qanastek/EMEA-V3 huggingface dataset:
Ziagen should not be administered to patients with end-stage renal disease (see section 5.2).
Ziagen nedrīkst tikt nozīmēts pacientiem ar nieru slimību terminālā stadijā (skatīt apakšpunktu 5. 2).
Opportunistic infections: patients receiving Ziagen or any other antiretroviral therapy may still develop opportunistic infections and other complications of HIV infection.
Pacientiem, kas saņem Ziagen vai kādu citu antiretrovīrusu terapijas veidu, var turpināties oportūnistisko infekciju attīstība un citas HIV infekcijas komplikācijas.
Transmission: patients should be advised that current antiretroviral therapy, including Ziagen, have not been proven to prevent the risk of transmission of HIV to others through sexual contact or blood contamination.
Pacienti jāinformē, ka nav pierādīts, ka pašreiz pieejamā antiretrovīrusu terapija, ieskaitot Ziagen, darbotos profilaktiski uz HIV transmisiju seksuāla kontakta ceļā vai ar kontaminētām asinīm.
Abacavir has also been shown in vitro not to inhibit CYP 3A4, CYP2C9 or CYP2D6 enzymes at clinically relevant concentrations.
Ir pierādīts, ka in vitro abakavirs klīniskajā koncentrāciju spektrā neinhibē enzīmus CYP 3A4, CYP2C9 vai CYP2D6.
Induction of hepatic metabolism has not been observed in clinical studies.
Klīniskajos pētījumos nav novērota aknu metabolisma indukcija.
Therefore, there is little potential for interactions with antiretroviral PIs and other medicinal products metabolised by major P450 enzymes.
Tādēļ mijiedarbības iespēja ar antiretrovīrusu proteāžu inhibitoriem un citiem medikamentiem, ko metabolizē lielākā daļa P450 enzīmu, ir neliela.
Clinical studies have shown that there are no clinically significant interactions between abacavir, zidovudine, and lamivudine.
Pētījumi ir pierādījuši, ka nav klīniski nozīmīgas mijiedarbības starp abakaviru, zidovudīnu un lamivudīnu.
Potent enzymatic inducers such as rifampicin, phenobarbital and phenytoin may via their action on UDP-glucuronyltransferases slightly decrease the plasma concentrations of abacavir.
7 Spēcīgi enzīmu induktori, piemēram, rifampicīns, fenobarbitāls un fenitoīns, iedarbojoties uz UDP - glikuroniltransferāzēm, var nedaudz samazināt abakavira koncentrāciju plazmā.
Ethanol: the metabolism of abacavir is altered by concomitant ethanol resulting in an increase in AUC of abacavir of about 41%.
Etanols: abakavira metabolismu ietekmē vienlaicīga etilspirta lietošana, kas izraisa abakavira AUC pieaugumu par apmēram 41%.
7 Methadone: in a pharmacokinetic study, coadministration of 600 mg abacavir twice daily with methadone showed a 35% reduction in abacavir Cmax and a one hour delay in tmax but the AUC was unchanged.
Metadons: farmakokinētikas pētījumā vienlaicīga 600 mg abakavira ievadīšana divas reizes dienā un metadona lietošana izraisīja abakavira Cmax samazināšanos par 35% un tmax kavēšanos par vienu stundu, bet AUC palika neizmainīts.
In this study abacavir increased the mean methadone systemic clearance by 22%.
Šajā pētījumā abakavirs palielināja metadona vidējo sistēmisko klīrensu par 22%.
The induction of drug metabolising enzymes cannot therefore be excluded.
Tādējādi nevar izslēgt medikamentu metabolizējošo enzīmu indukciju.
Retinoids: retinoid compounds are eliminated via alcohol dehydrogenase.
Retinoīdi tiek izvadīti no organisma ar alkohola dehidrogenāzes palīdzību.
Ziagen is not recommended during pregnancy.
Ziagen neiesaka lietot grūtniecības laikā.
The safe use of abacavir in human pregnancy has not been established.
Abakavira lietošanas drošība grūtniecības laikā nav pierādīta.
Placental transfer of abacavir and/ or its related metabolites has been shown to occur in animals.
Ir pierādīts, ka dzīvniekiem abakavirs un/ vai tā metabolīti izkļūst caur placentāro barjeru.
Toxicity to the developing embryo and foetus occurred in rats, but not in rabbits (see section 5.3).
Toksiskums uz embriju un augli tika novērots žurkām, bet netika novērots trušiem (skatīt apakšpunktu 5. 3).
The teratogenic potential of abacavir could not be established from studies in animals.
Abakavira teratogēno potenciālu nav iespējams noteikt pētījumos ar dzīvniekiem.
Abacavir and its metabolites are secreted into the milk of lactating rats.
Žurkām abakavirs un tā metabolīti izdalās pienā.
It is expected that these will also be secreted into human milk, although this has not been confirmed.
Domājams, ka tas izdalīsies arī mātes pienā, kaut gan tas nav pierādīts.
It is therefore recommended that mothers do not breast-feed their babies while receiving treatment with abacavir.
Nav datu par abakavira drošību, lietojot to mazuļiem, kas jaunāki par trīs mēnešiem Tādēļ mātēm tiek ieteikts nezīdīt bērnu abakavira terapijas laikā.
Additionally, it is recommended that HIV infected women do not breast-feed their infants under any circumstances in order to avoid transmission of HIV.
Bez tam veselības aprūpes speciālisti iesaka sievietēm, kas inficētas ar HIV, nekādā gadījumā nebarot bērnus ar krūti, lai izvairītos no HIV transmisijas.
Hypersensitivity (see also section 4.4):
Hipersensitivitāte (skat. arī apakšpunktu 4. 4):
Some of these hypersensitivity reactions were life-threatening and resulted in fatal outcome despite taking precautions.
Dažos gadījumos šī hipersensitivitātes reakcija bija dzīvību apdraudoša un beidzās letāli, kaut arī tika veikti atbilstoši pasākumi.
Almost all patients developing hypersensitivity reactions will have fever and/ or rash (usually maculopapular or urticarial) as part of the syndrome, however reactions have occurred without rash or fever.
Gandrīz visiem pacientiem, kam attīstās hipersensitivitātes reakcija, kā sindroma sastāvdaļa parādās drudzis un/ vai izsitumi (parasti makulopapulāri vai urtikāri), tomēr ir bijušas reakcijas arī bez izsitumiem vai drudža.
Skin Rash (usually maculopapular or urticarial)
Āda Izsitumi (parasti makulopapulāri vai nātrene)
Gastrointestinal tract
8 Kuņģa - zarnu trakts
Fever, lethargy, malaise, oedema, lymphadenopathy,
Drudzis, letarģija, vispārējs vājums, tūska, limfadenopātija, hipotensija, konjunktivīts, anafilakse
Rash (81% vs 67% respectively) and gastrointestinal manifestations (70% vs 54% respectively) were more frequently reported in children compared to adults.
tika ziņots par izsitumiem (attiecīgi 81% un 67%) un kuņģa
This delay in diagnosis of hypersensitivity has resulted in Ziagen being continued or re-introduced, leading to more severe hypersensitivity reactions or death.
Šādas novēlotas hipersensitivitātes diagnozes rezultātā Ziagen lietošana tika turpināta vai tas tika atkārtoti nozīmēts, novedot pie smagākas hipersensitivitātes reakcijas vai nāves.
Consequently, patients should be advised of the importance of taking Ziagen regularly.
Tādēļ pacienti jāinformē par to, cik svarīgi ir lietot Ziagen regulāri.
Restarting Ziagen following a hypersensitivity reaction results in a prompt return of symptoms within hours.
Ziagen lietošanas atsākšana pēc hipersensitivitātes reakcijas izraisa strauju simptomu atjaunošanos dažu stundu laikā.
Patients who develop this hypersensitivity reaction must discontinue Ziagen and must never be rechallenged with Ziagen, or any other medicinal product containing abacavir (i. e.
Pacientiem, kam attīstās hipersensitivitātes reakcija, Ziagen lietošana ir jāpārtrauc, un tie nekad nedrīkst atsākt lietot Ziagen vai kādu citu abakaviru saturošu medikamentu (t. i.
To avoid a delay in diagnosis and minimise the risk of a life-threatening hypersensitivity reaction, Ziagen must be permanently discontinued if hypersensitivity cannot be ruled out, even when other diagnoses are possible (respiratory diseases, flu-like illness, gastroenteritis or reactions to other medications).
Lai izvairītos no novēlotas diagnosticēšanas un samazinātu dzīvībai bīstamo hipersensitivitātes reakciju iespēju, Ziagen lietošana pilnībā jāpārtrauc, ja nav iespējams izslēgt hipersensitivitātes reakciju, pat tad, ja iespējamas citas diagnozes (elpceļu slimības, gripai līdzīga slimība, gastroenterīts vai reakcija uz citiem medikamentiem).
Each patient must be warned about this hypersensitivity reaction to abacavir.
9 Katrs pacients ir jābrīdina par šo hipersensitivitātes reakciju pret abakaviru.
For many of the other adverse reactions reported, it is unclear whether they are related to Ziagen, to the wide range of medicinal products used in the management of HIV infection or as a result of the disease process.
Daudzu citu ziņoto blakņu gadījumā nav skaidrs, vai tās ir saistītas ar Ziagen, ar HIV infekcijas ārstēšanā lietoto plašo medikamentu klāstu vai tās ir slimības rezultāts.
9 Many of those listed below occur commonly (nausea, vomiting, diarrhoea, fever, lethargy, rash) in patients with abacavir hypersensitivity.
Daudzas no zemāk uzskaitītajām blaknēm bieži (slikta dūša, vemšana, caureja, drudzis, letarģija, izsitumi) rodas pacientiem ar abakavira hipersensitivitāti.
If Ziagen has been discontinued in patients due to experiencing any one of these symptoms and a decision is made to restart a medicinal product containing abacavir, this must be done in a setting where medical assistance is readily available (see section 4.4.).
Ja Ziagen lietošana pacientiem ir pārtraukta, jo radies kāds no šiem simptomiem, un ir pieņemts lēmums atsākt abakaviru saturoša medikamenta lietošanu, tas jāveic apstākļos, kur ir pieejama medicīniskā palīdzība (skatīt apakšpunktu 4. 4).
Many of the adverse reactions have not been treatment limiting.
Lielākajā daļā gadījumu blakusparādības nav ierobežojušas terapiju.
The following convention has been used for their classification: very common (> 1/ 10), common (> 1/ 100 ,< 1/10), uncommon (> 1/ 1,000 ,< 1/100), rare (> 1/ 10,000, < 1/ 1,000) very rare (< 1/ 10,000).
To sastopamība tiek definēta kā: - ļoti bieži (> 1/ 10), bieži (> 1/ 100, < 1/ 10), retāk (> 1/ 1000, < 1/ 100), reti (> 1/ 10000, < 1/ 1000) ļoti reti (< 1/ 10000).
Nervous system disorders Common: headache
Nervu sistēmas traucējumi Bieži: galvassāpes
Gastrointestinal disorders Common: nausea, vomiting, diarrhoea Rare: pancreatitis
Kuņģa- zarnu trakta traucējumi Bieži: slikta dūša, vemšana, caureja Reti: pankreatīts
Skin and subcutaneous tissue disorders Common: rash (without systemic symptoms) Very rare: erythema multiforme, Stevens-Johnson syndrome and toxic epidermal necrolysis
Erythema multiforme, Stīvensa- Džonsona sindroms un toksiska epidermāla nekrolīze
General disorders and administration site conditions Common: fever, lethargy, fatigue
Vispārēji traucējumi un reakcijas ievadīšanas vietā Bieži: drudzis, letarģija, nogurums
In HIV-infected patients with severe immune deficiency at the time of initiation of combination antiretroviral therapy (CART) an inflammatory reaction to asymptomatic or residual opportunistic infections may arise (see section 4.4).
HIV inficētiem pacientiem, kuriem, uzsākot kombinēto pretretrovīrusu terapiju (combination antiretroviral therapy - CART), ir smags imūndeficīts, var parādīties iekaisuma reakcija uz asimptomātiskiem vai esošiem oportūniskajiem patogēnajiem mikroorganismiem (skatīt apakšpunktu 4. 4).
10 4.9 Overdose
10 Laboratoriskās izmaiņas:
Single doses up to 1200 mg and daily doses up to 1800 mg of Ziagen have been administered to patients in clinical studies.
Klīniskajos pētījumos pacientiem ir lietotas Ziagen vienreizējas devas līdz pat 1200 mg un dienas devas līdz pat 1800 mg.
It is not known whether abacavir can be removed by peritoneal dialysis or haemodialysis.
Nav zināms, vai abakaviru var izvadīt ar peritoneālās dialīzes vai hemodialīzes palīdzību
Pharmacotherapeutic group: nucleoside reverse transcriptase inhibitors, ATC Code:
Farmakoterapeitiskā grupa: nukleozīdu reversās transkriptāzes inhibitori, ATĶ kods:
J05A F06
JO5A F06.
Abacavir is a NRTI.
Abakavirs ir nukleozīdu reversās transkriptāzes inhibitors (NRTI).
It is a potent selective inhibitor of HIV-1 and HIV-2.
Tas ir spēcīgs, selektīvs HIV- 1 un HIV- 2 inhibitors.
Abacavir is metabolised intracellularly to the active moiety, carbovir 5’ - triphosphate (TP).
Abakavirs intracelulāri metabolizējas par aktīvo formu - karbovir 5 ’ - trifosfātu (TP).
In vitro studies have demonstrated that its mechanism of action in relation to HIV is inhibition of the HIV reverse transcriptase enzyme, an event which results in chain termination and interruption of the viral replication cycle.
In vitro pētījumi ir pierādījuši, ka tā darbības mehānisms attiecībā uz HIV ir reversās transkriptāzes enzīma inhibīcija, kas rezultējas ķēdes terminācijā un vīrusa replikācijas cikla pārtraukšanā.
It has been shown to be additive in combination with didanosine, lamivudine and stavudine.
Tam ir pierādīts aditīvais efekts kombinācijā ar didanozīnu, lamivudīnu un stavudīnu.
Abacavir-resistant isolates of HIV-1 have been selected in vitro and are associated with specific genotypic changes in the reverse transcriptase (RT) codon region (codons M184V, K65R, L74V and Y115F).
In vitro ir selektēti HIV- 1 izolāti, kas ir rezistenti pret abakaviru un saistīti ar specifiskām genotipiskām izmaiņām reversās transkriptāzes (RT) kodona reģionā (kodoni M184V, K65R, L74V un Y155F).
In vivo resistance (Therapy naïve patients) Isolates from most patients experiencing virological failure with a regimen containing abacavir in pivotal clinical trials showed either no NRTI-related changes from baseline (45%) or only M184V or M184I selection (45%).
In vivo rezistence (terapiju iepriekš nesaņēmušiem pacientiem): izolāti vairumam pacientu, kam pivotālos klīniskos pētījumos, lietojot abakaviru saturošu shēmu, neradās viroloģiska atbildreakcija, pierādīja vai nu ar NRTI nesaistītas pārmaiņas no sākumstāvokļa (45%) vai tikai M184V vai M184I selekciju (45%).
The overall selection frequency for M184V or M184I was high (54%), and less common was the selection of L74V (5%), K65R (1%) and Y115F (1%).
Kopumā M184V vai M184I selekcijas biežums bija liels (54%), un L74V (5%), K65R (1%) un Y115F (1%) selekcija bija retāka.
The inclusion of zidovudine in the regimen has been found to reduce the frequency of L74V and K65R selection in the presence of abacavir (with zidovudine:
Tika atklāts, ka zidovudīna iekļaušana shēmā mazināja L74V un K65R selekcijas biežumu abakavira klātbūtnē (ar zidovudīnu:
Abacavir + Abacavir +
11 Abakavirs + Abakavirs + lamivudīns +
Abacavir +
Abakavirs +
lamivudine +
lamivudīns +
Therapy
PI (vai
PI (or PI/ ritonavir)
PI/ ritonavirs) Personu skaits Viroloģiskas ārstēšanas
Number of Virological Failures Number of
neveiksmju skaits Genotipu
141 (100%)
(100%)
11 TAMs might be selected when thymidine analogs are associated with abacavir.
TAM var tikt konstatētas, lietojot timidīna analogus kopā ar abakaviru.
In a meta-analysis of six clinical trials, TAMs were not selected by regimens containing abacavir without zidovudine (0/ 127), but were selected by regimens containing abacavir and the thymidine analogue zidovudine (22/ 86, 26%).
Vienā metaanalīzē no sešiem klīniskiem pētījumiem TAM netika atrastas, lietojot shēmas, kas satur abakaviru bez zidovudīna (0/ 127), bet tika atrastas, lietojot shēmas, kas satur abakaviru un timidīna analogu zidovudīnu (22/ 86, 26%).
Clinically significant reduction of susceptibility to abacavir has been demonstrated in clinical isolates of patients with uncontrolled viral replication, who have been pre-treated with and are resistant to other nucleoside inhibitors.
In vivo rezistence (pacientiem, kas iepriekš saņēmuši terapiju): klīniski nozīmīga jutības mazināšanās pret abakaviru novērota klīniskos izolātos, kas iegūti no pacientiem ar nekontrolētu vīrusa replikāciju, kas iepriekš ārstēti ar citiem nukleozīdu inhibitoriem un ir rezistenti pret tiem.
In a meta-analysis of five clinical trials where abacavir was added to intensify therapy, of 166 subjects, 123 (74%) had M184V/ I, 50 (30%) had T215Y/ F, 45 (27%) had M41L, 30 (18%) had K70R and 25 (15%) had D67N.
Metaanalīzēs no pieciem klīniskiem pētījumiem, kur terapijas pastiprināšanai tika pievienots abakavirs, no 166 personām 123 (74%) bija M184V/ I, 50 (30%) bija T215Y/ F, 45 (27%) bija M41L, 30 (18%) bija K70R un 25 (15%) bija D67N.
Logistic regression modelling of the predictive value for genotype (adjusted for baseline plasma HIV-1 RNA [vRNA], CD4+ cell count, number and duration of prior antiretroviral therapies), showed that the presence of 3 or more NRTI resistance-associated mutations was associated with reduced response at Week 4 (p=0.015) or 4 or more mutations at median Week 24 (p≤ 0.012).
Paredzamās genotipa vērtības loģistiskās regresijas modelēšana (kas pielāgota HIV- 1RNS [vRNS] līmenim plazmā sākumstāvoklī, CD4+ šūnu skaitam, iepriekšējo pretretrovīrusu terapiju skaitam un ilgumam) pierādīja 3 vai vairākas ar NRTI rezistenci saistītas mutācijas, kas radīja mazinātu atbildreakciju 4. nedēļā (p=0, 015) vai 4 vai vairākas mutācijas vidēji 24. nedēļā (p≤0, 012).
Week 4 Baseline (n = 166) Reverse
4. nedēļa
Transcriptase
Reversās transkriptāzes mutācija
Median
(n = 166)
Percent with
sākumstāvoklī
Change vRNA
Procenti ar
< 400 copies/ mL
vRNS (log10 c/ ml) < 400 kopijām/ ml vRNS
Any one NRTI
Tikai M184V
mutation
Jebkura viena NRTI mutācija
Any two NRTI-
Jebkuras divas ar NRTI saistītas
associated mutations Any three NRTI-
mutācijas
associated mutations
Jebkuras trīs ar NRTI saistītas
Four or more NRTI-
Četras vai vairākas ar NRTI
associated mutations
saistītas mutācijas
Phenotypic resistance and cross-resistance:
12 Fenotipiska rezistence un krusteniska rezistence:
Zidovudine, didanosine, stavudine and tenofovir maintain their antiretroviral activities against such HIV-1 variants.
Zidovudīnam, didanozīnam, stavudīnam un tenofoviram saglabājas pretretrovīrusu aktivitāte pret šādiem HIV- 1 variantiem.
PIs or NNRTIs) is unlikely.
Krusteniskā rezistence starp abakaviru un citu grupu pretretrovīrusu līdzekļiem (piemēram, proteāžu inhibitoriem (PI) vai nenukleozīdu reversās transkriptāzes inhibitoriem (NNRTI)) ir maz ticama.
The demonstration of the benefit of Ziagen is mainly based on results of studies performed in adult treatment-naïve patients using a regimen of Ziagen 300 mg twice daily in combination with zidovudine and lamivudine.
Ziagena lietošanas priekšrocības galvenokārt noteiktas pamatojoties uz pētījumiem, kuros terapiju iepriekš nesaņēmuši pieaugušie saņēmuši Ziagen 300 mg divas reizes dienā kombinācijā ar zidovudīnu un lamivudīnu
12 Twice daily (300 mg) administration:
Lietošana divas reizes dienā (300 mg):
• Therapy naïve adults
• Pieauguši pacienti, kas iepriekš nav saņēmuši antiretrovīrusu terapiju
In adults treated with abacavir in combination with lamivudine and zidovudine the proportion of patients with undetectable viral load (< 400 copies/ ml) was approximately 70% (intention to treat analysis at 48 weeks) with corresponding rise in CD4 cells.
Klīniskajos pētījumos pieaugušajiem, kuri tika ārstēti ar abakaviru kombinācijā ar lamivudīnu un zidovudīnu, pacientu īpatsvars ar nenosakāmu vīrusu slodzi (< 400 kopijām/ ml) un attiecīgu CD4 šūnu skaita pieaugumu bija aptuveni 70% (ņemot vērā datus par visiem attiecīgās grupas pacientiem (intention to treat analysis - ITT) pēc 48 nedēļām).
One randomised, double blind, placebo controlled clinical study in adults has compared the combination of abacavir, lamivudine and zidovudine to the combination of indinavir, lamivudine and zidovudine.
Vienā randomizētā, dubultaklā, placebo kontrolētā klīniskajā pētījumā pieaugušajiem tika salīdzināta abakavira, lamivudīna un zidovudīna kombinācija ar indinavira, lamivudīna un zidovudīna kombināciju.
In a multicentre, double-blind, controlled study (CNA30024), 654 HIV-infected, antiretroviral therapy-naïve patients were randomised to receive either abacavir 300 mg twice daily or zidovudine 300 mg twice daily, both in combination with lamivudine 150 mg twice daily and efavirenz 600 mg once daily.
Daudzcentru, dubultmaskētā, kontrolētā pētījumā (CNA30024) 654 HIV inficēti pacienti, kuri iepriekš nav saņēmuši antiretrovīrusu terapiju, tika randomizēti saņemt vai nu abakaviru 300 mg divas reizes dienā vai zidovudīnu 300 mg divas reizes dienā, abus kombinācijā ar lamivudīnu 150 mg divas reizes dienā un efavirenzu 600 mg vienu reizi dienā.
The duration of double-blind treatment was at least 48 weeks.
Dubultmaskētās ārstēšanas ilgums bija 48 nedēļas.
In the intent-to-treat (ITT) population, 70% of patients in the abacavir group, compared to 69% of patients in the zidovudine group, achieved a virologic response of plasma HIV-1 RNA ≤ 50 copies/ ml by Week 48 (point estimate for treatment difference:
(terapijas atšķirības novērtējums:
In the as treated (AT) analysis the difference between both treatment arms was more noticeable (88% of patients in the abacavir group, compared to 95% of patients in the zidovudine group (point estimate for treatment difference: -6.8, 95% CI -11.8; - 1.7).
95% CI - 11, 8, - 1, 7).
However, both analyses were compatible with a conclusion of non-inferiority between both treatment arms.
Tomēr, abi rezultāti ir salīdzināmi un secinājums ir, ka neviena no metodēm nav pārāka par otru.
After a median follow-up of 144 weeks, 25% of subjects on the ZDV/ 3TC/ ABC/ EFV arm and 26% on the ZDV/ 3TC/ EFV arm were categorised as having virological failure.
Pēc vidēji 144 nedēļu ilgas novērošanas 25% pacientiem ZDV/ 3TC/ ABC/ EFV grupā un 26% ZDV/ 3TC/ EFV grupā terapija tika novērtēta kā viroloģiska neveiksme.
There was no significant difference in the time to first virologic failure (p=0.73, log-rank test) between the 2 arms.
Nebija nozīmīgas atšķirības pirmās viroloģiskās neveiksmes rašanās ātrumā (p=0, 73, log- rank tests) starp 2 grupām.
13 • Therapy naïve children
• Bērni, kuri iepriekš nav saņēmuši antiretrovīrusu terapiju
In a study comparing the unblinded NRTI combinations (with or without blinded nelfinavir) in children, a greater proportion treated with abacavir and lamivudine (71%) or abacavir and zidovudine (60%) had HIV-1 RNA ≤ 400 copies/ ml at 48 weeks, compared with those treated with lamivudine and zidovudine (47%)[ p=0.09, intention to treat analysis].
Pētījumā, kurā tika salīdzinātas atklātas NRTI kombinācijas (aklā attiecībā uz nelfinavira klātbūtni kombinācijās) bērniem, pacientu īpatsvars, kuriem pēc 48 nedēļām HIV- 1 RNA bija ≤400 kopijām/ ml, bija lielāks grupā, kas tika ārstēta ar abakaviru un lamivudīnu (71%) vai abakaviru un zidovudīnu (60%), salīdzinot ar tiem, kas saņēma lamivudīnu un zidovudīnu (47%) [p=0, 09, ITT].
Similarly, greater proportions of children treated with the abacavir containing combinations had HIV-1 RNA ≤ 50 copies/ ml at 48 weeks (53%, 42% and 28% respectively, p=0.07).
Līdzīgi bērnu īpatsvars, kuriem pēc 48 nedēļām HIV- 1 RNA bija ≤50 kopijām/ ml, bija lielāks grupā, kas tika ārstēta ar abakaviru saturošām kombinācijām (attiecīgi 53%, 42% un 28%, p=0, 07).
• Therapy experienced patients
• Pacienti, kas iepriekš ir saņēmuši terapiju
In adults moderately exposed to antiretroviral therapy the addition of abacavir to combination antiretroviral therapy provided modest benefits in reducing viral load (median change 0.44 log10 copies/ ml at 16 weeks).
Pieaugušajiem, kas ir saņēmuši mērenu antiretrovīrusu terapiju, abakavira pievienošana antiretrovīrusu terapijas kombinācijai nedaudz samazināja vīrusu slodzi (vidējās izmaiņas bija 0, 44 log10 kopijas/ ml 16 nedēļās).
In heavily NRTI pretreated patients the efficacy of abacavir is very low.
Pacientiem, kas iepriekš ir saņēmuši intensīvu NRTI terapiju, abakavira efektivitāte ir ļoti zema.
The degree of benefit as part of a new combination regimen will depend on the nature and duration of prior therapy which may have selected for HIV-1 variants with cross-resistance to abacavir.
Ieguvums no jaunās kombinācijas lietošanas būs atkarīgs no iepriekšējās terapijas veida un ilguma, kura var būt izvēlēta HIV- 1 variantiem ar krustisko rezistenci pret abakaviru.
Once daily (600 mg) administration:
Lietošana vienu reizi dienā (600 mg):
The once daily regimen of abacavir is supported by a 48 weeks multi-centre, double-blind, controlled study (CNA30021) of 770 HIV-infected, therapy-naïve adults.
Abakavira lietošanu vienu reizi dienā pamato 48 nedēļas ilgs, dubultmaskēts, kontrolēts (CNA30021) pētījums ar 770 HIV- inficētiem, antiretrovīrusu terapiju iepriekš nesaņēmušiem pacientiem.
These were primarily asymptomatic HIV infected patients (CDC stage A).
Tie bija primāri asimptomātiski HIV inficēti pacienti (A stadija pēc CDC).
They were randomised to receive either abacavir 600 mg once daily or 300 mg twice daily, in combination with efavirenz and lamivudine given once daily.
Pacienti tika randomizēti saņemt vai nu 600 mg abakavira vienu reizi dienā vai 300 mg divas reizes dienā, kombinācijā ar efavirenzu un lamivudīnu vienu reizi dienā.
Similar clinical success (point estimate for treatment difference -1.7, 95% CI -8.4, 4.9) was observed for both regimens.
Abām terapijas shēmām novēroja līdzīgu (ne sliktāku) klīnisko efektu (terapijas atšķirības novērtējums - 1, 7; 95% CI - 8, 4; 4, 9).
From these results, it can be concluded with 95% confidence that the true difference is no greater than 8.4% in favour of the twice daily regimen.
No šiem rezultātiem var secināt, ka ar 95% ticamību patiesā atšķirība ir mazāka par 8, 4% par labu lietošanai divas reizes dienā.
This potential difference is sufficiently small to draw an overall conclusion of non-inferiority of abacavir once daily over abacavir twice daily.
Šī iespējamā atšķirība ir pietiekami maza, lia izdarītu vispārējus secinājumus par to, ka abakavira lietošana vienu reizi dienā ir mazāk efektīva, nekā lietošana divas reizes dienā.
There was a low, similar overall incidence of virologic failure (viral load > 50 copies/ ml) in both the once and twice daily treatment groups (10% and 8% respectively).
Abās terapijas grupās novēroja zemu vispārējo negatīvas virusoloģiskās atbildes incidenci (vīrusa slodze > 50 kopijām/ ml), attiecīgi 10% lietojot vienu reizi dienā un 8% lietojot divas reizes dienā.
In the small sample size for genotypic analysis, there was a trend toward a higher rate of NRTI-associated mutations in the once daily versus the twice daily abacavir regimens.
14 skaitu ar NRTI saistītām mutācijām pacientu grupā, kura lietoja abakav; iru vienu reizi dienā, salīdzinot ar grupu, kura lietoja abakaviru divas reizes diena.
No firm conclusion could be drawn due to the limited data derived from this study.
Pamatojoties uz šī pētījuma datiem nevar izdarīt konkrētus secinājumus, jo datu daudzums ir nepietiekams.
Long term data with abacavir used as a once daily regimen (beyond 48 weeks) are currently limited.
Ilgtermiņa dati par abakavira lietošanu vienu reizi dienā (ilgāk kā 48 nedēļas) pagaidām ir ierobežoti.
In study CAL30001, 182 treatment-experienced patients with virologic failure were randomised and received treatment with either the fixed-dose combination of abacavir/ lamivudine (FDC) once daily or abacavir 300 mg twice daily plus lamivudine 300 mg once daily, both in combination with tenofovir and a PI or an NNRTI for 48 weeks.
Pētījumā CAL30001 182 pacienti, kuri iepriekš virusoloģiski neveiksmīgi saņēmuši terapiju, tika randomizēti un saņēma vai nu abakavira/ lamivudīna fiksētas devas kombināciju vienu reizi dienā vai abakaviru 300 mg divas reizes dienā ar lamivudīnu 300 mg vienu reizi dienā, abus kombinācijā ar tenofoviru un PI vai NNRTI 48 nedēļas ilgi.
Results indicate that the FDC group was non-inferior to the abacavir twice daily group, based on similar reductions in HIV-1 RNA as measured by average area under the curve minus baseline (AAUCMB, -1.65 log10 copies/ ml versus -1.83 log10 copies/ ml respectively, 95% CI -0.13, 0.38).
Dati parādīja, ka rezultāti, pamatojoties uz līdzīgu HIV- 1 RNS līmeņa samazināšanos, nosakot to kā vidējais laukums zem līknes mīnus pamata līmenis (AAUCMB, - 1, 65 log10 kopijas/ ml pret - 1, 83 log10 kopijām/ ml attiecīgi, 95% CI - 0, 13, 0, 38), fiksētas devas kombinācijas grupā nebija sliktāki kā grupai, kura abakaviru saņēma divas reizes dienā.
However, as there were only moderately experienced patients included in this study with an imbalance in baseline viral load between the arms, these results should be interpreted with caution.
Tomēr, tā kā iekļauti bija tikai pacienti ar vidēju pieredzi antiretrovīrusu terapijas saņemšanā ar nelīdzsvarotu sākotnējo vīrusa slodzi, šie rezultāti jāinterpretē uzmanīgi.
Results indicate that the FDC group was associated with a similar virologic outcome (non-
Pētījumā ESS30008 260 pacienti ar vīrusa supresiju pēc pirmās izvēles terapijā saņemto abakaviru 300 mg un lamivudīnu 150 mg, abus divas reizes dienā un PI vai NNRTI, tika randomizēti turpināt saņemt to pašu vai abakavira/ lamivudīna fiksētas devas kombināciju ar PI vai NNRTI 48 nedēļas ilgi. Dati liecināja, ka fiksētas devas kombinācijas grupā ir līdzīgi rezultāti (ne sliktāki) salīdzint ar abakavira un lamivudīna grupu, pamatojoties uz pacientu ar HIV- 1 RNS < 50 kopijām/ ml proporciju (attiecīgi 90% un 85%, 95% CI - - 2, 7, 13, 5).
Additional information:
Papildus informācija
The safety and efficacy of Ziagen in a number of different multidrug combination regimens is still not completely assessed (particularly in combination with NNRTIs).
Ziagen drošība un efektivitāte dažādās vairāku medikamentu kombinācijas shēmās joprojām nav pilnībā izvērtēta (īpaši attiecībā uz kombinācijām ar nenukleozīdu reversās trankriptāzes inhibitoriem (NNRTI).
Abacavir penetrates the cerebrospinal fluid (CSF) (see section 5.2), and has been shown to reduce HIV-1 RNA levels in the CSF.
Abakavirs penetrē cerebrospinālajā šķīdumā (skatīt apakšpunktu 5. 2), un ir pierādīts, ka tas samazina HIV- 1 RNA līmeni tajā.
However, no effects on neuropsychological performance were seen when it was administered to patients with AIDS dementia complex.
Tomēr nav novērota tā ietekme uz neiropsiholoģisko stāvokli, ievadot to pacientiem ar AIDS dementia complex.
Absorption: abacavir is rapidly and well absorbed following oral administration.
Uzsūkšanās: abakavirs ātri un labi uzsūcas pēc perorālas ievades.
The absolute bioavailability of oral abacavir in adults is about 83%.
Absolūtā perorāli ievadīta abakavira biopieejamība pieaugušajiem ir aptuveni 83%.
Following oral administration, the mean time (tmax) to maximal serum concentrations of abacavir is about 1.5 hours for the tablet formulation and about 1.0 hour for the solution formulation.
Pēc perorālas ievades vidējais laiks (tmax) līdz maksimālai abakavira koncentrācijai serumā ir apmēram 1, 5 stundas tabletēm un apmēram 1, 0 stunda šķīdumam.
At therapeutic dosages a dosage of 300 mg twice daily, the mean (CV) steady state Cmax and Cmin of abacavir are approximately 3.00 μ g/ ml (30%) and 0.01 µg/ ml (99%), respectively.
Terapeitiskās devās (300 mg divas reizes dienā) pacientiem abakavira plato fāzes vidējie (CV) Cmax un Cmin plazmā ir attiecīgi apmēram 3, 0 μg/ ml (30%) un 0, 01 μg/ ml (99%).
The mean (CV) AUC over a dosing interval of 12 hours was 6.02 μ g. h/ ml (29%), equivalent to a daily AUC of approximately 12.0 μ g. h/ ml.
Vidējais (CV) AUC 12 stundu dozēšanas intervālam ir 6, 02 μg. h/ ml (29%) kas ir ekvivalents dienas AUC apmēram 12, 0 μg. h/ ml.
The Cmax value for the oral solution is slightly higher than the tablet.
Cmax vērtība perorālajam šķīdumam ir nedaudz lielāka nekā tabletēm.
After a 600 mg abacavir tablet dose, the mean (CV) abacavir Cmax was approximately 4.26 μ g/ ml (28%) and the mean (CV) AUC ∞ was 11.95 μ g. h/ ml (21%).
Pēc 600 mg abakavira tablešu ieņemšanas, vidējais (CV) abakavira Cmax bija aptuveni 4, 26 µg/ ml (28%) un vidējais (CV) AUC∞ bija 11, 95 µg. h/ ml (21%).
Food delayed absorption and decreased Cmax but did not affect overall plasma concentrations (AUC).
Ēdiens aizkavēja absorbciju un samazināja Cmax, bet neietekmēja kopējo plazmas koncentrāciju (AUC).
Therefore Ziagen can be taken with or without food.
Tādēļ Ziagen var lietot gan kopā ar ēdienu, gan atsevišķi.
This conclusion is based on the physiochemical and pharmacokinetic data, assuming that the patient crushes and transfers 100% of the tablet and ingests immediately.
Šis secinājums ir balstīts uz fizikāli- ķīmiskajiem un farmakokinētiskajiem datiem, pieņemot, ka pacients sasmalcina un pārnes 100% tabletes, un norij nekavējoties.
Distribution: following intravenous administration, the apparent volume of distribution was about 0.8 l/ kg, indicating that abacavir penetrates freely into body tissues.
15 Izkliede: pēc intravenozas ievades šķietamais izkliedes tilpums bija apmēram 0, 8 l/ kg, norādot, ka abakavirs brīvi penetrē organisma audos.
Studies in HIV infected patients have shown good penetration of abacavir into the cerebrospinal fluid (CSF), with a CSF to plasma AUC ratio of between 30 to 44%.
Pētījumi ar HIV inficētiem pacientiem ir pierādījuši, ka abakaviram ir laba penetrācija cerebrospinālajā šķīdumā, ar cerebrospinālā šķīduma un plazmas AUC attiecību no 30 līdz 44%.
Metabolism: abacavir is primarily metabolised by the liver with approximately 2% of the administered dose being renally excreted, as unchanged compound.
Metabolisms: primārais abakavira metabolisms notiek aknās, aptuveni 2% ievadītās devas izdalās caur nierēm neizmainītā veidā.
The primary pathways of metabolism in man are by alcohol dehydrogenase and by glucuronidation to produce the 5’ -carboxylic acid and 5’ - glucuronide which account for about 66% of the administered dose.
Primārais metabolisma ceļš cilvēka organismā ir alkohola dehidrogenāze un glikuronēšana, radot 5- karboksilskābi un 5- glikuronīdu, ko veido aptuveni 66% ieņemtās devas.
The metabolites are excreted in the urine.
Metabolīti izdalās ar urīnu.
Elimination: the mean half-life of abacavir is about 1.5 hours.
Eliminācija: abakavira vidējais eliminācijas pusperiods ir apmēram 1, 5 stundas.
15 Intracellular pharmacokinetics
Intracelulārā farmakokinētika
In a study of 20 HIV-infected patients receiving abacavir 300 mg twice daily, with only one 300 mg dose taken prior to the 24 hour sampling period, the geometric mean terminal carbovir-TP intracellular half-life at steady-state was 20.6 hours, compared to the geometric mean abacavir plasma half-life in this study of 2.6 hours.
Pētījumā ar 20 HIV inficētiem pacientiem, kuri saņēma abakaviru 300 mg divas reizes dienā tikai vienu devu saņemot 24 stundas pirms paraugu ņemšanas, ģeometriskais vidējais karbovir- TP intracelulārais eliminācijas pusperiods plato fāzē bija 20, 6 stundas, salīdzinot ar abakavira ģeometrisko vidējo plazmas eliminācijas pusperiodu šajā pētījumā, kas bija 2, 6 stundas.
Overall, these data support the use of abacavir 600 mg once daily for the treatment of HIV infected patients.
Kopumā šie dati pamato abakavira 600 mg lietošanu vienu reizi dienā HIV inficētu pacientu ārstēšanai.
Additionally, the efficacy and safety of abacavir given once daily has been demonstrated in a pivotal clinical study (CNA30021- See section 5.1 Clinical experience).
Turklāt, abakavira efektivitāte un drošība, lietojot to vienu reizi dienā, ir pierādīta pivotālā klīniskā pētījumā (CNA30021 - skatīt apakšpunktu 5. 1 Klīniskā pieredze).
Hepatically impaired: abacavir is metabolised primarily by the liver.
Pacienti ar aknu funkciju traucējumiem: abakavirs primāri metabolizējas aknās.
The pharmacokinetics of abacavir have been studied in patients with mild hepatic impairment (Child-Pugh score 5-6) receiving a single 600 mg dose.
Ir pētīta abakavira farmakokinētika pacientiem ar viegliem aknu darbības traucējumiem (Child- Pugh rādītājs 5- 6), kuri saņēma vienu 600 mg abakavira devu.
No recommendation on dosage reduction is possible in patients with mild hepatic impairment due to the substantial variability of abacavir exposure.
Tomēr nav iespējams sniegt rekomendācijas par devas samazināšanu pacientiem ar viegliem aknu darbības traucējumiem, jo abakavira koncentrācija ir ļoti variabla.
Renally impaired: abacavir is primarily metabolised by the liver with approximately 2% of abacavir excreted unchanged in the urine.
Pacienti ar nieru funkciju traucējumiem: primārais abakavira metabolisms notiek aknās, aptuveni 2% izdalās ar urīnu neizmainītā veidā.
Therefore no dosage reduction is required in patients with renal impairment.
Tādēļ pacientiem ar nieru funkciju traucējumiem nav nepieciešams mainīt devu.
Based on limited experience Ziagen should be avoided in patients with end-stage renal disease.
Tā kā pieredze ir ierobežota, jāizvairās lietot Ziagen pacientiem ar nieru slimībām terminālā stadijā.
Children: according to clinical trials performed in children abacavir is rapidly and well absorbed from an oral solution administered to children.
Bērni: klīniskie pētījumi ar bērniem rāda, ka abakavirs ātri un labi absorbējas no bērniem lietotā perorālā šķīduma.
The overall pharmacokinetic parameters in children are comparable to adults, with greater variability in plasma concentrations.
Vispārējie farmakokinētiskie rādītāji bērniem ir salīdzināmi ar pieaugušo rādītājiem, ir lielākas svārstības plazmas koncentrācijās.
The recommended dose for children from three months to 12 years is 8 mg/ kg twice daily.
Ieteicamā deva bērniem no trīs mēnešu vecuma līdz 12 gadu vecumam ir 8 mg/ kg divas reizes dienā.
This will provide slightly higher mean plasma concentrations in children, ensuring that the majority will achieve therapeutic concentrations equivalent to 300 mg twice daily in adults.
Šāda deva bērniem izraisīs nedaudz augstākas vidējās plazmas koncentrācijas, nodrošinot, ka lielākajai daļai tiks sasniegtas terapeitiskās koncentrācijas, kas atbilst pieaugušo devai 300 mg divreiz dienā.
There are insufficient safety data to recommend the use of Ziagen in infants less than three months old.
16 Nav pietiekami daudz drošības datu, lai ieteiktu Ziagen lietošanu zīdaiņiem, kas jaunāki par 3 mēnešiem.
The limited data available indicate that a dose of 2 mg/ kg in neonates less than 30 days old provides similar or greater AUCs, compared to the 8 mg/ kg dose administered to older children.
Ierobežotie pieejamie dati liecina, ka 2 mg/ kg deva jaundzimušajiem, kas jaunāki par 30 dienām, rada līdzīgu vai lielāku AUC kā 8 mg/ kg deva vecākiem bērniem.
Elderly: the pharmacokinetics of abacavir have not been studied in patients over 65 years of age.
Gados vecāki pacienti: abakavira farmakokinētika nav pētīta pacientiem, kas vecāki par 65 gadiem.
Abacavir was not mutagenic in bacterial tests but showed activity in vitro in the human lymphocyte chromosome aberration assay, the mouse lymphoma assay, and the in vivo micronucleus test.
Abakavirs baktēriju testos nav bijis mutagēns, bet tas uzrāda aktivitāti, veicot in vitro pētījumus ar cilvēka limfocītu hromosomu aberācijām, peļu limfomas pētījumā un in vivo kodoliņu testā.
These results indicate that abacavir has a weak potential to cause chromosomal damage both in vitro and in vivo at high test concentrations.
Šie rezultāti norāda, ka abakaviram ir neliels hromosomu bojājuma izraisīšanas potenciāls gan in vitro, gan in vivo pie augstām pētījuma koncentrācijām.
Malignant tumours occurred in the preputial gland of males and the clitoral gland of females of both species, and in rats in the thyroid gland of males and the liver, urinary bladder, lymph nodes and the subcutis of females.
Abām sugām ļaundabīgie audzēji radās priekšādiņas dziedzeros tēviņiem un klitora dziedzeros mātītēm, bet žurkām arī vairogdziedzerī tēviņiem un aknās, urīnpūslī, limfmezglos un zemādas audos mātītēm.
16 and 7 times the human systemic exposure during therapy.
Sistēmiskā koncentrācija, pie kuras neizpaudās šie efekti, pelēm un žurkām bija attiecīgi 3 un 7 reizes lielāka nekā sistēmiskā koncentrācija cilvēkiem terapijas laikā.
In pre-clinical toxicology studies, abacavir treatment was shown to increase liver weights in rats and monkeys.
Pirmsklīniskos toksikoloģijas pētījumos abakavira terapija palielināja aknu svaru žurkām un pērtiķiem.
The clinical relevance of this finding has not been determined.
Šīs atrades klīniskā nozīmība nav noteikta.
In reproductive toxicity studies, embryo and foetal toxicity have been observed in rats but not in rabbits.
Reprodukcijas toksiskuma pētījumos žurkām tika novērots toksiskums uz embriju un augli, bet trušiem tas netika novērots.
Microcrystalline cellulose Sodium starch glycollate Magnesium stearate Colloidal anhydrous silica
Mikrokristāliskā celuloze Nātrija cietes glikolāts Magnija stearāts Koloīdais bezūdens silīcija dioksīds
Triacetin Methylhydroxypropylcellulose Titanium dioxide Polysorbate 80 Iron oxide yellow
17 Polisorbāts 80 Dzeltenais dzelzs oksīds
Do not store above 30°C
Uzglabāt temperatūrā līdz 30 °C.
Polyvinyl chloride/ foil blister packs containing 60 tablets.
Polivinilhlorīda/ folijas blistera iepakojumi pa 60 tabletēm.
8 July 1999
Pirmās reģistrācijas datums - 1999. gada 8. jūlijs
8 July 2004
Pārreģistrācijas datums - 2004. gada 8. jūlijs.
Ziagen 20 mg/ ml oral solution
Ziagen 20 mg/ ml šķīdums iekšķīgai lietošanai
Oral solution containing 20 mg/ ml of abacavir (as sulfate).
Šķīdums iekšķīgai lietošanai satur 20 mg/ ml abakavira (Abacavir) (sulfāta veidā).
Sorbitol (E420)340 mg/ ml Methyl parahydroxybenzoate (E218) 1.5 mg/ ml Propyl parahydroxybenzoate (E216) 0.18 mg/ ml
Sorbitols (E420) 340 mg/ ml Metilparahidroksibenzoāts (E218) 1, 5 mg/ ml Propilparahidroksibenzoāts (E216) 0, 18 mg/ ml
The oral solution is clear to slightly opalescent yellowish, aqueous solution.
Šķīdums iekšķīgai lietošanai ir dzidrs līdz nedaudz dzeltenīgi opalescējošs ūdens šķīdums.
The demonstration of the benefit of Ziagen is mainly based on results of studies performed in treatment-naïve adult patients on combination therapy with a twice daily regimen (see section 5.1).
Ziagen efektivitāte ir demonstrēta galvenokārt pētījumos, kuros pacienti, kas agrāk nav saņēmuši terapiju, divas reizes dienā saņēma kombinētu terapiju (skatīt apakšpunktu 5. 1).
Adults and adolescents: the recommended dose of Ziagen is 600 mg daily (30 ml).
Pieaugušajiem un pusaudžiem: ieteicamā Ziagen deva ir 600 mg (30 ml) dienā.
This may be administered as either 300 mg (15 ml) twice daily or 600 mg (30 ml) once daily (see sections 4.4 and 5.1).
To var nozīmēt vai nu kā 300 mg (15 ml) divas reizes dienā vai 600 mg (30 ml) vienu reizi dienā (skatīt apakšpunktus 4. 4 un 5. 1).
Patients changing to the once daily regimen should take 300 mg (15 ml) twice a day and switch to 600 mg (30 ml) once a day the following morning.
Pacientiem, kuri maina terapijas shēmu uz lietošanu vienu reizi dienā, jāieņem 300 mg (15 ml) divas reizes dienā un jāsāk lietot 600 mg vienu reizi dienā nākošās dienas rītā.
Where an evening once daily regimen is preferred, 300 mg (15 ml) of Ziagen should be taken on the first morning only, followed by 600 mg (30 ml) in the evening.
Gadījumos, kad priekšroka tiek dota lietošanai vienu reizi dienā vakarā, no rīta jāieņem 300 mg (15 ml) un 600 mg (30 ml) vakarā.
When changing back to a twice daily regimen, patients should complete the day's treatment and start 300 mg (15 ml) twice a day the following morning.
Mainot shēmu atpakaļ uz lietošanu divas reizes dienā, pacientiem jāpabeidz dienas terapija un jāsāk ar 300 mg (15 ml) nākošās dienas rītā.
Children from three months to 12 years: the recommended dose is 8 mg/ kg twice daily up to a maximum of 600 mg (30 ml) daily.
Bērniem no trīs mēnešu līdz 12 gadu vecumam: ieteicamā deva ir 8 mg/ kg divas reizes dienā līdz maksimālajai devai 600 mg (30 ml) dienā.
19 Children less than three months: the data available on the use of Ziagen in this age group are very limited (see section 5.2).
19 Bērniem, kas jaunāki par trīs mēnešiem: dati par Ziagen lietošanu šai vecuma grupai ir ļoti ierobežoti (skatīt apakšpunktu 5. 2).
Ziagen is also available as a tablet formulation.
Ziagen ir pieejams arī tablešu veidā.
See BOXED INFORMATION ON HYPERSENSITIVITY REACTIONS in sections 4.4. and 4.8.
Izlasiet IERĀMĒTO INFORMĀCIJU PAR HIPERSENSITIVITĀTES REAKCIJĀM sadaļās 4. 4 un 4. 8.
Skin patch testing was used as a research tool for the PREDICT-1 study but has no utility in the clinical
20 Tāpēc, pat ja nav HLA- B* 5701 alēles, potenciālās smagās vai pat letālās reakcijas dēļ ir svarīgi pilnīgi pārtraukt abakavira lietošanu un to neatsākt, ja klīniski nav iespējams izslēgt paaugstinātas jutības reakciju.
20 management of patients and therefore should not be used in the clinical setting.
PREDICT- 1 pētījumā par izpētes līdzekli tika izmantots ādas plākstera tests, taču tas nav lietderīgs klīniskā pacientu ārstēšanā, tāpēc to nevajadzētu izmantot klīnikas apstākļos.
This is because it is currently difficult to differentiate between rashes induced by these products and abacavir related hypersensitivity reactions.
Jābūt īpaši uzmanīgiem, ārstējot pacientus, kas vienlaikus uzsāk terapiju ar Ziagen un citiem medikamentiem, par kuriem ir zināms, ka tiem piemīt toksiska ietekme uz ādu (piemēram, ne - nukleozīdu reversās transkriptāzes inhibitoriem - NNRTI), jo pašlaik ir grūti diferencēt šo medikamentu izraisītos izsitumus no hipersensitivitātes reakcijas pret abakaviru.
Hypersensitivity reactions with rapid onset, including life-threatening reactions have occurred after restarting Ziagen in patients who had only one of the key symptoms of hypersensitivity (skin rash, fever, gastrointestinal, respiratory or constitutional symptoms such as lethargy and malaise) prior to stopping Ziagen.
21 Pēc Ziagen terapijas atsākšanas ir bijušas straujas, tai skaitā dzīvībai bīstamas hipersensitivitātes reakcijas pacientiem, kam pirms Ziagen lietošanas pārtraukšanas bija bijis tikai viens no hipersensitivitātes pamatsimptomiem (izsitumi, drudzis, gastrointestinālie, respiratorie vai vispārējie simptomi, piemēram, letarģija un vispārējs vājums).
Moreover, on very rare occasions hypersensitivity reactions have been reported in patients who have restarted therapy, and who had no preceding symptoms of a hypersensitivity
Bez tam ļoti retos gadījumos ir ziņots par hipersensitivitātes reakcijām pēc terapijas atsākšanas pacientiem, kam iepriekš nav bijis hipersensitivitātes reakcijas simptomu.
- patients developing signs or symptoms possibly linked with a hypersensitivity reaction
- Pacientiem, kam parādās pazīmes vai simptomi, kas varētu būt saistīti ar hipersensitivitātes
MUST CONTACT their doctor IMMEDIATELY.
reakciju, IR NEKAVĒJOTIES JĀSAZINĀS ar savu ārstu
Kivexa, Trizivir)
atsākt Ziagen vai jebkura cita abakaviru saturoša medikamenta (t. i., Kivexa, Trizivir) lietošanu
They
- Katram pacientam jāatgādina izlasīt lietošanas instrukciju, kas atrodas Ziagen iepakojumā.
should be reminded of the importance of removing the Alert Card included in the pack, and keeping it with them at all times.
Tiem jāatgādina, cik svarīgi ir izņemt brīdinājuma kartīti no iepakojuma un vienmēr nēsāt sev līdzi.
Caution should be exercised when administering nucleoside analogues to any patient (particularly obese women) with hepatomegaly, hepatitis or other known risk factors for liver disease and hepatic steatosis (including certain medicinal products and alcohol).
22 Ir jābūt piesardzīgiem, nozīmējot nukleozīdu analogus jebkuram pacientam (īpaši sievietēm ar aptaukošanos), kam ir hepatomegālija, hepatīts vai citi zināmi aknu slimību un aknu steatozes riska faktori (ieskaitot noteiktus medikamentus un alkoholu).
Mitochondrial dysfunction: nucleoside and nucleotide analogues have been demonstrated in vitro and in vivo to cause a variable degree of mitochondrial damage.
Mitohondriju disfunkcija: In vitro un in vivo ir konstatēts, ka nukleozīdu un nukleotīdu analogi izraisa dažādas pakāpes mitohondriju bojājumus.
Whether the
Ir ziņots par dažiem vēlīniem neiroloģiskiem traucējumiem (hipertonusu, krampjiem, izmainītu uzvedību).
22 neurological disorders are transient or permanent is currently unknown.
Pašlaik nav zināms, vai neiroloģiskie traucējumi ir pārejoši vai paliekoši.
Once daily administration (abacavir 600 mg): the benefit of abacavir as a once daily regimen is mainly based on a study performed in combination with efavirenz and lamivudine, in antiretroviral- naïve adult patients (see section 5.1).
Lietošana vienu reizi dienā (60 mg abakavira): abakavira vienu reizidienā lietošanas priekšrocības galvenokārt pamatojas uz pētījumu, kas veikts lietojot to kombinācijā ar efavirenzu un lamivudīnu antiretrovīrusu terapiju iepriekš nesaņēmušiem pacientiem (skatīt apakšpunktu 5. 1).
A pharmacokinetic study has been performed in patients with mild hepatic impairment.
Ir veikts farmakokinētisks pētījums pacientiem ar viegliem aknu darbības traucējumiem.
However, a definitive recommendation on dose reduction is not possible due to substantial variability of drug exposure in this patient population (see section 5.2).
Tomēr nav iespējams sniegt konkrētas rekomendācijas par devas samazināšanu, jo abakavira koncentrācija šai
Ziagen oral solution contains 340 mg/ ml of sorbitol.
Ziagen šķīdums perorālai lietošanai satur 340 mg/ ml sorbitola.