qanastek/EMEA-V3 huggingface dataset:
16 Respiratory, thoracic, and mediastinal disorders Common
Galvassāpes, Retāk perifēriskā sensorā neiropātija, parestēzija, reibonis Acu slimības Konjunktivīts Bieži Asinsvadu sistēmas Hipotenzija, ortostatiskā traucējumi Bieži hipotenzija, pietvīkums, hipertenzija, flebīts Respiratorās, krūšu kurvja un videnes slimības Bieži
Dyspnoea
Aizdusa
Cough, epistaxis exertional dyspnoea
Klepus, deguna asiņošana, elpas trūkums pie fiziskas slodzes
Uncommon Gastrointestinal disorders
Retāk Kuņģa- zarnu trakta traucējumi
Nausea, diarrhoea, vomiting, constipation, stomatitis
Slikta dūša, caureja, vemšana, aizcietējumi, stomatīts
Abdominal pain, dyspepsia
Sāpes vēderā, dispepsija
Nausea, diarrhoea, vomiting, stomatitis
Slikta dūša, caureja, vemšana, stomatīts
Upper abdominal pain, mouth ulceration, dry mouth, dysphagia, aphthous stomatitis
Sāpes vēdera augšējā daļā, čūlas mutes dobumā, sausa mute, disfāgija, čūlains stomatīts
Uncommon Skin and subcutaneous tissue disorders
Retāk Ādas un zemādas audu bojājumi
Constipation, abdominal pain, dyspepsia
Aizcietējumi, sāpes vēderā, dispepsija
PPE*, rash
PPE *, izsitumi
Dry skin
Sausa āda
Pruritus, papular rash, allergic dermatitis, erythema, skin hyperpigmentation, petechiae, alopecia, medicine eruption
Nieze, papulāri izsitumi, alerģiskais dermatīts, eritēma, ādas hiperpigmentācija, petehijas, alopēcija, medikamentozi izsitumi
Uncommon Musculoskeletal and connective tissue disorders
Retāk
Common Reproductive system and breast disorders
16 Skeleta- muskuļu un saistaudu sistēmas bojājumi Bieži Reproduktīvās sistēmas un krūts slimības
Pain in extremity
Sāpes ekstremitātēs
Arthralgia, myalgia, muscle spasms, muscular weakness, musculoskeletal pain, musculoskeletal chest pain
Artralģija, mialģija, krampji muskuļos, muskuļu vājums, skeleta - muskuļu sāpes, sāpes krūškurvja skeleta - muskuļu sistēmā
Common General disorders and administration site conditions
Bieži Vispārēji traucējumi un reakcijas ievadīšanas vietā
Scrotal erythema
Sēklinieku maisiņu apsārtums
Asthenia, fatigue, pyrexia
Astēnija, nogurums, drudzis
Asthenia, fatigue
Astēnija, nogurums
Peripheral oedema, chills, influenza-like illness, malaise, hyperthermia
Perifēriska tūska, drebuļi, gripai līdzīga slimība, vārgums, hipertermija
Uncommon
Retāk Drudzis Izmeklējumi Bieži
17 Investigations Common
Ķermeņa masas zudums
Aspartate aminotransferase increased, ejection fraction decreased, blood creatinine increased, alanine aminotransferase increased
Paaugstināts aspartātaminotransferāzes līmenis, samazināta izsviedes frakcija, paaugstināts kreatinīna līmenis asinīs, paaugstināts alanīnaminotransferāzes līmenis
* Palmar-plantar erythrodysesthesia (Hand-foot syndrome). ** Grade 3/ 4 adverse events are based on the adverse event terms of all severities with an overall incidence ≥ 5% (see adverse events listed in first column).
* Palmāri- plantāra eritrodizestēzija (plaukstu- pēdu sindroms). ** 3. / 4. pakāpes nevēlamās blakusparādības pamatojas uz jebkuras smaguma pakāpes blakusparādību gadījumu, kuru kopējais biežums ≥ 5% (skatīt pirmajā ailē minētās nevēlamās blakusparādības).
Clinical studies on AIDS-KS patients treated at 20 mg/ m2 with Caelyx show that myelosuppression was the most frequent undesirable effect considered related to Caelyx occurring very commonly (in approximately one-half of the patients).
AIDS- KS programma: klīniskie pētījumi ar AIDS- KS pacientiem, kas ārstēti ar 20 mg/ m2 Caelyx, liecina, ka kaulu smadzeņu nomākums bija biežāk sastopamā ar Caelyx lietošanu saistītā blakusparādība, kas radās ļoti bieži (aptuveni pusei pacientu).
Leukopaenia is the most frequent undesirable effect experienced with Caelyx in this population; neutropaenia, anaemia and thrombocytopaenia have been observed.
Leikopēnija ir šajās grupā biežāk novērotā blakusparādība, lietojot Caelyx; novērota neitropēnija, anēmija un trombocitopēnija.
These effects may occur early on in treatment.
Šīs reakcijas var rasties agrīnā ārstēšanas laikā.
Haematological toxicity may require dose reduction or suspension or delay of therapy.
Hematoloģiskas toksicitātes dēļ var būt nepieciešams samazināt devu vai atcelt terapiju.
Temporarily suspend Caelyx treatment in patients when the ANC count is < 1,000/ mm3 and/ or the platelet count is < 50,000/ mm3.
Ja ANS ir < 1 000/ mm3 un/ vai trombocītu skaits ir < 50 000/ mm3, pacientam Caelyx terapija uz laiku jāpārtrauc.
G-CSF (or GM-CSF) may be given as concomitant therapy to support the blood count when the ANC count is < 1,000/ mm3 in subsequent cycles.
Ja ANS ir < 1 000/ mm3, turpmākos ciklos asins šūnu skaita uzturēšanai vienlaikus var ievadīt G- KSF (vai GM- KSF).
The haematological toxicity for ovarian cancer patients is less severe than in the AIDS-KS setting (see section for ovarian cancer patients above).
Hematoloģiskā toksicitāte pacientēm ar olnīcu vēzi ir mazāka nekā AIDS- KS pacientiem (sk. iepriekš nodaļu par pacientēm ar olnīcu vēzi).
Respiratory undesirable effects commonly occurred in clinical studies of Caelyx and may be related to opportunistic infections in the AIDS population.
Klīniskos pētījumos ar Caelyx elpošanas sistēmas blakusparādības bieži radās un tās var būt saistītas ar oportūnistiskām infekcijām AIDS pacientiem.
Opportunistic infections (OI’ s) are observed in KS patients after administration with Caelyx, and are frequently observed in patients with HIV-induced immunodeficiency.
Oportūnistiskas infekcijas (OI) ir novērotas KS pacientiem pēc Caelyx lietošanas, un tās bieži ir novērotas pacientiem ar HIV izraisītu imūndeficītu.
The most frequently observed OI’ s in clinical studies were candidiasis, cytomegalovirus, herpes simplex, Pneumocystis carinii pneumonia, and mycobacterium avium complex.
Klīniskos pētījumos biežāk novērotās OI bija kandidoze, citomegalovīrusa infekcija, herpes simplex, Pneumocystis carinii pneimonija un Mycobacterium avium kompleksa infekcija.
Undesirable effects observed in patients with AIDS-KS according to CIOMS III frequency categories (Very common (> 1/ 10); Common (> 1/ 100 ,< 1/10); Uncommon (> 1/1 ,000, < 1/100)) were as follows:
17 Nevēlamās blakusparādības, kas tika novērotas AIDS– KS pacientiem saskaņā ar CIOMS III sastopamības biežumu (ļoti bieži (> 1/ 10); bieži (> 1/ 100, < 1/ 10); retāk (> 1/ 1 000, < 1/ 100)) bija šādas:
Infections and infestations:
Infekcijas un parazitozes:
Common: oral moniliasis
Bieži: mutes dobuma kandidoze.
Blood and lymphatic system disorders:
Asins un limfatiskās sistēmas traucējumi:
Very common: neutropaenia, anaemia, leukopaenia Common: thrombocytopaenia
Bieži: trombocitopēnija.
Metabolism and nutrition disorders:
Metabolisma un barošanās traucējumi:
Common: anorexia
Bieži: anoreksija.
Uncommon: confusion
Retāk: apjukums.
Common: dizziness Uncommon: paresthesia
Retāk: parestēzija.
Common: retinitis
Bieži: retinīts.
18 Common: vasodilatation
Bieži: asinsvadu paplašināšanās.
Respiratory, thoracic and mediastinal disorders:
Respiratorās, krūšu kurvja un videnes slimības:
Common: dyspnoea
Bieži: elpas trūkums.
Gastrointestinal disorders:
Ļoti bieži: slikta dūša.
Very common: nausea Common: diarrhoea, stomatitis, vomiting, mouth ulceration, abdominal pain, glossitis, constipation, nausea and vomiting
Bieži: caureja, stomatīts, vemšana, čūlas mutes dobumā, sāpes vēderā, glosīts, aizcietējumi, slikta dūša un vemšana.
Common: alopecia, rash Uncommon: palmar-plantar erythrodysesthesia (PPE)
Bieži: alopēcija, izsitumi Retāk: palmāra- plantāra eritrodizestēzija (PPE)
Common: asthenia, fever, infusion-associated acute reactions
Bieži: astēnija, drudzis, ar infūziju saistītas akūtas reakcijas
Common: weight loss.
Bieži: ķermeņa masas zudums.
Other less frequently (< 5%) observed undesirable effects included hypersensitivity reactions including anaphylactic reactions.
Citas retāk (< 5%) novērotās blakusparādības bija paaugstinātas jutības reakcijas, tostarp anafilaktiskas reakcijas.
Following marketing, bullous eruption has been reported rarely in this population.
Pēc preparāta reģistrācijas šai grupā reti ziņots par bulloziem izsitumiem.
Clinically significant laboratory abnormalities frequently (≥ 5%) occurred including increases in alkaline phosphatase; AST and bilirubin which were believed to be related to the underlying disease and not Caelyx.
Bieži (≥ 5%) radās klīniski nozīmīgas laboratorisko rādītāju novirzes no normas, tostarp sārmainās fosfatāzes līmeņa paaugstināšanās; ASAT un bilirubīna līmeņa paaugstināšanās, ko uzskatīja par saistītu ar pamatslimību nevis Caelyx.
Reduction in haemoglobin and platelets were less frequently (< 5%) reported.
Retāk (< 5%) ziņots par hemoglobīna līmeņa un trombocītu skaita samazināšanos.
Sepsis related to leukopaenia was rarely (< 1%) observed.
Ar leikopēniju saistītu sepsi novēroja reti (< 1%).
Some of these abnormalities may have been related to the underlying HIV infection and not Caelyx.
Dažas no šīm patoloģijām var būt saistītas ar HIV pamatinfekciju un nevis Caelyx.
All patients:
Visiem pacientiem:
100 out of 929 patients (10.8%) with solid tumours were described as having an infusion-associated reaction during treatment with Caelyx as defined by the following Costart terms: allergic reaction, anaphylactoid reaction, asthma, face oedema, hypotension, vasodilatation, urticaria, back pain, chest pain, chills, fever, hypertension, tachycardia, dyspepsia, nausea, dizziness, dyspnoea, pharyngitis, rash, pruritus, sweating, injection site reaction and medicinal product interaction.
100 no 929 pacientiem (10, 8%) ar norobežotiem audzējiem aprakstīta ar infūziju saistīta reakcija ārstēšanas laikā ar Caelyx, kas definēta ar šādiem Costart terminiem: alerģiska reakcija, anafilaktoīda reakcija, astma, sejas tūska, hipotensija, asinsvadu paplašināšanās, nātrene,
Permanent treatment discontinuation was infrequently reported at 2%.
Reti (2%) ziņots par pilnīgu terapijas pārtraukšanu.
A similar incidence of infusion reactions (12.4%) and treatment discontinuation (1.5%) was observed in the breast cancer program.
Līdzīga infūzijas reakciju izplatība (12, 4%) un ārstēšanas pārtraukšanas biežums (1, 5%) novērots krūts vēža programmā.
In patients with multiple myeloma receiving Caelyx plus bortezomib, infusion-associated reactions have been reported at a rate of 3%.
Pacientiem ar multiplo mielomu, kuri saņem Caelyx kopā ar bortezomibu, ar infūziju saistītas reakcijas novērotas 3% gadījumu.
In patients with AIDS-KS, infusion-associated reactions, were characterised by flushing, shortness of breath, facial oedema, headache, chills, back pain, tightness in the chest and throat and/ or hypotension and can be expected at the rate of 5% to 10%.
Pacientiem ar AIDS- KS ar infūziju saistītas reakcijas bija pietvīkums, aizdusa, sejas tūska, galvassāpes, drebuļi, sāpes mugurā, saspringuma sajūta krūtīs un rīklē un/ vai hipotensija, un to sastopamība var būt 5 līdz 10%.
Very rarely, convulsions have been observed in relation to infusion reactions.
Ļoti reti saistībā ar infūzijām tika novērotas konvulsijas.
In all patients, infusion associated reactions occurred primarily during the first infusion.
Visiem pacientiem ar infūzijām saistītās reakcijas radās galvenokārt pirmās infūzijas laikā.
In nearly all patients, Caelyx treatment can be resumed after all symptoms have resolved without recurrence.
Gandrīz visiem pacientiem pēc visu simptomu izzušanas Caelyx terapiju var atsākt, un šie simptomi vairs neatjaunojas.
Infusion reactions rarely recur after the first treatment cycle with Caelyx (see section 4.2).
Infūzijas reakcijas reti atkārtojas pēc pirmā ārstēšanas cikla ar Caelyx (skatīt apakšpunktu 4. 2.).
Myelosuppression associated with anaemia, thrombocytopaenia, leukopaenia, and rarely febrile neutropaenia, has been reported in Caelyx -treated patients.
Pacientiem, kas tika ārstēti ar Caelyx tika novērota mielosupresija, kura saistīta ar anēmiju, trombocitopēniju, leikopēniju, un reti - febrīlu neitropēniju.
Stomatitis has been reported in patients receiving continuous infusions of conventional doxorubicin hydrochloride and was frequently reported in patients receiving Caelyx.
Pacientiem, kas ilgstoši saņem tradicionālā doksorubicīna hidrohlorīda infūzijas, bieži ziņots par stomatītu, un tas bieži novērots arī pacientiem, kas saņem Caelyx.
It did not interfere with patients completing therapy and no dosage adjustments are generally required, unless stomatitis is affecting a patient’ s ability to eat.
Tas neietekmēja terapiju pārtraukušo pacientu skaitu, un ja stomatīts neietekmē pacienta spēju ēst, devas pielāgošana parasti nav nepieciešama.
In this case, the dose interval may be extended by 1 - 2 weeks or the dose reduced (see section 4.2).
Pretējā gadījumā dozēšanas starplaiku var pagarināt par 1 – 2 nedēļām vai samazināt devu (skatīt apakšpunktu 4. 2.).
19 An increased incidence of congestive heart failure is associated with doxorubicin therapy at cumulative lifetime doses > 450 mg/ m2 or at lower doses for patients with cardiac risk factors.
Ja kumulatīvā deva ir > 450 mg/ m2 vai mazāka pacientiem ar kardiāliem riska faktoriem, doksorubicīna terapija palielina sastrēguma sirds mazspējas sastopamību.
Endomyocardial biopsies on nine of ten AIDS-KS patients receiving cumulative doses of Caelyx greater than 460 mg/ m2 indicate no evidence of anthracycline-induced cardiomyopathy.
Endomiokardiālā biopsijā 9 no 10 AIDS- KS pacientiem, kas saņēma par 460 mg/ m2 lielākas Caelyx kumulatīvās devas, neguva pierādījumus antraciklīna izraisītai kardiomiopātijai.
The recommended dose of Caelyx for AIDS-KS patients is 20 mg/ m2 every two-to-three weeks.
Ieteicamā Caelyx deva AIDS- KS pacientiem ir 20 mg/ m2 ik pēc 2 – 3 nedēļām.
The cumulative dose at which cardiotoxicity would become a concern for these AIDS-KS patients (> 400 mg/ m2) would require more than 20 courses of Caelyx therapy over 40 to 60 weeks.
Lai sasniegtu kumulatīvo devu, kad šiem AIDS- KS pacientiem būtu jāapsver toksiska ietekme uz sirdi (> 400 mg/ m2), būtu nepieciešami vairāk nekā 20 Caelyx terapijas kursi 40 līdz 60 nedēļu laikā.
In addition, endomyocardial biopsies were performed in 8 solid tumour patients with cumulative anthracycline doses of 509 mg/ m2 – 1,680 mg/ m2.
Endomiokardiālas biopsijas veica arī 8 pacientiem ar cietu audzēju, kuriem kumulatīvā antraciklīna deva bija 509 – 1 680 mg/ m2.
The range of Billingham cardiotoxicity scores was grades 0 - 1.5.
Kardiotoksicitātes vērtējums pēc Billingham skalas bija 0 – 1, 5.
These grading scores are consistent with no or mild cardiac toxicity.
Šis vērtējums liecina, ka toksiska ietekme uz sirdi nav novērota, vai tā ir viegla.
In the pivotal phase III trial versus doxorubicin, 58/ 509 (11.4%) randomized subjects (10 treated with Caelyx at a dose of 50 mg/ m2/ every 4 weeks versus 48 treated with doxorubicin at a dose of 60 mg/ m2/ every 3 weeks) met the protocol-defined criteria for cardiac toxicity during treatment and/ or follow-up.
Pivotālā III fāzes pētījumā, salīdzinot ar doksorubicīnu, 58/ 509 (11, 4%) randomizēto pacientu (10 pacienti ārstēti ar Caelyx 50 mg/ m2 devu ik pēc 4 nedēļām pret 48 pacientiem, kas ārstēti ar doksorubicīna 60 mg/ m2 devu ik pēc 3 nedēļām) tika sasniegti protokolā noteiktie kardiotoksicitātes kritēriji ārstēšanas laikā un/ vai novērošanas periodā.
Cardiac toxicity was defined as a decrease of 20 points or greater from baseline if the resting LVEF remained in the normal range or a decrease of 10 points or greater if the LVEF became abnormal (less than the lower limit for normal).
Toksisku ietekmi uz sirdi definēja kā samazināšanos par 20 punktiem vai vairāk, salīdzinot ar izejas līmeni, ja KKIF miera stāvoklī saglabājās normas robežās, vai samazināšanos par 10 punktiem vai vairāk, ja KKIF novirzījās no normas (mazāka par normas apakšējo robežu).
None of the 10 Caelyx subjects who had cardiac toxicity by LVEF criteria developed signs and symptoms of CHF.
Nevienam no 10 Caelyx pacientiem, kuriem pēc KKIF kritērijiem bija vērojama toksiska ietekme uz sirdi, neradās SSM pazīmes un simptomi.
In contrast, 10 of 48 doxorubicin subjects who had cardiac toxicity by LVEF criteria also developed signs and symptoms of CHF.
Turpretī 10 no 48 ar doksorubicīnu ārstētiem pacientiem, kuriem pēc KKIF kritērijiem bija vērojama toksiska ietekme uz sirdi, radās arī SSM pazīmes un simptomi.
In patients with solid tumours, including a subset of patients with breast and ovarian cancers, treated at a dose of 50 mg/ m2/ cycle with lifetime cumulative anthracycline doses up to 1,532 mg/ m2, the incidence of clinically significant cardiac dysfunction was low.
Pacientiem ar norobežotiem audzējiem, ietverot pacienšu apakšgrupu ar krūts un olnīcu vēzi, kas ārstēti ar 50 mg/ m2 cikla devu ar kumulatīvo antraciklīna devu līdz 1 532 mg/ m2, klīniski nozīmīgu sirdsdarbības traucējumu biežums bija zems.
Of the 418 patients treated with Caelyx 50 mg/ m2/ cycle, and having a baseline measurement of left ventricular ejection fraction (LVEF) and at least one follow-up measurement assessed by MUGA scan, 88 patients had a cumulative anthracycline dose of > 400 mg/ m2, an exposure level associated with an increased risk of cardiovascular toxicity with conventional doxorubicin.
No 418 pacientiem, kas ārstēti ar Caelyx 50 mg/ m2 cikla devu un kuriem sākumā noteikta kreisā kambara izsviedes frakcija (KKIF) un veikts vismaz viens novērošanas mērījums ar DVA skenēšanu, 88 pacientiem kumulatīvā antraciklīna deva bija > 400 mg/ m2; šāds iedarbības līmenis ir saistīts ar palielinātu kardiovaskulārās toksicitātes risku, lietojot tradicionālo doksorubicīnu.
Only 13 of these 88 patients (15%) had at least one clinically significant change in their LVEF, defined as an LVEF value less than 45% or a decrease of at least 20 points from baseline.
Tikai 13 no šiem 88 pacientiem (15%) bija vismaz viena klīniski nozīmīga KKIF pārmaiņa, kas definēta kā KKIF < 45% vai samazināšanās par vismaz 20 punktiem, salīdzinot ar sākotnējo līmeni.
Furthermore, only 1 patient (cumulative anthracycline dose of 944 mg/ m2), discontinued study treatment because of clinical symptoms of congestive heart failure.
Turklāt tikai 1 pacients (kumulatīvā antraciklīna deva 944 mg/ m2) pārtrauca pētījuma ārstēšanu sastrēguma sirds mazspējas klīnisko simptomu dēļ.
As with other DNA-damaging antineoplastic agents, secondary acute myeloid leukemias and myelodysplasias have been reported in patients having received combined treatment with doxorubicin.
Tāpat kā lietojot citus DNS bojājošos pretaudzēju līdzekļus, pacientiem, kas saņēmuši kombinētu
Therefore, any patient treated with doxorubicin should be kept under haematological supervision.
19 ārstēšanu ar doksorubicīnu, ziņots par sekundāru akūtu mieloleikozi un mielodisplāziju.
Although local necrosis following extravasation has been reported very rarely, Caelyx is considered to be an irritant.
Kaut gan par vietēju nekrozi pēc ekstravazācijas ziņots ļoti reti, Caelyx tiek uzskatīts par kairinošu.
Animal studies indicate that administration of doxorubicin hydrochloride as a liposomal formulation reduces the potential for extravasation injury.
Pētījumi ar dzīvniekiem liecina, ka doksorubicīna hidrohlorīda lietošana liposomu zāļu formā mazina ekstravazācijas bojājuma iespēju.
If any signs or symptoms of extravasation occur (e. g., stinging, erythema) terminate the infusion immediately and restart in another vein.
Ja rodas ekstravazācijas pazīmes vai simptomi (piemēram, sāpes, eritēma), nekavējoties pārtrauciet infūziju un atsāciet to citā vēnā.
The application of ice over the site of extravasation for approximately 30 minutes may be helpful in alleviating the local reaction.
Vietējās reakcijas likvidēšanai var noderēt ledus aplikācijas ekstravazācijas vietā aptuveni 30 minūtes.
Caelyx must not be given by the intramuscular or subcutaneous route.
Caelyx nedrīkst ievadīt intramuskulāri vai zemādā.
Recall of skin reaction due to prior radiotherapy has rarely occurred with Caelyx administration.
Ādas reakcijas atkārtošanās iepriekšējas staru terapijas dēļ, lietojot Caelyx, radās reti.
Following the marketing of Caelyx, serious skin conditions including erythema multiforme, Stevens Johnson syndrome and toxic epidermal necrolysis have been reported very rarely.
Pēcreģistrācijas periodā par tādiem nopietniem ādas bojājuma stāvokļiem kā erythema multiforme, Stīvensa - Džonsona sindroms un toksiskā epidermālā nekrolīze tika ziņots ļoti reti.
In patients treated with Caelyx, cases of venous thromboembolism, including thrombophlebitis, venous thrombosis and pulmonary embolism have been seen uncommonly.
Ar Caelyx ārstētiem pacientiem venozas trombembolijas gadījumi, ietverot tromboflebītu, venozu trombozi un plaušu emboliju, novēroti retāk.
However, because patients with cancer are at increased risk for thromboembolic disease, a causal relationship cannot be determined.
Taču, tā kā vēža slimniekiem ir palielināts trombemboliskas slimības risks, cēlonisku saistību nevar noteikt.
20 Acute overdosing with doxorubicin hydrochloride worsens the toxic effects of mucositis, leukopaenia and thrombocytopaenia.
Akūta doksorubicīna hidrohlorīda pārdozēšana pastiprina toksisko ietekmi, kas izpaužas ar mukozītu, leikopēniju un trombocitopēniju.
Treatment of acute overdose of the severely myelosuppressed patient consists of hospitalisation, antibiotics, platelet and granulocyte transfusions and symptomatic treatment of mucositis.
Akūtas pārdozēšanas ārstēšana pacientiem ar stipru kaulu smadzeņu nomākumu ietver hospitalizāciju, antibiotikas, trombocītu un granulocītu transfūzijas un simptomātisku mukozīta ārstēšanu.
Cytotoxic agents (anthracyclines and related substances), ATC code:
Farmakoterapeitiskā grupa: citotoksiski līdzekļi (antraciklīni un līdzīgas vielas), ATĶ kods:
The active ingredient of Caelyx is doxorubicin hydrochloride, a cytotoxic anthracycline antibiotic obtained from Streptomyces peucetius var. caesius.
Caelyx aktīvā sastāvdaļa ir doksorubicīna hidrohlorīds, citotoksiska antraciklīna antibiotika, kas iegūta no Streptomyces peucetius var. caesius.
The exact mechanism of the antitumour activity of doxorubicin is not known.
Precīzs doksorubicīna pretaudzēju darbības mehānisms nav zināms.
It is generally believed that inhibition of DNA, RNA and protein synthesis is responsible for the majority of the cytotoxic effects.
Kopumā uzskata, ka DNS, RNS un olbaltumu sintēzes nomākums izraisa vairumu citotoksisko reakciju.
This is probably the result of intercalation of the anthracycline between adjacent base pairs of the DNA double helix thus preventing their unwinding for replication.
To, iespējams, izraisa antraciklīna iekļaušanās starp DNS dubultspirāles blakus esošiem bāzu pāriem, tādējādi novēršot to atvīšanos replikācijai.
A phase III randomized study of Caelyx versus doxorubicin in patients with metastatic breast cancer was completed in 509 patients.
III fāzes nejaušinātā pētījumā, salīdzinot Caelyx un doksorubicīnu pacientēm ar metastatisku krūts vēzi, piedalījās 509 pacientes.
The protocol-specified objective of demonstrating non-inferiority between Caelyx and doxorubicin was met, the hazard ratio (HR) for progression-free survival (PFS) was 1.00 (95% CI for HR=0.82 - 1.22).
Tika sasniegts protokolā noteiktais mērķis, kas apliecināja, ka Caelyx nav vājāks par doksorubicīnu, riska attiecība (HR) dzīvildzei bez slimības progresēšanas (DBSP) bija 1, 00 (95% TI HR = 0, 82 – 1, 22).
The treatment HR for PFS when adjusted for prognostic variables was consistent with PFS for the ITT population.
Ārstēšanas HR dzīvildzei bez slimības progresēšanas, ņemot vērā prognostiskos mainīgos lielumus, bija tāda pati kā ārstēto pacientu grupa.
The primary analysis of cardiac toxicity showed the risk of developing a cardiac event as a function of cumulative anthracycline dose was significantly lower with Caelyx than with doxorubicin (HR=3.16, p < 0.001).
Toksiskās ietekmes uz sirdi primārā analīze liecināja, ka sirdsdarbības traucējuma risks kā antraciklīna kumulatīvās devas funkcija, lietojot Caelyx, bija stipri mazāks nekā lietojot doksorubicīnu (HR = 3, 16, p < 0, 001).
At cumulative doses greater than 450 mg/ m2 there were no cardiac events with Caelyx.
Lietojot Caelyx, par 450 mg/ m2 lielākās kumulatīvās devās, sirds reakcijas netika izraisītas.
A phase III comparative study of Caelyx versus topotecan in patients with epithelial ovarian cancer following the failure of first-line, platinum based chemotherapy was completed in 474 patients.
III fāzes salīdzinošo pētījumu starp Caelyx un topotekānu pacientēm ar epiteliālu olnīcu vēzi pēc neveiksmīgās pirmās rindas, uz platīnu balstītās ķīmijterapijas pabeidza 474 pacientes.
There was a benefit in overall survival (OS) for Caelyx-treated patients over topotecan-treated patients as indicated by a hazard ratio (HR) of 1.216 (95% CI; 1.000, 1.478), p=0.050.
Konstatēja labvēlīgu ietekmi uz kopējo dzīvildzi (KDz) ar Caelyx ārstētiem pacientiem, salīdzinot ar topotekānu ārstētiem pacientiem, par ko liecina riska attiecība (HR) 1, 216 (95% TI; 1, 000, 1, 478), p=0, 050.
The survival rates at 1, 2 and 3 years were 56.3%, 34.7% and 20.2% respectively on Caelyx, compared to 54.0%, 23.6% and 13.2% on topotecan.
Dzīvildzes rādītāji lietojot Caelyx 1., 2. un 3. gadā attiecīgi bija 56, 3%, 34, 7% un 20, 2% salīdzinājumā ar topotekānu – 54, 0%, 23, 6% un 13, 2%.
For the sub-group of patients with platinum-sensitive disease the difference was greater:
20 Pacientu apakšgrupai, kuriem bija pret platīnu jutīga slimība, starpība bija lielāka:
HR of 1.432 (95% CI; 1.066, 1.923), p=0.017.
HR 1, 432 (95% TI, 1, 066, 1, 923), p=0, 017.
The survival rates at 1, 2 and 3 years were 74.1%, 51.2% and 28.4% respectively on Caelyx, compared to 66.2%, 31.0% and 17.5% on topotecan.
Dzīvildzes rādītāji lietojot Caelyx 1., 2. un 3. gadā attiecīgi bija 74, 1%, 51, 2% un 28, 4% salīdzinājumā ar topotekānu – 66, 2%, 31, 0% un 17, 5%.
The treatments were similar in the sub-group of patients with platinum refractory disease:
Pacientu apakšgrupai, kurai platīna preparātu terapija bija neefektīva, ārstēšana bija līdzīga:
HR of 1.069 (95% CI; 0.823, 1.387), p=0.618.
HR 1, 069 (95% TI, 0, 823, 1, 387), p=0, 618.
The survival rates at 1, 2 and 3 years were 41.5%, 21.1% and 13.8% respectively on Caelyx, compared to 43.2%, 17.2% and 9.5% on topotecan.
Dzīvildzes rādītāji lietojot Caelyx 1., 2. un 3. gadā attiecīgi bija 41, 5%, 21, 1% un 13, 8% salīdzinājumā ar topotekānu – 43, 2%, 17, 2% un 9, 5%.
A phase III randomized, parallel-group, open-label, multicentre study comparing the safety and efficacy of Caelyx plus bortezomib combination therapy with bortezomib monotherapy in patients with multiple myeloma who have received at least 1 prior therapy and who did not progress while receiving anthracycline-based therapy, was conducted in 646 patients.
Nejaušinātā, paralēlu grupu, atklātā, daudzcentru III fāzes pētījumā, kurā Caelyx kopā ar bortezomibu kombinētās terapijas drošība un efektivitāte tika salīdzināta ar bortezomiba monoterapiju, ārstējot pacientus ar multiplo mielomu, kuri bija saņēmuši vismaz 1 iepriekšēju terapiju un kuriem nenovēroja uzlabošanos, saņemot antraciklīnus saturošu terapiju, piedalījās 646 pacienti.
There was a significant improvement in the primary endpoint of time to progression (TTP) for patients treated with combination therapy of Caelyx plus bortezomib compared to patients treated with bortezomib monotherapy as indicated by a risk reduction (RR) of 35% (95% CI; 21-47%), p < 0.0001, based on 407 TTP events.
Pacientiem, kurus ārstēja ar Caelyx kopā ar bortezomibu kombinētā terapijā, bija ievērojami labāki rezultāti attiecībā uz terapijas primāro mērķa kritēriju, proti, laiku līdz slimības progresēšanai (LLP), salīdzinot ar pacientiem, kurus ārstēja ar bortezomiba monoterapiju; par to liecināja riska samazināšanās (RM) par 35% (95% TI; 21– 47%), p < 0, 0001, pamatojoties uz 407 LLP gadījumiem.
The median TTP was 6.9 months for the bortezomib monotherapy patients compared with 8.9 months for the Caelyx plus bortezomib combination therapy patients.
Vidējais LLP pacientiem, kuri saņēma bortezomiba monoterapiju, bija 6, 9 mēneši, bet pacientiem, kuri saņēma Caelyx kopā ar bortezomibu kombinētā terapijā — 8, 9 mēneši.
A protocol-defined interim analysis (based on 249 TTP events) triggered early study termination for efficacy.
Protokolā noteiktā starpposma analīze (pamatojoties uz 249 LPP gadījumiem) bija par iemeslu priekšlaicīgai pētījuma pārtraukšanai efektivitātes dēļ.
This interim analysis showed a TTP risk reduction of 45% (95% CI; 29-57%), p < 0.0001.
Starpposma analīzes rezultāti liecināja par LLP riska samazināšanos par 45% (95% TI; 29– 57%), p < 0, 0001.
The median TTP was 6.5 months for the bortezomib monotherapy patients compared with 9.3 months for the Caelyx plus
Vidējais LLP pacientiem, kuri saņēma bortezomiba monoterapiju bija 6, 5 mēneši, bet pacientiem, kuri saņēma Caelyx kopā ar bortezomibu kombinētā terapijā — 9, 3 mēneši.
These results, though not mature, constituted the protocol defined final analysis.
Neraugoties uz to, ka šie rezultāti nav rūpīgi apsvērti, tie bija pamatā protokolā noteiktajai galīgajai analīzei.
Caelyx is a long-circulating pegylated liposomal formulation of doxorubicin hydrochloride.
Caelyx ir ilgstoši cirkulējoša pegilēta liposomu doksorubicīna hidrohlorīda zāļu forma.
Pegylated liposomes contain surface-grafted segments of the hydrophilic polymer methoxypolyethylene glycol (MPEG).
Pegilētu liposomu virsmai ir pievienoti hidrofīliska polimēra metoksipolietilēnglikola (MPEG) segmenti.
These linear MPEG groups extend from the liposome surface creating a protective coating that reduces interactions between the lipid bilayer membrane and the plasma components.
Šīs lineārās MPEG grupas stiepjas no liposomu virsmas, veidojot aizsargapvalku, kas mazina mijiedarbību starp lipīdu divslāņu membrānu un plazmas sastāvdaļām.
This allows the Caelyx liposomes to circulate for prolonged periods in the blood stream.
Tas ļauj Caelyx liposomām ilgāk cirkulēt asinsritē.
Pegylated liposomes are small enough (average diameter of approximately 100 nm) to pass intact (extravasate) through defective blood vessels supplying tumours.
Pegilētās liposomas ir pietiekami mazas (vidējais diametrs aptuveni 100 nm), lai neskartas izkļūtu caur patoloģiskiem audzēju apgādājošiem asinsvadiem (ekstravazācija).
Evidence of penetration of pegylated liposomes from blood vessels and their entry and accumulation in tumours has been seen in mice with C-26 colon carcinoma tumours and in transgenic mice with KS-like lesions.
Pierādījumi pegilētu liposomu izkļūšanai no asinsvadiem un to nokļūšanai un uzkrāšanai audzējos ir iegūti pelēm ar C- 26 resnās zarnas karcinomu un transgēniskām pelēm ar KS līdzīgiem bojājumiem.
The pegylated liposomes also have a low permeability lipid matrix and internal aqueous buffer system that combine to keep doxorubicin hydrochloride encapsulated during liposome residence time in circulation.
Pegilētām liposomām ir arī zemas caurlaidības lipīdu matrice un iekšējā ūdens bufersistēma, kas kombinācijā nodrošina doksorubicīna hidrohlorīda iekapsulēšanu liposomās visu laiku, kamēr tās atradās asinsritē.
The plasma pharmacokinetics of Caelyx in humans differ significantly from those reported in the literature for standard doxorubicin hydrochloride preparations.
Caelyx plazmas farmakokinētika cilvēkiem stipri atšķiras no farmakokinētikas, kas aprakstīta literatūrā standarta doksorubicīna hidrohlorīda preparātiem.
At lower doses (10 mg/ m2 – 20 mg/ m2) Caelyx displayed linear pharmacokinetics.
Mazas Caelyx devas (10 – 20 mg/ m2) farmakokinētika bija lineāra.
Over the dose range of 10 mg/ m2 – 60 mg/ m2 Caelyx displayed non-linear pharmacokinetics.
Caelyx farmakokinētika 10 – 60 mg/ m2 devas robežās nebija lineāra.
Standard doxorubicin hydrochloride displays extensive tissue distribution (volume of distribution:
Standarta doksorubicīna hidrohlorīdam piemīt plaša izplatība audos (sadales tilpums:
700 to 1,100 l/ m2) and a rapid elimination clearance (24 to 73 l/ h/ m2).
700 – 1 100 l/ m2) un ātrs eliminācijas klīrenss (24 – 73 l/ h/ m2).
In contrast, the pharmacokinetic profile of Caelyx indicates that Caelyx is confined mostly to the vascular fluid volume and that the clearance of doxorubicin from the blood is dependent upon the liposomal carrier.
Turpretim Caelyx farmakokinētiskās īpašības liecina, ka Caelyx ir saistīts galvenokārt ar asinsvadu šķidruma tilpumu un ka doksorubicīna klīrenss no asinīm ir atkarīgs no liposomālās transporta.
Doxorubicin becomes available after the liposomes are extravasated and enter the tissue compartment.
Doksorubicīns kļūst pieejams pēc tam, kad liposomas ir izkļuvušas no asinsvadiem un nokļuvušas audu telpā.
At equivalent doses, the plasma concentration and AUC values of Caelyx which represent mostly pegylated liposomal doxorubicin hydrochloride (containing 90% to 95% of the measured doxorubicin) are significantly higher than those achieved with standard doxorubicin hydrochloride preparations.
Līdzvērtīgās devās Caelyx, kas ir galvenokārt pegilēts liposomu doksorubicīna hidrohlorīds (satur 90 – 95% noteiktā doksorubicīna), koncentrācija plazmā un AUC ir stipri augstāks nekā tiek sasniegts, lietojot standarta doksorubicīna hidrohlorīda preparātus.
Caelyx should not be used interchangeably with other formulations of doxorubicin hydrochloride.
Caelyx nedrīkst aizstāt ar citām doksorubicīna hidrohlorīda zāļu formām.
Population pharmacokinetics The pharmacokinetics of Caelyx was evaluated in 120 patients from 10 different clinical trials using the population pharmacokinetic approach.
Populācijas farmakokinētika Caelyx farmakokinētiku vērtēja 120 pacientiem no 10 dažādiem klīniskiem pētījumiem, izmantojot populācijas farmakokinētikas pieeju.
The pharmacokinetics of Caelyx over the dose range of 10 mg/ m2 to 60 mg/ m2 was best described by a two compartment non-linear model with zero order input and Michaelis-Menten elimination.
Caelyx farmakokinētiku 10 – 60 mg/ m2 devas robežās vislabāk
The mean intrinsic clearance of Caelyx was 0.030 l/ h/ m2 (range 0.008 to 0.152 l/ h/ m2) and the mean central volume of distribution was 1.93 l/ m2 (range 0.96 – 3.85 l/ m2) approximating the plasma volume.
Caelyx vidējais iekšējais klīrenss bija 0, 030 l/ h/ m2 (0, 008 – 0, 152 l/ h/ m2) un vidējais centrālais sadales tilpums – 1, 93 l/ m2 (0, 96 – 3, 85 l/ m2), kas aptuveni atbilst plazmas tilpumam.
The apparent half-life ranged from 24 – 231 hours, with a mean of 73.9 hours.
Šķietamais pusperiods bija 24 – 231 h, vidēji 73, 9 h.
Breast cancer patients The pharmacokinetics of Caelyx determined in 18 patients with breast carcinoma were similar to the pharmacokinetics determined in the larger population of 120 patients with various cancers.
Pacientes ar krūts vēzi Caelyx farmakokinētika, kas noteikta 18 pacientēm ar krūts karcinomu, bija līdzīga farmakokinētikai, kas noteikta lielākai 120 pacientu grupai ar dažāda veida vēzi.
The mean intrinsic clearance was 0.016 l/ h/ m2 (range 0.008 - 0.027 l/ h/ m2), the mean central volume of distribution was 1.46 l/ m2 (range 1.10 - 1.64 l/ m2).
Vidējais iekšējais klīrenss bija 0, 016 l/ h/ m2 (0, 008 – 0, 027 l/ h/ m2), vidējais centrālais sadales tilpums bija 1, 46 l/ m2 (1, 10 – 1, 64 l/ m2).
The mean apparent half-life was 71.5 hours (range 45.2 - 98.5 hours).
Vidējais šķietamais pusperiods bija 71, 5 h (45, 2 – 98, 5 h).
Ovarian cancer patients The pharmacokinetics of Caelyx determined in 11 patients with ovarian carcinoma were similar to the pharmacokinetics determined in the larger population of 120 patients with various cancers.
Pacientes ar olnīcu vēzi Caelyx farmakokinētika, kas noteikta 11 pacientēm ar olnīcu karcinomu, bija līdzīga farmakokinētikai, kas noteikta lielākai 120 pacientu grupai ar dažāda veida vēzi.
The mean intrinsic clearance was 0.021 l/ h/ m2 (range 0.009 – 0.041 l/ h/ m2), the mean central volume of distribution was 1.95 l/ m2 (range 1.67 – 2.40 l/ m2).
Vidējais iekšējais klīrenss bija 0, 021 l/ h/ m2 (0, 009 – 0, 041 l/ h/ m2), vidējais centrālais sadales tilpums bija 1, 95 l/ m2 (1, 67 – 2, 40 l/ m2).
The mean apparent half-life was 75.0 hours (range 36.1 – 125 hours).
Vidējais šķietamais pusperiods bija 75, 0 h (36, 1 – 125 h).
22 AIDS-KS patients The plasma pharmacokinetics of Caelyx were evaluated in 23 patients with KS who received single doses of 20 mg/ m2 administered by a 30-minute infusion.
AIDS- KS pacienti Caelyx plazmas farmakokinētiku vērtēja 23 pacientiem ar KS, kas saņēma vienreizēju 20 mg/ m2 devu 30 min. infūzijas veidā.
The pharmacokinetic parameters of Caelyx (primarily representing pegylated liposomal doxorubicin hydrochloride and low levels of unencapsulated doxorubicin hydrochloride) observed after the 20 mg/ m2 doses are presented in Table 8.
Caelyx farmakokinētiskie rādītāji (atspoguļo galvenokārt pegilētu liposomu doksorubicīna hidrohlorīdu un zemu neiekapsulēta doksorubicīna hidrohlorīda līmeni), kas novēroti pēc 20 mg/ m2 devas lietošanas, parādīti 8. tabulā.
Table 8.
8. tabula.
Pharmacokinetic Parameters in Caelyx-Treated AIDS-KS
Farmakokinētiskie rādītāji ar Caelyx ārstētiem AIDS- KS pacientiem
Mean + Standard Error
Vidēji ± standarta kļūda
20
20 mg/ m2 (n = 23) Raksturlielums
Maximum Plasma Concentration* (µg/ ml)
8, 34 ± 0, 49 Maksimālā koncentrācija plazmā * (µg/ ml)
Plasma Clearance (l/ h/ m2) Volume of Distribution (l/ m2) AUC (µg/ ml⋅ h) λ 1 half-life (hours) λ 2 half-life (hours) *Measured at the end of a 30-minute infusion
Plazmas klīrenss (l/ h/ m2) Izkliedes tilpums (l/ m2) LZL (µg/ ml⋅h) λ1 pusperiods (h) λ2 pusperiods( h) * noteikts 30 minūšu infūzijas beigās
5.3 Preclinical safety data
Preklīniskie dati par drošību
In repeat dose studies conducted in animals, the toxicity profile of Caelyx appears very similar to that reported in humans who receive long-term infusions of standard doxorubicin hydrochloride.
Atkārtotu devu pētījumos, kas veikti ar dzīvniekiem, Caelyx toksiskās īpašības ir ļoti līdzīgas tām, kādas novērotas cilvēkiem, kas saņem ilgstošas standarta doksorubicīna hidrohlorīda infūzijas.
With Caelyx, the encapsulation of doxorubicin hydrochloride in pegylated liposomes results in these effects having a differing strength, as follows.
Lietojot Caelyx, doksorubicīna hidrohlorīda iekapsulēšana pegilētās liposomās izraisa šādas dažāda stipruma reakcijas.
Studies in rabbits have shown that the cardiotoxicity of Caelyx is reduced compared with conventional doxorubicin hydrochloride preparations.
Toksiska ietekme uz sirdi: pētījumos ar trušiem pierādīts, ka Caelyx toksiskā ietekme uz sirdi ir mazāka nekā tradicionāliem doksorubicīna hidrohlorīda preparātiem.
In studies performed after the repeated administration of Caelyx to rats and dogs, serious dermal inflammations and ulcer formations were observed at clinically relevant dosages.
Toksiska ietekme uz ādu: pētījumos, kas veikti pēc atkārtotas Caelyx lietošanas žurkām un suņiem, lietojot klīniski atbilstošas devas, novēroja nopietnu ādas iekaisumu un čūlu veidošanos.
In the study in dogs, the occurrence and severity of these lesions was reduced by lowering the dose or prolonging the intervals between doses.
Pētījumā ar suņiem šo bojājumu rašanos un smagumu mazināja, samazinot devu vai pagarinot starplaiku starp devu ievadīšanu.
Similar dermal lesions, which are described as palmar-plantar erythrodysesthesia were also observed in patients after long-term intravenous infusion (see section 4.8).
Līdzīgi ādas bojājumi, kas aprakstīti kā palmāra- plantāra eritrodizestēzija, novēroti arī pacientiem pēc ilgstošas intravenozas infūzijas (skatīt apakšpunktu 4. 8.).
During repeat dose toxicology studies in dogs, an acute response characterised by hypotension, pale mucous membranes, salivation, emesis and periods of hyperactivity followed by hypoactivity and lethargy was observed following administration of pegylated liposomes (placebo).
Līdzīgu,
A similar, but less severe response was also noted in dogs treated with Caelyx and standard doxorubicin.
22 bet vājāku atbildreakciju novēroja arī ar Caelyx un standarta doksorubicīnu ārstētiem suņiem.
The hypotensive response was reduced in magnitude by pretreatment with antihistamines.
Hipotensīvās reakcijas stiprumu mazināja, iepriekš veicot ārstēšanu ar prethistamīna līdzekļiem.
However, the response was not life-threatening and the dogs recovered quickly upon discontinuation of treatment.
Tomēr atbildreakcija nebija dzīvībai bīstama, un suņi pēc ārstēšanas pārtraukšanas ātri atveseļojās.
Subcutaneous tolerance studies indicate that Caelyx, as against standard doxorubicin hydrochloride, causes slighter local irritation or damage to the tissue after a possible extravasation.
Vietējs toksiskums: zemādas panesamības pētījumi liecina, ka Caelyx, pretēji standarta doksorubicīna hidrohlorīdam, pēc iespējamas ekstravazācijas izraisa vājāku vietēju kairinājumu vai audu bojājumu.
Although no studies have been conducted with Caelyx, doxorubicin hydrochloride, the pharmacologically active ingredient of Caelyx, is mutagenic and carcinogenic.
Mutaģenēze un kanceroģenēze: kaut gan nav veikti pētījumi ar Caelyx, doksorubicīna hidrohlorīds, kas ir Caelyx aktīvā viela, ir mutagēns un kancerogēnisks.
Pegylated placebo liposomes are neither mutagenic nor genotoxic.
Pegilētas placebo liposomas nav ne mutagēnas, ne genotoksiskas.
Caelyx resulted in mild to moderate ovarian and testicular atrophy in mice after a single dose of 36 mg/ kg.
Toksiska ietekme uz vairošanos: pēc vienreizējas 36 mg/ kg devas ievadīšanas pelēm Caelyx izraisīja vieglu vai vidēji izteiktu olnīcu un sēklinieku atrofiju.
Decreased testicular weights and hypospermia were present in rats after repeat doses ≥ 0.25 mg/ kg/ day and diffuse degeneration of the seminiferous tubules and a marked decrease in spermatogenesis were observed in dogs after repeat doses of 1 mg/ kg/ day (see section 4.6).
Pēc atkārtotas ≥ 0, 25 mg/ kg dienas devas ievades žurkām konstatēja samazinātu sēklinieku masu un hipospermiju, suņiem pēc atkārtotas 1 mg/ kg dienas devas ievades konstatēja difūzu sēklas kanāliņu deģenerāciju un stipru spermatoģenēzes pavājināšanos (skatīt apakšpunktu 4. 6.).
A study has shown that Caelyx at a single intravenous dose of over twice the clinical dose produces renal toxicity in monkeys.
Nefrotoksicitāte: pētījumā pierādīts, ka Caelyx viena intravenoza deva, kas divas reizes pārsniedz klīnisko devu, toksiski iedarbojas uz nierēm pērtiķiem.
Renal toxicity has been observed with even lower single doses of doxorubicin HCl in rats and rabbits.
Toksiska iedarbība uz nierēm novērota, lietojot pat mazākas atsevišķas doksorubicīna HCl devas žurkām un trušiem.
Since an evaluation of the post-marketing safety database for Caelyx in patients has not suggested a significant nephrotoxicity liability of Caelyx, these findings in monkeys may not have relevance to patient risk assessment.
Tā kā Caelyx pēcreģistrācijas drošības datu bāzes novērtēšana pacientiem neliecina par nozīmīgu Caelyx nefrotoksicitāti, šie rezultāti pērtiķiem var būt nenozīmīgi, novērtējot risku pacientam.
α -(2-[1,2-distearoyl-sn-glycero(3)phosphooxy]ethylcarbamoyl)-ω -methoxypoly(oxyethylen)- 40 sodium salt (MPEG-DSPE) fully hydrogenated soy phosphatidylcholine (HSPC) cholesterol ammonium sulphate sucrose histidine water for injections hydrochloric acid sodium hydroxide
α - (2 - [1, 2- distearoil- sn- glicero( 3) fosfooksi] etilkarbamoil) - ω- metoksipoli( oksietilēn) - 40 nātrija sāls (MPEG- DSPE) pilnīgi hidrogenēts sojas fosfatidilholīns (HSFH) holesterols amonija sulfāts saharoze histidīns ūdens injekcijām sālsskābe nātrija hidroksīds
This medicinal product must not be mixed with other medicinal products except those mentioned in section 6.6.
Zāles ar citiem preparātiem (Izņemot apakšpunktā 6. 6 minētos) sajaukt (lietot maisījumā) nedrīkst.
20 months
20 mēneši.
- Chemical and physical in-use stability has been demonstrated for 24 hours at 2°C to 8°C.
- ķīmiska un fizikāla stabilitāte lietošanas laikā pierādīta 24 h temperatūrā 2°C – 8 C;
If not used
Ja tas netiek izlietots nekavējoties,
immediately, in-use storage times and conditions prior to use are the responsibility of the user and should not be longer than 24 hours at 2°C to 8°C.
par uzglabāšanas laiku un apstākļiem līdz lietošanai atbildīgs ir lietotājs, un tas nedrīkst pārsniegt 24 h temperatūrā 2°C – 8 C;
- Partially used vials must be discarded.
- daļēji izlietoti flakoni ir jāiznīcina.
Store in a refrigerator (2°C - 8°C).
23 Uzglabāt ledusskapī (2°C – 8°C).
For storage conditions of the diluted medicinal product, see section 6.3.
Atšķaidīta medicīnas produkta uzglabāšanas nosacījumus skatīt apakšpunktā 6. 3.
Type I glass vials, each with a siliconised grey bromobutyl stopper, and an aluminium seal, with a deliverable volume of 10 ml (20 mg) or 25 ml (50 mg).
1. tipa stikla flakoni, katrs ar silikonizētu pelēku brombutilgumijas aizbāzni, alumīnija vāciņu, tilpums 10 ml (20 mg) vai 25 ml (50 mg).
Caelyx is supplied as a single pack or packs of ten vials.
Caelyx ir pieejams atsevišķā iepakojumā vai iepakojumā pa 10 flakoniem.
24 6.6 Special precautions for disposal
6. 6 Īpaši norādījumi atkritumu likvidēšanai
Do not use material that shows evidence of precipitation or any other particulate matter.
Nelietojiet materiālu, ja tajā redzamas nogulsnes vai kādas daļiņas.
Caution must be exercised in handling Caelyx solution.
Ar Caelyx šķīdumu jārīkojas uzmanīgi.
The use of gloves is required.
Jālieto cimdi.
If Caelyx comes into contact with skin or mucosa, wash immediately and thoroughly with soap and water.
Ja Caelyx nokļūst uz ādas vai gļotādām, nekavējoties rūpīgi nomazgājiet to ar ziepēm un ūdeni.
Caelyx must be handled and disposed of in a manner consistent with that of other anticancer medicinal products in accordance with local requirements.
Caelyx jāsagatavo lietošanai un jāiznīcina tāpat kā citi pretvēža līdzekļi, atbilstoši vietējām prasībām.
Determine the dose of Caelyx to be administered (based upon the recommended dose and the patient’ s body surface area).
Nosakiet lietojamo Caelyx devu (ņemot vērā ieteikto devu un pacienta ķermeņa virsmas laukumu).
Take the appropriate volume of Caelyx up into a sterile syringe.
Ievelciet sterilā šļircē nepieciešamo Caelyx daudzumu.
Aseptic technique must be strictly observed since no preservative or bacteriostatic agent is present in Caelyx.
Stingri jāievēro aseptikas tehnika, jo Caelyx nesatur konservantus vai bakteriostatiskas vielas.
The appropriate dose of Caelyx must be diluted in 5% (50 mg/ ml) glucose solution for infusion prior to administration.
Atbilstošā Caelyx deva pirms lietošanas jāatšķaida ar 5% (50 mg/ ml) glikozes šķīdumu infūzijai.
For doses < 90 mg, dilute Caelyx in 250 ml, and for doses ≥ 90 mg, dilute Caelyx in 500 ml.
Deva < 90 mg jāatšķaida ar 250 ml un ≥ 90 mg deva – ar 500 ml šķīduma.
This can be infused over 60 or 90 minutes as detailed in 4.2.
Šādu daudzumu var ievadīt infūzijas veidā 60 vai 90 min. laikā, kā norādīts apakšpunktā 4. 2.
The use of any diluent other than 5% (50 mg/ ml) glucose solution for infusion, or the presence of any bacteriostatic agent such as benzyl alcohol may cause precipitation of Caelyx.
Cita šķīdinātāja, izņemot 5% (50 mg/ ml) glikozes šķīduma infūzijai, lietošana vai bakteriostatiska līdzekļa, piemēram, benzilspirta, klātbūtne var izraisīt Caelyx nogulsnēšanos.
It is recommended that the Caelyx infusion line be connected through the side port of an intravenous infusion of 5% (50 mg/ ml) glucose.
Caelyx infūziju sistēmu ieteicams pievienot 5% (50 mg/ ml) glikozes intravenozas infūzijas sistēmas sānu atzaram.
Infusion may be given through a peripheral vein.
Infūziju var veikt perifērā vēnā.
SP Europe Rue de Stalle 73 B – 1180 Bruxelles Belgium
SP Europe Rue de Stalle 73 B- 1180 Bruxelles Beļģija
Date of first authorization:
Pirmās reģistrācijas datums:
21 June 1996 Date of last renewal:
Pārreģistrācijas datums:
19 May 2006
2006. gada 19. maijs
Detailed information on this medicinal product is available on the website of the European Medicines Agency (EMEA) http: / /www. emea. europa. eu/
TEKSTA PĒDĒJĀS PĀRSKATĪŠANAS DATUMS 24 Sīkāka informācija par šīm zālēm ir pieejama Eiropas zāļu aģentūras (EMEA) mājas lapā http: // www. emea. europa. eu /
25 ANNEX II
25 PIELIKUMS II
SP Labo N. V., Industriepark 30, 2220, Heist-op-den-Berg, Belgium
SP Labo N. V., Industriepark 30, 2220, Heist- op- den- Berg, Beļģija.