qanastek/EMEA-V3 huggingface dataset:
Their occurrence is more frequent in patients with advanced phase CML or Ph+ ALL than in chronic phase CML (see section 4.4).
Tās biežāk parādījās pacientiem ar HML vai Ph+ ALL akcelerācijas stadijā nekā pacientiem ar HML hroniskā stadijā (skatīt apakšpunktu 4. 4).
In the Phase III dose-optimisation study in patients with chronic phase CML (median duration of treatment approximately 8 months), the incidence of pleural effusion and congestive heart failure/ cardiac dysfunction was lower in patients treated with SPRYCEL 100 mg once daily than in those treated with SPRYCEL 70 mg twice daily (Table 2a).
7 III fāzes devas optimizācijas pētījumā pacientiem ar HML hroniskā stadijā (vidējais ārstēšanas ilgums aptuveni 8 mēneši) pleirāla izsvīduma un sastrēguma sirds mazspējas/ kardiālas disfunkcijas biežums bija mazāks pacientiem, kas ārstēšanā saņēma SPRYCEL 100 mg vienu reizi dienā, nekā pacientiem, kas ārstēšanās saņēma SPRYCEL 70 mg divas reizes dienā (2a. tabula).
Myelosuppression was also reported less frequently with the 100 mg once daily (see Laboratory test abnormalities below).
Ziņojumi par mielosupresiju arī tika iesniegti retāk par pacientiem, kas ārstēšanā saņēma 100 mg vienu riezi dienā (skatīt zemāk „ Laboratorisko testu novirzes ”).
Table 2a:
2a. tabula
Selected Adverse Drug Reactions Reported in Phase III Dose-Optimisation Study:
Izraudzītās nevēlamās blakusparādības, par kurām ziņots III fāzes devas optimizācijas pētījumā:
Chronic Phase CML 100 mg once daily 140 mg once daily 50 mg twice daily 70 mg twice daily n = 166 n = 163 n = 166 n = 167 All Grade All Grade All Grade All Grade Grades 3/ 4 Grades 3/ 4 Grades 3/ 4 Grades 3/ 4
HML hroniskā fāzē 100 mg vienu reizi 140 mg vienu reizi 50 mg divas reizes 70 mg divas reizes dienā dienā dienā dienā n = 163 n = 166 n = 167 n = 166 Visas Visas Visas Visas
Preferred Term
3. - 4.
Percent (%) of
3. - 4.
Patients
pakāpe
Diarrhoea Fluid Retention Superficial Oedema Pleural Effusion Generalised oedema
pakāpe pakāpe
24 21 14 7 2
pakāpe
1 1 0 1 0
pakāpes
23 26 12 15 2
pakāpes
2 4 1 3 0
pakāpes
24 22 13 11 1
pakāpes
2 2 0 2 0
Vēlamais termins
Congestive heart failure/ cardiac dysfunction
Virspusēja tūska Pleirāls izsvīdums Ģeneralizēta tūska Sastrēguma sirds mazspēja/ kardiāl a disfunkcija
1
1 13 0 3 11 2 0 1 0 1 1 1
3
Perikardiāls izsvīdums
Pericardial effusion Pulmonary oedema Pulmonary hypertension Haemorrhage
0 3
1 0 0
1 1 1
0 0 0
1
1 0 0
0 1 0 0 0 0
Gastrointestinal bleeding
Asiņošana no kuņģa- zarnu trakta
4
1 1
2
0 4 2
In the Phase III dose-optimisation study in patients with advanced phase CML and Ph+ ALL, fluid retention (pleural effusion and pericardial effusion) was reported less frequently in patients treated with SPRYCEL 140 mg once daily than in those treated with 70 mg twice daily (Table 2b).
III fāzes devas optimizācijas pētījumā pacientiem ar HML progresējošā stadijā un Ph+ ALL par šķidruma aizturi (pleirālu un perikardiālu izsvīdumu) ziņoja retāk tiem pacientiem, kas SPRYCEL saņēma 140 mg vienu reizi dienā, nekā pacientiem, kas saņēma 70 mg divas reizes dienā (2b. tabula).
8 Table 2b:
8 2b. tabula
Selected Adverse Drug Reactions Reported in Phase Advanced Phase CML and Ph+ALL
Izraudzītās nevēlamās blakusparādības, par kurām ziņots III fāzes devas optimizācijas pētījumā:
70 mg twice daily n = 305 All Grades Grade 3/ 4
HML progresējošā stadijā un Ph+ALL 140 mg vienu reizi dienā 70 mg divas reizes dienā n = 304 n = 305 Visas smaguma Visas smaguma 3. - 4. pakāpe 3. - 4. pakāpe pakāpes pakāpes
Preferred Term
Vēlamais termins
Percent (%) of Patients
Procenti (%) pacientu
Fluid Retention
Šķidruma aizture
Superficial oedema Pleural Effusion Generalised oedema Congestive heart failure/ cardiac dysfunction
Virspusēja tūska Pleirāls izsvīdums Ģeneralizēta tūska Sastrēguma sirds mazspēja / kardiāla disfunkcija
Pericardial effusion Pulmonary oedema Ascites Pulmonary hypertension
Perikardiāls izsvīdums Plaušu tūska Ascīts Pulmonāla hipertensija Asiņošana
In clinical trials, it was recommended that treatment with imatinib be discontinued at least 7 days before starting treatment with SPRYCEL.
Klīniskajos pētījumos tika rekomendēts pārtraukt ārstēšanu ar imatinibu vismaz 7 dienas pirms SPRYCEL uzsākšanas.
The following adverse reactions were reported in patients in SPRYCEL clinical trials.
Nevēlamās blakusparādības Par sekojošām nevēlamām blakusparādībām tika saņemti ziņojumi SPRYCEL klīniskajos pētījumos.
These reactions are presented by system organ class and by frequency.
Šīs reakcijas tiek sniegtas atbilstoši orgānu sistēmām un biežumam.
Frequencies are defined as: very common (≥ 1/ 10); common (≥ 1/ 100 to < 1/ 10); uncommon (≥ 1/ 1,000 to < 1/ 100); rare (≥ 1/ 10,000 to < 1/ 1,000).
Biežums tiek apzīmēts sekojoši: ļoti bieži (≥ 1/ 10); bieži (≥ 1/ 100 līdz < 1/ 10); retāk (≥ 1/ 1 000 līdz < 1/ 100); reti (≥ 1/ 10 000 līdz < 1/ 1 000).
Adverse drug reactions, excluding laboratory abnormalities, that were reported in ≥ 5% of patients in SPRYCEL clinical trials are shown in Table 3:
Nevēlamās blakusparādības, tostarp laboratorisko testu novirzes, ko novēroja ≥ 5% pacientu SPRYCEL klīniskajos pētījumos, apkopotas 3. tabulā:
Adverse Drug Reactions (ADR) reported ≥ 5% in
Nevēlamās blakusparādības, par ko klīniskajos pētījumos ziņots ≥ 5%
All Patients (n= 2,182) Percent (%) of Patients
Visi pacienti (n= 2 182) Procenti (%) pacientu Visas smaguma 3. - 4. pakāpe pakāpes
All
Bieži: febrilā neitropēnija Nervu sistēmas traucējumi
Common: febrile neutropenia Nervous system disorders
Ļoti bieži: galvassāpes Bieži: neiropātija (tai skaitā perifērā
peripheral neuropathy) Respiratory, thoracic and mediastinal disorders
neiropātija) Elpošanas sistēmas traucējumi, krūšu kurvja un videnes slimības
Very common: pleural effusion, dyspnoea, cough Gastrointestinal disorders
Ļoti bieži: pleiras izsvīdumi, aizdusa, klepus Kuņģa- zarnu trakta traucējumi
Very common: diarrhoea, nausea, vomiting, abdominal pain
Ļoti bieži: caureja, slikta dūša,
Common: gastrointestinal bleeding, mucosal inflammation (including
vemšana, sāpes vēderā Bieži: kuņģa- zarnu trakta asiņošana, gļotādu iekaisumi (t. sk. mukozīts /
mucositis/ stomatitis),
stomatīts), dispepsija, vēdera uzpūšanās Ādas uz zemādas audu bojājumi
7
7 5 5
< 1
< 1 0 0
Very common: skin rash
Ļoti bieži: ādas izsitumia Bieži: nieze Skeleta- muskuļu un saistaudu sistēmas bojājumi
< 1
1 1
Very common: musculoskeletal pain Common: arthralgia,
Ļoti bieži: sāpes muskuļos un kaulos Bieži: artralģija, mialģija Vielmaiņas un uztures traucējumi
< 1
1 1 1
Common: anorexia Infections and infestations
Bieži: anoreksija Infekcijas un infestācijas Bieži: infekcijas (ieskaitot bakteriālas,
Very common: infection (including bacterial, viral, fungal, non-specific) Vascular disorders
vīrusu, sēnīšu, nespecifiskas) Asinsvadu sistēmas traucējumi
Very common: haemorrhageb General disorders and administration site conditions
Ļoti bieži: asiņošanab Vispārēji traucējumi un reakcijas ievadīšanas vietā
Very common: superficial oedemac, fatigue, pyrexia Common: pain, asthenia, chest pain a
Ļoti bieži: virspusēja tūskac, nogurums, drudzis Bieži: sāpes, astēnija, sāpes krūškurvī a
Includes drug eruption, erythema, erythema multiforme, erythrosis, exfoliative rash, fungal rash, generalised erythema, genital rash, heat rash, milia, rash, rash erythematous, rash follicular, rash generalised, rash macular, rash maculo-papular, rash papular, rash pruritic, rash pustular, rash vesicular, skin exfoliation, skin irritation, and urticaria vesiculosa. b Excludes gastrointestinal bleeding and CNS bleeding; these ADRs are reported under the gastrointestinal disorders system organ class and the nervous system disorders system organ class, respectively. c Includes auricular swelling, conjunctival oedema, eye oedema, eye swelling, eyelid oedema, face oedema, gravitational oedema, lip oedema, localised oedema, macular oedema, oedema genital, oedema mouth, oedema peripheral, orbital oedema, penile oedema, periorbital oedema, pitting oedema, scrotal oedema, swelling face, and tongue oedema.
Ietver zāļu izraisītus izsitumus, eritēmu, erythema multiforme, eritrozi, eksfoliatīvus izsitumus, sēnīšu izcelsmes izsitumus, ģeneralizētu eritēmu, ģenitāliju izsitumus, karstuma izraisītus izsitumus uz ādas, milia, izsitumus, eritematozus izsitumus, folikulārus izsitumus, ģeneralizētus izsitumus, makulārus izsitumus, makulo- papulārus izsitumus, papulārus izsitumus, niezošus izsitumus, pustulārus izsitumus, vezikulārus izsitumus, ādas eksfoliāciju, ādas kairinājumu un vezikulāru nātreni. b Izslēdz kuņģa- zarnu trakta asiņošanu un CNS asiņošanu; šīs nevēlamās blakusparādības tiek ziņotas attiecīgi kuņģa- zarnu trakta orgānu traucējumu grupā un nervu sistēmas orgānu grupā. c Ietver auss pietūkumu, konjunktīvas tūsku, acu tūsku, acu pietūkumu, acu plakstiņu tūsku, sejas tūsku, gravitācijas tūsku, lūpu tūsku, lokālu tūsku, makulāru tūsku, ģenitāliju tūsku, mutes tūsku, perifēru tūsku, acs orbītas tūsku, vīriešu dzimumorgānu tūsku, periorbitālu tūsku, potīšu tūsku, sēklinieku tūsku, sejas pietūkumu un mēles tūsku.
The following adverse drug reactions were reported in patients in the SPRYCEL clinical trials at a frequency of < 5%:
Nevēlamās blakusparādības, ko novēroja < 5% pacientu SPRYCEL klīniskajos pētījumos:
Investigations Common: weight decreased, weight increased Uncommon: blood creatine phosphokinase increased
Izmeklējumi Bieži: svara samazināšanās, svara palielināšanās Retāk: kreatinīna fosfokināzes koncentrācijas palielināšanās asinīs
Cardiac disorders Common: congestive heart failure/ cardiac dysfunction, pericardial effusion, arrhythmia (including tachycardia), palpitations Uncommon: myocardial infarction, pericarditis, ventricular arrhythmia (including ventricular tachycardia), angina pectoris, cardiomegaly Rare: cor pulmonale, myocarditis, acute coronary syndrome
Sirds funkcijas traucējumi Bieži: sastrēguma sirds mazspēja/ kardiāla disfunkcija, perikardiāls izsvīdums, aritmija (ieskaitot tahikardiju), sirdsklauves Retāk: miokarda infarkts, perikardīts, ventrikulāra aritmija (iekaitot ventrikulāru tahikardiju), stenokardija, kardiomegālija Reti: cor pulmonale (sirds labā kambara mazspēja), miokardīts, akūts koronārs sindroms
Blood and lymphatic system disorders Common: pancytopenia Rare: aplasia pure red cell
Asins un limfātiskās sistēmas traucējumi Bieži: pancitopēnija Reti: izolēta eritrocītu aplāzija
10 Nervous system disorders Common: dizziness, dysgeusia, somnolence Uncommon:
10 Nervu sistēmas traucējumi Bieži: reibonis, disgeizija, miegainība Retāk:
CNS bleeding, syncope, tremor, amnesia Rare: cerebrovascular accident, transient ischaemic attack, convulsion
CNS asiņošana, sinkope, trīce, amnēzija Reti: cerebrovaskulāra parādība, pārejoša išēmijas lēkme, krampji
Eye disorders Common: visual disorder (including visual disturbance, vision blurred, and visual acuity reduced), dry eye Uncommon: conjunctivitis
Acu bojājumi Bieži: redzes traucējumi (tai skaitā vizuālie traucējumi, neskaidra redze, samazināts redzes asums) sausums acīs Retāk: konjunktivīts
Ear and labyrinth disorders Common: tinnitus Uncommon: vertigo
Ausu un labirinta bojājumi Bieži: troksnis ausīs Retāk: vertigo
Respiratory, thoracic and mediastinal disorders Common: pulmonary oedema, lung infiltration, pneumonitis Uncommon: bronchospasm, pulmonary hypertenstion, asthma Rare: acute respiratory distress syndrome
Elpošanas sistēmas traucējumi, krūšu kurvja un videnes slimības Bieži: plaušu tūska, plaušu infiltrācija, pneimonīts Retāk: bronhospazma, pulmonāla hipertensija, astma Reti: akūts respiratorā distresa sindroms
Gastrointestinal disorders Common: colitis (including neutropenic colitis), gastritis, constipation, oral soft tissue disorder Uncommon: pancreatitis, upper gastrointestinal ulcer, oesophagitis, ascites, anal fissure, dysphagia
Kuņģa- zarnu trakta traucējumi Bieži: kolīts (ieskaitot neitropēnisko kolītu), gastrīts, aizcietējums, mutes mīksto audu slimības Retāk: pankreatīts, čūla kuņģa- zarnu trakta augšējā daļā, ezofagīts, ascīts, anāla fisūra, disfāgija
Renal and urinary disorders Uncommon: renal failure, urinary frequency, proteinuria
Nieru un urīnizvades sistēmas traucējumi Retāk: nieru mazspēja, bieža urinācija, proteīnūrija
Skin and subcutaneous tissue disorders Common: alopecia, dermatitis (including eczema), acne, dry skin, urticaria, hyperhidrosis Uncommon: acute febrile neutrophilic dermatosis, photosensitivity, pigmentation disorder, panniculitis, skin ulcer, bullous conditions, nail disorder, palmar-plantar erythrodysesthesia syndrome
Ādas un zemādas audu bojājumi Bieži: alopēcija, dermatīts (ieskaitot ekzēmu), akne, sausa āda, nātrene, hiperhidroze Retāk: akūta febrila neitrofila dermatoze, fotosensitivitāte, pigmentācijas traucējumi, panikulīts, ādas čūla, bullozi stāvokļi, nagu bojājumi, palmāri- plantārs eritrodisestēzijas sindroms
Musculoskeletal and connective tissue disorders Common: muscle inflammation, muscular weakness Uncommon: rhabdomyolysis, musculoskeletal stiffness Rare: tendonitis
Skeleta- muskuļu un saistaudu sistēmas bojājumi Bieži: muskuļu iekaisums, muskuļu vājums Retāk: rabdomiolīze, kaulu un muskuļu stīvums Reti: tendinīts
Metabolism and nutrition disorders Common: appetite disturbances Uncommon: hyperuricaemia
Vielmaiņas un uztures traucējumi Bieži: apetītes traucējumi Retāk: hiperurikēmija
Infections and infestations Common: sepsis (including fatal outcome), pneumonia (including bacterial, viral, and fungal), upper respiratory tract infection/ inflammation, herpes viral infection, enterocolitis infection
Infekcijas un infestācijas Bieži: sepse (ieskaitot ar letālu iznākumu), pneimonija (ieskaitot bakteriālu, vīrusu un sēnīšu), augšējo elpceļu infekcija/ iekaisums, herpes vīrusu infekcija, enterokolīts
Injury, poisoning, and procedural complications Common: contusion
Traumas, saindēšanās un ar manipulācijām saistītas komplikācijas Bieži: sasitums
Neoplasms benign, malignant and unspecified (including cysts and polyps) Uncommon: tumour lysis syndrome
Labdabīgi, ļaundabīgi un neprecizēti audzēji (ieskaitot cistas un polipus) Retāk: audzēja līzes sindroms
Vascular disorders Common: hypertension, flushing Uncommon: hypotension, thrombophlebitis Rare: livedo reticularis
Asinsvadu sistēmas traucējumi Bieži: hipertensija, piesarkums Retāk: hipotensija, tromboflebīts Reti: livedo reticularis
11 General disorders and administration site conditions Common: generalised oedema, chills Uncommon: malaise Rare: temperature intolerance
11 Vispārēji traucējumi un reakcijas ievadīšanas vietā Bieži: ģeneralizēta tūska, drebuļi Retāk: savārgums Reti: temperatūras nepanesamība
Immune System Disorders Uncommon: hypersensitivity (including erythema nodosum)
Imūnās sistēmas traucējumi Retāk: paaugstināta jutība (ieskaitot erythema nodosum)
Hepatobiliary disorders Uncommon: hepatitis, cholestasis Rare: cholecystitis
Aknu un/ vai žults izvades sistēmas traucējumi Retāk: hepatīts, holestāze Reti: holecistīts
Reproductive system and breast disorders Uncommon: gynecomastia, irregular menstruation
Reproduktīvās sistēmas traucējumi un krūts slimības Retāk: ginekomastija, neregulāras menstruācijas
Psychiatric disorders Common: depression, insomnia Uncommon: anxiety, confusional state, affect lability, libido decreased
Psihiskie traucējumi Bieži: depresija, bezmiegs Retāk: trauksme, apjukuma stāvoklis, garastāvokļa svārstības, pavājināts libido
In CML, cytopenias (thrombocytopenia, neutropenia, and anaemia) were a consistent finding.
Laboratorisko testu novirzes Hematoloģija HML gadījumos sistemātiska atrade bija citopēnijas (trombocitopēnija, neitropēnija un anēmija).
However, the occurrence of cytopenias was also clearly dependent on the stage of the disease.
Taču citopēniju biežums bija skaidri atkarīgs arī no slimības stadijas.
The frequency of grade 3 and 4 haematological abnormalities is presented in Table 4.
3. un 4. pakāpes hematoloģiskie traucējumi ir atspoguļoti 4. tabulā.
Table 4:
4. tabula Hematoloģiskie Parametri
a Myeloid Blast Chronic Phase Accelerated Phase Phase (n= 1150) (n= 502) (n= 280) Percent (%) of Patients
CTC 3. un 4. pakāpes hematoloģisko laboratorijas testu novirzes klīniskos pētījumos Limfoīdo Mieloīdo blastu fāze un a Hroniskā fāze Akcelerācijas fāze blastu fāze Ph+ ALL (n= 1 150) (n= 502) (n= 280) (n= 250) Procenti (%) pacientu
Neutropenia Thrombocytopenia Anaemia a
Neitropēnija Trombocitopēnija Anēmija a
46 68 80 41 71 81 19 55 75
46 68 80 78 41 71 81 78 19 55 75 45
78 78 45
Hroniskās fāzes dati ietver
The chronic phase data include patients treated with any dose of SPRYCEL.
pacientus, kuri ir āstēti ar jebkurām SPRYCEL devām.
CTC grades: neutropenia (Grade 3 ≥ 0.5– 1.0 × 109/ l, Grade 4 < 0.5 × 109/ l); thrombocytopenia (Grade 3 ≥ 10– 50 × 109/ l, Grade 4 < 10 × 109/ l); anaemia (hemoglobin Grade 3 ≥ 65– 80 g/ l, Grade 4 < 65 g/ l).
CTC pakāpes: neitropēnija (3. pakāpe ≥ 0, 5– 1, 0 × 109/ l, 4. pakāpe < 0, 5 × 109/ l); trombocitopēnija (3. pakāpe ≥ 10– 50 × 109/ l, 4. pakāpe < 10 × 109/ l); anēmija (hemoglobīns 3. pakāpe ≥ 65– 80 g/ l, 4. pakāpe < 65 g/ l).
In the Phase III dose-optimisation study in patients with chronic phase CML, the frequency of neutropenia, thrombocytopenia and anaemia was lower in the SPRYCEL 100 mg once daily than in the SPRYCEL 70 mg twice daily group.
III fāzes devas optimizācijas pētījumā pacientiem ar HML hroniskā stadijā neitropēnija, trombocitopēnija un anēmija bija retāk sastopamas pacientiem, kas saņēma SPRYCEL 100 mg vienu reizi dienā, nekā tiem pacientiem, kas saņēma SPRYCEL 70 mg divas reizes dienā.
In patients who experienced severe myelosuppression, recovery generally occurred following brief dose interruptions and/ or reductions and permanent discontinuation of treatment occurred in 1% of patients.
Pacientiem, kam bija smaga mielosupresija, atlabšana parasti notika pēc īslaicīgas devu pārtraukšanas un/ vai mazināšanas, ārstēšanas ilglaicīga pārtraukšana bija nepieciešama 1% pacientu.
Most patients continued treatment without further evidence of myelosuppression.
Lielākā daļa pacientu turpināja ārstēšanos bez tālākas mielosupresijas pazīmēm.
Grade 3 or 4 elevations of transaminases or bilirubin were reported in < 5% of patients with chronic or accelerated phase CML but elevations were reported with an increased frequency of 4 to 7% in patients with myeloid or lymphoid blast CML and Ph+ ALL.
Bioķīmija 3. vai 4. pakāpes transamināžu vai bilirubīna līmeņu paaugstināšanās bija < 5% HML pacientu hroniskā vai akcelerācijas stadijā, bet paaugstināšanās bija biežāk - 4 līdz 7% pacientu ar mieloīdo vai limfoīdo blastu HML un Ph+ ALL.
It was usually managed with dose reduction or interruption.
To parasti kontrolēja, devas samazinot vai pārtraucot.
12 incidence in the four treatment groups; elevations were reported in 1% to 4% of patients with advanced phase CML and Ph+ALL.
III fāzes devas optimizācijas pētījumā par 3. vai 4. pakāpes transamināžu vai bilirubīna koncentrācijas palielināšanos tika ziņots ≤ 1% pacientu ar HML hroniskā stadijā – visās ārstēšanas grupās biežums bija vienādi zems, par koncentrācijas paaugstināšanos ziņoja 1% līdz 4% pacientu ar HML progresējošā stadijā un Ph+ ALL.
Approximately 5% of the dasatinib-treated patients who had normal baseline levels experienced grade 3 or 4 transient hypocalcemia at some time during the course of the study.
12 Aptuveni 5% ar dasatinibu ārstēto pacientu, kam sākotnēji bija normāls kalcija līmenis, novēroja 3. vai 4. pakāpes pārejošu hipokalciēmiju kādu periodu pētījuma laikā.
In general; there was no association of decreased calcium with clinical symptoms.
Vispār nenovēroja pazemināta kalcija līmeņa saistību ar klīniskajiem simptomiem.
Patients developing grade 3 or 4 hypocalcemia often had recovery with oral supplementation.
Pacientiem, kam attīstījās 3. vai 4. pakāpes hipokalciēmija, bieži to novērsa, lietojot kalciju papildus iekšķīgi.
Grade 3 and 4 hypocalcemia and hypophosphatemia were reported in patients with all phases of CML but were reported with an increased frequency in patients with myeloid or lymphoid blast phase CML and Ph+ ALL.
Par 3. un 4. pakāpes hipokalciēmiju un hipofosfatēmiju ziņoja pacientiem visās HML stadijās, bet lielāks ziņojumu skaits bija par pacientiem ar HML mieloīdā un limfoīdā blastu stadijā un Ph+ALL.
In 5 Phase II clinical trials in patients with leukaemia, repeated baseline and on-treatment ECGs were obtained at pre-specified time points and read centrally for 865 patients receiving SPRYCEL 70 mg twice daily.
Elektrokardiogramma Piecos II fāzes klīniskajos pētījumos ar leikozes pacientiem ieguva un izvērtēja centrālā laboratorijā atkārtotas EKG sākotnēji un ārstēšanas laikā iepriekš noteiktos periodos 865 pacientiem, kas saņēma SPRYCEL 70 mg divas reizes dienā.
QT interval was corrected for heart rate by Fridericia's method.
QT intervāls tika koriģēts atbilstoši sirds frekvencei pēc Fridericiasa metodes.
At all post-dose time points on day 8, the mean changes from baseline in QTcF interval were 4 -6 msec, with associated upper 95% confidence intervals < 7 msec.
Astotā dienā visos laika periodos pēc devas QTcF intervāla vidējās izmaiņas no sākotnējā stāvokļa bija 4- 6 msek., tas bija saistīts ar augšējo 95% ticamības intervālu < 7 msek.
Of the 2,182 patients who received SPRYCEL in clinical trials, 18 had QTc prolongation reported as an adverse event.
18 no 2 182 pacientiem, kuri klīniskajos pētījumos tika ārstēti ar SPRYCEL, QTc intervāla pagarināšanās tika minēta kā nevēlama blakusparādība.
Seventeen patients (< 1%) experienced a QTcF > 500 msec (see section 4.4).
Septiņpadsmit pacientiem (< 1%) QTcF bija > 500 msek (skatīt apakšpunktu 4. 4).
Experience with overdose of SPRYCEL in clinical studies is limited to isolated cases.
SPRYCEL pārdozēšana klīniskajos pētījumos ir notikusi tikai atsevišķos gadījumos.
The highest reported dose ingested was 280 mg per day for one week with no associated clinical symptoms.
Lielākā iekšķīgi lietotā deva, par kuru ziņots, bija vienu nedēļu ilga 280 mg dienā lietošana un šajā gadījumā nenovēroja ar pārdozēšanu saistītus klīniskus simptomus.
Since dasatinib is associated with severe myelosuppression (see section 4.4), patients who ingested more than the recommended dose should be closely monitored for myelosuppression and appropriate supportive treatment given.
Tā kā dasatiniba lietošana ir saistīta ar smagu mielosupresiju (skatīt apakšpunktu 4. 4), pacienti, kas ir ieņēmuši lielāku devu nekā ieteiktā, rūpīgi jānovēro, vai viņiem neattīstās mielosupresija, un jānozīmē atbilstoša balstterapija.
Protein kinase inhibitor, ATC code:
Farmakoterapeitiskā grupa: proteīnkināzes inhibitors, ATĶ kods:
Dasatinib inhibits the activity of the BCR-ABL kinase and SRC family kinases along with a number of other selected oncogenic kinases including c-KIT, ephrin (EPH) receptor kinases, and PDGFβ receptor.
Dasatinibs inhibē BCR- ABL kināzes un SRC saimes kināžu aktivitāti līdz ar daudzām citām selektīvām onkogeniskām kināzēm, tostarp c- KIT, efrīna (EPH) receptoru kināzes un PDGFβ receptorus.
Dasatinib is a potent, subnanomolar inhibitor of the BCR-ABL kinase with potency at concentration of 0.6-0.8 nM.
Dasatinibs ir spēcīgs, subnanomolārs BCR- ABL kināzes inhibitors ar darbības stiprumu koncentrācijā 0, 6- 0, 8 nM.
It binds to both the inactive and active conformations of the BCR-ABL enzyme.
Tas saistās gan ar neaktīvu, gan aktīvu BCR- ABL enzīma formu.
In vitro, dasatinib is active in leukaemic cell lines representing variants of imatinib-sensitive and resistant disease.
In vitro, dasatinibs ir aktīvs leikožu šūnu līnijās, kas pārstāv imatiniba jutīgos un rezistentos slimības variantus.
These non-clinical studies show that dasatinib can overcome imatinib resistance resulting from BCR-ABL overexpression, BCR-ABL kinase domain mutations, activation of alternate signaling pathways involving the SRC family kinases (LYN, HCK), and multidrug resistance gene overexpression.
Šie neklīniskie pētījumi parāda, ka dasatinibs var pārvarēt imatiniba rezistenci, kas ir sakarā ar BCR- ABL pārekspresiju, BCR- ABL kināzes domeina mutācijām, alternatīvu signālceļu aktivāciju, kur iesaistītas SRC saimes kināzes (LYN, HCK), un sakarā ar multimedikamentozā rezistences gēna pārekspresiju.
Additionally, dasatinib inhibits SRC family kinases at subnanomolar concentrations.
Bez tam dasatinibs inhibē SRC saimes kināzes subnanomolārās koncentrācijās.
In vivo, in separate experiments using murine models of CML, dasatinib prevented the progression of chronic CML to blast phase and prolonged the survival of mice bearing patient-derived CML cell lines grown at various sites, including the central nervous system.
In vivo speciālos eksperimentos, izmantojot HML peļu modeļus, dasatinibs pasargāja hroniskas HML progresēšanu līdz blastu stadijai un pagarināja dzīvildzi pelēm, kurām bija no pacientiem iegūtas HML šūnu līnijas, kas auga dažādās vietās, tostarp CNS.
In the Phase I study, haematologic and cytogenetic responses were observed in all phases of CML and in Ph+ ALL in the first 84 patients treated and followed for up to 27 months.
Klīniskie pētījumi I fāzes klīniskajā pētījumā hematoloģisku un citoģenētisku reakciju novēroja HML visās stadijās un Ph+ ALL pirmajiem 84 ārstētiem pacientiem, ko novēroja līdz 27 mēnešiem.
Responses were durable across all phases of CML and Ph+ ALL.
Reakcija bija ilgstoša HML visās stadijās un Ph+ ALL.
A total of 2,182 patients were evaluated in clinical trials; of these 25% were ≥ 65 years of age and 5% were ≥ 75 years of age.
Klīniskajos pētījumos kopā tika vērtēti 2 182 pacienti, no tiem 25% bija > 65 gadus veci un 5% bija > 75 gadus veci.
Safety and efficacy of dasatinib have not yet been studied in paediatric patients.
Dasatiniba drošība un efektivitāte nav izpētīta bērniem.
Four single-arm, uncontrolled, open-label phase II clinical trials were conducted to determine the safety and efficacy of dasatinib in patients with CML in chronic, accelerated, or myeloid blast phase, who were either resistant or intolerant to imatinib.
13 II fāzes HML klīniskie pētījumi Četri vienas grupas, nekontrolēti, atklāti II fāzes klīniskie pētījumi veikti, lai noteiktu dasatiniba drošību un efektivitāti pacientiem ar HML hroniskā, akcelerācijas vai mieloīdā blastu stadijā, kas bija rezistenti pret imatinibu vai to nepanesa.
One randomized non-comparative trial was conducted in chronic phase patients who failed initial treatment with 400 or 600 mg imatinib.
Viens randomizēts, nesalīdzinošs pētījums veikts hroniskās stadijas pacientiem, kuri sākotnēji netika ārstēti ar 400 vai 600 mg imatiniba.
The starting dose was 70 mg dasatinib twice daily.
Sākotnējā deva bija 70 mg dasatiniba divas reizes dienā.
Dose modifications were allowed for improving activity or management of toxicity (see section 4.2).
Devas modifikācija tika atļauta, lai paaugstinātu aktivitāti vai kontrolētu toksicitāti (skatīt apakšpunktu 4. 2).
The efficacy of dasatinib is based on haematological and cytogenetic response rates.
Dasatiniba efektivitāte tiek pamatota ar hematoloģisku un citoģenētisku atbildes reakcijas pakāpi.
Durability of response and estimated survival rates provide additional evidence of dasatinib clinical benefit.
Reakcijas ilgums un aprēķinātie dzīvildzes rādītāji sniedz papildus liecības par dasatiniba klīnisko ieguvumu.
Two clinical trials were conducted in patients resistant or intolerant to imatinib; the primary efficacy endpoint in these trials was Major Cytogenetic Response (MCyR).
HML hroniskā stadijā Divi klīniskie pētījumi tika veikti ar pacientiem, kas rezistenti pret imatinibu vai to nepanes; efektivitātes vērtēšanas galvenais mērķa kritērijs šajos pētījumos bija lielākā citoģenētiskā atbildes reakcija (MCyR):
1- An open-label, randomised, non-comparative multicenter study was conducted in patients who failed initial treatment with 400 or 600 mg imatinib.
1 - Atklāts, randomizēts, nesalīdzinošs daudzcentru pētījums veikts ar pacientiem, kas sākotnēji nebija saņēmuši ārstēšanu ar 400 vai 600 mg imatiniba.
They were randomised (2:1) to either dasatinib (70 mg twice daily) or imatinib (400 mg twice daily).
Tie bija randomizēti (2: 1) grupās dasatinibam (70 mg divas reizes dienā) vai imatinibam (400 mg divas reizes dienā).
Crossover to the alternative treatment arm was allowed if patients showed evidence of disease progression or intolerance that could not be managed by dose modification.
Krustiskā grupu maiņa tika atļauta alternatīvai ārstēšanai, ja pacientam kļuva redzamas slimības progresēšanas pazīmes vai nepanesamība, ko nevarēja kontrolēt ar devu modifikāciju.
The primary endpoint was MCyR at 12 weeks.
Primārais mērķa kritērijs bija MCyR pēc 12 nedēļām.
Results are available for 150 patients:
Ir pieejami rezultāti par 150 pacientiem:
101 were randomised to dasatinib and 49 to imatinib (all imatinib-resistant).
101 pacients bija randomizēti dasatinibam un 49 imatinibam (visi imatiniba rezistenti).
The median time from diagnosis to randomisation was 64 months in the dasatinib group and 52 months in the imatinib group.
Vidējais laiks no diagnozes līdz randomizācijai bija 64 mēneši dasatiniba grupā un 52 mēneši imatiniba grupā.
All subjects were extensively pretreated.
Visi pacienti bija iepriekš intensīvi ārstēti.
Prior complete haematologic response (CHR) to imatinib was achieved in 93% of the overall patient population.
Iepriekšēja pilna hematoloģiska reakcija (CHR) uz imatinibu bija sasniegta 93% no visas pacientu populācijas.
A prior MCyR to imatinib was achieved in 28% and 29% of the patients in the dasatinib and imatinib arms, respectively.
Iepriekšēja MCyR uz imatinibu bija sasniegta 28% un 29% no šiem pacientiem atbilstoši dasatiniba un imatiniba grupā.
Median duration of treatment was 23 months for dasatinib (with 44% of patients treated for > 24 months to date) and 3 months for imatinib (with 10% of patients treated for > 24 months to date).
Ārstēšanas vidējais ilgums bija 23 mēneši dasatinibam (44% pacientu pašlaik ārstēti > 24 mēneši) un 3 mēneši imatinibam (10% pacientu pašlaik ārstēti > 24 mēneši).
Ninety-three percent of patients in the dasatinib arm and 82% of patients in the imatinib arm achieved a CHR prior to crossover.
93% pacientu dasatiniba grupā un 82% pacientu imatiniba grupā sasniedza CHR pirms krustiskās maiņas.
At 3 months, a MCyR occurred more often in the dasatinib arm (36%) than in the imatinib arm (29%).
Pēc 3 mēnešiem MCyR bija notikusi biežāk dasatiniba grupā (36%) nekā imatiniba grupā (29%).
Notably, 22% of patients reported a complete cytogenetic response (CCyR) in the dasatinib arm while only 8% achieved a CCyR in the imatinib arm.
Sevišķi nozīmīgi, ka 22% pacientu tika ziņots par pilnu citoģenētisku atbildes reakciju (CCyR) dasatiniba grupā, un tikai 8% sasniedza CCyR imatiniba grupā.
With longer treatment and follow-up (median of 24 months), MCyR was achieved in 53% of the dasatinib-treated patients (CCyR in 44%) and 33% of the imatinib-treated patients (CCyR in 18%) prior to crossover.
Pēc ilgākas ārstēšanas un novērošanas perioda (vidēji 24 mēneši), MCyR sasniedza 53% pacientu, kurus ārstēja ar dasatinibu (CCyR sasniedza 44%) un 33% pacientu, kurus ārstēja ar imatinib (CCyR sasniedza 18%) pirms krustiskās maiņas.
Among patients who had received imatinib 400 mg prior to study entry, MCyR was achieved in 61% of patients in the dasatinib arm and 50% in the imatinib arm.
Pacientu vidū, kas tika ārstēti ar imatinibu 400 mg pirms pētījuma uzsākšanas, 61% pacientu dasatiniba grupā un 50% pacientu imatiniba grupā sasniedza MCyR.
Based on the Kaplan-Meier estimates, the proportion of patients who maintained MCyR for 1 year was 92% (95% CI:
Pamatojoties uz Kaplan- Meyer aprēķiniem, to pacientu proporcija, kuriem MCyR saglabājās 1 gadu bija 92% (95% TI:
[85%-100%]) for dasatinib (CCyR 97%, 95% CI:
[85% - 100%]) pacientu, kas tika ārstēti ar dasatinibu (CCyR 97%, 95% TI:
[92%-100%]) and 74% (95% CI:
[92% - 100%]), un 74% (95% TI:
[49%-100%]) for imatinib (CCyR 100%).
[49% - 100%]) pacientu, kas tika ārstēti ar imatinibu (CCyR 100%).
The proportion of patients who maintained MCyR for 18 months was 90% (95% CI:
To pacientu proporcija, kuriem MCyR saglabājās 18 mēnešus bija 90% (95% TI:
[82%-98%]) for dasatinib (CCyR 94%, 95% CI:
[82% - 98%]) pacientu, kas tika ārstēti ar dasatinibu (CCyR 94%, 95% TI:
[87%-100%]) and 74% (95% CI:
[87% - 100%]), un 74% (95% TI:
Based on the Kaplan-Meier estimates, the proportion of patients who had progression-free survival (PFS) for 1 year was 91% (95% CI:
Pamatojoties uz Kaplan- Meyer aprēķiniem, to pacientu proporcija, kuriem dzīvildze bez slimības progresijas (PFS) saglabājās vienu gadu bija 91% (95% TI:
[85%-97%]) for dasatinib and 73% (95% CI:
[85% - 97%]) pacientu, kas tika ārstēti ar dasatinibu, un 73% (95% TI:
[54%-91%]) for imatinib.
[54% - 91%]) pacientu, kas tika ārstēti ar imatinibu.
The proportion of patients who had PFS at 2 years was 86% (95% CI:
Pacientu īpatsvars ar PFS pēc diviem gadiem bija 86% (95% TI:
[78%-93%]) for dasatinib and 65% (95% CI:
[78% - 93%]) pacientu vidū, kas tika ārstēti ar dasatinibu, un 65% (95% TI:
[43%-87%]) for imatinib.
[43% - 87%]) pacientu vidū, kas tika ārstēti ar imatinibu.
A total of 43% of the patients in the dasatinib arm, and 82% in the imatinib arm had treatment failure, defined as disease progression or cross-over to the other treatment (lack of response, study drug intolerance, etc.).
Kopā 43% pacientu dasatiniba grupā un 82% pacientu imatiniba grupā bija ārstēšanas neveiksme, ko apzīmēja kā slimības progresēšanu vai citas terapijas ordinēšanu (reakcijas trūkums, pētījuma zāļu nepanesamība, u. c.).
The rate of major molecular response (defined as BCR-ABL/ control transcripts ≤ 0.1% by RQ-PCR in peripheral blood samples) prior to crossover was 29% for dasatinib and 12% for imatinib.
14 Spēcīga molekulāra reakcija (definēta kā BCR- ABL / kontroles ieraksti ≤ 0, 1% salīdzinot ar RQ- PCR perifēro asiņu paraugos) pirms krusteniskās maiņas bija novērota 29% pacientu, kuri tika ārstēti ar dasatinibu, un 12% pacientu, kuri tika ārstēti ar imatinibu.
14 2- An open-label, single-arm, multicenter study was conducted in patients resistant or intolerant to imatinib (i. e. patients who experienced significant toxicity during treatment with imatinib that precluded further treatment).
2 - Atklāts, vienas grupas, daudzcentru pētījums veikts ar pacientiem, kas bija rezistenti vai nepanesa imatinibu (t. i. pacientiem, kuriem ārstēšanas ar imatinibu laikā novēroja ievērojamu toksicitāti, kas nepieļāva tālāku ārstēšanu).
A total of 387 patients received dasatinib 70 mg twice daily (288 resistant and 99 intolerant).
Kopā 387 pacienti (288 rezistenti un 99 ar nepanesamību) saņēma dasatinibu 70 mg divas reizes dienā.
The median time from diagnosis to start of treatment was 61 months.
Vidējais laiks no diagnozes līdz ārstēšanas sākumam bija 61 mēnesis.
The majority of the patients (53%) had received prior imatinib treatment for more than 3 years.
Lielākā daļa pacientu (53%) iepriekšēji bija saņēmuši terapiju ar imatinibu vairāk nekā 3 gadus.
Most resistant patients (72%) had received > 600 mg imatinib.
Lielākā daļa rezistento pacientu (72%) bija saņēmuši > 600 mg imatiniba.
In addition to imatinib, 35% of patients had received prior cytotoxic chemotherapy, 65% had received prior interferon, and 10% had received a prior stem cell transplant.
Papildus imatinibam 35% pacientu bija saņēmuši iepriekšēju citotoksisku ķīmijterapiju, 65% bija saņēmuši iepriekš interferonu un 10% bija iepriekš saņēmuši cilmes šūnu transplantātu.
Thirty-eight percent of patients had baseline mutations known to confer imatinib resistance.
Trīsdesmit astoņiem procentiem pacientu sākotnēji bija mutācijas, par kurām zināms, ka tās dod rezistenci pret imatinibu.
Median duration of treatment on dasatinib was 24 months with 51% of patients treated for > 24 months to date.
Vidējais ārstēšanas ilgums ar dasatinibu bija 24 mēneši, 51% pacientu pašlaik ārstēti > 24 mēnešus.
Efficacy results are reported in Table 5.
Efektivitātes rezultāti apkopoti 5. tabulā.
MCyR was achieved in 55% of imatinib-resistant patients and 82% of imatinib-intolerant patients.
MCyR tika sasniegts 55% pacientu ar imatiniba rezistenci un 82% pacientu ar imatiniba nepanesamību.
With a minimum of 24 months follow-up, 21 of the 240 patients who had achieved a MCyR had progressed and the median duration of MCyR had not been reached.
Ar mazāko apsekošanas laiku 24 mēneši, tikai 21 no 240 pacientiem, kas bija sasnieguši MCyR, bija progresējuši un nesasniedza MCyR vidējo ilgumu.
Based on the Kaplan-Meier estimates, 95% (95% CI:
Pamatojoties uz Kaplan- Meyer aprēķiniem, to pacientu proporcija, kuriem MCyR saglabājās 1 gadu bija 95% (95% TI:
[92%-98%]) of the patients maintained MCyR for 1 year and 88% (95% CI:
[92% - 98%]) un to pacientu proporcija, kuriem MCyR saglabājās 2 gadus bija 88% (95% TI:
The proportion of patients who maintained CCyR for 1 year was 97% (95% CI:
To pacientu proporcija, kuriem CCyR saglabājās 1 gadu bija 97% (95% TI:
[94%-99%]) and for 2 years was 90% (95% CI:
[94% - 99%]) un to pacientu proporcija, kuriem CCyR saglabājās 2 gadus bija 90% (95% TI:
Fifty-five percent of the imatinib-resistant patients with no prior MCyR to imatinib (n= 288) achieved a MCyR with dasatinib.
Piecdesmit pieci procenti pacientu ar imatiniba rezistenci, kuriem iepriekš nebija MCyR pret imatinibu (n= 288), sasniedza MCyR ar dasatinibu.
There were 45 different BCR-ABL mutations in 38% of patients enrolled in this trial.
Tika novērotas 45 dažādas BCR- ABL mutācijas 38% pētījumā iesaistīto pacientu.
Complete haematologic response or MCyR was achieved in patients harboring a variety of BCR-ABL mutations associated with imatinib resistance except T315I.
Pilnīga hemoloģiska MCyR reakcija tika sasniegta pacientiem ar BCR- ABL mutācijām, saistītām ar imatiniba rezistenci, izņemot mutāciju T315I.
The rates of MCyR at 2 years were similar whether patients had any baseline BCR-ABL mutation, P-loop mutation, or no mutation (63%, 61% and 62%, respectively).
MCyR proporcija pēc 2 gadiem bija līdzīga neatkarīgi no tā vai pacientiem bija kāda pamata BCR- ABL mutācija, P- cilpas mutācija, vai arī nebija mutāciju (attiecīgi 63%, 61% un 62%).
Among imatinib-resistant patients, the estimated rate of PFS was 88% (95% CI:
Pacientiem ar rezistenci pret imatinibu aprēķinātā PFS proporcija bija 88% (95% TI:
[84%-92%]) at 1 year and 75% (95% CI:
[84% - 92%]) pēc 1 gada un 75% (95% TI:
[69%-81%]) at 2 years.
[69% - 81%]) pēc 2 gadiem.
Among imatinib-intolerant patients, the estimated rate of PFS was 98% (95% CI:
Pacientiem ar imatiniba nepanesamību aprēķinātā PFS proporcija bija 98% (95% TI:
[95%-100%]) at 1 year and 94% (95% CI:
[95% - 100%]) pēc 1 gada un 94% (95% TI:
[88%-99%]) at 2 years.
[88% - 99%]) pēc 2 gadiem.
The rate of major molecular response at 24 months was 45% (35% for imatinib-resistant patients and 74% for imatinib-intolerant patients).
Būtiskas molekulāras reakcijas rādītājs pēc 24 mēnešiem bija 45% (35% imatiniba rezistentiem pacientiem un 74% pacientiem ar imatiniba nepanesamību).
An open-label, single-arm, multicenter study was conducted in patients intolerant or resistant to imatinib.
HML akcelerācijas stadijā Atklāts, vienas grupas, daudzcentru pētījums veikts ar pacientiem, kas nepanesa vai bija rezistenti pret imatinibu.
A total of 174 patients received dasatinib 70 mg twice daily (161 resistant and 13 intolerant to imatinib).
Kopā 174 pacienti 161 rezistenti un 13 ar nepanesamību) saņēma dasatinibu 70 mg divas reizes dienā.
The median time from diagnosis to start of treatment was 82 months.
Vidējais laiks no diagnozes noteikšanas līdz ārstēšanas sākumam bija 82 mēneši.
Median duration of treatment on dasatinib was 14 months with 31% of patients treated for > 24 months to date.
Vidējais ārstēšanas ilgums ar dasatinibu bija 14 mēneši, 31% pacientu pašlaik ārstēti 24 mēnešus.
The rate of major molecular response (assessed in 41 patients with a CCyR) was 46% at 24 months.
Būtiskas molekulāras reakcijas rādītājs (novērtēts 41 pacientam ar CCyR) pēc 24 mēnešiem bija 46%.
Further efficacy results are reported in Table 5.
Papildu efektivitātes rezultāti apkopoti 5. tabulā.
An open-label, single-arm, multicenter study was conducted in patients intolerant or resistant to imatinib.
HML mieloīdā blastu stadija Atklāts, vienas grupas, daudzcentru pētījums veikts ar pacientiem, kas nepanesa vai bija rezistenti pret imatinibu.
A total of 109 patients received dasatinib 70 mg twice daily (99 resistant and 10 intolerant to imatinib).
Kopā 109 pacienti (99 rezistenti un10 ar imatiniba nepanesamību) saņēma dasatinibu 70 mg divas reizes dienā.
The median time from diagnosis to start of treatment was 48 months.
Vidējais laiks no diagnozes līdz ārstēšanas sākumam bija 48 mēneši.
Median duration of treatment on dasatinib was 3.5 months with 12% of patients treated for > 24 months to date.
Vidējais ārstēšanas ilgums ar dasatinibu bija 3, 5 mēneši, 12% pacientu pašlaik ārstēti > 24 mēnešus.
The rate of major molecular response (assessed in 19 patients with a CCyR) was 68% at 24 months.
Būtiskas molekulāras reakcijas rādītājs (novērtēts 19 pacientiem ar CCyR) pēc 24 mēnešiem bija 68%.
An open-label, single-arm, multicenter study was conducted in patients with lymphoid blast phase CML or Ph+ ALL who were resistant or intolerant to prior imatinib therapy.
15 HML limfoīdo blastu stadijas un Ph+ ALL klīniskie pētījumi Atklāts, vienas grupas, daudzcentru pētījums veikts ar HML limfoīdo blastu stadijas un Ph+ ALL pacientiem, kas iepriekš nepanesa vai bija rezistenti pret terapiju ar imatinibu.
A total of 48 patients with lymphoid blast CML received dasatinib 70 mg twice daily (42 resistant and 6 intolerant to imatinib).
Kopā 48 pacienti ar limfoīdo blastu HML (42 rezistenti un 6 ar imatiniba nepanesamību) saņēma dasatinibu 70 mg divas reizes dienā.
The median time from diagnosis to start of treatment was 28 months.
Vidējais laiks no diagnozes noteikšanas līdz ārstēšanas sākumam bija 28 mēneši.
Median duration of treatment on dasatinib was 3 months with 2% treated for > 24 months to date.
Vidējais ārstēšanas ilgums ar dasatinibu bija 3 mēneši, 2% pacientu pašlaik ārstēti > 24 mēnešus.
The rate of major molecular response (all 22 treated patients with a CCyR) was 50% at 24 months.
Būtiskas molekulāras reakcijas rādītājs (visi 22 ārstētie pacienti ar CCyR) pēc 24 mēnešiem bija 50%.
In addition, 46 patients with Ph+ ALL received dasatinib 70 mg twice daily (44 resistant and 2 intolerant to imatinib).
Bez tam 46 pacienti ar Ph+ ALL saņēma dasatinibu 70 mg divas reizes dienā (44 rezistenti un 2 nepanesa imatinibu).
Median duration of
Vidējais laiks no diagnozes noteikšanas līdz ārstēšanas sākumam bija 18 mēneši.
15 treatment on dasatinib was 3 months with 7% of patients treated for > 24 months to date.
Vidējais ārstēšanas ilgums ar dasatinibu bija 3 mēneši, 7% pacientu pašlaik ārstēti > 24 mēnešus.
The rate of major molecular response (all 25 treated patients with a CCyR) was 52% at 24 months.
Būtiskas molekulāras reakcijas rādītājs (visi 25 ārstētie pacienti ar CCyR) pēc 24 mēnešiem bija 52%.
Of note, major haematologic responses (MaHR) were achieved quickly (most within 35 days of first dasatinib administration for patients with lymphoid blast CML, and within 55 days for patients with Ph+ ALL).
Jāatzīmē, ka lielāko hematoloģisko reakciju (MaHR) sasniedza ātri (lielākā daļa 35 dienās pēc dasatiniba pirmās lietošanas pacientiem ar limfoīdo blastu HML un 55 dienās pacientiem ar Ph+ ALL).
Table 5:
Mieloīdie
Efficacy in Phase II SPRYCEL Single-Arm
Limfoīdie
Clinical Studiesa Myeloid Lymphoid
Hroniskie
Chronic
Akcelerētie
Accelerated
blasti (n= 109)
Blast Blast
blasti (n= 48)
Haematologic Response Rateb (%) MaHR (95% CI)
Hematoloģiskā atbildes reakcija (%) MaHR (95% TI) CHR (95% TI)
CHR (95% CI) NEL (95% CI)
NEL (95% TI)
Duration of MaHR (%; Kaplan-Meier Estimates)
MaHR ilgums (%; Kaplan- Meyer aprēķini)
1 Year 2 Year
1 gads 2 gadi
Cytogenetic Response (%) MCyR (95% CI) CCyR (95% CI)
Citoģenētiskā atbildes reakcija (%) MCyR
Survival (%; Kaplan-Meier Estimates) Progression-Free
Dzīvildze (%; Kaplan- Meyer aprēķini) Bez slimības progresēšanas
1 Year 2 Year
2 gadi
91% (88-94) 80% (75-84)
80% (75- 84)
64% (57-72) 46% (38-54)
46% (38- 54)
35% (25-45) 20% (11-29)
20% (11- 29)
14% (3-25) 5% (0-13)
5% (0- 13)
Overall a
Kopējā a
1 Year 2 Year
gads 2 gadi
Major haematologic response:
Skaitļi treknrakstā ir primāro mērķa kritēriju rezultāti. b Hematoloģiskās atbildes reakcijas kritēriji (visas atbildes reakcijas apstiprinātas pēc 4 nedēļām): spēcīga hematoloģiska atbilde:
(MaHR) = complete haematologic response (CHR) + no evidence of leukemia (NEL).
(MaHR) = pilnīga hematoloģiska atbilde (CHR) + nav leikēmijas pazīmju (NEL).
WBC ≤ institutional ULN, platelets < 450,000/ mm3, no blasts or promyelocytes in peripheral blood, < 5% myelocytes plus metamyelocytes in peripheral blood, basophils in peripheral blood < 20%, and no extramedullary involvement.
CHR (hroniska CML): leikocīti ≤ institucionālais ANR, trombocīti < 450 000/ mm3, nav blastu vai promielocītu perifērajās asinīs, < 5% mielocīti un metamielocīti perifērajās asinīs, bazofīli perifērajās asinīs < 20%, un slimība nav izplatījusies ārpus kaulu smadzenēm.
WBC ≤ institutional ULN, ANC ≥ 1000/ mm3, platelets ≥ 100,000/ mm3, no blasts or promyelocytes in peripheral blood, bone marrow blasts ≤ 5%, < 5% myelocytes plus metamyelocytes in peripheral blood, basophils in peripheral blood < 20%, and no extramedullary involvement.
CHR (progresējusi CML/ Ph+ ALL): leikocīti ≤ institucionālais ANR, ANC ≥ 1 000/ mm3, trombocīti ≥ 100 000/ mm3, nav blastu vai promielocītu perifērajās asinīs, kaulu smadzeņu blasti ≤ 5%, < 5% mielocīti un metamielocīti perifērajās asinīs, bazofīli perifērajās asinīs < 20%, un slimība nav izplatījusies ārpus kaulu smadzenēm.
NEL: same criteria as for CHR but ANC ≥ 500/ mm3 and< 1000/mm3, or platelets ≥ 20,000/mm3 and ≤ 1 00,000/mm3. c Cytogenetic response criteria: complete (0% Ph+ metaphases) or partial (> 0%– 35%).
NEL: tādi paši kritēriji kā CHR gadījumā, bet ANC ≥ 500/ mm3 and < 1 000/ mm3 vai trombocīti ≥ 20 000/ mm3 un ≤ 100 000/ mm3. c Citoģenētiskās atbildes reakcijas kritēriji: pilnīgi (0% Ph+ metafāzes) vai daļēji (> 0% – 35%).
MCyR (0% – 35%) combines both complete and partial responses. n/ a = not applicable CI = confidence interval ULN = upper limit normal range.
MCyR (0% – 35%) apvieno abas - pilnīgo un daļējo atbildi. n/ a = nav piemērojams TI = ticamības intervāls ANR = augšējā normas robeža.
The outcome of patients with bone marrow transplantation after dasatinib treatment has not been fully evaluated.
Rezultāti pacientiem ar kaulu smadzeņu transplantāciju pēc dasatiniba terapijas pilnībā nav izvērtēti.
Phase III Clinical Trials Two randomised, open-label studies were conducted to evaluate the efficacy of dasatinib administered once daily compared with dasatinib administered twice daily:
16 III fāzes klīniskie pētījumi Lai salīdzinātu dasatiniba efektivitāti, lietojot to vienu reizi dienā un divas reizes dienā, tika veikti divi randomizēti, atklāti pētījumi:
1- In the study of chronic phase CML, the primary endpoint was MCyR in imatinib-resistant patients.
1- HML hroniskas stadijas pētījumā primārais mērķa kritērijs bija MCyR pacientiem, kas ir rezistenti pret imatinibu.
The main secondary endpoint was MCyR by total daily dose level in the imatinib-resistant patients.
Galvenais sekundārais mērķa kritērijs bija MCyR atbilstoši kopējās dienas devas lielumam pacientiem, kas ir rezistenti pret imatinibu.
Other secondary endpoints included duration of MCyR, progression-free survival, and overall survival.
MCyR ilgums, dzīvildze bez slimības progresēšanas un kopējā dzīvildze.
A total of 670 patients, of whom 498 were imatinib-resistant, were randomised to the dasatinib 100 mg once daily, 140 mg once daily, 50 mg twice daily, or 70 mg twice daily group.
100 mg vienu reizi dienā, 140 mg vienu reizi dienā, 50 mg divas reizes dienā vai 70 mg divas reizes dienā.
Median duration of treatment was approximately 8 months (range < 1– 15 months).
Vidējais ārstēšanas ilgums bija aptuveni 8 mēneši (robežas no < 1– 15 mēnešiem).
16 Response rates are presented in Table 6.
Rādītāji, kas atspoguļo atbildes reakciju uz ārstēšanu, ir attēloti 6. tabulā.