qanastek/EMEA-V3 huggingface dataset:
These compounds act by blocking types of enzymes known as protein kinases.
Bloķējot šos receptorus, Tyverb palīdz kontrolēt šūnu dalīšanos.
These enzymes can be found in some receptors on the surface of cancer cells, including ErbB2, which is a receptor for epidermal growth factor.
ErbB2 ekspresija ir novērojama aptuveni ceturtajai daļai krūts vēža gadījumu.
How has Tyverb been studied?
Kā noritēja Tyverb izpēte?
The effects of Tyverb were first tested in experimental models before being studied in humans.
Pirms uzsākt pētījumus ar cilvēkiem, Tyverb iedarbību pārbaudīja eksperimentālos modeļos.
Tyverb was studied in one main study involving 408 women with advanced or metastatic breast cancer that was expressing large quantities of ErbB2.
Tyverb novērtēja vienā pamatpētījumā, iesaistot 408 sievietes ar progresējušu vai metastātisku krūts vēzi ar pārmērīgu ErbB2 ekspresiju.
The women had already been treated with anthracyclines, taxanes and trastuzumab but their disease had got worse or come back.
Šīs sievietes jau bija ārstētas ar antraciklīniem, taksāniem un trastuzumabu, bet slimība bija progresējusi vai iestājies recidīvs.
The study compared the effectiveness of Tyverb in combination with capecitabine with that of capecitabine alone.
Pētījumā Tyverb un kapecitabīna kombinācijas iedarbīgumu salīdzināja ar kapecitabīna iedarbīgumu, lietojot tās atsevišķi.
The main measure of effectiveness was the time until the disease got worse, which was assessed in scans about every six weeks.
Galvenais iedarbīguma kritērijs bija laiks, kas pagāja, līdz slimība sāka progresēt, un to noteica ar skenēšanu aptuveni ik pēc sešām nedēļām.
What benefit has Tyverb shown during the studies?
Kāds ir Tyverb iedarbīgums šajos pētījumos?
Tyverb in combination with capecitabine was more effective than capecitabine alone.
Tyverb kombinācija ar kapecitabīnu bija iedarbīgāka par kapecitabīnu, lietojot tās atsevišķi.
On average, as assessed by the patients’ doctors, adding Tyverb increased the time until the disease got worse from 18.3 to 23.9 weeks.
Pacienšu ārstu vērtējumā Tyverb lietošana papildus paildzināja laiku līdz slimības progresēšanai no 18, 3 nedēļām līdz 23, 9 nedēļām.
However, at the time of the medicine’ s assessment, it was difficult to determine within this study whether adding Tyverb had increased the patients’ survival times or not.
Tomēr zāļu novērtēšanas laikā bija grūti noteikt, vai Tyverb pievienošana ir vai nav palielinājusi dzīvildzi.
What is the risk associated with Tyverb?
Kāds pastāv risks, lietojot Tyverb?
The most common side effects with Tyverb in combination with capecitabine (seen in more than 1 patient in 10) are diarrhoea (which may lead to dehydration), nausea (feeling sick), vomiting, rash, anorexia (loss of appetite), fatigue (tiredness), dyspepsia (indigestion), dry skin, stomatitis (inflammation of the lining of the mouth), constipation, abdominal (tummy) pain, palmar-plantar erythrodysaesthesia (redness and pain on the hands and feet), pain in the extremities (hands and feet), back pain, inflammation of the mucous membranes (moist body surfaces) and insomnia (difficulty sleeping).
Visbiežāk novērotās nevēlamās Tyverb un kapecitabīna kombinācijas blakusparādības (vairāk nekā vienai pacientei no desmit) ir caureja (kas var izraisīt dehidratāciju), slikta dūša, vemšana, izsitumi, anoreksija (ēstgribas trūkums), nogurums, dispepsija (gremošanas traucējumi), sausa āda, stomatīts (mutes dobuma gļotādas iekaisums), aizcietējums, sāpes vēderā, palmāri- plantārā eritrodizestēzija (plaukstu un pēdu sasārtums un sāpes), sāpes ekstremitātēs (roku un kāju sāpes), muguras sāpes, gļotādu iekaisums un bezmiegs.
For the full list of all side effects reported with Tyverb, see the Package Leaflet.
Pilns visu Tyverb izraisīto blakusparādību apraksts ir atrodams zāļu lietošanas pamācībā.
Tyverb should not be used in people who may be hypersensitive (allergic) to lapatinib or any of the other ingredients.
Tyverb nedrīkst lietot cilvēki ar paaugstinātu jutību (alerģiju) pret lapatinibu vai kādu citu šo zāļu sastāvdaļu.
Why has Tyverb been approved?
Kāpēc Tyverb tika apstiprinātas?
The Committee for Medicinal Products for Human Use (CHMP) decided that Tyverb’ s benefits are greater than its risks, in combination with capecitabine, for the treatment of patients with advanced or metastatic breast cancer whose tumours overexpress ErbB2 (HER2).
Cilvēkiem paredzēto zāļu komiteja (CHMP) secināja, ka pacienta ieguvums, lietojot Tyverb kombinācijā ar kapecitabīnu progresējuša vai metastātiska krūts vēža ar pārmērīgu ErbB2 (HER2) ekspresiju ārstēšanā, pārsniedz šo zāļu radīto risku.
The Committee recommended that Tyverb be given marketing authorisation.
Komiteja ieteica izsniegt Tyverb reģistrācijas apliecību.
Tyverb has been given ‘ Conditional Approval’.
Tyverb piešķīra „ apstiprinājumu ar nosacījumiem ”.
This means that there is more evidence to come about the medicine, in particular its effects on survival and on the spread of breast cancer.
Tas nozīmē, ka ir sagaidāmi papildu dati par šīm zālēm, sevišķi par to iedarbību uz dzīvildzi un krūts vēža izplatīšanos.
Every year, the European Medicines Agency (EMEA) will review any new information that may have become available and this summary will be updated as necessary.
Eiropas Zāļu aģentūra (EMEA) ik gadu pārbauda visu jauniegūto informāciju un vajadzības gadījumā atjaunina šo kopsavilkumu.
What information is still awaited for Tyverb?
Kāda informācija vēl ir sagaidāma par Tyverb?
The company that makes Tyverb will provide an updated analysis of the effects of Tyverb on survival times of patients in the main study.
Uzņēmums, kas ražo Tyverb, iesniegs atjauninātu pārskatu par pamatpētījumā noteikto Tyverb ietekmi uz pacienšu dzīvildzi.
It will also perform a study comparing the effects of treatment containing Tyverb and a treatment containing trastuzumab on the spread of cancer to the brain.
Turklāt uzņēmums veiks salīdzinošu pētījumu par Tyverb terapijas un trastuzumabu ietverošas terapijas ietekmi uz vēža izplatīšanos uz smadzenēm.
Other information about Tyverb:
Cita informācija par Tyverb.
The European Commission granted a marketing authorisation valid throughout the European Union for Tyverb to Glaxo Group Limited on 10 June 2008.
Eiropas Komisija 2008. gada 10. jūnijā izsniedza Tyverb reģistrācijas apliecību, kas derīga visā Eiropas Savienībā, uzņēmumam Glaxo Group Limited.
The full EPAR for Tyverb can be found here.
Pilns Tyverb EPAR teksts ir atrodams šeit.
EU Number EU/ 1/ 07/ 440/ 001 EU/ 1/ 07/ 440/ 002
ES Numurs EU/ 1/ 07/ 440/ 001 EU/ 1/ 07/ 440/ 002
Invented name Tyverb Tyverb
Izgudrotais nosaukums Tyverb Tyverb
Strength 250 mg 250 mg
Stiprums 250 mg 250 mg
Pharmaceutical Form Film-coated tablet Film-coated tablet
Zāļu forma Apvalkotās tabletes Apvalkotās tabletes
Route of administration Oral use Oral use
Ievadīšanas veids Iekšķīgai lietošanai Iekšķīgai lietošanai
Packaging Blister (PA/ Alu/ PVC/ Alu) Blister (PA/ Alu/ PVC/ Alu)
Iepakojums Blisteri (PA/ Alu/ PVH/ Alu) Blisteri (PA/ Alu/ PVH/ Alu)
Package size 70 tablets 2x70 tablets
Iepakojuma lielums 70 tabletes 2x70 tabletes
Tyverb 250 mg film-coated tablets
Tyverb 250 mg apvalkotās tabletes
Each film-coated tablet contains lapatinib ditosylate monohydrate, equivalent to 250 mg lapatinib.
Katra apvalkotā tablete satur lapatiniba ditozilāta monohidrātu, kas atbilst 250 mg lapatiniba (lapatinib).
Oval, biconvex, yellow film-coated tablets, with “ GS XJG ” debossed on one side.
Ovālas, abpusēji izliektas, dzeltenas apvalkotās tabletes, kurām vienā pusē ir reljefs uzraksts “ GS XJG ”.
Tyverb, in combination with capecitabine, is indicated for the treatment of patients with advanced or metastatic breast cancer whose tumours overexpress ErbB2 (HER2).
Tyverb kombinācijā ar kapecitabīnu indicēts pacientēm ar progresējošu vai metastatisku krūts vēzi, kam audzēja audos ir pārmērīga ErbB2 (HER2) ekspresija.
Patients should have progressive disease following prior therapy which must include anthracyclines and taxanes and therapy with trastuzumab in the metastatic setting (see section 5.1).
Pacientēm jābūt progresējušai slimībai pēc iepriekš veiktas terapijas, kurā bijuši iekļauti antraciklīni un taksāni, un trastuzumaba terapijas metastāžu gadījumā (skatīt apakšpunktu 5. 1).
Lapatinib treatment should only be initiated by a physician experienced in the administration of anti- cancer agents.
Terapiju ar lapatinibu var uzsākt tikai ārsts ar pieredzi pretvēža līdzekļu lietošanā.
ErbB2 overexpressing tumours are defined by IHC3+, or IHC2+ and gene amplification or gene amplification alone.
Audzēji ar ErbB2 pārmērīgu ekspresiju tiek noteikti ar IHC3+ vai IHC2+ un gēnu amplifikāciju vai tikai ar gēnu amplifikāciju.
Gene amplification should be performed using an accurate and validated assay.
Gēnu amplificēšanu drīkst veikt, tikai izmantojot precīzu un aprobētu metodi.
Lapatinib is taken in combination with capecitabine.
Lapatinibs tiek lietots kombinācijā ar kapecitabīnu.
The recommended dose of lapatinib is 1250 mg (i. e. five tablets) once daily continuously.
Ieteicamā lapatiniba deva ir 1250 mg (t. i., piecas tabletes) vienu reizi dienā katru dienu.
The daily dose should not be divided.
Dienas devu nedrīkst dalīt.
Lapatinib should be taken either at least one hour before, or at least one hour after food.
Lapatinibs jālieto vismaz vienu stundu pirms vai vismaz vienu stundu pēc maltītes.
To minimise variability in the individual patient, administration of lapatinib should be standardised in relation to food intake, for example always be taken before a meal (see sections 4.5 and 5.2 for information on absorption).
Lai mazinātu zāļu iedarbības atšķirības vienam pacientam, jāstandartizē lapatiniba lietošana saistībā ar pārtikas uzņemšanu, piemēram, vienmēr jālieto pirms maltītes (informāciju par absorbciju skatīt apakšpunktā 4. 5 un 5. 2).
Missed doses should not be replaced and the dosing should resume with the next scheduled daily dose (see section 4.9).
Aizmirsto devu nedrīkst aizstāt, un zāļu lietošana jāatsāk ar nākamo ieplānoto dienas devu (skatīt apakšpunktu 4. 9).
The recommended dose of capecitabine is 2000 mg/ m2/ day taken in 2 doses 12 hours apart on days 1- 14 in a 21 day cycle (see section 5.1).
Ieteicamā kapecitabīna deva ir 2000 mg/ m2 dienā 2 devās ar 12 stundu starplaiku 21 dienas cikla 1. - 14. dienā (skatīt apakšpunktu 5. 1).
Capecitabine should be taken with food or within 30 minutes after food.
Kapecitabīns jālieto ēšanas laikā vai 30 minūšu laikā pēc ēšanas.
Dose delay and dose reduction
Devas aizkavēšana un devas mazināšana
2 Lapatinib should be discontinued in patients with symptoms associated with decreased left ventricular ejection fraction (LVEF) that are National Cancer Institute Common Terminology Criteria for Adverse Events (NCI CTCAE) grade 3 or greater or if their LVEF drops below the institutions lower limit of normal (see section 4.4).
Kardioloģiski traucējumi Lapatiniba lietošana jāpārtrauc pacientēm ar simptomiem, kas liecina par samazinātu kreisā kambara izsviedes frakciju (KKIF), kas sasniedz 3. vai augstāku pakāpi pēc Nacionālā Vēža institūta vispārējiem blakusparādību terminoloģijas kritērijiem (National Cancer Institute Common Terminology Criteria Adverse events – NCI CTCAE), vai arī pacientēm, kurām KKIF samazinās zem iestādes noteiktās zemākās
Lapatinib may be restarted at a reduced dose (1000 mg/ day) after a minimum of 2 weeks and if the LVEF recovers to normal and the patient is asymptomatic.
Lapatiniba lietošanu var atsākt ar mazāku devu (1000 mg dienā) ne ātrāk kā pēc 2 nedēļām un tad, ja KKIF atgūst normālu vērtību un pacientei vairs nav simptomu.
Interstitial lung disease / pneumonitis
Intersticiāla plaušu slimība / pneimonīts
Lapatinib should be discontinued in patients who experience pulmonary symptoms which are NCI CTCAE grade 3 or greater (see section 4.4).
Lapatiniba lietošana jāpārtrauc pacientēm, kam ir NCI CTCAE 3. vai augstākas pakāpes pulmonāli simptomi (skatīt apakšpunktu 4. 4).
Other toxicities
Cita veida toksiskā iedarbība
Discontinuation or interruption of dosing with lapatinib may be considered when a patient develops toxicity greater than or equal to grade 2 on the National Cancer Institute Common Terminology Criteria for Adverse Events (NCI CTCAE).
Lapatiniba lietošanas pārtraukšana pavisam vai uz laiku jāapsver, ja pacientēm rodas toksicitāte, kas pārsniedz vai ir vienāda ar 2. pakāpi pēc Nacionālā Vēža institūta vispārējiem blakusparādību terminoloģijas kritērijiem (NCI CTCAE).
Dosing can be restarted at 1250 mg/ day when the toxicity improves to grade 1 or less.
Zāļu lietošanu var atsākt pa 1250 mg dienā, ja toksicitāte mazinās līdz 1. pakāpei vai vēl vairāk.
If the toxicity recurs, then lapatinib should be restarted at a lower dose (1000 mg/ day).
Ja toksicitāte rodas atkārtoti, lapatiniba lietošana jāatsāk ar vēl mazāku devu (1000 mg dienā).
The prescribing information for capecitabine must be consulted for guidance on dose delay and dose reduction recommendations for capecitabine.
Norādījumus par kapecitabīna devas aizkavēšanu un devas mazināšanu jāmeklē kapecitabīna zāļu aprakstā.
Caution is advised in patients with severe renal impairment as there is no experience of lapatinib in this population (see section 5.2),
Piesardzība jāievēro pacientēm ar smagiem nieru darbības traucējumiem, jo nav pieredzes par lapatiniba lietošanu šajā pacientu grupā (skatīt apakšpunktu 5. 2).
Lapatinib should be discontinued if changes in liver function are severe and patients should not be retreated (see section 4.4).
Lapatiniba lietošana jāpārtrauc, ja ir smagas aknu darbības izmaiņas un ārstēšanu nedrīkst atsākt (skatīt apakšpunktu 4. 4).
Administration of lapatinib to patients with moderate to severe hepatic impairment should be undertaken with caution due to increased exposure to the medicinal product.
Pacientēm ar vidēji smagiem vai smagiem aknu darbības traucējumiem lapatinibu jānozīmē ievērojot piesardzību, jo zāļu iedarbība ir pastiprināta.
Insufficient data are available in patients with hepatic impairment to provide a dose adjustment recommendation (see section 5.2).
Datu par pacientēm ar aknu darbības traucējumiem nav pietiekami daudz, lai sniegtu ieteikumus par devas korekciju (skatīt apakšpunktu 5. 2).
Tyverb is not recommended for use in paediatrics due to insufficient data on safety and efficacy.
Tyverb lietošana bērniem nav ieteicama, jo nav pietiekami daudz datu par drošumu un efektivitāti.
Elderly
Gados veci cilvēki
There are limited data of the use of lapatinib in patients aged 65 years and older.
Dati par lapatiniba lietošanu pacientēm no 65 gadu vecuma ir ierobežoti.
Please refer to the capecitabine prescribing information for relevant contraindications and safety information when administering lapatinib in combination with capecitabine.
Atbilstošo informāciju par kontrindikācijām un drošumu, lietojot lapatinibu kombinācijā ar kapecitabīnu, skatīt kapecitabīna zāļu aprakstā.
3 Lapatinib has been associated with reports of decreases in left ventricular ejection fraction (LVEF) (see section 4.8).
Lapatinibs ticis saistīts ar ziņojumiem par kreisā kambara izsviedes frakcijas (KKIF) samazināšanos (skatīt apakšpunktu 4. 8).
Caution should be taken if lapatinib is to be administered to patients with conditions that could impair left ventricular function.
Piesardzība jāievēro, ja lapatinibs jālieto pacientēm ar saslimšanām, kas var traucēt kreisā sirds kambara darbību.
LVEF should be evaluated in all patients prior to initiation of treatment with lapatinib to ensure that the patient has a baseline LVEF that is within the institutions normal limits.
Pirms lapatiniba terapijas uzsākšanas visām pacientēm ir jānovērtē KKIF, lai pārliecinātos, ka pacientei pirms terapijas KKIF ir iestādes noteiktās normas robežās.
LVEF should continue to be evaluated during treatment with lapatinib to ensure that LVEF does not decline to an unacceptable level (see section 4.2).
Lapatiniba terapijas laikā KKIF vērtēšana jāturpina, lai pārliecinātos, ka tā nesamazinās līdz nepieņemamam līmenim (skatīt apakšpunktu 4. 2).
Lapatinib has been associated with reports of pulmonary toxicity including interstitial lung disease and pneumonitis (see section 4.8).
3 Lapatinibs ticis saistīts ar ziņojumiem par pulmonālu toksicitāti, tai skaitā intersticiālu plaušu slimību un pneimonītu (skatīt apakšpunktu 4. 8).
Patients should be monitored for symptoms of pulmonary toxicity (see section 4.2).
Pacientēm ir jākontrolē pulmonālas toksicitātes simptomi (skatīt apakšpunktu 4. 2).
Hepatotoxicity has occurred with lapatinib use and may in rare cases be fatal.
Lietojot lapatinibu, var būt sastopama hepatotoksicitāte, un retos gadījumos tā var būt nāvējoša.
Liver function (transaminases, bilirubin and alkaline phosphatase) should be monitored before initiation of treatment and monthly thereafter, or as clinically indicated.
Aknu funkcionālie rādītāji (transamināzes, bilirubīns, sārmainā fosfatāze) ir jākontrolē pirms ārstēšanas uzsākšanas un pēc tam reizi mēnesī, vai arī ja ir klīniskas indikācijas.
Lapatinib dosing should be discontinued if changes in liver function are severe and patients should not be retreated.
Lapatiniba lietošana jāpārtrauc, ja ir smagas aknu darbības izmaiņas un ārstēšanu nedrīkst atsākt.
Caution is warranted if lapatinib is prescribed to patients with moderate or severe hepatic impairment (see sections 4.2 and 5.2).
Piesardzība noteikti jāievēro, ja lapatinibs tiek parakstīts pacientēm ar vidēji smagiem vai smagiem aknu darbības traucējumiem (skatīt apakšpunktu 4. 2 un 5. 2).
Caution is advised if lapatinib is prescribed to patients with severe renal impairment (see sections 4.2 and 5.2).
Piesardzība ieteicama, ja lapatinibs tiek parakstīts pacientēm ar smagiem nieru darbības traucējumiem (skatīt apakšpunktu 4. 2 un 5. 2).
Diarrhoea, including severe diarrhoea, has been reported with lapatinib treatment (see section 4.8).
Lapatiniba terapijas laikā ziņots par caureju, arī smagu caureju (skatīt apakšpunktu 4. 8).
Proactive management of diarrhoea with anti-diarrhoeal agents is important.
Liela nozīme ir proaktīvai caurejas ārstēšanai ar pretcaurejas līdzekļiem.
Severe cases of diarrhoea may require administration of oral or intravenous electrolytes and fluids, and interruption or discontinuation of lapatinib therapy (see section 4.2 – dose delay and dose reduction – other toxicities).
Smagos caurejas gadījumos var būt nepieciešama perorāla vai intravenoza elektrolītu un šķidruma ievadīšana vai arī lapatiniba terapijas pilnīga pārtraukšana, vai pārtraukšana uz laiku (skatīt apakšpunktu 4. 2 – devas aizkavēšana un devas mazināšana – cita veida toksiskā iedarbība).
Concomitant treatment with inducers of CYP3A4 should be avoided due to risk of decreased exposure to lapatinib (see section 4.5).
Jāizvairās no vienlaicīgas terapijas ar CYP3A4 inducētājiem, jo pastāv lapatiniba iedarbības samazināšanās risks (skatīt apakšpunktu 4. 5).
Concomitant treatment with strong inhibitors of CYP3A4 should be avoided due to risk of increased exposure to lapatinib (see section 4.5).
Jāizvairās no vienlaicīgas terapijas ar stipriem CYP3A4 inhibitoriem, jo pastāv lapatiniba iedarbības pastiprināšanās risks (skatīt apakšpunktu 4. 5).
Grapefruit juice should be avoided during treatment with lapatinib (see section 4.5).
Lapatiniba terapijas laikā jāizvairās no greipfrūtu sulas lietošanas (skatīt apakšpunktu 4. 5).
Coadministration of lapatinib with medicinal product with narrow therapeutic windows that are substrates of CYP3A4 or CYP2C8 should be avoided (see section 4.5).
Jāizvairās no vienlaicīgas lapatiniba lietošanas ar zālēm, kam ir šaurs terapeitiskās darbības diapazons un kas ir CYP3A4 vai CYP2C8 substrāti (skatīt apakšpunktu 4. 5).
Concomitant treatment with substances that increase gastric pH should be avoided, as lapatinib solubility and absorption may decrease (see section 4.5).
Jāizvairās no vienlaicīgas terapijas ar zālēm, kas palielina kuņģa pH, jo var samazināties lapatiniba šķīdība un absorbcija (skatīt apakšpunktu 4. 5).
Effects of other medicinal products on lapatinib
Citu zāļu ietekme uz lapatinibu
Lapatinib is predominantly metabolised by CYP3A (see section 5.2).
Lapatinibu galvenokārt metabolizē CYP3A (skatīt apakšpunktu 5. 2).
In healthy volunteers receiving ketoconazole, a strong CYP3A4 inhibitor, at 200 mg twice daily for 7 days, systemic exposure to lapatinib (100 mg daily) was increased approximately 3.6– fold, and half- life increased 1.7 – fold.
Veseliem brīvprātīgajiem, kas lietoja stipru CYP3A4 inhibitoru ketokonazolu 200 mg divas reizes dienā 7 dienas, lapatiniba (100 mg dienā) sistēmiskā iedarbība palielinājās apmēram 3, 6 reizes, bet eliminācijas pusperiods palielinājās 1, 7 reizes.
Coadministration of lapatinib with strong inhibitors of CYP3A4 (e. g. ritonavir, saquinavir, telithromycin, ketoconazole, itraconazole, voriconazole, posaconazole, nefazodone) should be avoided.
Jāizvairās no lapatiniba lietošanas vienlaikus ar stipriem CYP3A4 inhibitoriem (piemēram, ritonaviru, sakvinaviru, telitromicīnu, ketokonazolu, itrakonazolu, vorikonazolu, posakonazolu, nefazodonu).
Coadministration of lapatinib with moderate inhibitors of CYP3A4 should proceed with caution and clinical adverse reactions should be carefully monitored.
Vienlaicīgi ar vidēji stipriem CYP3A4 inhibitoriem lapatinibs jālieto piesardzīgi, un rūpīgi jāuzrauga klīnisku blakusparādību rašanās.
4 In healthy volunteers receiving carbamazepine, a CYP3A4 inducer, at 100 mg twice daily for 3 days and 200 mg twice daily for 17 days, systemic exposure to lapatinib was decreased approximately 72%.
Veseliem brīvprātīgiem, kas lietoja karbamazepīnu, CYP3A4 inducētāju, 100 mg divas reizes dienā 3 dienas un 200 mg divas reizes dienā 17 dienas, lapatiniba sistēmiskā iedarbība samazinājās aptuveni par 72%.
Coadministration of lapatinib with known inducers of CYP3A4 (e. g. rifampicin, rifabutin, carbamazepine, phenytoin or Hypericum perforatum [St John’ s wort]) should be avoided.
Jāizvairās no lapatiniba lietošanas vienlaikus ar zināmiem CYP3A4 inducētājiem (piemēram, rifampicīnu, rifabutīnu, karbamazepīnu, fenitoīnu vai Hypericum perforatum (divšķautņu asinszāli)).
Lapatinib is a substrate for the transport proteins Pgp and BCRP.
Lapatinibs ir transportproteīnu Pgp un BCRP substrāts.
Inhibitors (ketoconazole, itraconazole, quinidine, verapamil, cyclosporine, erythromycin) and inducers (rifampin, St John’ s Wort) of these proteins may alter the exposure and/ or distribution of lapatinib (see section 5.2).
Šo proteīnu inhibitori (ketokonazols, itrakonazols, hinidīns, verapamils, ciklosporīns, eritromicīns) un inducētāji (rifampīns, divšķautņu asinszāle) var mainīt lapatiniba iedarbību un/ vai izkliedi (skatīt apakšpunktu 5. 2).
The solubility of lapatinib is pH-dependent.
4 Lapatiniba šķīdība ir atkarīga no pH.
Concomitant treatment with substances that increase gastric pH should be avoided, as lapatinib solubility and absorption may decrease.
Jāizvairās no vienlaicīgas terapijas ar zālēm, kas palielina kuņģa pH, jo var samazināties lapatiniba šķīdība un absorbcija.
Effects of lapatinib on other medicinal products
Lapatiniba ietekme uz citām zālēm
Lapatinib inhibits CYP3A4 and CYP2C8 in vitro at clinically relevant concentrations.
Klīniski nozīmīgā koncentrācijā lapatinibs in vitro inhibē CYP3A4 un CYP2C8.
Coadministration of lapatinib with medicines with narrow therapeutic windows that are substrates of CYP3A4 (e. g. cisapride, pimozide and quinidine) or CYP2C8 (e. g. repaglinide) should be avoided (see sections 4.4 and 5.2).
Jāizvairās no vienlaicīgas lapatiniba lietošanas ar zālēm, kam ir šaurs terapeitiskās darbības diapazons un kas ir CYP3A4 (piemēram, cisaprīds, pimozīds un hinidīns) vai CYP2C8 (piemēram, repaglinīds) substrāti (skatīt apakšpunktu 4. 4 un 5. 2).
If lapatinib is administered in combination with paclitaxel (175 mg/ m2 every three weeks), severe neutropenia may coincide with diarrhoea.
Ja lapatinibs tiek lietots kombinācijā ar paklitakselu (175 mg/ m2 ik pēc trīs nedēļām), var rasties smaga neitropēnija vienlaicīgi ar caureju.
This warrants monitoring and early treatment of diarrhoea.
Tādēļ nepieciešama uzraudzība un agrīna caurejas ārstēšana.
Lapatinib inhibits the transport proteins Pgp, BCRP and OATP1B1 in vitro.
Lapatinibs in vitro inhibē transportproteīnus Pgp, BCRP un OATP1B1.
The clinical relevance of this effect has not been evaluated.
Šādas darbības klīniskā nozīme nav novērtēta.
It cannot be excluded that lapatinib will affect the pharmacokinetics of substrates of Pgp (e. g. digoxin), BCRP (e. g. topotecan) and OATP1B1 (e. g. rosuvastatin) (see section 5.2).
Nevar izslēgt, ka lapatinibs ietekmēs Pgp (piemēram, digoksīna), BCRP (piemēram, topotekāna) un OATP1B1 (piemēram, rosuvastatīna) susbtrātu farmakokinētiku (skatīt apakšpunktu 5. 2).
Concomitant administration of lapatinib with capecitabine or trastuzumab did not meaningfully alter the pharmacokinetics of these agents (or the metabolites of capecitabine) or lapatinib.
Lapatiniba lietošana vienlaikus ar kapecitabīnu vai trastuzumabu būtiski nemainīja šo līdzekļu (vai kapecitabīna metabolītu) vai lapatiniba farmakokinētiku.
Interactions with food and drink
Mijiedarbība ar pārtiku un dzērieniem
The bioavailability of lapatinib is increased up to about 4 times by food, depending on e. g. the fat content in the meal (see sections 4.2 and 5.2).
Pārtika var palielināt lapatiniba biopieejamību pat 4 reizes atkarībā, piemēram, no tauku daudzuma maltītē (skatīt apakšpunktu 4. 2 un 5. 2).
Grapefruit juice may inhibit CYP3A4 in the gut wall and increase the bioavailability of lapatinib and should therefore be avoided during treatment with lapatinib.
Greipfrūtu sula var inhibēt CYP3A4 zarnas sienā un palielināt lapatiniba biopieejamību, tādēļ no tās lietošanas lapatiniba terapijas laikā ir jāizvairās.
There are no adequate data from the use of lapatinib in pregnant women.
Nav pietiekamu datu par lapatiniba lietošanu grūtniecēm.
The potential risk for humans is not known.
Potenciālais risks cilvēkiem nav zināms.
Lapatinib should not be used during pregnancy unless clearly necessary.
Lapatinibu grūtniecības laikā nevajadzētu lietot, ja vien nav absolūta nepieciešamība.
Women of childbearing potential should be advised to use adequate contraception and avoid becoming pregnant while receiving treatment with lapatinib.
Sievietēm reproduktīvā vecumā lapatiniba terapijas laikā jāiesaka lietot adekvātu kontracepcijas metodi un izvairīties no grūtniecības.
The safe use of lapatinib during lactation has not been established.
Lapatiniba lietošanas drošība zīdīšanas laikā nav noskaidrota.
It is not known whether lapatinib is excreted in human milk.
Nav zināms, vai lapatinibs izdalās mātes pienā.
In rats, growth retardation was observed in pups which were exposed to lapatinib via breast milk.
Žurku mazuļiem, kas tika pakļauti mātes pienā esošā lapatiniba darbībai, tika novērota augšanas aizkavēšanās.
Breast feeding must be discontinued in women who are receiving therapy with lapatinib.
Sievietēm, kas saņem terapiju ar lapatinibu, jāpārtrauc bērna zīdīšana.
The clinical status of
Lapatiniba farmakoloģiskās īpašības neļauj prognozēt nevēlamu ietekmi uz šādām darbībām.
5 the patient and the adverse event profile of lapatinib should be borne in mind when considering the patient's ability to perform tasks that require judgement, motor or cognitive skills.
Apsverot pacientes spēju veikt darbības, kurām nepieciešama spriešanas spēja, motorās vai izziņas prasmes, jāņem vērā pacientes klīniskais stāvoklis un lapatiniba blakusparādības.
Safety of lapatinib has been evaluated as monotherapy or in combination with other chemotherapies for various cancers including patients who received lapatinib in combination with capecitabine (see section 5.1).
Lapatiniba drošums ticis vērtēts gan monoterapijā, gan kombinācijā ar citām ķīmijterapijas metodēm dažāda veida vēža ārstēšanā, arī pacientēm, kas lietojušas lapatinibu kombinācijā ar kapecitabīnu (skatīt apakšpunktu 5. 1).
The most common adverse reactions (> 25%) during therapy with lapatinib plus capecitabine were gastrointestinal (diarrhoea, nausea, and vomiting) or dermatologic (palmar-plantar erythrodysesthesia [PPE] and rash).
5 Biežākās blakusparādības (> 25%) lapatiniba un kapecitabīna kombinētas terapijas laikā bija kuņģa- zarnu trakta traucējumi (caureja, slikta dūša un vemšana) vai dermatoloģiskas blakusparādības (palmāra- plantāra eritrodizestēzija [PPE] un izsitumi).
The incidence of PPE was similar in both lapatinib plus capecitabine and capecitabine alone treatment arms.
PPE biežums lapatiniba un kapecitabīna kombinācijas un kapecitabīna monoterapijas grupās bija līdzīgs.
Diarrhoea was the most common adverse reaction resulting in discontinuation of treatment and this had a similar incidence in both treatment groups (lapatinib plus capecitabine:
Caureja bija visbiežākā blakusparādība, kas izraisīja terapijas pārtraukšanu, un tās biežums abās terapijas grupās bija līdzīgs (lapatiniba un kapecitabīna kombinācija:
5%, capecitabine:
5%, kapecitabīns:
Very common ((≥ 1/ 10), Common (≥ 1/ 100 to < 1/ 10), Uncommon (≥ 1/ 1,000 to < 1/ 100), Rare (≥ 1/ 10,000 to < 1/ 1,000) and Very rare (< 1/ 10,000), not known (cannot be estimated from the available data).
Blakusparādības pēc to rašanās biežuma iedalītas šādās grupās: ļoti bieži (≥1/ 10), bieži (≥1/ 100 līdz < 1/ 10), retāk (≥1/ 1 000 līdz < 1/ 100), reti (≥1/ 10 000 līdz < 1/ 1 000) un ļoti reti (< 1/ 10 000), nezināmi (nevar noteikt pēc pieejamiem datiem).
The following adverse reactions have been reported to be associated with lapatinib:
Ar lapatiniba lietošanu saistītas šādas blakusparādības:
Cardiac disorders Common
Sirds funkcijas traucējumi Bieži
Decreased left ventricular ejection fraction (see section 4.2 - dose reduction – cardiac events and section 4.4)
Samazināta kreisā kambara izsviedes frakcija (skatīt apakšpunktu 4. 2 – devas mazināšana – kardiālas blakusparādības un apakšpunktu 4. 4)
Respiratory, thoracic and mediastinal disorders Uncommon
Respiratorās, krūšu kurvja un videnes slimības Retāk Kuņģa- zarnu trakta Ļoti bieži
Diarrhoea, which may lead to dehydration (see section 4.2 - dose delay and dose reduction – other toxicities and section 4.4).
Intersticiāla plaušu slimība/ pneimonīts traucējumi Caureja, kas var izraisīt dehidratāciju (skatīt apakšpunktu 4. 2 – devas aizkavēšana un devas mazināšana – cita veida toksiskā iedarbība un apakšpunktu 4. 4).
Skin and subcutaneous tissue disorders Very common
Ādas un zemādas audu bojājumi Ļoti bieži
Rash (including dermatitis acneiform) (see section 4.2 - dose delay and dose reduction – other toxicities)
Izsitumi (arī aknes veida dermatīts) (skatīt apakšpunktu 4. 2 – devas aizkavēšana un devas mazināšana – cita veida toksiskā iedarbība)
Metabolism and nutrition disorders Very common
Metabolisma un barošanās traucējumi Ļoti bieži
General disorders and administration site conditions Very common
Vispārēji traucējumi un reakcijas ievadīšanas vietā Ļoti bieži
Hepatobiliary disorders Common
Aknas un/ vai žultsceļu traucējumi Bieži
Hyperbilirubinaemia, hepatotoxicity
Hiperbilirubinēmija, hepatotoksicitāte
The following additional adverse reactions have been reported to be associated with lapatinib in combination with capecitabine with a frequency difference of greater than 5% compared to capecitabine alone.
Lapatiniba un kapecitabīna kombinācijas lietošanas laikā, salīdzinot ar kapecitabīna monoterapiju, vairāk nekā 5% gadījumu novērotas šādas blakusparādības:
Gastrointestinal disorders Very common Skin and subcutaneous Very common
Kuņģa- zarnu trakta traucējumi Ļoti bieži
Dyspepsia tissue disorders Dry skin
Ādas un zemādas audu bojājumi Ļoti bieži
6 In addition, the following adverse reactions were reported to be associated with lapatinib in combination with capecitabine but were seen at a similar frequency in the capecitabine alone arm.
Bez tam ar lapatiniba un kapecitabīna kombinācijas lietošanu bija saistītas šādas blakusparādības, kuru biežums bija līdzīgs kā kapecitabīna monoterapijas grupā.
Nervous system disorders Common
6 Nervu sistēmas traucējumi Bieži Kuņģa- zarnu trakta Ļoti bieži
Gastrointestinal disorders Very common Skin and subcutaneous Very common
Galvassāpes traucējumi Stomatīts, aizcietējums, vēdersāpes
Stomatitis, constipation, abdominal pain tissue disorders Palmar-plantar erythrodysaesthesia
Ādas un zemādas audu bojājumi Ļoti bieži Skeleta- muskuļu un Ļoti bieži
Musculoskeletal and connective tissue disorders Very common General disorders and Very common Psychiatric disorders
Palmāra- plantāra eritrodizestēzija saistaudu sistēmas bojājumi Sāpes ekstremitātēs, muguras sāpes
Pain in extremity, back pain administrative site conditions Mucosal inflammation
Vispārēji traucējumi un reakcijas ievadīšanas vietā Ļoti bieži
Very common
Gļotādas iekaisums
Decreased left ventricular ejection fraction Left ventricular ejection fraction (LVEF) decreases have been reported in approximately 1% of patients receiving lapatinib and were asymptomatic in more than 90% of cases.
Samazināta kreisā kambara izsviedes frakcija Par kreisā kambara izsviedes frakcijas (KKIF) samazināšanos ziņots aptuveni 1% lapatinibu lietojušo pacienšu, un tā bija asimptomātiska vairāk nekā 90% gadījumu.
LVEF decreases resolved or improved in more than 60% of cases on discontinuation of treatment with lapatinib.
Vairāk nekā 60% gadījumu KKIF samazināšanās izzuda vai uzlabojās pēc lapatiniba terapijas pārtraukšanas.
Symptomatic LVEF decreases were observed in approximately 0.1% of patients who received lapatinib monotherapy.
Simptomātiska KKIF samazināšanās tika novērota aptuveni 0, 1% pacienšu, kas saņēma lapatiniba monoterapiju.
Observed symptoms included dyspnoea, cardiac failure and palpitations.
Novērotie simptomi bija elpas trūkums, sirds mazspēja un sirdsklauves.
All events resolved promptly on discontinuation of lapatinib.
Visas parādības izzuda tūlīt pēc lapatiniba lietošanas pārtraukšanas.
LVEF decreases were reported in 2.5% of patients who received lapatinib in combination with capecitabine, as compared to 1.0% with capecitabine alone.
Par KKIF samazināšanos tika ziņots 2, 5% pacienšu, kas saņēma lapatinibu kombinācijā ar kapecitabīnu, salīdzinot ar 1, 0% pacienšu, kas lietoja tikai kapecitabīnu.
Diarrhoea Diarrhoea occurred in approximately 65% of patients who received lapatinib in combination with capecitabine.
Caureja Caureju novēroja aptuveni 65% pacienšu, kas saņēma lapatinibu kombinācijā ar kapecitabīnu.
Most cases of diarrhoea were grade 1 or 2 and did not result in discontinuation of treatment with lapatinib.
Vairums caurejas gadījumu bija 1. vai 2. pakāpes un to dēļ lapatiniba terapija netika pārtraukta.
Diarrhoea responds well to proactive management (see section 4.4).
Caureja labi reaģē uz proaktīvu ārstēšanu (skatīt apakšpunktu 4. 4).
Rash Rash occurred in approximately 28% of patients who received lapatinib in combination with capecitabine.
Izsitumi Izsitumus novēroja aptuveni 28% pacienšu, kas saņēma lapatinibu kombinācijā ar kapecitabīnu.
Rash was generally low grade and did not result in discontinuation of treatment with lapatinib.
Izsitumi parasti bija zemas pakāpes un neizraisīja lapatiniba terapijas pārtraukšanu.
There is no specific antidote for the inhibition of EGFR (ErbB1) and/ or ErbB2 (HER2) tyrosine phosphorylation.
EGFR (ErbB1) un/ vai ErbB2 (HER2) tirozīna fosforilācijas inhibīcijai nav specifiska antidota.
The maximum oral dose of lapatinib that has been administered in clinical trials is 1800 mg once daily.
Maksimālā lapatiniba deva, kas perorāli lietota klīniskos pētījumos, ir 1800 mg vienu reizi dienā.
There has been a report of one patient who took an overdose of 3000 mg of lapatinib for 10 days and suffered grade 3 diarrhoea and vomiting on day 10.
Saņemts ziņojums par vienu pacienti, kas 10 dienas lietojusi pārāk lielu lapatiniba devu – 3000 mg un kurai 10. dienā radusies 3. pakāpes caureja un vemšana.
The symptoms resolved following intravenous hydration and interruption of treatment with lapatinib and letrozole.
Simptomi izzuda pēc intravenozas hidratēšanas un lapatiniba un letrozola terapijas pārtraukšanas uz laiku.
Lapatinib is not significantly renally excreted and is highly bound to plasma proteins, therefore haemodialysis would not be expected to be an effective method to enhance the elimination of lapatinib.
Lapatinibs netiek nozīmīgā daudzumā izvadīts caur nierēm un ir stipri piesaistīts pie plazmas proteīniem, tādēļ hemodialīze nebūs efektīva metode lapatiniba izvadīšanas veicināšanai.
Protein kinase inhibitor, ATC code:
Farmakoterapeitiskā grupa: proteīnu kināzes inhibitori, ATĶ kods:
This medicinal product has been authorised under a so-called “ conditional approval” scheme.
Šīm zālēm ir piemērota „ reģistrācija ar nosacījumiem ”.
This means that furrther evidence on this medicinal product is awaited.
Tas nozīmē, ka turpmāk sagaidāms vairāk pierādījumu par zāļu lietošanu.
The European Medicines Agency (EMEA) will review new information on the product every year and this SPC will be updated as necessary.
Eiropas zāļu aģentūra (EMEA) pārskatīs jauno informāciju par zālēm katru gadu un papildinās šo zāļu aprakstu, ja nepieciešams.
Mechanism of action
7 Darbības mehānisms
Lapatinib a 4-anilinoquinazoline, is an inhibitor of the intracellular tyrosine kinase domains of both EGFR (ErbB1) and of ErbB2 (HER2) receptors (estimated Kiapp values of 3nM and 13nM, respectively) with a slow off-rate from these receptors (half-life greater than or equal to 300 minutes).
Lapatinibs, 4- anilīnhinazolīns, ir EGFR (ErbB1) un ErbB2 (HER2) receptoru intracelulāro tirozīnkināzes domēnu inhibitors (aprēķinātās Kiapp vērtības ir atbilstoši 3nM un 13nM), kas no šiem receptoriem disociē lēni (pussabrukšanas periods vienāds ar vai lielāks par 300 minūtēm).
Lapatinib inhibits ErbB-driven tumour cell growth in vitro and in various animal models.
Lapatinibs inhibē ErbB veicināto audzēja šūnu augšanu in vitro un dažādos dzīvnieku modeļos.
The growth inhibitory effects of lapatinib were evaluated in trastuzumab-conditioned cell lines.
Augšanu nomācošā lapatiniba darbība tika vērtēta ar trastuzumabu apstrādātās šūnu līnijās.
Lapatinib retained significant activity against breast cancer cell lines selected for long-term growth in trastuzumab-containing medium in vitro.
Lapatinibs saglabāja nozīmīgu aktivitāti pret krūts vēža šūnu līnijām, kas tika atlasītas ilgtermiņa audzēšanai trastuzumabu saturošā barotnē in vitro.
The efficacy and safety of lapatinib in combination with capecitabine in breast cancer patients with good performance status was evaluated in a randomized, phase III trial.
Lapatiniba un kapecitabīna kombinācijas efektivitāte un drošums krūts vēža pacientēm ar labu vispārējo stāvokli tika novērtēti nejaušinātā III fāzes pētījumā.
Patients eligible for enrolment had ErbB2 (HER2)-over-expressing, locally advanced or metastatic breast cancer, progressing after prior treatment that included taxanes, anthracyclines and trastuzumab.
Pacientes tika iesaistītas pētījumā, ja viņām bija lokāli progresējis vai metastatisks krūts vēzis ar pārmērīgu ErbB2 (HER2) ekspresiju, kas progresēja pēc iepriekšējas terapijas, kurā ietilpa taksāni, antraciklīni un trastuzumabs.
LVEF was evaluated in all patients (using echocardiogram or MUGA) prior to initiation of treatment with lapatinib to ensure baseline LVEF was within the institutions normal limits.
Visām pacientēm pirms lapatiniba terapijas sākšanas tika novērtēta KKIF (izmantojot ehokardiogrammu vai MUGA skenēšanu), lai pārliecinātos, ka pirms terapijas tā ir iestādes noteiktās normas robežās.
In clinical trials LVEF was monitored at approximately eight week intervals during treatment with lapatinib to ensure it did not decline to below the institutions lower limit of normal.
Klīniskos pētījumos lapatiniba terapijas laikā KKIF tika kontrolēta ar aptuveni astoņu nedēļu starplaiku, lai pārliecinātos, kas tā nesamazinās zem iestādes noteiktās normas apakšējās robežas.
The majority of LVEF decreases (greater than 60%) were observed during the first nine weeks of treatment, however limited data was available for long term exposure.
Lielākā daļa KKIF samazināšanās gadījumu (vairāk nekā 60%) tika novēroti pirmajās deviņās terapijas nedēļās, taču par ilgtermiņa iedarbību pieejamie dati bija ierobežoti.
Patients were randomized to receive either lapatinib 1250 mg once daily (continuously) plus capecitabine (2000 mg/ m2/ day on days 1-14 every 21 days), or to receive capecitabine alone (2500 mg/ m2/ day on days 1-14 every 21 days).
Pacientes nejaušināti saņēma vai nu lapatinibu 1250 mg reizi dienā (nepārtraukti) kombinācijā ar kapecitabīnu (2000 mg/ m2 dienā katra 21 dienas cikla 1. - 14. dienā) vai arī kapecitabīna monoterapiju (2500 mg/ m2 dienā katra 21 dienas cikla 1. - 14. dienā).
The primary endpoint was time to progression (TTP).
Primārais mērķa kritērijs bija laiks līdz progresēšanai (LLP).
Assessments were undertaken by the study investigators and by an independent review panel, blinded to treatment.
Vērtēšanu veica pētījuma pētnieki un neatkarīga ekspertu grupa, kas nezināja, kuru terapiju pacientes saņēma.
The study was halted based on the results of a pre-specified interim analysis that showed an improvement in TTP for patients receiving lapatinib plus capecitabine.
Pētījums tika pārtraukts, pamatojoties uz iepriekš noteiktas starpposma analīzes rezultātiem, kas liecināja par LLP uzlabošanos lapatiniba un kapecitabīna kombināciju saņēmušām pacientēm.
An additional 75 patients were enrolled in the study between the time of the interim analysis and the end of the enrolment.
Pētījumā papildus tika iekļautas 75 pacientes laikā no starpposma analīzes līdz iesaistīšanas pabeigšanai pētījumā.
Investigator analysis on data at the stop of enrolment is presented in the following table.
Pētnieku datu analīze, pārtraucot iesaistīšanu pētījumā, atspoguļota šajā tabulā.
Investigator assessment
Pētnieka vērtējums
Lapatinib (1,250 mg/ day)+
Lapatinibs (1250 mg/ dienā) +
Capecitabine (2,500 mg/ m2/ day)
Kapecitabīns
capecitabine (2,000 mg/ m2/ day) Number of TTP events
(2500 mg/ m2/ dienā) kapecitabīns (2000 mg/ m2/ dienā) LLP notikumu skaits
Median TTP, weeks Hazard Ratio
Vidējais LLP, nedēļas Riska attiecība
(95% CI) p value
(95% TI) p vērtība
The independent assessment of the data also demonstrated that lapatinib when given in combination with capecitabine significantly increased time to progression (Hazard Ratio 0.57 [95% Cl 0.43, 0.77] p=0.0001) compared to capecitabine alone.
0, 43, 0, 77] p=0, 0001).
8 Results of an updated analysis of the overall survival data to 28 September 2007 are presented in the table below.
8 Aktualizēta kopējās dzīvildzes analīze līdz 2007. gada 28. septembrim ir atspoguļota sekojošā tabulā.
capecitabine (2,000 mg/ m2/ day) Number of subjects who died
(2500 mg/ m2/ dienā) kapecitabīns (2000 mg/ m2/ dienā) Mirušo pētījuma dalībnieku skaits
Median overall survival, weeks
Vidējā kopējā dzīvildze, nedēļas
Hazard Ratio
Riska attiecība
On the combination arm, there were 4 (2%) progressions in the central nervous system as compared with the 13 (6%) progressions on the capecitabine alone arm.
Kombinētās terapijas grupā bija 4 (2%) progresēšanas gadījumi centrālā nervu sistēmā, salīdzinot ar 13 (6%) progresēšanas gadījumiem kapecitabīna monoterapijas grupā.
The absolute bioavailability following oral administration of lapatinib is unknown, but it is incomplete and variable (approximately 70% coefficient of variation in AUC).
Absolūtā lapatiniba biopieejamība pēc iekšķīgas lietošanas nav zināma, taču tā nav pilnīga un ir mainīga (AUC variācijas koeficients ir aptuveni 70%).
Serum concentrations appear after a median lag time of 0.25 hours (range 0 to 1.5 hours).
Koncentrācija serumā nosakāma pēc vidējā aizkavēšanās laika 0, 25 stundas (diapazons no 0 līdz 1, 5 stundām).
Peak plasma concentrations (Cmax) of lapatinib are achieved approximately 4 hours after administration.
Lapatinibs sasniedz maksimālo koncentrāciju plazmā (Cmax) aptuveni 4 stundas pēc lietošanas.
Daily dosing of 1250 mg produces steady state geometric mean (coefficient of variation) Cmax values of 2.43 (76%) µg/ ml and AUC values of 36.2 (79%) µg*hr/ ml.
Dienas deva 1250 mg rada līdzsvara stāvokļa vidējo ģeometrisko (variācijas koeficients) Cmax vērtību 2, 34 (76%) µg/ ml un AUC vērtību 36, 2 (79%) µg* h/ ml.
Systemic exposure to lapatinib is increased when administered with food.
Lapatiniba sistēmiskā iedarbība palielinās, lietojot to kopā ar pārtiku.
Lapatinib AUC values were approximately 3- and 4-fold higher (Cmax approximately 2.5 and 3– fold higher) when administered with a low fat (5% fat [500 calories]) or with a high fat (50% fat [1,000 calories]) meal, respectively.
Lapatiniba AUC vērtības bija aptuveni 3 un 4 reizes lielākas (Cmax aptuveni 2, 5 un 3 reizes lielāka), lietojot ar maltīti attiecīgi ar zemu (5% tauku (500 kaloriju)) vai augstu tauku saturu (50% tauku (1 000 kaloriju)).
Lapatinib is highly bound (greater than 99%) to albumin and alpha-1 acid glycoprotein.
Lapatinibs stipri (vairāk nekā 99%) piesaistās pie albumīna un alfa- 1 skābā glikoproteīna.
In vitro studies indicate that lapatinib is a substrate for the transporters BCRP (ABCG1) and p-glycoprotein (ABCB1).
In vitro pētījumi liecina, ka lapatinibs ir transportproteīnu BCRP (ABCG1) un p- glikoproteīna (ABCB1) substrāts.
Lapatinib has also been shown in vitro to inhibit these efflux transporters, as well as the hepatic uptake transporter OATP 1B1, at clinically relevant concentrations (IC50 values were equal to 2.3 µg/ ml).
In vitro pierādīts arī, ka lapatinibs klīniski nozīmīgā koncentrācijā inhibē šos izplūdes transportproteīnus, kā arī transportproteīnu OATP 1B1, kas nodrošina uzņemšanu aknās (IC50 vērtības bija 2, 3 µg/ ml).
The clinical significance of these effects on the pharmacokinetics of other medicinal products or the pharmacological activity of other anti-cancer agents is not known.
Klīniskā nozīme šādai ietekmei uz citu zāļu farmakokinētiku vai citu pretvēža līdzekļu farmakoloģisko aktivitāti nav zināma.
Lapatinib undergoes extensive metabolism, primarily by CYP3A4 and CYP3A5, with minor contributions from CYP2C19 and CYP2C8 to a variety of oxidated metabolites, none of which account for more than 14% of the dose recovered in the faeces or 10% of lapatinib concentration in plasma.
Lapatinibs tiek intensīvi metabolizēts, galvenokārt ar CYP3A4 un CYP3A5, bet mazākā mērā arī ar CYP2C19 un CYP2C8 līdz dažādiem oksidētiem metabolītiem, taču neviens no tiem neveido vairāk par 14% ar izkārnījumiem izvadītās devas vai 10% lapatiniba koncentrācijas plazmā.
Lapatinib inhibits CYP3A (Ki 0.6 to 2.3 µg/ ml) and CYP2C8 (0.3 µg/ ml) in vitro at clinically relevant concentrations.
Klīniski nozīmīgās koncentrācijās lapatinibs in vitro inhibē CYP3A (Ki 0, 6 - 2, 3 µg/ ml) un CYP2C8 (0, 3 µg/ ml).
Lapatinib did not significantly inhibit the following enzymes in human liver microsomes:
Lapatinibs neinhibē nozīmīgi šādus cilvēka aknu mikrosomu enzīmus:
CYP1A2, CYP2C9, CYP2C19, and CYP2D6 or UGT enzymes (in vitro IC50 values were greater than or equal to 6.9 µg/ ml).
CYP1A2, CYP2C9, CYP2C19 un CYP2D6 vai UGT enzīmus (in vitro IC50 vērtības bija lielākas par vai vienādas ar 6, 9 µg/ ml).
The half-life of lapatinib measured after single doses increases with increasing dose.
Lapatiniba eliminācijas pusperiods, kas noteikts pēc vienas devas lietošanas, palielinās, pieaugot devai.
However, daily dosing of lapatinib results in achievement of steady state within 6 to 7 days, indicating an effective half-life of 24 hours.
Taču lapatiniba lietošana ik dienas ļauj sasniegt līdzsvara stāvokli 6 - 7 dienu laikā, liecinot, ka efektīvais eliminācijas pusperiods ir 24 stundas.
Lapatinib is predominantly eliminated through metabolism by CYP3A4/ 5.
Lapatinibs tiek eliminēts galvenokārt ar CYP2A4/ 5 veikto metabolismu.
Biliary excretion may also contribute to the elimination.
Eliminācijā var piedalīties arī izvadīšana ar žulti.
The primary route of excretion for lapatinib and its metabolites is in faeces.
Primārais lapatiniba un tā metabolītu izvadīšanas ceļš ir ar izkārnījumiem.
Recovery of unchanged lapatinib in faeces accounts for a median 27% (range 3 to 67%) of an oral dose.
Nemainīta lapatiniba daudzums izkārnījumos ir vidēji 27% (amplitūda 3
Less than 2% of the administered oral dose (as lapatinib and metabolites) excreted in urine.
Mazāk nekā 2% lietotās perorālās devas (lapatiniba un metabolītu formā) tiek
9 Lapatinib pharmacokinetics have not been specifically studied in patients with renal impairment or in patients undergoing haemodialysis.
Lapatiniba farmakokinētika pacientēm ar nieru darbības traucējumiem vai pacientēm, kam tiek veikta hemodialīze, nav īpaši pētīta.