qanastek/EMEA-V3 huggingface dataset:
It will also monitor the effects of combining Diacomit with other medicines on the risk of long-term problems affecting the brain and nervous system.
Tas uzraudzīs arī ilgtermiņa apdraudējumu smadzeņu un nervu sistēmai, lietojot Diacomit kopā ar citām zālēm.
Other information about Diacomit:
Cita informācija par Diacomit.
The European Commission granted a marketing authorisation valid throughout the European Union for Diacomit to Biocodex on 4 January 2007.
Eiropas Komisija 2007. gada 4. janvārī izsniedza Diacomit reģistrācijas apliecību, kas derīga visā Eiropas Savienībā, uzņēmumam Biocodex.
2/ 3 The summary of opinion of the Committee for Orphan Medicinal Products for Diacomit is available here.
Retu slimību ārstēšanai paredzēto zāļu komitejas atzinuma kopsavilkums par Diacomit ir atrodams šeit.
The full EPAR for Diacomit can be found here.
Pilns Diacomit EPAR teksts ir atrodams šeit.
Diacomit 250 mg hard capsules
Diacomit 250 mg cietās kapsulas
Each capsule contains 250 mg of stiripentol
Viena kapsula satur 250 mg stiripentola (Stiripentol)
0.16 mg sodium per capsule.
Viena šā preparāta kapsula satur 0, 16 mg nātrija.
Hard capsules
Cietās kapsulas
Size 2 pink capsule
Sārtas 2. izmēra kapsulas
Diacomit is indicated for use in conjunction with clobazam and valproate as adjunctive therapy of refractory generalized tonic-clonic seizures in patients with severe myoclonic epilepsy in infancy (SMEI, Dravet’ s syndrome) whose seizures are not adequately controlled with clobazam and valproate.
Diacomit indicēts lietošanai kopā ar klobazāmu un valproātu grūti ārstējamu ģeneralizētu tonisku - klonisku krampju lēkmju palīgterapijā pacientiem ar smagu mioklonisku epilepsiju agrā bērnībā (SMEAB (SMEI), Dravet sindroms), ja lēkmes nav iespējams adekvāti kontrolēt ar klobazāmu un valproātu.
Diacomit should only be administered under the supervision of a paediatrician / paediatric neurologist experienced in the diagnosis and management of epilepsy in infants and children.
Diacomit lietojams tikai tāda pediatra vai bērnu neiropatologa uzraudzībā, kam ir pietiekami liela pieredze epilepsijas diagnosticēšanā un ārstēšanā zīdaiņiem un maziem bērniem.
The capsule should be swallowed whole with a glass of water during a meal.
Kapsulas jānorij veselas, uzdzerot glāzi ūdens, maltītes laikā.
The dose of Diacomit is calculated on a mg/ kg body weight basis.
Diacomit devu aprēķina miligramos uz ķermeņa masas kilogramu.
The daily dosage may be administered in 2 or 3 divided doses.
Dienas devu var sadalīt 2 vai 3 daļās.
The initiation of adjunctive therapy with Diacomit should be undertaken over 3 days using upwards dose escalation to reach the recommended dose of 50 mg/ kg/ day administered in conjunction with clobazam and valproate.
Diacomit palīgterapiju uzsāk, pirmajās 3 dienās pakāpeniski palielinot devu, līdz sasniegta ieteicamā deva, kas ir 50 mg/ kg dienā un nozīmējama kopā ar klobazāmu un valproātu.
(See, section 5.1)
Šī ieteicamā deva noteikta, balstoties uz pieejamajiem klīnisko pētījumu atrades datiem, un ir vienīgā Diacomit deva, kas izvērtēta galvenajos pētījumos (sk. apakšnodaļu 5. 1).
There are no clinical study data to support the clinical safety of Diacomit administered at daily doses greater than 50mg/ kg/ day.
Nav klīnisku pētījumu datu, kas apstiprinātu Diacomit klīnisko drošību, nozīmējot to devās, kas pārsniedz 50mg/ kg dienā.
There are no clinical study data to support the use of Diacomit as monotherapy in Dravet’ s syndrome.
Nav klīnisku pētījumu datu, kas apstiprinātu, ka Diacomit izmantojams Dravet sindroma monoterapijai.
Dose adjustments of other antiepileptics used in combination with Diacomit Despite the absence of comprehensive pharmacology data on potential drug interactions, the following advice regarding modification of the dose and dosage schedules of other anti-epileptic medicinal products administered in conjunction with Diacomit is provided based on clinical experience.
Citu kopā ar Diacomit izmantojamo pretepilepsijas līdzekļu devu noteikšana Lai gan nav pieejami vispusīgi farmakoloģiski dati par zāļu varbūtējo mijiedarbību, balstoties uz klīnisko pieredzi, sniedzam ieteikumus par to, kā būtu koriģējamas citu kopā ar Diacomit nozīmējamo pretepilepsijas medikamentu devas un lietošanas shēmas.
- Clobazam
- Klobazāms
In the pivotal studies, when the use of Diacomit was initiated, the daily dose of clobazam was 0.5 mg/ kg/ day usually administered in divided doses, twice daily.
Uzsākot Diacomit ordinēšanu galveno pētījumu laikā, klobazāma dienas deva bija 0, 5 mg/ kg, kas parasti tika sadalīta divās daļās.
In the event of clinical signs of side effects or overdosage of clobazam (i. e., drowsiness, hypotonia, and irritability in young children), this daily dose was reduced by 25% every week.
Ja parādījās klīniskas klobazāma blakusparādību vai pārdozēšanas pazīmes (t. i., miegainība, hipotonija, paaugstināta uzbudināmība maziem bērniem), šī dienas deva katru nedēļu tika samazināta par 25%.
Approximately two to three fold increases in clobazam and five fold increases in norclobazam plasma levels respectively have been reported with co- administration of Diacomit in children with Dravet’ s syndrome.
Ir ziņots par divkāršu līdz trīskāršu klobazāma un pieckāršu norklobazāma līmeņa paaugstināšanos plazmā, bērniem ar Dravet sindromu vienlaikus nozīmējot arī Diacomit.
- Valproate
- Valproāts
The potential for metabolic interaction between Diacomit and valproate is considered modest and thus, no modification of valproate dosage should be needed when Diacomit is added, except for clinical safety reasons.
Diacomit un valproāta metaboliskās mijiedarbības potenciāls uzskatāms par mērenu, tāpēc, papildinot terapiju ar Diacomit, koriģēt valproāta devu nav nepieciešams, ja vien tam nav ar klīnisko drošību saistītu indikāciju.
In the pivotal studies in the event of gastrointestinal adverse reactions such as loss of appetite, loss of weight, the daily dose of valproate was reduced by around 30% every week.
Galveno pētījumu laikā, sastopoties ar tādām nevēlamām gastrointestinālām reakcijām kā apetītes un svara zudums, valproāta dienas deva katru nedēļu tika samazināta par aptuveni 30%.
Abnormal Laboratory Findings In the event of an abnormal blood count or liver function test finding, the clinical decision for continuing use or adjusting the dose of Diacomit in conjunction with adjusting the doses of clobazam and valproate needs to be made on an individual patient basis taking into consideration the potential clinical benefits and risks (See, section 4.4).
Novirzes laboratoriskajā atradē Konstatējot novirzes asinsainā vai aknu funkcionālajos testos, jālemj par Diacomit tālāku izmantošanu vai tā devas koriģēšanu, attiecīgi koriģējot arī klobazāma un valproāta devas un individuāli izvērtējot katra pacienta stāvokli, ņemot vērā iespējamo klīnisko risku un ieguvumus (sk. apakšnodaļu 4. 4).
Effects of food Diacomit must always be taken with food as it degrades rapidly in an acidic environment (e. g. exposure to gastric acid in an empty stomach).
Ēdiena ietekme Diacomit vienmēr jālieto kopā ar ēdienu, jo skābā vidē (piem., tukšā dūšā nonākot kontaktā ar kuņģa sulu) tas strauji degradējas.
Diacomit should not be taken with milk or dairy products (yoghurt, soft cream cheese, etc.), carbonated drinks, fruit juice or food and drinks that contain caffeine or theophylline.
Diacomit nedrīkst lietot vienlaikus ar pienu un tā produktiem (jogurtu, sieru u. tml.), gāzētiem dzērieniem, augļu sulām, kofeīnu un teofilīnu saturošiem ēdieniem un dzērieniem.
Effect of formulation The sachet formulation has a slightly higher Cmax than the capsules and thus the formulations are not bioequivalent.
Sastāva ietekme Zāļu Cmax maisiņos ir nedaudz augstāks kā kapsulās, tādējādi abi sastāvi nav bioekvivalenti.
It is recommended that if a switch of formulations is required this is done under clinical supervision, in case of problems with tolerability (see section 5.2).
Ja ir nepieciešams mainīt šī medikamenta veidu, to ir ieteicams darīt klīniskā uzraudzībā, lai novērstu ar nepanesamību saistītās problēmas (skatīt 5. 2. sadaļu).
The pivotal clinical evaluation of Diacomit was in children of 3 years of age and over with SMEI.
Par 3 gadiem jaunāki bērni Diacomit galvenais klīniskais izvērtējums tika veikts 3 gadus veciem un vecākiem bērniem ar smagu mioklonisku epilepsiju agrā bērnībā (SMEAB).
The clinical decision for use of Diacomit in children with SMEI less than 3 years of age needs to be made on an individual patient basis taking into consideration the potential clinical benefits and risks.
Lēmums par Diacomit izmantošanu tādiem bērniem ar SMEAB, kas jaunāki par 3 gadiem, jāpieņem, izvērtējot katra pacienta stāvokli un apsverot iespējamo klīnisko risku un ieguvumu.
In this younger group of patients, adjunctive therapy with Diacomit should only be started when the diagnosis of SMEI has been clinically confirmed (See, section 5.1).
Šīs jaunākās vecuma grupas pacientiem Diacomit palīgterapija uzsākama tikai tad, kad SMEAB diagnoze ir klīniski apstiprināta (sk. apakšnodaļu 5. 1).
Data are limited about the use of Diacomit under 12 months of age.
Dati par Diacomit lietošanu bērniem, kas jaunāki par 12 mēnešiem, ir ierobežoti.
Patients with renal and hepatic impairment Diacomit is not recommended for use in patients with impaired hepatic and/ or renal function (See, section 4.4)
Pacienti ar nieru un aknu mazspēju Diacomit nav ieteicams nozīmēt pacientiem ar aknu un/ vai nieru mazspēju (sk. apakšnodaļu 4. 4).
3 4.4 Special warnings and precautions for use
4. 3 Kontrindikācijas
Carbamazepine, iphenytoin and phenobarbital should not be used in conjunction with Diacomit in the management of Dravet’ s syndrome.
Dravet sindroma terapijā kopā ar Diacomit nedrīkst lietot karbamazepīnu, fenitoīnu un fenobarbitālu.
The daily dosage of clobazam and/ or valproate should be reduced according to the onset of side effects whilst on Diacomit therapy (See, section 4.2).
Ja Diacomit terapijas laikā sāk veidoties jebkādas blakusparādības, klobazāma un/ vai valproāta dienas deva attiecīgi jāsamazina (sk. apakšnodaļu 4. 2).
Given the frequency of gastrointestinal adverse reactions to treatment with Diacomit and valproate (anorexia, loss of appetite, nausea, vomiting), the growth rate of children under this combination of treatment should be carefully monitored.
Ņemot vērā to, cik bieži Diacomit un valproāta terapiju pavada nevēlamas gastrointestinālas reakcijas (anoreksija, apetītes zudums, nelabums, vemšana), visu bērnu, kuri saņem šādu kombinētu terapiju, augšanas faktors ir rūpīgi jākontrolē.
Neutropenia may be associated with the administration of Diacomit, clobazam and valproate.
3 Diacomit, klobazāma un valproāta lietošana varētu būt saistīta ar neitropēnijas veidošanos.
Blood counts should be assessed prior to starting treatment with Diacomit.
Pirms Diacomit terapijas uzsākšanas jāizvērtē pacienta asinsaina.
Unless otherwise clinically indicated, blood counts should be checked every 6 months..
Ja nav citu klīnisko indikāciju, asinsaina jāpārbauda reizi 6 mēnešos.
Liver function should be assessed prior to starting treatment with Diacomit.
Pirms Diacomit terapijas uzsākšanas jānovērtē pacienta aknu funkcionālais stāvoklis.
Unless otherwise clinically indicated, liver function should be checked every 6 months.
Ja nav citu klīnisko indikāciju, aknu funkcionālais stāvoklis jāpārbauda reizi 6 mēnešos.
In the absence of specific clinical data in patients with impaired hepatic or renal function, Diacomit is not recommended for use in patients with impaired hepatic and/ or renal function.
Tā kā nav pieejami specifiski klīniski dati par pacientiem ar aknu un/ vai nieru mazspēju, šiem pacientiem Diacomit nozīmēt nav ieteicams.
Stiripentol is an inhibitor of the enzymes CYP2C19, CYP3A4 and CYP2D6 and may markedly increase the plasma concentrations of drugs metabolised by these enzymes and increase the risk of adverse effects (See, section 4.5.).
Stiripentols ir enzīmu CYP2C19, CYP3A4 un CYP2D6 inhibitors un var ievērojami palielināt šo enzīmu metabolizēto zāļu koncentrāciju plazmā un nevēlamu blakusefektu risku (sk. apakšnodaļu 4. 5.).
In vitro studies suggested that stiripentol phase 1 metabolism is catalyzed by CYP1A2, CYP2C19 and CYP3A4 and possibly other enzymes.
Pētījumi laboratorijā parādīja, ka stiripentola 1. fāzes metabolismu katalizē CYP1A2, CYP2C19, CYP3A4 un, iespējams, arī citi fermenti.
Caution is advised when combining stiripentol with other drugs that inhibit or induce one or more of these enzymes..
Jāuzmanās, kombinējot stiripentolu ar tādiem medikamentiem, kuri pastiprina vai kavē vienu vai vairākus no šiem fermentiem.
The pivotal clinical studies did not include children below 3 years old.
Galvenajos klīniskajos pētījumos nebija iekļauti bērni, kas jaunāki par trīs gadiem.
As a consequence, it is recommended that children between 6 months and 3 years of age are carefully monitored whilst on Diacomit therapy.
Tāpēc visiem bērniem vecumā no 6 mēnešiem līdz 3 gadiem Diacomit terapijas laikā ieteicams nodrošināt rūpīgu uzraudzību.
Potential medicinal product interactions affecting stiripentol The influence of other antiepileptic medicinal products on stiripentol pharmacokinetics is not well established.
Medikamentu mijiedarbība, kas varētu ietekmēt stiripentolu Citu pretepilepsijas līdzekļu iedarbība uz stiripentola farmakokinētiku nav pietiekami izpētīta.
The impact of macrolides and azole antifungal agents on stiripentol metabolism, that are known to be inhibitors of CYP3A4 and substrates of the same enzyme, is not known.
Nav zināms, kādā mērā stiripentola metabolismu iespaido makrolīdi un azolu grupas pretsēnīšu preparāti, kas pazīstami kā CYP3A4 un tā substrātu inhibitori.
Likewise, the effect of stiripentol on their metabolism is not known.
Tāpat nav zināms, kā stiripentols iespaido to metabolismu.
Caution is advised when combining stiripentol with other drugs that inhibit or induce one or more of these enzymes
Jāuzmanās, kombinējot stiripentolu ar tādiem medikamentiem, kuri pastiprina vai kavē vienu vai vairākus no šiem fermentiem.
Effect of stiripentol on cytochrome P450 enzymes.
Stiripentola ietekme uz citohroma P450 enzīmiem
Many of these interactions have been partially confirmed by in vitro studies and in clinical trials.
Daudzi mijiedarbības mehānismi ir daļēji apstiprināti in vitro un klīniskajos pētījumos.
The increase in steady state levels with the combined use of Diacomit, valproate, and clobazam is similar in adults and children, though inter-individual variability is marked.
Kombinējot Diacomit, valproātu un klobazāmu, līdzsvara stāvokļa koncentrācijas palielināšanās pieaugušajiem un bērniem notiek līdzīgi, taču var būt individuālas atšķirības.
At therapeutic concentrations, stiripentol significantly inhibits several CYP450 isoenzymes: for example, CYP2C19, CYP2D6 and CYP3A4.
Terapeitiskā koncentrācijā stiripentols izteikti inhibē vairākus CYP450 izoenzīmus, piemēram, CYP2C19, CYP2D6 un CYP3A4.
As a result, pharmacokinetic interactions of metabolic origin with other medicines may be expected.
Tāpēc jāpieņem, ka sagaidāma ar metabolismu saistīta farmakokinētiska mijiedarbība ar citiem medikamentiem.
These interactions may result in increased systemic levels of these active substances that may lead to enhanced pharmacological effects and to an increase in side effects and adverse reactions.
Šāda mijiedarbība var palielināt dažādu aktīvo vielu sistēmiskos rādītājus, līdz ar to var izteiktāk izpausties noteikti farmakoloģiski efekti, blakusparādības un nevēlamas reakcijas.
HIV protease inhibitors, antinistamines such as astemizole, chlorpheniramine, calcium channel blockers, statins, oral 4 contraceptives, codeine) due to the increased risk of adverse events (see further in this section for antiepileptic drugs).
Ja klīniskā stāvokļa dēļ stiripentolu nepieciešams kombinēt ar zālēm, ko metabolizē CYP2C19 (piem., citaloprams, omeprazols) vai CYP3A4 (piem., HIV proteāzes inhibitori, tādi antihistamīna preparāti kā astemizols, hlorfeniramīns, kalcija kanālu blokatori, statīni, iekšķīgi lietojami kontracepcijas līdzekļi, kodeīns), paaugstinātā nevēlamu blakusparādību riska dēļ tas darāms piesardzīgi (sk. tālāk šajā apakšnodaļā sniegto informāciju par pretepilepsijas līdzekļiem).
Monitoring of plasma concentrations or adverse effects is recommended.
Ieteicams sekot koncentrācijai plazmā un tam, vai neparādās nevēlama blakusiedarbība.
A dose adjustment may be necessary.
Var būt nepieciešams koriģēt devas.
Co-administration with CYP3A4 substrates with a narrow therapeutic index should be avoided due to the markedly increased risk of severe adverse effects.
Jāizvairās no preparāta nozīmēšanas kopā ar CYP3A4 substrātiem ar šauru terapeitisko indeksu, jo šādā gadījumā ievērojami pieaug smagu blakusefektu risks.
Data on the potential for inhibition of CYP1A2 are limited, and therefore, interactions with theophylline and caffeine cannot be excluded.
Dati par spēju inhibēt CYP1A2 ir ierobežoti, tāpēc nevar izslēgt mijiedarbību ar teofilīnu un kofeīnu.
Use in combination with stiripentol is not recommended.
To lietošana kopā ar stiripentolu nav ieteicama.
This warning is not only restricted to medicinal products but also to a considerable number of foods and nutritional products aimed at children, such as cola drinks, which contain significant quantities of caffeine or chocolate, which contains trace amounts of theophylline.
Šis ierobežojums attiecas ne tikai uz zālēm, bet arī uz
As stiripentol inhibited CYP2D6 in vitro at concentrations that are achieved clinically in plasma, drugs that are metabolized by this isoenzyme like: beta-blockers (propranolol, carvedilol, timolol), antidepressants (fluoxetine, paroxetine, sertraline, imipramine, clomipramine), antipsychotics (haloperidol), analgesics (codeine, dextromethorphan, tramadol) may be subject to metabolic interactions with stiripentol.
Tā kā stiripentols in vitro inhibē CYP2D6 tādās koncentrācijās, kas klīniski sasniedzamas plazmā, noteiktas šā izoenzīma metabolizētas zāles, kā, piemēram, beta blokatori (propranolols, karvedilols, timolols), antidepresanti (fluoksetīns, paroksetīns, sertralīns, imipramīns, klomipramīns), neiroleptiskie līdzekļi (haloperidols) un analgētiskie līdzekļi (kodeīns, dekstrometorfāns, tramadols), var būt pakļautas metaboliskai mijiedarbībai ar stiripentolu.
A dose-adjustment may be necessary for drugs metabolised by CYP2D6 and that are individually dose titrated.
CYP2D6 metabolizēto zāļu devas var būt nepieciešams attiecīgi pielāgot, individuāli titrējot.
Potential for stiripentol to interact with other medicinal products
Stiripentola spēja mijiedarboties ar citiem ārstnieciskiem līdzekļiem
In the absence of available clinical data, caution should be taken with the following clinically relevant interactions with stiripentol:
Tā kā nav pieejami atbilstoši klīniskie dati, nepieciešams ievērot piesardzību attiecībā uz tālāk uzskaitītajiem preparātiem, kuriem raksturīga klīniski nozīmīga mijiedarbība ar stiripentolu
Undesirable combinations (to be avoided unless strictly necessary)
Nevēlamās kombinācijas, no kurām pēc iespējas jāizvairās
- Rye ergot alkaloids (ergotamine, dihydroergotamine)
- Rudzu melno graudu alkaloīdi (ergotamīns, dihidroergotamīns)
Ergotism with possibility of necrosis of the extremities (inhibition of hepatic elimination of rye ergot).
Ergotisms ar ekstremitāšu nekrozes risku (tiek inhibēta alkaloīdu eliminācija aknās).
- Cisapride, halofantrine, pimozide, quinidine, bepridil
- Cisaprīds, halofantrīns, pimozīds, hinidīns, bepridils
Increased risk of cardiac arrhythmias and torsades de pointes/ wave burst arrhythmia in particular.
Palielināts sirds aritmiju un jo sevišķi torsade de pointes tipa ventrikulāru tahikardiju risks.
- Immunosuppressants (tacrolimus, cyclosporine, sirolimus)
- Imūnsupresanti (takrolims, ciklosporīns, sirolims)
Raised blood levels of immunosuppressants (decreased hepatic metabolism).
Palielināts imūnsupresantu daudzums asinīs (samazināts aknu metabolisms).
- Statins (atorvastatin, simvastatin, etc.)
- Statīni (atorvastatīns, simvastatīns u. c.)
Increased risk of dose-dependent adverse reactions such as rhabdomyolysis (decreased hepatic metabolism of cholesterol-lowering agent)
Palielināts nevēlamu no devas atkarīgu reakciju, piem., rabdomiolīzes risks (samazināts holesterīna līmeni pazeminošu vielu metabolisms aknās).
Combinations requiring precautions
Piesardzīgi izmantojamas kombinācijas
- Midazolam, triazolam, alprazolam
- Midazolāms, triazolāms, alprazolāms
Increased plasma benzodiazepine levels may occur via decreased hepatic metabolism leading to excessive sedation.
Sakarā ar samazinātu aknu metabolismu var pieaugt benzodiazepīnu līmenis plazmā, radot pārmērīgu sedatīvu efektu.
- Theophylline, caffeine
- Teofilīns, kofeīns
Increased plasma levels of theophylline and caffeine may occur via inhibition of their hepatic metabolism, potentially leading to toxicity.
Ja tiek nomākts teofilīna un kofeīna metabolisms aknās, var pieaugt to līmenis plazmā, radot intoksikāciju.
These combinations should be avoided.
No kombinēšanas ar šīm vielām jāizvairās.
- Chlorpromazine
- Hlorpromazīns
Stiripentol enhances the central depressant effect of chlorpromazine.
Stiripentols pastiprina hlorpromazīna nomācošo iedarbību uz CNS.
- Effects on other AEDs
- Ietekme uz citiem pretepilepsijas līdzekļiem
Inhibition of CYP450 isoenzyme CYP2C19 and CYP3A4 may provoke pharmacokinetic interactions (inhibition of their hepatic metabolism) with phenobarbital, primidone, phenytoin, carbamazepine, clobazam (See, section 4.2), valproate (See, section 4.2), diazepam (enhanced myorelaxation), ethosuximide, and tiagabine.
CYP450 izoenzīmu CYP2C19 un CYP3A4 inhibīcija var izraisīt farmakokinētisku mijiedarbību (resp., nomākt aknu metabolismu) ar fenobarbitālu, primidonu, fenitoīnu, karbamazepīnu, klobazāmu (sk. apakšnodaļu 4. 2), valproātu (sk. apakšnodaļu 4. 2), diazepāmu (pastiprināta miorelaksācija), etosuksimīdu un tiagabīnu.
The consequences are increased plasma levels of these anticonvulsants with potential risk of overdose.
Līdz ar to pieaug šo antikonvulsantu līmenis plazmā un veidojas pārdozēšanas risks.
5
Kombinējot stiripentolu ar citiem antikonvulsantiem, ieteicams regulāri kontrolēt to līmeni plazmā, vajadzības gadījumā koriģējot devas.
- Topiramate
- Topiramāts
In a French compassionate use program for Diacomit, topiramate was added to Diacomit, clobazam and valproate in 41% of 230 cases.
Francijā īstenotajā Diacomit pētnieciskajā labdarības programmā 41% pacientu 230 personu lielā grupā Diacomit, klobazāmam un valproātam tika pievienots topiramāts.
Based on the clinical observations in this group of patients, there is no evidence to suggest that a change in topiramate dose and dosage schedules is needed if co- administered with stiripentol.
Ņemot vērā šīs pacientu grupas klīnisko novērojumu datus, nav pamata uzskatīt, ka būtu nepieciešams mainīt topiramāta devas un lietošanas shēmas, nozīmējot to kopā ar stiripentolu.
With regard to topiramate, it is considered that potential competition of inhibition on CYP2C19 should not occur because it probably requires plasma concentrations 5 – 15 times higher than plasma concentrations obtained with the standard recommended topiramate dose and dosage schedules.
5 15 reizes augstākam par to, kāds novērots, izmantojot parastās ieteicamās topiramāta devas un lietošanas shēmas.
- Levetiracetam
- Levetiracetāms
Levetiracetam does not undergo hepatic metabolism to a major extent.
Levetiracetāms praktiski netiek pakļauts aknu metabolismam.
As a result, no pharmacokinetic metabolic drug interaction between stiripentol and levetiracetam is anticipated.
Tāpēc nav sagaidāms, ka starp stiripentolu un levetiracetāmu varētu veidoties farmakokinētiska metaboliska mijiedarbība.
It has been shown that in the offspring of women with epilepsy, the prevalence of malformations is two to three times greater than the rate of approximately 3% in the general population.
Ar epilepsiju un pretepilepsijas preparātiem saistītais risks Noskaidrots, ka ar epilepsiju slimojošu sieviešu bērniem malformāciju izplatība ir divas trīs reizes lielāka, nekā populācijā kopumā, kur šis rādītājs ir aptuveni 3%.
Although other factors, e. g. the epilepsy, can contribute, available evidence suggests that this increase, to a large extent, is caused by the treatment.
Lai gan var būt vainojami arī citi faktori, piem., epilepsija, pieejamie dati liecina, ka šādu izplatību lielā mērā izraisa ārstēšana.
In the treated population, an increase in malformations has been noted with polytherapy.
Personām, kas saņem ārstēšanu, malformāciju risku palielina politerapija.
However, effective anti-epileptic therapy should not be interrupted during pregnancy, since the aggravation of the illness may be detrimental to both the mother and the foetus.
Tomēr, ja pretepilepsijas terapija ir efektīva, grūtniecības laikā to nedrīkst pārtraukt, jo slimības saasināšanās var būt kaitīga gan mātei, gan auglim.
No data on exposed pregnancies are available.
Ar Diacomit saistītais risks Dati par Diacomit lietošanu grūtniecības laikā nav pieejami.
Animal studies do not indicate direct or indirect harmful effects with respect to pregnancy, foetal development, parturition or postnatal development at non-maternotoxic doses (See, section 5.3).
Pētījumi ar dzīvniekiem tiem netoksisku devu tiešu vai netiešu kaitīgu ietekmi uz grūtniecību, embrionālo/ augļa attīstību, dzemdībām vai pēcdzemdību attīstību neuzrāda (sk. apakšnodaļu 5. 3).
In view of the indication, administration of Diacomit during pregnancy and in women of childbearing potential would not be expected.
Ņemot vērā Diacomit indikāciju raksturu, grūtniecēm un sievietēm reproduktīvā vecumā preparāts nebūtu nozīmējams.
The clinical decision for use of Diacomit in pregnancy needs to be made on an individual patient basis taking into consideration the potential clinical benefits and risks.
Lēmums par Diacomit izmantošanu grūtniecēm jāpieņem, izvērtējot katras pacientes stāvokli un apsverot iespējamo klīnisko risku un ieguvumus.
Caution should be exercised when prescribing to pregnant women and use of efficient methods of contraception is advisable.
Grūtniecēm zāles nozīmējamas piesardzīgi, ieteicams lietot efektīvus kontracepcijas līdzekļus.
Effective anticonvulsant treatment with Diacomit must not be stopped during pregnancy as worsening of the disease is potentially harmful to both mother and foetus.
Grūtniecības periods Ja pretkrampju terapija ar Diacomit ir efektīva, grūtniecības laikā to nedrīkst pārtraukt, jo slimības saasināšanās var būt kaitīga gan mātei, gan auglim.
In the absence of human studies on excretion in breast milk, and given that stiripentol passes freely from plasma into milk in the goat, breast-feeding is not recommended during treatment.
Ņemot vērā, ka pētījumi ar cilvēkiem par preparāta nonākšanu mātes pienā nav veikti, un ievērojot, ka stiripentols no plazmas viegli nonāk kazu pienā, terapijas laikā zīdīšana nav ieteicama.
In case Diacomit therapy is continued during breast-feeding, the breast-fed infant should be carefully observed for potential adverse effects.
Ja zīdīšanas laikā tiek turpināta ārstēšana ar Diacomit, zīdainis rūpīgi jānovēro, lai pārliecinātos, ka terapijai nav nevēlamu blakusefektu.
Patients with SMEI would not be expected to drive or operate machinery due to the nature of the underlying disease and the effects of long term administration of anticonvulsant drugs.
Ņemot vērā slimības raksturu un to, kā organismu ietekmē ilgstoši nozīmēti antikonvulsanti, pacientiem ar SMEAB nebūtu jāvada transportlīdzekļi un jāapkalpo mehānismi.
Diacomit may cause dizziness and ataxia that may affect ability to drive and use machines and patients should not drive or use machinery whilst on Diacomit therapy.
Diacomit var izraisīt reiboņus un ataksiju, kas var ietekmēt spēju vadīt transportlīdzekļus un apkalpot mehānismus, tāpēc pacienti, kas saņem Diacomit terapiju, nedrīkst vadīt transportlīdzekļus vai apkalpot mehānismus.
Adverse reactions encountered most often are as follows: very common (≥ 1/ 10), common (≥ 1/ 100, < 1/ 10), uncommon (≥ 1/ 1,000, < 1/ 100), rare (≥ 1/ 10,000, < 1/ 1,000), very rare (< 1/ 10,000, including isolated cases), frequency not known (cannot be estimated from the available data).
Biežāk konstatēto nevēlamo reakciju sastopamība ir klasificēta šādi: ļoti bieži (≥1/ 10), bieži (≥1/ 100 līdz < 1/ 10), retāk (≥1/ 1 000 līdz < 1/ 100), reti (≥1/ 10 000 līdz < 1/ 1 000), ļoti reti (< 1/ 10 000, ieskaitot atsevišķus gadījumus), biežums nav zināms (nevar noteikt pēc pieejamiem datiem).
Within each frequency grouping, undesirable effects are presented in order of decreasing severity.
Katrā sastopamības biežuma grupā nevēlamās blakusparādības sakārtotas to nopietnības samazinājuma secībā.
6 System/ organ classes
6 Sistēmu un orgānu klasifikācija
System Organ Class (MedDRA terminology)
Sistēmu un orgānu klasifikācija (MedDRA terminoloģija)
Common
Ļoti bieži
Blood and lymphatic system disorders
Asins un limfātiskās sistēmas traucējumi Metabolisma un barošanās traucējumi
Neutropenia Persistent severe neutropenia usually resolves spontaneously when Diacomit is stopped.
Anoreksija, apetītes zudums, svara zudums (jo īpaši, kombinējot ar nātrija valproātu)
Anorexia, loss of appetite, weight loss (especially when combined with sodium valproate)
Neitropēnija Persistenta smaga neitropēnija parasti izzūd, pārtraucot Diacomit lietošanu.
Aggressiveness, irritability, behaviour disorders, opposing behaviour, hyperexcitability, sleep disorders
Agresivitāte, aizkaitināmība, uzvedības traucējumi, negatīvisms, pārmērīga uzbudināmība, miega traucējumi
Nervous system disorders Eye disorders
Nervu sistēmas traucējumi
Drowsiness, ataxia, hypotonia, dystonia
Miegainība, ataksija, hipotonija, distonija
Hyperkinesias
Hiperkinēzes
Diplopia (when used in combination with carbamazepine)
Diplopija (kombinējot ar karbamazepīnu)
Nausea, vomiting
Slikta dūša, vemšana
Skin and subcutaneous tissue disorders General disorders
Ādas un zemādas audu bojājumi
Photosensitivity, rash, cutaneous allergy, urticaria Fatigue
Fotosensitivitāte, izsitumi, alerģiskas ādas reakcijas, nātrene
Raised γ GT (notably when combined with carbamazepine and valproate).
Paaugstināts gamma glutamiltransferāzes līmenis (jo īpaši, kombinējot ar karbamazepīnu un valproātu)
Many of the above adverse reactions are often due to an increase in plasma levels of other anticonvulsant medicinal products (See, sections 4.4 and 4.5) and may regress when the dose of these medicinal products is reduced.
Daudzas minētās nevēlamās reakcijas bieži vien novērojamas tāpēc, ka plazmā ir paaugstināts citu antikonvulsantu līmenis (sk. apakšnodaļu 4. 4 un 4. 5), un var kļūt mazāk izteiktas, ja šo antikonvulsantu devas samazina.
Data on clinical overdose are not available.
Dati par klīnisku pārdozēšanu nav pieejami.
Treatment is supportive (symptomatic measures in intensive care units).
Ja nepieciešams, jānozīmē balstterapija (simptomātiska ārstēšana intensīvās terapijas nodaļās).
Other Antiepileptics, ATC code:
Farmakoterapeitiskā grupa: citi pretepilepsijas līdzekļi, ATĶ kods:
N03AX17 In animal models, stiripentol antagonizes seizures induced by electric shock, pentetrazole and bicuculline.
N03AX17 Eksperimentālajiem dzīvnieku modeļiem ievadīts stiripentols nomāc ar elektrošoku, pentetrazolu un bikukulīnu izraisītas krampju lēkmes.
In rodent models, stiripentol appears to increase brain levels of gamma-aminobutyric acid (GABA) - the major inhibitory neurotransmitter in mammalian brain.
Grauzēju modeļiem ievadīts stiripentols acīmredzot palielina svarīga inhibējoša neiromediatora – gamma- aminosviestskābes (GASS) – līmeni zīdītāju smadzenēs.
This could occur by inhibition of synaptosomal uptake of GABA and/ or inhibition of GABA transaminase.
Tas varētu būt saistīts ar inhibētu GASS uzkrāšanos sinapsēs un/ vai GASS transamināzes inhibīciju.
Stiripentol potentiates the efficacy of other anticonvulsants, such as
Tāpat noskaidrots, ka stiripentols pastiprina GASS A receptoru nodrošināto pārnesi nepieaugušu žurku hipokampā un palielina GASS A receptoru hlora kanālu vidējo atvēruma laiku (taču ne biežumu) līdzīgi, kā to spēj barbiturāti.
7 carbamazepine, sodium valproate, phenytoin, phenobarbital and many benzodiazepines, as the result of pharmacokinetic interactions.
Farmakokinētiskās mijiedarbības rezultātā, stiripentols pastiprina arī citu antikonvulsantu (piem., karbamazepīna, nātrija valproāta, fenitoīna, fenobarbitāla un daudzu benzodiazepīnu) efektivitāti.
The second effect of stiripentol is mainly based on metabolic inhibition of several isoenzymes, in particular CYP450 3A4 and 2C19, involved in the hepatic metabolism of other anti-epileptic drugs.
Šāda stiripentola iedarbība galvenokārt saistīta ar vairāku citu pretepilepsijas zāļu aknu metabolisma procesos iesaistītu izoenzīmu, jo sevišķi CYP450 3A4 un 2C19, metabolisma inhibīciju.
The pivotal clinical evaluation of Diacomit was in children of 3 years of age and over with SMEI.
Diacomit galvenais klīniskais izvērtējums tika veikts 3 gadus veciem un vecākiem bērniem ar smagu mioklonisku epilepsiju agrā bērnībā (SMEAB).
A French compassionate use program included children from 6 months of age because the diagnosis of Dravet’ s syndrome may be made with confidence at that age in some patients.
Francijā īstenotās pētnieciskās labdarības programmas ietvaros tika iesaistīti arī bērni no 6 mēnešu vecuma, jo Dravet sindromu daļai pacientu droši diagnosticēt iespējams ļoti agri.
The clinical decision for use of Diacomit in children with SMEI less than 3 years of age needs to be made on an individual patient basis taking into consideration the potential clinical benefits and risks (See, section 4.2).
Lēmums par Diacomit izmantošanu tādiem bērniem ar SMEAB, kas jaunāki par 3 gadiem, jāpieņem, izvērtējot katra pacienta stāvokli un apsverot iespējamo klīnisko risku un ieguvumus (sk. apakšnodaļu 4. 2).
41 children with SMEI were included in a randomised, placebo-controlled, add-on trial.
Randomizētā, ar placebo kontrolētā papildus pētījumā tika iekļauts 41 bērns ar SMEAB.
After a baseline period of 1 month, placebo (n=20) or stiripentol (n=21) was added to valproate and clobazam during a double-blind period of 2 months.
Vienu mēnesi ilgam sākotnējam periodam sekoja 2 mēnešus ilgs dubultakls periods, kura laikā līdztekus valproātam un klobazāmam pacienti saņēma placebo (n=20) vai stiripentolu (n=21).
Patients then received stiripentol in an open fashion.
Stiripentolu pacienti saņēma atklātā veidā.
Responders were defined as having more than 50% reduction in the frequency of clonic (or tonic- clonic) seizures during the second month of the double-blind period compared with baseline.
Terapija tika uzskatīta par iedarbīgu, ja dubultaklā perioda otrajā mēnesī klonisku (vai tonisku- klonisku) krampju lēkmju biežums salīdzinājumā ar sākotnējo periodu samazinājās par vairāk nekā 50%.
15 (71%) patients were responders on stiripentol (including nine free of clonic or tonic-clonic seizures), whereas there was only one (5%) on placebo (none was seizure free; stiripentol 95% CI 52.1-90.7 vs. placebo 0-14.6).
Vērtējot pēc šāda kritērija, terapija bija iedarbīga 15 (71%) pacientiem, kas saņēma stiripentolu (ieskaitot deviņus pacientus, kuriem klonisku vai tonisku- klonisku lēkmju nebija vispār), un tikai vienam (5%) pacientam, kas saņēma placebo (šajā grupā no lēkmēm neatbrīvojās neviens pacients; stiripentola grupa – 95% TI 52, 1– 90, 7, placebo grupa – 0– 14, 6).
The 95% CI of the difference was 42.2-85.7.
95% starpības TI bija 42, 2 – 85, 7.
Percentage of change from baseline was higher on stiripentol (-69%) than on placebo (+7%), p < 0.0001.
Salīdzinot ar sākotnējo periodu, procentuālā izteiksmē izmaiņas bija lielākas stiripentola grupā (- 69%), nevis placebo grupā (+7%), p < 0, 0001.
21 patients on stiripentol had moderate side- effects (drowsiness, loss of appetite) compared with eight on placebo, but side-effects disappeared when the dose of comedication was decreased in 12 of the 21 cases (Chiron et al, Lancet, 2000).
Divdesmit vienam pacientam stiripentola grupā bija vērojamas mērenas blakusparādības (miegainība, apetītes zudums), turpretim placebo grupā tādas bija tikai astoņiem, taču, kad papildterapijas zāļu deva tika samazināta, divpadsmit gadījumos no divdesmit viena blakusparādības izzuda (Chiron un citi, Lancet, 2000).
This medicinal product has been authorised under a “ conditional approval” scheme.
Šis medicīniskais produkts ir reģistrēts pēc shēmas, kas nosaukta par “ reģistrāciju ar nosacījumiem ”.
This means that further evidence on this medicinal product is awaited, in particular about the efficacy of stiripentol in combination with the maximum safe dose of the add-on therapy.
Tas nozīmē, ka par šo medicīnisko produktu tiks apkopoti papildu dati, šajā gadījumā – tiks noskaidrots, cik efektīvs ir stiripentols, to kombinējot ar maksimālajām drošajām papildu terapijas devām.
A study is being conducted to investigate this.
Šobrīd tiek veikts pētījums, lai iegūtu minēto informāciju.
The European Medicines Agency (EMEA) will review new information on the product every year and this SPC will be updated as necessary.
Eiropas Zāļu aģentūra (EMEA) pārskatīs jauno informāciju par produktu katru gadu, un zāļu apraksts tiks papildināts, ja nepieciešams.
The following pharmacokinetic properties of stiripentol have been reported from studies in adult healthy volunteers and adult patients.
Tālāk sniegtā informācija par stiripentola farmakokinētiskajām īpašībām iegūta pētījumos ar veseliem brīvprātīgajiem un pieaugušiem pacientiem.
Stiripentol is quickly absorbed, with a time to peak plasma concentration of about 1.5 hours.
8 Absorbcija un bioloģiskā pieejamība Stiripentols tiek ātri absorbēts, tā maksimālā koncentrācija plazmā tiek sasniegta pēc apmēram pusotras stundas.
The absolute bioavailability of stiripentol is not known since an intravenous formulation is not available for testing.
Preparāta absolūtās bioloģiskās pieejamības dati nav zināmi, jo intravenozām injekcijām paredzēts sastāvs testēšanai nav pieejams.
It is well absorbed by the oral route since the majority of an oral dose is excreted in urine.
Stiripentols tiek labi absorbēts, nozīmējot iekšķīgi, jo lielākā perorālās devas daļa nonāk urīnā.
Stiripentol binds extensively to circulating plasma proteins (about 99%).
Izplatīšanās Stiripentols intensīvi saistās ar plazmas proteīniem (apmēram 99%).
Systemic exposure to stiripentol increases markedly compared to dose proportionality.
Eliminācija Saņemot stiripentolu, sistēmiskā ekspozīcija ievērojami pieaug proporcionāli devas palielinājumam.
Plasma clearance decreases markedly at high doses; it falls from approximately 40 l/ kg/ day at the dose of 600 mg/ day to about 8 l/ kg/ day at the dose of 2400 mg.
Nozīmējot lielas devas, plazmas klīrenss ievērojami samazinās; ja dienas deva ir 600 mg, tas ir aptuveni 40 l/ kg dienā, savukārt, palielinot devu līdz 2400 mg, – 8 l/ kg dienā.
Clearance is decreased after repeated administration of stiripentol, probably due to inhibition of the cytochrome P450 isoenzymes responsible for its metabolism.
Klīrenss samazinās arī tad, ja stiripentolu nozīmē atkārtoti; iespējams, tas saistīts ar preparāta metabolizēšanai nepieciešamo citohroma P450 izoenzīmu inhibīciju.
The half-life of elimination was in the range of 4.5 hours to 13 hours, increasing with dose.
Eliminācijas pusperiods ir 4, 5 līdz 13 stundas un pagarinās, palielinot devu.
Stiripentol is extensively metabolized, 13 different metabolites having been found in urine.
Metabolisms Stiripentols tiek intensīvi metabolizēts, urīnā ir konstatēti 13 dažādi tā metabolīti.
The main metabolic processes are demethylenation and glucuronidation, although precise identification of the enzymes involved has not yet been achieved.
Galvenie metabolizācijas procesi ir demetilēšanās un glukuronizācija, lai gan iesaistītos enzīmus precīzi noteikt vēl nav izdevies.
On the basis of in vitro studies, the principal liver cytochrome P450 isoenzymes involved in phase 1 metabolism are considered to be CYP1A2, CYP2C19 and CYP3A4.
Balstoties uz klīniskajiem pētījumiem, par galvenajiem aknu citohromajiem P450 izoenzīmiem, kas iesaistīti 1. pakāpes metabolismā, tiek uzskatīti CYP1A2, CYP2C19 un CYP3A4.
Most stiripentol is excreted via the kidney.
Ekskrēcija Lielākā daļa stiripentola tiek izvadīta caur nierēm.
Urinary metabolites of stiripentol accounted collectively for the majority (73%) of an oral acute dose whereas a further 13-24% was recovered in faeces as unchanged drug.
Lielākā daļa (73%) vienreizējas iekšķīgas devas veido metabolītus urīnā, vēl 13 līdz 24% saglabājas izkārnījumos neizmainītā veidā.
Bioavailability / Bioequivalence:
Biopieejamība / Bioekvivalence:
Relative bioavailabilty between the capsules and powder for oral suspension in sachet formulations has been studied in healthy male volunteers after a 1,000mg single oral administration.
Pētījums par relatīvo biopieejamību starp kapsulām un suspensijas pulveri maisiņos iekšķīgai lietošanai tika veikts ar brīvprātīgiem, pieaugušiem vīriešiem pēc 1 000mg vienreizējas medikamenta devas ieņemšanas iekšķīgi.
The two formulations were bioequivalent in terms of AUC but not in terms of Cmax.
Abas medikamentu formas bija bioekvivalentas attiecībā uz AUC, taču ne uz Cmax.
Cmax of the sachet was slightly higher (23%) compared with the capsule and did not meet the criteria for bioequivalence.
Salīdzinot ar kapsulām, Cmax bija nedaudz augstāks maisiņos (23%) un tādējādi neatbilda bioekvivalences kritērijiem.
Tmax was similar with both formulations.
Tmax abos sastāvos bija vienāds.
Clinical supervision is recommended if switching between the stiripentol capsule and powder for oral suspension in sachet formulations.
Pāreja no stiripentola kapsulās uz suspensijas pulveri maisiņos iekšķīgi lietošanai ir jāveic klīniskā uzraudzībā.
5.3 Preclinical safety data Toxicity studies in animals (rat, monkey, mouse) have not revealed any consistent pattern of toxicity apart from liver enlargement associated with hepatocellular hypertrophy, which occurred when high doses of stiripentol were administered to both rodents and nonrodents.
Toksicitātes pētījumos dzīvniekiem (žurkām, pērtiķiem, pelēm) netika konstatēta praktiski nekāda toksicitātes izraisīta simptomātika, ja neskaita ar hepatocelulāru hipertrofiju saistītu aknu palielināšanos, kas pie lielām stiripentola devām bija vērojama gan grauzējiem, gan citiem dzīvniekiem.
This finding is considered to be an adaptive response to a high metabolic burden on the liver.
Minētā atrade būtu uzskatāma par adaptīvu atbildes reakciju uz lielo metabolisko slodzi aknām.
Stiripentol was not teratogenic when tested in the rat and rabbit; in one study in the mouse, but not in several other similar studies, a low incidence of cleft palate formation was observed at a maternotoxic dose (800 mg/ kg/ day).
Pētījumos ar žurkām un trušiem stiripentola teratogēna iedarbība netika konstatēta; nozīmējot toksisku devu (800 mg/ kg dienā) dzīvnieku mātītēm vairākos analoģiskos pētījumos, tikai vienā no tiem ne sevišķi daudzos gadījumos tika novērota vilkarīkles veidošanās pelēm.
These studies in mice and rabbits were undertaken prior to the introduction of Good Laboratory Practice requirements.
Šie pētījumi ar pelēm un trušiem tika veikti pirms labas laboratorijas prakses standarta ieviešanas.
Studies in the rat on fertility and general reproductive performance and on pre- and postnatal development were uneventful except for a minor reduction in the survival of pups nursed by mothers exhibiting toxic responses to stiripentol at a dose of 800 mg/ kg/ day (See, section, 4.6).
Fertilitātes, reproduktivitātes spējas un perinatālās un postnatālās attīstības pētījumos žurkām netika novēroti nekādi sarežģījumi, ja neskaita minimālu izdzīvojušo mazuļu skaita samazināšanos tām mātītēm, kurām bija toksiska reakcija uz stiripentolu, saņemot to devā, kas vienāda ar 800 mg/ kg dienā (sk. apakšpunktu 4. 6).
Genotoxicity studies have not detected any mutagenic or clastogenic activity.
Genotoksicitātes pētījumos netika konstatēta nekāda mutagēna vai klastogēna iedarbība.
Carcinogenicity studies gave negative results in the rat.
Kanceroģenēzes pētījumos žurkām tika iegūti negatīvi rezultāti.
In the mouse there was only a small increase in the incidence of hepatic adenomas and carcinomas in animals treated with 200 or 600mg/ kg/ day for 78 weeks but not in those given 60mg/ kg/ day.
Ņemot
In view of the lack of genotoxicity of stiripentol and the well known, special susceptibility of the mouse liver to tumour formation in the presence of hepatic enzyme induction, this finding is not considered to indicate a risk of tumorigenicity in patients.
9 vērā, ka stiripentolam nepiemīt genotoksicitāte, un ievērojot vispārzināmo peļu aknām raksturīgo īpašo noslieci uz jaunveidojumiem situācijās, kad vērojama aknu enzīmu indukcija, šī atrade nebūtu uzskatāma par tādu, kas liecina par jaunveidojumu risku pacientiem.
povidone K29/ 32 sodium starch glycolate (type A) magnesium stearate
Povidons K29/ 32 Nātrija cietes glikolāts (A tips) Magnija stearāts
Capsule shell Gelatin Titanium dioxide (E171) Erythrosine (E127) Indigotine (E132)
kapsulu apvalks Želatīns Titāna dioksīds (E171) Eritrozīns (E127) Indigotīns (E132)
9 6.2 Incompatibilities
6. 2 Nesaderība
, Store in the original package in order to protect from light.
Uzglabāt oriģinālā iepakojumā, lai pasargātu no gaismas.
Polypropylene bottle with tamper-evident seal and polyethylene screw cap.
Polipropilēna pudeles ar skrūvējamu polietilēna vāciņu un drošības aizdari.
Bottles of 30, 60 and 90 capsules in cardboard cartons.
Pudeles ar 30, 60 un 90 kapsulām kartona kārbās.
Biocodex, 7 Avenue Gallieni, 94250 Gentilly, France.
Biocodex, 7 Avenue Gallieni, 94250 Gentilly, France / Francija.
EU/ 1/ 06/ 367/ 001-3
REĢISTRĀCIJAS NUMURS (- I) EU/ 1/ 06/ 367/ 001- 003
Date of first authorization:
REĢISTRĀCIJAS / PĀRREĢISTRĀCIJAS DATUMS Pirmās reģistrācijas datums:
04 January 2007 Date of latest renewal:
04/ 01/ 2007 Pēdējās pārreģistrācijas datums:
Diacomit 500 mg hard capsules
Diacomit 500 mg cietās kapsulas
Each capsule contains 500 mg of stiripentol
Viena kapsula satur 500 mg stiripentola (Stiripentol)
0.32 mg sodium per capsule.
Viena šā preparāta kapsula satur 0, 32 mg nātrija.
Size 0, white capsule
Baltas 0. izmēra kapsulas
In the event of clinical signs of side effects or overdosage of clobazam (i. e., drowsiness, hypotonia, and irritability in young children), this daily dose was reduced by 25% every week.
Ja parādījās klīniskas klobazāma blakusparādību vai pārdozēšanas 11 pazīmes (t. i., miegainība, hipotonija, paaugstināta uzbudināmība maziem bērniem), šī dienas deva katru nedēļu tika samazināta par 25%.
Children aged less than 3 years:
Lēmums par Diacomit izmantošanu tādiem bērniem ar SMEAB, kas jaunāki par 3 gadiem, jāpieņem, izvērtējot katra pacienta stāvokli un apsverot iespējamo klīnisko risku un ieguvumu.
The pivotal clinical evaluation of Diacomit was in children of 3 years of age and over with SMEI.
Dati par Diacomit lietošanu bērniem, kas jaunāki par 12 mēnešiem, ir ierobežoti.
The clinical decision for use of Diacomit in children with SMEI less than 3 years of age needs to be made on an individual patient basis taking into consideration the potential clinical benefits and risks.
4. 3 Kontrindikācijas
A past history of psychoses in the form of episodes of delirium.
Psihozes, kas izpaužas kā delīrija epizodes iepriekšējā dzīves posmā.
12 4.4 Special warnings and precautions for use
4. 4 Īpaši brīdinājumi un piesardzība lietošanā
Neutropenia may be associated with the administration of Diacomit, clobazam and valproate.
12 Diacomit, klobazāma un valproāta lietošana varētu būt saistīta ar neitropēnijas veidošanos.
Caution is advised when combining stiripentol with other drugs that inhibit or induce one or more of these enzymes.
Jāuzmanās, kombinējot stiripentolu ar tādiem medikamentiem, kuri pastiprina vai kavē vienu vai vairākus no šiem fermentiem.
HIV protease inhibitors, antinistamines such as astemizole, chlorpheniramine, calcium channel blockers, statins, oral contraceptives, codeine) due to the increased risk of adverse events (see further in this section for 13 antiepileptic drugs).
Ja klīniskā stāvokļa dēļ stiripentolu nepieciešams kombinēt ar zālēm, ko metabolizē CYP2C19 (piem., citaloprams, omeprazols) vai CYP3A4 (piem., HIV proteāzes inhibitori, tādi antihistamīna preparāti kā astemizols, hlorfeniramīns, kalcija kanālu blokatori, statīni, iekšķīgi lietojami kontracepcijas līdzekļi, kodeīns), paaugstinātā nevēlamu blakusparādību riska dēļ tas darāms piesardzīgi (sk. tālāk šajā apakšnodaļā sniegto informāciju par pretepilepsijas līdzekļiem).