blakusparādības sakārtotas to nopietnības samazinājuma secībā.
7 Adverse reactions, probably or possibly related to Mycophenolate, reported in patients treated with Mycophenolate in renal, cardiac and hepatic clinical trials when used in combination with ciclosporin and corticosteroids
Iespējami vai varbūtēji ar Mikofenolāta lietošanu saistītas blakusparādības, kas novērotas ar Mikofenolātu ārstētiem pacientiem nieru, sirds un aknu klīniskos pētījumos, lietojot to kombinācijā ar ciklosporīnu un kortikosteroīdiem
Hepatic enzyme increased, blood creatinine increased, blood lactate dehydrogenase increased, blood urea
Paaugstināts aknu enzīmu līmenis, paaugstināts kreatinīna līmenis asinīs, paaugstināts laktātdehidrogenāzes līmenis asinīs,
increased, blood alkaline phosphatase increased, weight decreased
hiperurikēmija, paaugstināts sārmainās fosfatāzes līmenis asinīs, svara samazināšanās
Cardiac
Sirds funkcijas
Blood and lymphatic system disorders
Asins un limfātiskās sistēmas traucējumi Nervu sistēmas
Very common Common
Ļoti bieži Bieži Ļoti bieži
Leukopenia, thrombocytopenia, anaemia Pancytopenia, leukocytosis
Leikopēnija, trombocitopēnija, anēmija Pancitopēnija, leikocitoze -
Convulsion, hypertonia, tremor, somnolence, myasthenic syndrome, dizziness, headache, paraesthesia, dysgeusia
Krampji, hipertonija, trīce, miegainība, miastēnijas sindroms, reibonis, galvas sāpes, parestēzija, dispepsija
Respiratory,
Respiratoras, krūšu kurvja un videnes
thoracic and mediastinal disorders
slimības
Pleural effusion, dyspnoea, cough
Pleirāls izsvīdums, dispnoja, klepus
Gastrointestinal haemorrhage, peritonitis, ileus, colitis, gastric ulcer, duodenal ulcer, gastritis, oesophagitis,
Kuņģa- zarnu trakta asiņošana, peritonīts, ileuss,
stomatitis, constipation, dyspepsia, flatulence, eructation
kolīts, kuņģa čūla, divpadsmitpirkstu zarnas čūla, gastrīts, ezofagīts, stomatīts, aizcietējumi, dispepsija, meteorisms, atraugas
Renal and
Nieru un urīnceļu
urinary
traucējumi
disorders
Nieru darbības traucējumi
Skin and
Ādas un zemādas audu
subcutaneous tissue disorders
bojājumi
Skin hypertrophy, rash, acne, alopecia
Ādas hipertrofija, izsitumi, akne, alopēcija
Musculoskeletal
Skeleta- muskuļu un
and connective tissue disorders
saistaudu sistēmas bojājumi
System organ class
Metabolisma un
disorders
barošanas traucējumi
hypomagnesaemia, hypocalcaemia, hypercholesterolaemia,
Bieži
hyperlipidaemia, hypophosphataemia, hyperuricaemia, gout, anorexia
Acidoze, hiperkaliēmija, hipokaliēmija,
Infections and infestations
hiperglikēmija, hipomagnēmija, hipokalcēmija, hiperholesterolēmija, hiperlipidēmija, hipofosfatēmija, hiperurikēmija, podagra, anoreksija Infekcijas un parazitozes
Pneumonia, influenza, respiratory tract infection, respiratory moniliasis, gastrointestinal infection, candidiasis, gastroenteritis, infection, bronchitis, pharyngitis, sinusitis, fungal skin infection, skin candida, vaginal candidiasis, rhinitis
Pneimonija, gripa, respiratoras infekcijas, elpceļu moniliāze, kuņģa- zarnu trakta infekcija, kandidoze, gastroenterīts, infekcija, bronhīts, faringīts, sinusīts, ādas sēnīšu infekcija, ādas kandidoze, vaginālā kandidoze, rinīts
Neoplasms
Labdabīgi, ļaundabīgi un
Skin cancer, benign
neprecizēti audzēji (ieskaitot cistas un polipi)
neoplasm of skin
Bieži
malignant and unspecified (incl cysts and polyps)
Ādas vēzis, ādas labdabīgs audzējs
Vascular
Asinsvadu sistēmas
Hypotension, hypertension, vasodilatation
Hipotensija, hipertensija, vazodilatācija
General
Vispārēji traucējumi un
disorders and
reakcijas ievadīšanas vietā
Oedema, pyrexia, chills, pain, malaise, asthenia
Tūska, drudzis, drebuļi, sāpes, slikta pašsajūta, astēnija
administration site conditions
Aknu un/ vai žultsceļu
Hepatobiliary
Ļoti bieži
Very common
-
disorders Psychiatric
traucējumi
Common Very common
Bieži
Hepatitis, jaundice,
Hepatīts, dzelte, hiperbilirubinēmija
hyperbilirubinaemia -
Psihiskie traucējumi
Agitation, confusional state, depression, anxiety, thinking abnormal, insomnia
Uzbudinājums, apjukums, depresija, nemiers, patoloģiska domāšana, bezmiegs
501 (2 g mycophenolate daily), 289 (3 g mycophenolate daily) and 277 (2 g intravenous / 3 g oral mycophenolate daily) patients were treated in Phase III studies for the prevention of rejection in renal, cardiac and hepatic transplantation, respectively.
III fāzes pētījumos par attiecīgi nieru, sirds un aknu transplantātu tremes profilaksi tika ārstēti 501 (2 g mikofenolāta dienā), 289 (3 g mikofenolāta dienā) un 277 (2 g intravenoza / 3 g mikofenolāta iekšķīgi dienā) pacienti.
The following undesirable effects cover adverse reactions from post-marketing experience: the types of adverse reactions reported during post-marketing with mycophenolate are similar to those seen in the controlled renal, cardiac and hepatic transplant studies.
Pēcreģistrācijas periodā novērotās blakusparādības Pēcreģistrācijas periodā novērotās mikofenolāta blakusparādības ir līdzīgas tām, kādas novērotas kontrolētos pētījumos par nieru, sirds un aknu pārstādīšanu.
Gastrointestinal: colitis including cytomegalovirus colitis, (common), pancreatitis, (common) and intestinal villous atrophy.
Kuņģa - zarnu trakts: kolīts, arī citomegalovīrusa kolīts (bieži), pankreatīts (bieži) un zarnu bārkstiņu atrofija.
Cases of BK virus associated nephropathy, as well as cases of JC virus associated progressive multifocal leucoencephalopathy (PML), have been reported in patients treated with immunosuppressants, including Mycophenolate mofetil Teva.
Ir ziņots par ar BK vīrusu saistītas nefropātijas un ar JC vīrusu saistītas progresējošas multifokālas encefalopātijas (PML) gadījumiem pacientiem, kuri saņēmuši imūnsupresantus, tai skaitā Mycophenolate mofetil Teva.
Agranulocytosis (uncommon) and neutropenia have been reported; therefore regular monitoring of patients taking Mycophenolate mofetil Teva is advised (see section 4.4). There have been reports of aplastic anaemia and bone marrow depression in patients treated with mycophenolate, some of which have been fatal.
Ir atsevišķi ziņojumi par aplastiskas anēmijas un kaulu smadzeņu nomākuma gadījumiem, daži, no kuriem bija letāli pacientiem, kuri lietojuši mikofenolātu.
9 Hypersensitivity: hypersensitivity reactions, including angioneurotic oedema and anaphylactic reaction have been reported.
4. 9 Pārdozēšana
It is expected that an overdose of mycophenolate mofetil could possibly result in oversuppression of the immune system and increase susceptibility to infections and bone marrow suppression (see section 4.4). If neutropenia develops, dosing with Mycophenolate mofetil Teva should be interrupted or the dose reduced (see section 4.4).
Ja attīstās neitropēnija, Mycophenolate mofetil Teva lietošanu jāpārtrauc vai jāsamazina deva (skatīt apakšpunktu 4. 4).
Haemodialysis would not be expected to remove clinically significant amounts of MPA or MPAG.
Klīniski nozīmīgu MFS un MFSG daudzumu ar hemodialīzi izvadīt nevar.
Bile acid sequestrants, such as cholestyramine, can remove MPA by decreasing the enterohepatic re- circulation of the drug (see section 5.2).
Žultsskābes sekvestranti, piemēram, holestiramīns, var izvadīt MFS, samazinot zāļu atkārtotu enterohepatisko apriti (skatīt apakšpunktu 5. 2).
5.1 Pharmacodynamic properties
9 5. 1 Farmakodinamiskās īpašības
LO4A A06
Farmakoterapeitiskā grupa: imūnsupresīvi līdzekļi, ATĶ kods L04AA06.
Mycophenolate mofetil is the 2-morpholinoethyl ester of mycophenolic acid (MPA). MPA is a potent, selective, uncompetitive and reversible inhibitor of inosine monophosphate dehydrogenase, and therefore inhibits the de novo pathway of guanosine nucleotide synthesis without incorporation into DNA.
MFS ir spēcīgs, selektīvs, nekonkurējošs un atgriezenisks inozīna monofosfāta dehidrogenāzes inhibitors, un tādēļ kavē de novo guanozīna nukleotīda sintēzes gaitu, neiekļaujoties DNS.
Because T- and B-lymphocytes are critically dependent for their proliferation on de novo synthesis of purines whereas other cell types can utilise salvage pathways, MPA has more potent cytostatic effects on lymphocytes than on other cells.
Tā kā T un B limfocītu proliferācija ir īpaši atkarīga no purīnu sintēzes de novo, bet citas šūnas var izmantot papildus proliferācijas veidus, MFS piemīt lielāks citostatisks efekts pret limfocītiem, nekā pret citām šūnām.
Following oral administration, mycophenolate mofetil undergoes rapid and extensive absorption and complete presystemic metabolism to the active metabolite, MPA.
Lietojot iekšķīgi, mikofenolāta mofetils ātri un plaši uzsūcas un notiek pilnīga tā presistēmiska metabolizēšanās par aktīvu metabolītu – MFS.
As evidenced by suppression of acute rejection following renal transplantation, the immunosuppressant activity of mycophenolate is correlated with MPA concentration.
Pēc akūtas tremes supresijas pacientiem ar transplantētu nieri pierādīts, ka mikofenolāta imūnsupresīvā darbība korelē ar MFS koncentrāciju.
The mean bioavailability of oral mycophenolate mofetil, based on MPA AUC, is 94% relative to intravenous mycophenolate mofetil.
Pēc MFS AUC, iekšķīgi lietota mikofenolāta mofetila vidējā bioloģiskā pieejamība ir 94%, salīdzinot ar intravenozi lietotu mikofenolāta mofetilu.
Food had no effect on the extent of absorption (MPA AUC) of mycophenolate mofetil when administered at doses of 1.5 g BID to renal transplant patients.
Uzturs neietekmē mikofenolāta mofetila uzsūkšanās apjomu (MFS AUC), ja pacientiem ar transplantētu nieri lietoti 1, 5 g divreiz dienā.
However, MPA C max was decreased by 40% in the presence of food.
Bet MFS Cmax uztura klātbūtnē samazinājās par 40%.
MPA at clinically relevant concentrations, is 97% bound to plasma albumin.
Klīniski nozīmīgā koncentrācijā 97% MFS saistās ar plazmas albumīnu.
As a result of enterohepatic recirculation, secondary increases in plasma MPA concentration are usually observed at approximately 6 – 12 hours post-dose.
Enterohepatiskās recirkulācijas dēļ MFS sekundāru koncentrācijas palielināšanos plazmā parasti novēroja aptuveni 6 – 12 h pēc preparāta lietošanas.
A reduction in the AUC of MPA of approximately 40% is associated with the co-administration of cholestyramine (4 g TID), indicating that there is a significant amount of enterohepatic recirculation.
MFS AUC samazināšanās par apmēram 40% saistīta ar holestiramīna vienlaikus lietošanu (4 g 3 reizes dienā), kas norāda, ka notiek ievērojama enterohepātiskā recirkulācija.
MPA is metabolised principally by glucuronyl transferase to form the phenolic glucuronide of MPA (MPAG), which is not pharmacologically active.
MFS galvenokārt metabolizē glikuroniltransferāze, veidojot farmakoloģiski neaktīvu MFS fenolglikuronīdu (MFSG).
10 A negligible amount of substance is excreted as MPA (< 1% of dose) in the urine.
Neliels daudzums preparāta (< 1% devas) MFS veidā izdalās urīnā.
Orally administered radiolabelled mycophenolate mofetil results in complete recovery of the administered dose; with 93% of the administered dose recovered in the urine and 6% recovered in the faeces.
Lietojot iekšķīgi, ar radioizotopiem iezīmētais mikofenolāta mofetils pilnībā izdalījās; 93% lietotās devas izdalījās urīnā un 6% - izkārnījumos.
Most (about 87%) of the administered dose is excreted in the urine as MPAG.
Lielākā daļa no lietotās devas (ap 87%) izdalījās ar urīnu MFSG veidā.
At clinically encountered concentrations, MPA and MPAG are not removed by haemodialysis.
Klīniski nozīmīgā koncentrācijā MFS un MFSG nevar izvadīt ar hemodialīzi.
However, at high MPAG plasma concentrations (> 100 g/ ml), small amounts of MPAG are removed.
Tomēr, ja ir augsta MFSG koncentrācija plazmā (> 100 µg/ ml), tiek izvadīts neliels MFSG daudzums.
In the early post-transplant period (< 40 days post-transplant), renal, cardiac and hepatic transplant patients had mean MPA AUCs approximately 30% lower and C max approximately 40% lower compared to the late post-transplant period (3 - 6 months post-transplant).
Tuvākā pēctransplantācijas periodā (< 40 dienas pēc transplantācijas) pēc nieres, sirds un aknu transplantācijas vidējais MFS AUC bija par apmēram 30% un Cmax – par apmēram 40% mazāka nekā vēlīnā pēctransplantācijas periodā (3 – 6 mēnešus pēc transplantācijas).
In a single dose study (6 subjects/ group), mean plasma MPA AUC observed in subjects with severe chronic renal impairment (glomerular filtration rate < 25 ml min-1 1.73 m-2) were 28-75% higher relative to the means observed in normal healthy subjects or subjects with lesser degrees of renal impairment.
Nieru darbības traucējumi: vienreizējas devas pētījumos (6 pētāmie grupā), indivīdiem ar smagas pakāpes hronisku nieru darbības traucējumu (glomerulāras filtrācijas ātrums < 25 ml/ min/ 1, 73m2) MFS vidējais AUC plazmā bija par 28 – 75% lielāks nekā normāliem, veseliem indivīdiem vai indivīdiem ar vieglākas pakāpes nieru bojājumu.
However, the mean single dose MPAG AUC was 3 -6-fold higher in subjects with severe renal impairment than in subjects with mild renal impairment or normal healthy subjects, consistent with the known renal elimination of MPAG.
Pēc vienreizējas devas MFSG AUC bija 3 – 6 reizes lielāks indivīdiem ar smagas pakāpes nieru bojājumu nekā indivīdiem ar maz izteiktiem bojājumiem vai veseliem indivīdiem, saskaņā ar zināmo MFSG izvadīšanu caur nierēm.
In patients with delayed renal graft function post-transplant, mean MPA AUC (0-12h) was comparable to that seen in post-transplant patients without delayed graft function.
Aizkavēta transplantētu nieres darbība: pacientiem pēc transplantācijas ar aizkavētu transplantāta funkciju vidējais MFS AUC (0 – 12 h) bija līdzīgs datiem, kurus novēroja pacientiem pēc transplantācijas bez novēlotas transplantāta darbības.
Mean plasma MPAG AUC (0- 12h) was 2-3-fold higher than in post-transplant patients without delayed graft function.
MFSG vidējais AUC (0 – 12 h) līmenis plazmā bija 2 – 3 reizes lielāks
Effects of hepatic disease on this process probably depend on the particular disease.
10 nekā pacientiem pēc transplantācijas ar neaizkavētu transplantāta funkciju.
However, hepatic disease with predominantly biliary damage, such as primary biliary cirrhosis, may show a different effect.
Pacientiem ar aizkavētu pārstādītās nieres darbību īslaicīgi var palielināties MFS nesaistītā frakcija un koncentrācija plazmā.
Children and adolescents:
Aknu slimības ietekme uz šo procesu, iespējams, ir atkarīga no īpašas slimības formas.
Pharmacokinetic parameters were evaluated in 49 paediatric renal transplant patients given 600 mg/ m2 mycophenolate mofetil orally twice daily.
Bērniem un pusaudžiem: farmakokinētiskie raksturlielumi tika vērtēti 49 bērniem ar transplantētu nieri, kas saņēma 600 mg/ m2 mikofenolāta mofetila divreiz dienā iekšķīgi.
This dose achieved MPA AUC values similar to those seen in adult renal transplant patients receiving mycophenolate at a dose of 1 g BID in the early and late post-transplant period.
Lietojot šādu devu, tika sasniegti tādi paši MFS AUC raksturlielumi gan agrīnā, gan vēlīnā pēctransplantācijas periodā kā pieaugušiem pacientiem ar transplantētu nieri, kas saņem mikofenolātu 1 g devā divreiz dienā.
MPA AUC values across age groups were similar in the early and late post- transplant period.
Gan agrīnā, gan vēlīnā pēctransplantācijas periodā MFS AUC raksturlielumi visās vecuma grupās bija līdzīgi
Pharmacokinetic behaviour of mycophenolate in the elderly has not been formally evaluated.
Gados vecāki pacienti (> 65 g. v.): mikofenolāta farmakokinētiskās īpašības gados vecākiem pacientiem nav formāli novērtētas.
Oral contraceptives:
Perorālie kontracepcijas līdzekļi Vienlaicīga mikofenolāta lietošana neietekmē perorālo kontracepcijas līdzekļu farmakokinētiku (skatīt arī apakšpunktu 4. 5.).
The pharmacokinetics of oral contraceptives were unaffected by co-administration of mycophenolate (see also section 4.5). A study of the co-administration of mycophenolate (1 g BID) and combined oral contraceptives containing ethinylestradiol (0.02 mg to 0.04 mg) and levonorgestrel (0.05 mg to 0.15 mg), desogestrel (0.15 mg) or gestodene (0.05 mg to 0.10 mg) conducted in 18 non-transplant women (not taking other immunosuppressants) over 3 consecutive menstrual cycles showed no clinically relevant influence of mycophenolate on the ovulation suppressing action of the oral contraceptives.
Pētījumā, kurā piedalījās 18 sievietes bez pārstādītiem orgāniem (nelietoja citus imūnsupresantus) 3 menstruālos ciklos pēc kārtas, par mikofenolāta (1 g divreiz dienā) lietošanu vienlaikus ar kombinētiem perorāliem kontracepcijas līdzekļiem, kuru sastāvā ir etinilestradiols (0, 02 – 0, 04 mg) un levonoregestrels (0, 05 – 0, 15 mg), dezogestrels (0, 15 mg) vai gestodēns (0, 05 – 0, 10 mg), nenovēroja klīniski nozīmīgu mikofenolāta ietekmi uz perorālo kontracepcijas līdzekļu ovulāciju nomācošo darbību.
Serum levels of luteinizing hormone (LH), follicle-stimulating hormone (FSH) and progesterone were not significantly affected.
Luteinizējošā hormona (LH), folikulu stimulējošā hormona (FSH) un progesterona līmenis serumā netika nozīmīgi ietekmēts.
5.3 Preclinical safety data 11 In experimental models, mycophenolate mofetil was not tumourigenic.
Eksperimentālos modeļos mikofenolāta mofetilam netika atklāta tumorogēna darbība.
The highest dose tested in the animal carcinogenicity studies resulted in approximately 2-3 times the systemic exposure (AUC or C max) observed in renal transplant patients as the recommended clinical dose of 2 g/ day and 1.3-2 times the systemic exposure (AUC or C max) observed in cardiac transplant patients at the recommended clinical dose of 3 g/ day.
Augstākā deva, kuru pārbaudīja kanceroģenēzes pētījumos ar dzīvniekiem, radīja aptuveni 2 – 3 reizes lielāku sistēmisku iedarbību (AUC vai Cmax) par to, kāda novērota pacientiem pēc nieres transplantācijas, kas lietoja klīniski ieteikto devu – 2 g dienā un 1, 3- 2 reizes lielāku sistēmisku iedarbību (AUC vai Cmax) par to, kāda novērota pacientiem pēc sirds transplantācijas, kas lietoja klīniski ieteikto devu – 3 g dienā.
These effects can be related to the pharmacodynamics mode of action, i. e. inhibition of nucleotide synthesis in sensitive cells.
Šo iedarbību varētu saistīt ar farmakodinamisko darbības veidu, t. i., nukleotīdu sintēzes nomākšanu jutīgās šūnās.
Mycophenolate mofetil had no effect on fertility of male rats at oral doses up to 20 mg kg-1 day-1. The systemic exposure at this dose represents 2-3 times the clinical exposure at the recommended clinical dose of 2 g/ day in renal transplant patients and 1.3-2 times the clinical exposure at the recommended clinical dose of 3 g/ day in cardiac transplant patients.
Sistēmiskā iedarbība, lietojot šādu devu, bija 2 – 3 reizes lielāka nekā lietojot klīniski ieteikto devu – 2 g dienā pacientiem pēc nieres transplantācijas un 1, 3- 2 reizes lielāka nekā lietojot klīniski ieteikto devu – 3 g dienā pacientiem pēc sirds transplantācijas.
In a female fertility and reproduction study conducted in rats, oral doses of 4.5 mg kg-1 day-1 caused malformations (including anophthalmia, agnathia and hydrocephaly) in the first generation offspring in the absence of maternal toxicity.
Pētījumos par auglību un reproduktivitāti žurku mātītēm, perorālas devas 4, 5 mg/ kg/ dienā lietošana pirmajā paaudzē izraisīja augļa kroplības (tostarp anoftalmiju, agnātiju un hidrocefāliju) gadījumos, kad mātītēm neradās toksiska ietekme.
In teratology studies in rats and rabbits, foetal resorptions and malformations occurred in rats at 6 mg kg-1 day-1 (including anophthalmia, agnathia, and hydrocephaly) and in rabbits at 90 mg kg-1 day-1 (including cardiovascular and renal anomalies, such as ectopia cordis and ectopic kidneys, and diaphragmatic and umbilical hernia), in the absence of maternal toxicity.
11 Teratoloģiskos pētījumos žurkām un trušiem, augļa uzsūkšanās un kroplības žurkām radās pēc 6 mg/ kg/ dienā lietošanas (tostarp anoftalmija, agnātija un hidrocefālija) un trušiem pēc 90 mg/ kg / dienālietošanas (tostarp sirds un asinsvadu un nieru patoloģijas, piemēram, ektopiska sirds un nieres, diafragmāla un nabas trūce) gadījumos, ja mātītēm neradās toksiska ietekme.
The systemic exposure at these levels are approximately equivalent to or less than 0.5 times the clinical exposure at the recommended clinical dose of 2 g/ day for renal transplant patients and approximately 0.3 times the clinical exposure at the recommended clinical dose of 3 g/ day for cardiac transplant patients.
Sistēmiskā iedarbība, lietojot šādu devu, bija aptuveni tāda pati vai mazāk nekā 0, 5 reizes lielāka par klīnisko iedarbību, lietojot klīniski ieteikto devu – 2 g dienā pacientiem pēc nieru transplantācijas un aptuveni 0, 3 reizes lielāka par klīnisko iedarbību, lietojot klīniski ieteikto devu – 3 g dienā pacientiem pēc sirds transplantācijas.
Gastrointestinal effects were observed in the dog at systemic exposure levels equivalent to or less than the clinical exposure at the recommended doses.
Kuņģa un zarnu trakta darbības traucējumi novēroti suņiem pēc sistēmiskas iedarbības, kas bija vienāda vai mazāka par klīnisko iedarbību, lietojot ieteiktās devas.
Gastrointestinal and renal effects consistent with dehydration were also observed in the monkey at the highest dose (systemic exposure levels equivalent to or greater than clinical exposure). The nonclinical toxicity profile of mycophenolate mofetil appears to be consistent with adverse events observed in human clinical trials which now provide safety data of more relevance to the patient population (see section 4.8).
Mikofenolāta mofetila toksicitātes profilam ārpus klīnikas atbilst klīniskos pētījumos cilvēkam novērotas blakusparādības, kas pašreiz sniedz pacientu populācijai būtiskās drošības datus (skatīt apakšpunktu 4. 8.).
Pregelatinised starch (maize) Povidone K-30 Croscarmellose sodium Magnesium stearate
Preželatinizēta ciete (kukurūzas) Povidons K- 30 Kroskarmelozes nātrija sāls Magnija stearāts.
12 Capsule shell:
Kapsulas apvalks:
Cap:
Vāciņš:
Indigo carmine (E132) Titanium dioxide (E171) Gelatin Body:
Indigo karmīns (E132) Titāna dioksīds (E171) Želatīns Kapsulas korpuss:
Red iron oxide (E172) Yellow iron oxide (E! 72) Titanium dioxide (E171) Gelatin Black ink containing: shellac, black iron oxide (E172), propylene glycol and potassium hydroxide.
Sarkanais dzelzs oksīds (E172) Dzeltenais dzelzs oksīds (E172) Titāna dioksīds (E171) Želatīns Melnā drukājamā tinte satur: šellaku, melno dzelzs oksīdu (E172), propilēnglikolu un kālija hidroksīdu.
Transparent PVC/ PVdC – aluminium blisters in pack sizes of 100 or 300 capsules per carton.
Caurspīdīgi PVH/ PVdH alumīnija folijas blisteri, iepakojumos pa 100 vai 300 kapsulām kartona kastītē.
6.6 Special precautions for disposal and other handling
6. 6 Norādījumi par sagatavošanu lietošanai un iznīcināšanu
Because mycophenolate mofetil has demonstrated teratogenic effects in rats and rabbit, Mycophenolate mofetil Teva capsules should not be opened or crushed.
Tā kā mikofenolāta mofetilam pierādīta teratogēna iedarbība uz žurkām un trušiem, Mycophenolate mofetil Teva kapsulas nedrīkst atvērt vai saspiest.
Inhalation or direct contact with skin or mucous membranes of the powder contained in the capsules should be avoided.
Izvairieties no Mycophenolate mofetil Teva pulvera, ko satur kapsulas, ieelpošanas vai tiešas saskares ar ādu vai gļotādām.
If such contact occurs, soap and water should be used to wash thoroughly and the eyes should be rinsed with plain water.
Ja šāda saskare ar zālēm notiek, rūpīgi nomazgājiet skarto vietu ar ūdeni un ziepēm, bet acis jāskalo ar tīru ūdeni.
Computerweg 10 3542 DR Utrecht The Netherlands
Computerweg 10, 3542 DR Utrecht Nīderlande
EU/ 1/ 07/ 439/ 001 (100 capsules) EU/ 1/ 07/ 439/ 002 (300 capsules)
EU/ 1/ 07/ 439/ 001 (100 kapsulas) EU/ 1/ 07/ 439/ 002 (300 kapsulas)
13 Date of first authorisation:
Pirmās reģistrācijas datums:
21 February 2008
2008. gada 21. februāris
Detailed information on this medicinal product is available on the website of the European Medicines Agency (EMEA) http: / /www. emea. europa. eu
Sīkāka informācija par šīm zālēm pieejama Eiropas zāļu aģentūras (EMEA) mājas lapā http: // www. emea. europe. eu
Mycophenolate mofetil Teva 500 mg film-coated tablets
Mycophenolate mofetil Teva 500 mg apvalkotās tabletes
Each tablet contains 500 mg mycophenolate mofetil For a full list of excipients, see section 6.1
Pilnu palīgvielu sarakstu skatīt apakšpunktā 6. 1
Film-coated tablet (tablet) Pale purple, oval shaped film-coated tablet, debossed with "M500" on one side and plain on the other side.
Apvalkotas tabletes (tabletes) Bāli purpursarkanas ovālas formas apvalkotās tabletes ar vienā pusē iespiestu „ M500 ” un gludu otru pusi.
Children and adolescents: the recommended dose of mycophenolate mofetil is 600 mg/ m2 administered orally twice daily (up to a maximum of 2 g daily).
Bērniem un pusaudžiem: ieteicamā mikofenolāta mofetila deva ir 600 mg/ m2 divreiz dienā iekšķīgi (ne vairāk par 2 g dienā).
Mycophenolate mofetil Teva tablets should only be prescribed to patients with a body surface area greater than 1.5 m2, at a dose of 1 g twice daily (2 g daily dose).
Mycophenolate mofetil Teva tabletes drīkst ordinēt tikai pacientiem, kuru ķermeņa virsmas laukums pārsniedz 1, 5 m2 devā 1g divreiz dienā (dienas deva 2 g).
As some adverse reactions occur with greater frequency in this age group (see section 48) compared with adults, temporary dose reduction or interruption may be required; these will need to take into account relevant clinical factors including severity of reaction.
Jāņem vērā attiecīgie klīniskie faktori, tostarp reakcijas smaguma pakāpe.
Adults: oral Mycophenolate mofetil Teva should be initiated within 5 days following transplantation.
5 dienu laikā pēc transplantācijas jāuzsāk perorāla Mycophenolate mofetil Teva lietošana.
15 Children and adolescents: no data are available for paediatric cardiac transplant patients, therefore use in this patients group is not recommended until further data to support this is available.
Bērni un pusaudži: nav datu par lietošanu bērniem pēc sirds transplantācijas, tāpēc šai pacientu grupai lietošana nav ieteicama līdz būs pieejama turpmāka informācija, kas atbalstīs to.
Adults: intravenous mycophenolate should be administered for the first 4 days following hepatic transplant, with oral Mycophenolate mofetil Teva initiated as soon after this as it can be tolerated.
14 Pieaugušie: mikofenolātu jāievada intravenozi (IV) pirmās 4 dienas pēc aknu pārstādīšanas, pēc kā pēc iespējas ātrāk jāsāk lietot Mycophenolate mofetil Teva iekšķīgi, ja tas ir pieļaujams.
Children and adolescents: no data are available for paediatric hepatic transplant patients, therefore use in this patient group is not recommended until further data to support this is available.
Bērni un pusaudži: nav datu par lietošanu bērniem pēc aknu pārstādīšanas, tāpēc šai pacientu grupai lietošana nav ieteicama līdz būs pieejama turpmāka informācija, kas atbalstīs to.
Use in elderly ( 65 years)
Lietošana gados vecākiem pacientiem (> 65 g.)
No dose adjustments are needed in patients experiencing delayed renal graft function post-operatively (see section 5.2).
Nav nepieciešama devas pielāgošana pacientiem, kuriem pēc operācijas ir aizkavēta pārstādītās nieres darbība (skatīt apakšpunktu 5. 2.).
Hypersensitivity reactions to the active substance, to mycophenolic acid or any of the excipients
Paaugstināta jutība pret aktīvo vielu, mikofenolskābi vai jebkuru no palīgvielām.
Mycophenolate mofetil Teva is contraindicated in women who are breast-feeding (see section 4.6).
Mycophenolate mofetil Teva kontrindicēts sievietēm zīdīšanas periodā (skatīt apakšpunktu 4. 6).
Patients receiving immunosuppressive regimens involving combinations of medicinal products, including Mycophenolate mofetil Teva, are at increased risk of developing lymphomas and other malignancies, particularly of the skin (see section 4.8).
Ja pacienti saņem imūnsupresīvu terapiju, kas satur medicīnisko produktu kombinācijas, to vidū Mycophenolate mofetil Teva, tie ir pakļauti palielinātam limfomas vai cita ļaundabīga veidojuma, īpaši ādā, attīstības riskam (skatīt apakšpunktu 4. 8.).
As general advice to minimise the risk for skin cancer, exposure to sunlight and ultra-violet (UV) light should be limited by wearing protective clothing and using a sunscreen with a high protection factor.
Lai mazinātu ādas vēža risku, tiek ieteikts izvairīties no saules un ultravioleto (UV) staru ietekmes, lietojot aizsargājošu apģērbu un krēmu ar lielu aizsargfaktoru.
16 Patients receiving Mycophenolate mofetil Teva should be instructed to report immediately any evidence of infection, unexpected bruising, bleeding or any other manifestation of bone marrow depression.
Pacientiem, kuri lieto Mycophenolate mofetil Teva, jāzina, ka jebkādas infekcijas, negaidītu 15 asinsizplūdumu, asiņošanas un kaulu smadzeņu nomākuma citu izpausmju gadījumā nekavējoties jāziņo ārstam.
Patients should be advised that during treatment with Mycophenolate mofetil Teva vaccinations may be less effective and the use of live attenuated vaccines should be avoided (see section 4.5).
Pacienti jābrīdina, ka ārstēšanas laikā ar Mycophenolate mofetil Teva vakcinācija var būt mazāk efektīva, jāizvairās no dzīvu novājinātu vakcīnu lietošanas (skatīt apakšpunktu 4. 5..).
In view of the significant reduction in the area under the curve (AUC) of MPA by cholestyramine, caution should be used in the concomitant administration of Mycophenolate mofetil Teva with medicinal products that interfere with enterohepatic recirculation because of the potential to reduce the efficacy of Mycophenolate mofetil Teva.
Ņemot vērā holestiramīna izraisīto ievērojamo MFS zemlīknes laukums (AUC) samazināšanos, Mycophenolate mofetil Teva jālieto uzmanīgi kopā ar medikamentiem, kas ietekmē enterohepātisko recirkulāciju, jo iespējama Mycophenolate mofetil Teva efektivitātes pavājināšanās.
The risk-benefit ratio of mycophenolate mofetil in combination with tacrolimus or sirolimus has not been established (see also section 4.5).
Mikofenolāta mofetila riska/ ieguvuma attiecība kombinācijā ar takrolimu vai sirolimu nav noskaidrota (skatīt arī apakšpunktu 4. 5.).
Because MPAG plasma concentrations are increased in the presence of renal impairment, as are aciclovir concentrations, the potential exists for mycophenolate mofetil and aciclovir, or its prodrugs, e. g. valaciclovir, to compete for tubular secretion and further increases in concentrations of both substances may occur.
Tā kā nieru darbības traucējumu gadījumā MFSG koncentrācija, kā arī aciklovīra koncentrācija plazmā ir palielināta, iespējams, ka mikofenolāta mofetils un aciklovīrs vai tā priekšsavienojumi, piemēram, valaciklovīrs, konkurē tubulārās sekrēcijas procesā, un tā ietekmē, savukārt, var palielināties abu šo vielu koncentrācija.
17 Antacids with magnesium and aluminium hydroxides: absorption of mycophenolate mofetil was decreased when administered with antacids.
16 Antacīdie līdzekļi, kas satur magnija un alumīnija hidroksīdu: lietojot mikofenolāta mofetilu kopā ar antacīdiem līdzekļiem, tā uzsūkšanās samazinās.
Caution should be used during concomitant administration because of the potential to reduce efficacy of Mycophenolate mofetil Teva.
Vienlaicīgas lietošanas gadījumā jāievēro piesardzība, jo var mazināties mikofenolāta mofetila efektivitāte.
Ciclosporin A: ciclosporin A (CsA) pharmacokinetics were unaffected by mycophenolate mofetil.
Ciklosporīns A: mikofenolāta mofetils neietekmē ciklosporīna A farmakokinētiskās īpašības.
Ganciclovir: based on the results of a single dose administration study of recommended doses of oral mycophenolate and intravenous ganciclovir and the known effects of renal impairment on the pharmacokinetics of mycophenolate (see section 4.2) and ganciclovir, it is anticipated that co- administration of these agents (which compete for mechanisms of renal tubular secretion) will result in increases in MPAG and ganciclovir concentration.
Ganciklovīrs: atbilstoši pētījumu rezultātiem, kas iegūti lietojot ieteiktās devās vienreizēju perorālu mikofenolāta un intravenozu ganciklovīra devas un zināmo nieru bojājuma ietekmi uz mikofenolāta un ganciklovīra farmakokinētiku (skatīt apakšpunktu 4. 2.), var paredzēt, ka šo līdzekļu (tie ir konkurējoši par nieru kanāliņu sekrēcijas mehānismu) vienlaikus lietošana var izraisīt MFSG un ganciklovīra koncentrācijas palielināšanos.