qanastek/EMEA-V3 huggingface dataset:
No subject in any group had an increase in QTc of ≥ 60 msec from baseline.
Nevienam subjektam nevienā no grupām netika konstatēts QTc pagarinājums par ≥60ms salīdzinājumā ar sākumstāvokli.
The pharmacokinetics of voriconazole are non-linear due to saturation of its metabolism.
37 Vorikonazola farmakokinētika ir nelineāra tā metabolisma piesātināšanās dēļ.
Cerebrospinal fluid samples from eight patients in a compassionate programme showed detectable oriconazole concentrations in all patients.
Paralēli veiktas programmas ietvaros astoņiem pacientiem tika paņemti cerebrospinālā šķidruma paraugi, un tajos visiem šiem pacientiem bija nosakāms vorikonazola saturs.
38 Excretion Voriconazole is eliminated via hepatic metabolism with less than 2% of the dose excreted unchanged in the urine.
Ekskrēcija Vorikonazols tiek eliminēts ar aknu metabolisma starpniecību, nepārveidotā formā ar urīnu izdalās mazāk par 2%.
After administration of a radiolabelled dose of voriconazole, approximately 80% of the radioactivity is recovered in the urine after multiple intravenous dosing and 83% in the urine after multiple oral dosing.
Ja izmanto iezīmētu vorikonazolu, pēc atkārtotām iv devām urīnā konstatē ap 80% radioaktivitātes un pēc atkārtotām perorālām devām – ap 83%.
Pharmacokinetic-Pharmacodynamic analyses of clinical trial data identified positive associations between plasma voriconazole concentrations and both liver function test abnormalities and visual disturbances.
38 Klīniskos pētījumos iegūto datu farmakokinētiski farmakodinamiskā analīze atklāja pozitīvu sakarību starp vorikonazola koncentrācijām plazmā un patoloģiskiem aknu funkcionāliem testiem, kā arī redzes traucējumiem.
Pharmacokinetics in special patient groups
Farmakokinētika atsevišķās pacientu grupās
Gender In an oral multiple dose study, Cmax and AUCτ for healthy young females were 83% and 113% higher, respectively, than in healthy young males (18-45 years).
Dzimums Pēc multiplu perorālu devu pētījuma datiem, jaunām veselām sievietēm Cmax bija par 83% un AUCτ – par 113% lielāks nekā veseliem jauniem vīriešiem (18– 45 gadu vecumā).
In paediatric patients there is a general trend towards low bioavailability at lower body weights and high bioavailability at higher body weights (approaching the extent
Bērniem ir vispārēja ievirze uz zemu biopieejamību, ja ķermeņa svars ir mazs un augstu biopieejamību, ja ķermeņa svars ir lielāks (tuvojoties pieaugušo apmēriem).
Renal impairment In an oral single dose (200 mg) study in subjects with normal renal function and mild (creatinine clearance 41-60 ml/ min) to severe (creatinine clearance < 20 ml/ min) renal impairment, the pharmacokinetics of voriconazole were not significantly affected by renal impairment.
Nieru mazspēja Atsevišķas perorālas (200 mg) devas pētījumā, kas aptvēra pacientus ar normālu nieru funkciju un pacientus ar nieru funkcijas traucējumiem no vieglas (kreatinīna klīrenss 41– 60 ml/ min) līdz smagai pakāpei (kreatinīna klīrenss < 20 ml/ min), nieru mazspēja būtiski neietekmēja vorikonazola farmakokinētiku.
No pharmacokinetic data are available for patients with severe hepatic cirrhosis (Child-Pugh C).
Par farmakokinētiku pacientiem ar 39 smagas pakāpes aknu cirozi (C klase pēc Child- Pugh) nav datu.
Lactose Monohydrate Pregelatinised Starch Croscarmellose Sodium Povidone Magnesium Stearate
Tabletes kodols: laktozes monohidrāts, želatinizēta ciete, nātrija kroskarmeloze, povidons, magnija stearāts.
Hypromellose Titanium Dioxide (E171) Lactose Monohydrate Glycerol Triacetate
Apvalks: hipromeloze, titāna dioksīds (E171), laktozes monohidrāts, glicerīna triacetāts.
6.6 Special precautions for disposal
40 6. 6 Norādījumi par sagatavošanu lietošanai un iznīcināšanu
VFEND 200 mg powder for solution for infusion
VFEND 200 mg pulveris infūziju šķīduma pagatavošanai
Each ml contains 10 mg of voriconazole after reconstitution (see section 6.6) - once reconstituted further dilution is required before administration.
Pēc izšķīdināšanas katrs ml satur 10 mg vorikonazola (voriconazole) (skatīt apakšpunktu 6. 6 - pēc izšķīdināšanas nepieciešama tālāka atšķaidīšana).
Each vial contains 200 mg of voriconazole.
Katrs flakons satur 200 mg vorikonazola.
Excipient: each vial contains 217.6 mg sodium For a full list of excipients, see section 6.1.
Palīgvielas: katrs flakons satur 217. 6 mg nātrija Pilnu palīgvielu sarakstu skatīt apakšpunktā 6. 1.
White lyophilised powder
Balts liofilizēts pulveris
Treatment of candidemia in non-neutropenic patients
kandidēmijas ārstēšanai pacientiem bez neitropēnijas.,
Treatment of fluconazole-resistant serious invasive Candida infections (including C. krusei)
pret flukonazolu rezistentu, smagi norisošu invazīvu Candida (to skaitā C. krusei) infekciju ārstēšanai,
VFEND requires reconstitution and dilution (see section 6.6) prior to administration as an intravenous infusion.
VFEND jāšķīdina un jāatšķaida (skatīt apakšpunktu 6. 6) pirms ievadīšanas iv infūzijas ceļā.
Not for bolus injection.
Tas nav paredzēts bolus injekcijai.
It is recommended that VFEND is administered at a maximum rate of 3 mg/ kg per hour over 1 to 2 hours.
Ieteicams VFEND ievadīt ne ātrāk kā 3 mg/ kg stundā 1 līdz 2 stundu ilgā infūzijā.
VFEND must not be infused into the same line or cannula concomitantly with other intravenous products.
VFEND nedrīkst ievadīt vienā infūzijā vai pa vienu kanili ar citiem intravenoziem preparātiem.
VFEND must not be administered simultaneously with any blood product or any short-term infusion of concentrated solutions of electrolytes, even if the two infusions are running in separate lines.
VFEND nedrīkst ievadīt vienlaikus ar asiņu preparātiem vai koncentrētu elektrolītu šķīdumu īslaicīgām infūzijām, pat ja infūzijām tiek izmantotas atsevišķas sistēmas.
Total parenteral nutrition (TPN) need not be discontinued when prescribed with VFEND, but does need to be infused through a separate line (see section 6.2).
(skatīt apakšpunktu 6. 2)
42 VFEND is also available as 50 mg and 200 mg film-coated tablets and 40 mg/ ml powder for oral suspension.
VFEND ir pieejams arī 50 mg un 200 mg apvalkotās tabletēs un 40 mg/ ml pulverī iekšķīgi lietojamas suspensijas pagatavošanai.
Use in adults Therapy must be initiated with the specified loading dose regimen of either intravenous or oral VFEND to achieve plasma concentrations on Day 1 that are close to steady state.
42 Pieaugušiem Terapija jāsāk piesātinošā devu režīmā ar atbilstošu iv vai perorālā VFEND devu, lai 1. dienā sasniegtu vienmērīgas koncentrācijas līmenim tuvu preparāta koncentrāciju plazmā.
Detailed information on dosage recommendations is provided in the following table:
Sīkāka informācija par ieteicamām devām sniegta tabulā:
Dosage adjustment If patients are unable to tolerate treatment at 4 mg/ kg twice daily, reduce the intravenous dose to 3 mg/ kg twice daily.
Devu pielāgošana Ja pacients nespēj panest ārstēšanu ar devu 4 mg/ kg divas reizes dienā, iv deva jāsamazina līdz 3 mg/ kg divas reizes dienā.
Rifabutin or phenytoin may be coadministered with voriconazole if the maintenance dose of voriconazole is increased to 5 mg/ kg intravenously twice daily, see sections 4.4 and 4.5.
Rifabutīnu vai fenitoīnu var lietot līdztekus vorikonazolam tad, ja vorikonazola balstdeva tiek palielināta līdz 5 mg/ kg iv divas reizes dienā, skatīt apakšpunktus 4. 4 un 4. 5.
Treatment duration depends upon patients’ clinical and mycological response.
Terapijas ilgums atkarīgs no pacienta klīniskās un mikoloģiskās reakcijas.
The duration of treatment with the intravenous formulation should be no longer than 6 months (see section 5.3).
Ārstēšanās ar iv ievadāmo preparātu nedrīkst būt ilgāka par 6 mēnešiem (skatīt apakšpunktu 5. 3).
Use in patients with renal impairment In patients with moderate to severe renal dysfunction (creatinine clearance < 50 ml/ min), accumulation of the intravenous vehicle, SBECD, occurs.
Nieru mazspēja Pacientiem ar mērenas vai smagas pakāpes nieru mazspēju (kreatinīna klīrenss < 50 ml/ min) notiek šķīdinātāja SBECD akumulācija.
Oral voriconazole should be administered to these patients, unless an assessment of the risk benefit to the patient justifies the use of intravenous voriconazole.
Šiem pacientiem jāizvēlas vorikonazola perorālā forma, izņemot gadījumus, kad ir pamats uzskatīt, ka efekts no iv infūzijām pārsniegs risku.
Serum creatinine levels should be closely monitored in these patients and, if increases occur, consideration should be given to changing to oral voriconazole therapy (see section 5.2).
Tad vērīgi jāseko kreatinīna līmenim serumā, un, ja tas pieaug, jāapsver iespēja pāriet uz perorālu terapiju ar vorikonazolu (skatīt apakšpunktu 5. 2).
The intravenous vehicle, SBECD, is haemodialysed with a clearance of 55 ml/ min.
Infūzijas šķīduma SBECD klīrenss hemodialīzes laikā ir 55 ml/ min.
43 Use in patients with hepatic impairment No dose adjustment is necessary in patients with acute hepatic injury, manifested by elevated liver function tests (ALAT, ASAT) (but continued monitoring of liver function tests for further elevations is recommended).
Aknu mazspēja Pacientiem ar aknu akūtu bojājumu, kas manifestējas ar paaugstinātiem aknu funkcionāliem testiem (ALAT, ASAT), devas pielāgošana nav nepieciešama (tomēr stāvokļa kontrolei jāturpina sekot aknu funkcionālajiem testiem).
It is recommended that the standard loading dose regimens be used but that the maintenance dose be halved in patients with mild to moderate hepatic cirrhosis (Child-Pugh A and B) receiving VFEND (see section 5.2).
Pacientiem ar vieglas vai mērenas pakāpes aknu cirozi (A un B klase pēc Child- Pugh) ieteicams izmantot standarta piesātināšanas režīmu, bet balstdevu samazināt uz pusi (skatīt apakšpunktu 5. 2).
VFEND has not been studied in patients with severe chronic hepatic cirrhosis (Child-Pugh C).
43 Vorikonazola lietošana pacientiem ar smagas pakāpes aknu cirozi (C klase pēc Child- Pugh) nav pētīta.
VFEND has been associated with elevations in liver function tests and clinical signs of liver damage, such as jaundice, and must only be used in patients with severe hepatic impairment if the benefit outweighs the potential risk.
Vorikonazola lietošanas laikā novērota aknu funkcionālo rādītāju paaugstināšanās un aknu bojājuma klīniskās pazīmes, kā dzelte, tādēļ pacientiem ar smagiem aknu funkciju traucējumiem tas lietojams vienīgi tad, ja sagaidāmais ieguvums atsver potenciālo risku.
Patients with severe hepatic impairment must be carefully monitored for drug toxicity (see also section 4.8).
Ārstējot pacientus ar aknu mazspēju, rūpīgi jāseko, vai neparādās medikamentozā toksiskuma izpausmes (skatīt arī apakšpunktu 4. 8).
Use in children VFEND is not recommended for use in children below 2 years due to insufficient data on safety and efficacy (see also sections 4.8 and 5.1).
Bērni VFEND netiek rekomendēts bērniem līdz 2 gadu vecumam, jo nav pieejami pietiekami dati par tā drošību un efektivitāti šajā vecuma grupā.
Oral**
Perorāli **
No oral or intraveneous loading dose is recommended
Nav ieteicams ne perorāls, ne intravenozs piesātinošo devu Piesātinošo devu režīms režīms.
Use in paediatric patients aged 2 to < 12 years with hepatic or renal insufficiency has not been studied (see section 4.8 and section 5.2).
Tādēļ bērniem vecumā 2 - < 12 gadi ieteicams zāles lietot iekšķīgi lietojamas suspensijas veidā.
If paediatric patients are unable to tolerate an intravenous dose of 7 mg/ kg twice daily, a dose reduction from 7 mg/ kg to 4 mg/ kg twice daily may be considered based on the population pharmacokinetic analysis and previous clinical experience.
Pusaudži (no 12 līdz 16 gadu vecumam): jāievada tādas pašas devas kā pieaugušiem.
This provides equivalent exposure to 3 mg/ kg twice daily in adults (see section 4.2 use in adults).
4. 3 Kontrindikācijas
Adolescents (12 to 16 years of age): should be dosed as adults.
Paaugstināta jutība pret aktīvo vielu vai jebkuru no palīgvielām.
44 Coadministration of VFEND with high dose ritonavir (400 mg and above twice daily) is contraindicated because ritonavir significantly decreases plasma voriconazole concentrations in healthy subjects at this dose (see section 4.5, for lower doses see section 4.4).
VFEND vienlaicīga lietošana ar ritonaviru lielā devā (400 mg divas reizes dienā) ir kontrindicēta, jo ritonavirs šādā devā veseliem cilvēkiem ievērojami samazina vorikonazola koncentrāciju plazmā (skatīt apakšpunktu 4. 5, par mazākām devām skatīt apakšpunktu 4. 4).
Coadministration of ergot alkaloids (ergotamine, dihydroergotamine), which are CYP3A4 substrates, is contraindicated since increased plasma concentrations of these medicinal products can lead to ergotism (see section 4.5).
Kontrindicēts līdztekus ordinēt melnā rudzu grauda alkaloīdus (ergotamīnu, dihidroergotamīnu), kas ir CYP3A4 substrāti, jo to koncentrācijas paaugstināšanās plazmā var izraisīt ergotismu (skatīt apakšpunktu 4. 5).
The concomitant use of voriconazole with St John’ s Wort is contraindicated (see section 4.5).
44 Vienlaikus vorikonazola un asinszāles (Hypericum perforatum) lietošana ir kontrindicēta (skatīt apakšpunktu 4. 5).
Voriconazole should be administered with caution to patients with potentially proarrhythmic conditions, such as  Congenital or acquired QT-prolongation  Cardiomyopathy, in particular when heart failure is present  Sinus bradycardia  Existing symptomatic arrhythmias  Concomitant medication that is known to prolong QT interval Electrolyte disturbances such as hypokalaemia, hypomagnesaemia and hypocalcaemia should be monitored and corrected, if necessary, prior to initiation and during voriconazole therapy (see section 4.2).
Pirms terapijas sākšanas un vorikonazola terapijas laikā jāpārbauda un, ja nepieciešams, jākoriģē elektrolītu disbalanss, piemēram, hipokaliēmija, hipomagnezēmija un hipokalcēmija (skatīt apakšpunktu 4. 2).
A study has been conducted in healthy volunteers which examined the effect on QT interval of single doses of voriconazole up to four times the usual daily dose.
Ar veseliem brīvprātīgiem veikts pētījums nolūkā noskaidrot vorikonazola ietekmi uz QT intervālu, ievadot vienu, atsevišķu devu, kas četras reizes pārsniedz parasti lietoto devu.
Infusion-related reactions:
Ar infūziju saistītās reakcijas.
Infusion-related reactions, predominantly flushing and nausea, have been observed during administration of the intravenous formulation of voriconazole.
Vorikonazola ievadīšanas laikā vēnā novērotas ar infūziju saistītas reakcijas, visbiežāk pietvīkums un slikta dūša.
Depending on the severity of symptoms, consideration should be given to stopping treatment (see section 4.8).
Atkarībā no simptomu smaguma jāapsver nepieciešamība pārtraukt terapiju (skatīt apakšpunktu 4. 8).
Instances of hepatic reactions were noted to occur primarily in patients with serious underlying medical conditions (predominantly haematological malignancy).
Toksiska ietekme uz aknām novērota galvenām kārtām pacientiem ar nopietnām pamatslimībām (pārsvarā tās bija ļaundabīgas asins slimības).
45 Renal adverse events:
Nevēlamas blakusparādības nieru bojājuma dēļ.
Patient being treated with voriconazole are likely to be treated concomitantly with nephrotoxic medications and have concurrent conditions that may result in decreased renal function (see section 4.8).
Ar vorikonazolu ārstētie pacienti mēdz vienlaikus saņemt ārstēšanu ar nefrotoksiskiem medikamentiem, turklāt nereti viņiem sastopami medicīniskie stāvokļi, kas izraisa nieru funkcijas pavājināšanos (skatīt apakšpunktu 4. 8).
Monitoring of renal function:
Nieru funkcijas monitorēšana.
Patients, especially children, with risk factors for acute pancreatitis (e. g. recent chemotherapy, hematopoietic stem cell translplantation (HSCT)), should be monitored closely during Vfend treatment.
45 hematopoietic stem cell transplantation) ir jāveic rūpīga kontrole Vfend terapijas laikā.
Dermatological reactions:
Ādas reakcijas.
As the half-life of alfentanil is prolonged in a four-fold manner when alfentanyl is coadministered with voriconazole, a longer respiratory monitoring period may be necessary.
Ja alfentanilu lieto līdztekus vorikonazolam, alfentanila izdalīšanās pusperiods ir pagarināts 4 reizes, tādēļ var būt nepieciešams ilgāks elpošanas sistēmas uzraudzības periods.
Ritonavir (potent CYP450 inducer; CYP3A4 inhibitor and substrate):
Ritonavirs (spēcīgs CYP450 inducētājs, CYP3A4 inhibitors un substrāts).
When voriconazole is coadministered with efavirenz the dose of voriconazole should be increased to 400 mg every 12 hours and that of efavirenz should be decreased to 300 mg every 24 hours (see sections 4.2 and 4.5).
Ja vorikonazols tiek nozīmēts vienlaicīgi ar efavirenzu, tad vorikonazola deva ir jāpalielina līdz 400 mg ik pēc 12 stundām, bet efavirenza deva jāsamazina līdz 300 mg ik pēc 24 stundām (skatīt apakšpunktus 4. 2 un4. 5).
Each vial of VFEND contains 217.6 mg of sodium.
Nātrija saturs: katrs VFEND flakons satur 217. 6 mg nātrija.
This should be taken into consideration for patients on a controlled sodium diet.
Tas jāievēro pacientiem ar kontrolētu nātrija diētu.
46 4.5 Interaction with other medicinal products and other forms of interaction
4. 5 Mijiedarbība ar citām zālēm un citi mijiedarbības veidi
This section addresses the effects of other medicinal products on voriconazole, the effects of voriconazole on other medicinal products and two-way interactions.
Šajā sadaļā aprakstīta citu medikamentu ietekme uz vorikonazolu, vorikonazola ietekme uz citiem medikamentiem un abpusējā mijiedarbība.
The interactions for the first two sections are presented in the following order: contraindications, those requiring dosage adjustment and careful clinical and/ or biological monitoring and finally those that have no significant pharmacokinetic interaction but may be of clinical interest in this therapeutic field.
Pirmie divi mijiedarbības veidi aprakstīti šādā secībā: kontrindikācijas, situācijas, kurās nepieciešama devu pielāgošana un rūpīga klīniska un/ vai bioloģiska
Effects of other medicinal products on voriconazole
Citu medikamentu ietekme uz vorikonazolu
The effect of the coadministration of oral voriconazole (200 mg twice daily) and high dose (400 mg) and low dose (100 mg) oral ritonavir (400 mg and 100 mg) was investigated in two separate studies in healthy volunteers.
Iekšķīgi lietota vorikonazola (200 mg divas reizes dienā) un iekšķīgi lietota ritonavira lielā devā (400 mg) un mazā devā (100 mg) vienlaicīgas lietošanas ietme tika pētīta veseliem brīvprātīgajiem divos atsevišķos pētījumos.
High doses of ritonavir (400 mg twice daily) decreased the steady state Cmax and AUCτ of oral voriconazole by an average of 66% and 82%, whereas low doses of ritonavir (100 mg twice daily) decreased the Cmax and AUCτ of oral voriconazole by an average of 24% and 39% respectively.
Ritonavirs lielā devā (400 mg divas reizes dienā) vienmērīgi samazināja iekšķīgi lietota vorikonazola Cmax un AUCτ par vidēji 66% un 82%, turpretim ritonavirs mazā devā (100 mg divas reizes dienā) samazināja vorikonazola Cmax un AUCτ attiecīgi par vidēji 24% un 39%.
Administration of voriconazole did not have a significant effect on mean Cmax and AUCτ in the high dose study although a minor decrease in steady state Cmax and AUCτ of ritonavir with an average of 25% and 13% respectively was observed in the low dose ritonavir interaction study.
Vorikonazola lietošana pētījumā ar ritonaviru lielā devā būtiski neietekmēja ritonavira vidējo Cmax un AUCτ, kaut arī mijiedarbības pētījumā ar ritonaviru mazā devā tika novērots neliels vienmērīgs ritonavira Cmax un AUCτ samazinājums par vidēji 25% un 13%.
Coadministration of voriconazole and high doses of ritonavir (400 mg and above twice daily) is contraindicated).
Vorikonazola vienlaicīga lietošana ar ritonaviru lielā devā (400 mg un vairāk divas reizes dienā) ir kontrindicēta.
Coadministration of voriconazole and low dose ritonavir (100 mg twice daily) should be avoided unless an assessment of the benefit/ risk justifies the use of voriconazole (see section 4.3 and 4.4).
Būtu jāizvairās no vorikonazola vienlaicīgas lietošanas ar ritonaviru mazā devā (100 mg divas reizes dienā), ja vien pacientam nav pamatota vorikonazola lietošana izvērtējot ieguvumu/ risku (skatīt apakšpunktu 4. 3 un 4. 4).
Although not studied, carbamazepine or phenobarbital is likely to significantly decrease plasma voriconazole concentrations.
Lai gan nav veikti pētījumi, tomēr sagaidāms, ka gan karbamazepīns, gan fenobarbitāls ievērojami samazinās vorikonazola koncentrāciju plazmā.
Effects of voriconazole on other medicinal products
Vorikonazola ietekme uz citiem medikamentiem
Voriconazole inhibits the activity of cytochrome P450 isoenzymes, CYP2C19, CYP2C9 and CYP3A4.
Vorikonazols kavē citohroma P450 izoenzīmu CYP2C19, CYP2C9 un CYP3A4 aktivitāti.
Voriconazole should be administered with caution in patients with concomitant medication that is known to prolong QT interval.
Vorikonazols jālieto uzmanīgi pacientiem, kas vienlaikus ārstējas ar medikamentiem, kuri pagarina QT intervālu.
When there is also a potential for voriconazole to increase the plasma levels of substances metabolised by CYP3A4 isoenzymes (certain antihistamines, quinidine, cisapride, pimozide) co-administration is contraindicated (see section 4.3).
47 metabolizētas zāļvielas līmeni plazmā (tas attiecas uz dažiem antihistamīna līdzekļiem, hinidīnu, cisaprīdu, pimozīdu), tad šāda kombinācija ir kontrindicēta (skatīt tālāk, kā arī apakšpunktu 4. 3).
Terfenadine, astemizole, cisapride, pimozide and quinidine (CYP3A4 substrates):
Terfenadīns, astemizols, cisaprīds, pimozīds un hinidīns (CYP3A4 substrāti).
In stable, renal transplant recipients, voriconazole increased ciclosporin Cmax and AUCτ by at least 13% and 70%, respectively.
Pacientiem ar transplantētu nieri stabilā stāvoklī vorikonazols palielināja ciklosporīna Cmax vismaz par 13% un AUCτ – vismaz par 70%.
Steady-state administration of oral voriconazole increased the AUC∞ of a single dose of alfentanil by 6-fold.
Regulāra iekšķīga vorikonazola lietošana paaugstināja atsevišķas alfentanila devas AUCτ 6 reizes.
Reduction in the dose of alfentanil and other short acting opiates similar in structure to alfentanil and metabolised by CYP3A4 (e. g fentanyl and sufentanil), should be considered when coadministered with voriconazole (see section 4.4).
Lietojot līdztekus vorikonazolam, jāapsver alfentanila un citu īsas darbības opiātu ar alfentanilam līdzīgu struktūru, un kuri metabolizējas ar CYP3A4 (piemēram, fentanils un sufentanils), devas samazināšana (skatīt apakšpunktu 4. 4).
48 Tacrolimus (CYP3A4 substrate):
Takrolims (CYP3A4 substrāts).
Other oral anticoagulants e. g. phenprocoumon, acenocoumarol (CYP2C9, CYP3A4 substrates):
Citi perorālie antikoagulanti, piemēram, fenprokumons, acenokumarols (CYP2C9, CYP3A4 substrāti).
Sulphonylureas (CYP2C9 substrates):
48 Sulfonilurīnvielas atvasinājumi (CYP2C9 substrāti).
Statins (CYP3A4 substrates):
Statīni (CYP3A4 substrāti).
Therefore, voriconazole is likely to increase the plasma levels of benzodiazepines that are metabolised by CYP3A4 (e. g. midazolam and triazolam) and lead to a prolonged sedative effect.
Tādēļ sagaidāms, ka vorikonazols paaugstinās CYP3A4 metabolizēto benzodiazepīnu (midazolāma un triazolāma) līmeni plazmā un radīs ilgstošu sedatīvu efektu.
Phenytoin (300 mg once daily)
Fenitoīns (300 mg reizi dienā) samazināja vorikonazola Cmax par 49% un AUCτ – par 69%.
Concomitant use of voriconazole and rifabutin should be avoided unless the benefit outweighs the risk. Rifabutin (300 mg once daily) decreased the Cmax and AUCτ of voriconazole at 200 mg twice daily by 69% and 78%, respectively.
Rifabutīns (300 mg reizi dienā) samazināja divas reizes dienā pa 200 mg lietotā vorikonazola Cmax un AUCτ attiecīgi par 69% un 78%.
During coadministration with rifabutin, the Cmax and AUCτ of voriconazole at 350 mg twice daily were 96% and 68% of the levels when administered alone at 200 mg twice daily.
Ja kombinācijā ar rifabutīnu vorikonazola deva bija 350 mg divas reizes dienā, tad vorikonazola Cmax un AUCτ sastādīja 96% un 68% no skaitļiem, kādi sasniegti, lietojot tikai vorikonazolu pa 200 mg divas reizes dienā.
At a voriconazole dose of 400 mg twice daily C max and AUCτ were 104% and 87% higher, respectively, compared with voriconazole alone at 200 mg twice daily.
Kombinējot ar vorikonazola devu 400 mg divas reizes dienā, vorikonazola Cmax bija par 104% un AUCτ − par 87% lielāks nekā tad, ja lietoja tikai vorikonazolu 200 mg divas reizes dienā.
If rifabutin coadministration with voriconazole is justified then the maintenance dose of voriconazole may be increased to 5 mg/ kg intravenously twice daily or from 200 mg to 350 mg orally, twice daily (100 mg to 200 mg orally, twice daily in patients less than 40kg) (see section 4.2).
Ja
Careful monitoring of full blood counts and adverse events to rifabutin (e. g. uveitis) is recommended when rifabutin is coadministered with voriconazole.
49 rifabutīnu lieto kombinācijā ar vorikonazolu, tad vērīgi jāseko klīniskai asins ainai un rifabutīna blakusparādībām (kā uveīts).
Omeprazole (CYP2C19 inhibitor; CYP2C19 and CYP3A4 substrate):
Omeprazols (CYP2C19 inhibitors; CYP2C19 un CYP3A4 substrāts).
50 predicted in humans only from in vitro studies.
Tomēr pēc in vitro pētījumiem vien nav iespējams paredzēt vorikonazola un HIV proteāžu inhibitoru kombinācijas rezultātu cilvēkam.
In the same study voriconazole at steady state increased the steady state Cmax and AUCτ of efavirenz by an average of 38% and 44% respectively, in healthy subjects.
Nedrīkst līdztekus lietot vorikonazola un efavirenza standarta devas. Vienmērīgi lietots efavirenzs (400 mg iekšķīgi vienu reizi dienā) veseliem subjektiem vienmērīgi samazina vorikonazola Cmax un AUCτ caurmērā attiecīgi par 61% un 77%. Tajā pašā pētījumā veseliem subjektiem vorikonazols vienmērīgi palielināja efavirenza Cmax un AUCτ caurmērā par attiecīgi 38% un 44%.
In a separate study in healthy subjects voriconazole dose of 300 mg BID in combination with low dose efavirenz (300 mg once daily) did not lead to sufficient voriconazole exposure.
Citā pētījumā veseliem cilvēkiem vienlaicīga vorikonazola lietošana devās pa 300 mg divas reizes dienā kombinācijā ar nelielu devu efavirenza (300 mg vienu reizi dienā) būtiski neietekmēja vorikonazola iedarbību.
Following coadministration of voriconazole 400 mg twice daily with efavirenz 300 mg orally once daily, in healthy subjects, the AUCτ of voriconazole was decreased by 7% and Cmax was increased by 23%, compared to voriconazole 200 mg twice daily alone.
Veseliem indivīdiem vienlaicīgi nozīmējot vorikonazolu 400 mg divas reizes dienā un efavirenzu 300 mg iekšķīgi vienu reizi dienā, vorikonazola AUCτ samazinājās par 7% un Cmax palielinājās par 23%, salīdzinot ar vorikonazolu nozīmētu vienu pašu 200 mg divas reizes dienā.
When treatment with voriconazole is stopped, the initial dosage of efavirenz should be restored.
50 Kad ārstēšana ar vorikonazolu tiek pārtraukta, jāatjauno efavirenza sākotnējā deva.
Non-nucleoside reverse transcriptase inhibitors (NNRTI) (CYP3A4 substrates, inhibitors or CYP450 inducers):
Nenukleozīdu reversijas transskriptāžu inhibitori (NNRTI) (CYP3A4 substrāti, inhibitori vai CYP450 inducētāji).
It may cause transient and reversible changes to vision, including blurring, altered/ enhanced visual perception
Tas var radīt pārejošus un atgriezeniskus redzes traucējumus, to skaitā attēla izplūšanu, mainītu/ paasinātu redzes uztveri un/ vai fotofobiju.
Undesirable effects reported in subjects receiving voriconazole
Tā kā lielākā daļa pētījumu tika veikti atklāti, tad tabulā iekļautas visas blakusparādības, kurām varētu būt kāda cēloniska saistība ar terapiju.
Undesirable effects reported in subjects receiving voriconazole:
51 Vorikonazola lietošanas laikā reģistrētās nevēlamās blakusparādības
Headache Dizziness, confusional state, tremor, agitation, paraesthesia Brain oedema, ataxia, diplopia, vertigo, hypoaesthesia Convulsion, encephalopathy, Guillain-Barre syndrome, extrapyramidal symptoms, somnolence during infusion
Galvassāpes Reibonis, apjukums, trīce, uzbudinājums, parestēzija Smadzeņu tūska, ataksija, redzes dubultošanās, vertigo, hipoastēzija Konvulsijas, encefalopātija, Guillan- Barre sindroms, ekstrapiramidālie simptomi
52 Eye disorders Visual disturbances (including blurred vision (see Section Very common 4.4), chromotopsia and photophobia) Uncommon
Redzes traucējumi (ieskaitot neskaidru redzi (skatīt apakšpunktu 4. 4), hromatopsiju un fotofobiju)
Papilloedema (se Section 4.4), optic nerve disorder (including optic neuritis, see Section 4.4), nystagmus, scleritis, blepharitis
Redzes nerva diska tūska (skatīt apakšpunktu 4. 4), redzes nerva traucējumi (ieskaitot optisko neirītu, skatīt apakšpunktu 4. 4), nistagms, sklerīts, blefarīts
Gastrointestinal disorders Very common Uncommon
Kuņģa- zarnu trakta traucējumi Ļoti bieži Retāk
Renal failure acute, haematuria Nephritis, proteinuria Renal tubular necrosis
52 Nieru un urīnceļu traucējumi Bieži Akūta nieru mazspēja, hematūrija Retāk Nefrīts, proteīnūrija Reti Nieru tubulāra nekroze
Adrenal insufficiency Hyperthyroidism, hypothyroidism
Endokrīnās sistēmas traucējumi Retāk Adrenalīna nepietiekamība Reti Hipertireoidisms, hipotireoidisms
Hypoglycaemia, hypokalaemia
Metabolisma un barošanās traucējumi Bieži Hipoglikēmija, hipokaliēmija
Gastroenteritis, influenza-like illness Pseudomembranous colitis
Infekcijas un parazitozes Bieži Gastroenterīts, gripai līdzīgi simptomi Reti Pseidomembrānais kolīts
Hypotension, thrombophlebitis, phlebitis Lymphangitis
Asinsvadu sistēmas traucējumi Bieži Hipotensija, tromboflebīts, flebīts Reti Limfangīts
General disorders and administrative site conditions Very common Common
Vispārēji traucējumi un reakcijas ievadīšanas vietā Ļoti bieži Bieži
Pyrexia Injection site reaction / inflammation, chills, asthenia,
Drudzis Reakcija/ iekaisums injekcijas vietā, drebuļi, astēnija
Immune system disorders Common Uncommon
Imūnās sistēmas traucējumi
Sinusitis Anaphylactoid reaction, hypersensitivity
Bieži Sinusīts Retāk Anafilaktiskas reakcijas, hipersensitivitāte
Jaundice, cholestatic jaundice Hepatic failure, hepatitis, hepatomegaly, cholecystitis, cholelithiasis
Aknu un/ vai žultsceļu traucējumi Bieži Dzelte, holestātiskā dzelte Retāk Aknu mazspēja, hepatīts, aknu palielinājums, holecistīts, holelitiāze Reti Aknu koma
Depression, anxiety, hallucination Insomnia
Psihiskie traucējumi Retāk Depresija, nemiers, halucinācijas Reti Bezmiegs
Visual disturbances In clinical trials, voriconazole treatment-related visual disturbances were very common.
53 Redzes traucējumi Klīniskajos pētījumos ar vorikonazola terapiju saistītie redzes traucējumi tika novēroti ļoti bieži.
Photosensitivity reactions have been reported, especially during long-term therapy (see also section 4.4).
Saņemti ziņojumi par fotosensibilizācijas reakcijām, sevišķi ilgstošas terapijas gaitā (skatīt arī apkšpunktu 4. 4).
The majority of abnormal liver function tests either resolved during treatment without dose adjustment or following
Vairākumā gadījumu aknu testi normalizējās, vai nu turpinot terapiju bez devu pielāgošanas, vai arī pēc devu pielāgošanas, ieskaitot terapijas pārtraukšanu.
Infusion-Related Reactions During infusion of the intravenous formulation of voriconazole in healthy subjects, anaphylactoid-type reactions, including flushing, fever, sweating, tachycardia, chest tightness, dyspnoea, faintness, nausea, pruritus and rash have occurred.
Ar infūziju saistītās reakcijas Vorikonazola iv infūzijas laikā veseliem cilvēkiem novērotas tādas anafilaktoīda tipa reakcijas kā pietvīkums, drudzis, svīšana, tahikardija, žņaugšanas sajūta krūtīs, dispnoja, ģībonis, slikta dūša, nieze un izsitumi.
Symptoms appeared immediately upon initiating the infusion (see also section 4.4).
Simptomi radās tikko bija sākta infūzija (skatīt arī apkšpunktu 4. 4).
In the 22 patients less than 2 years old who received voriconazole in a compassionate use programme, the following adverse events (for which a relationship to voriconazole could not be excluded) were reported: photosensitivity reaction (1), arrhythmia (1), pancreatitis (1), blood bilirubin increased (1), hepatic enzymes increased (1), rash (1) and papilloedema (1).
22 pacienti jaunāki par 2 gadiem saņēma vorikonazolu līdzcietības programmā, tika ziņotas sekojošas blakusparādības (kuru saistība ar vorikonazolu nevar tikt izslēgta): fotosensitivitātes reakcija (1), aritmija (1), pankreatīts (1), paaugstināts bilirubīna līmenis asinīs (1), paaugstināti aknu enzīmi (1), izsitumi (1) un papilloedēma (1).
There have been post-marketing reports of pancreatitis in paediatric patients.
Pēcreģistrācijas uzraudzības laikā ziņots par pankreatīta gadījumiem pediatriskiem pacientiem.
4.9 Overdose
54 4. 9 Pārdozēšana
The intravenous vehicle, SBECD, is haemodialysed with a clearance of 55 ml/ min.
Iv infūza šķīdums SBECD hemodialīzes ceļā izvadās ar klīrensu 55 ml/ min.
In an overdose, haemodialysis may assist in the removal of voriconazole and SBECD from the body.
Pārdozēšanas gadījumā var izmantot hemodialīzi, lai paātrinātu vorikonazola un SBECD izdalīšanos no organisma.
J02A C03 Antimycotics for Systemic Use – Triazole derivatives
J02AC03 Antimikotiskie līdzekļi sistēmiskai terapijai − triazola atvasinājumi
55 Microbiology Clinical efficacy (with partial or complete response, see below under Clinical Experience) has been demonstrated for Aspergillus spp. including A. flavus, A. fumigatus, A. terreus, A. niger, A. nidulans, Candida spp., including C. albicans, C. glabrata, C. krusei, C. parapsilosis and C. tropicalis and limited numbers of C. dubliniensis, C. inconspicua, and C. guilliermondii, Scedosporium spp., including S. apiospermum, S. prolificans and Fusarium spp.
Klīniski konstatēts iedarbīgums (daļējs vai pilnīgs efekts, sk. tālāk sadaļā par klīnisko pieredzi) pret Aspergillus spp., ieskaitot A. flavus, A. fumigatus, A. terreus, A. niger, A. nidulans; pret Candida spp., ieskaitot C. albicans, C. glabrata, C. krusei, C. parapsilosis un C. tropicalis un ierobežotu skaitu C. dubliniensis, C. inconspicua un C. guilliermondii; Scedosporium spp., ieskaitot S. apiospermum, S. prolificans un Fusarium spp.
Other treated fungal infections (with often partial or complete response, see below under Clinical Experience) included isolated cases of Alternaria spp., Blastomyces dermatitidis, Blastoschizomyces capitatus, Cladosporium spp., Coccidioides immitis, Conidiobolus coronatus, Cryptococcus neoformans, Exserohilum rostratum, Exophiala spinifera, Fonsecaea pedrosoi, Madurella mycetomatis, Paecilomyces lilacinus, Penicillium spp. including P. marneffei, Phialophora richardsiae, Scopulariopsis brevicaulis and Trichosporon spp. including T. beigelii infections.
Alternaria spp., Blastomyces dermatitidis, Blastoschizomyces capitatus, Cladosporium spp., Coccidioides immitis, Conidiobolus coronatus, Cryptococcus neoformans, Exserohilum rostratum, Exophiala spinifera, Fonsecaea pedrosoi, Madurella mycetomatis, Paecilomyces lilacinus, Penicillium spp., ieskaitot P. marneffei, Phialophora richardsiae, Scopulariopsis brevicaulis un Trichosporon spp., ieskaitot T. beigelii infekciju.
In vitro activity against the following pathogens has been shown, but the clinical significance is unknown:
In vitro aktivitāte konstatēta pret šādiem patogēniem:
Therapy may be instituted before the results of the cultures and other laboratory studies are known; however, once these results become available, anti-infective therapy should be adjusted accordingly.
55 Terapiju var sākt pirms kļūst zināmi kultūru un pārējo laboratorisko analīžu rezultāti; bet pēc rezultātu saņemšanas terapija attiecīgi jāpielāgo.
Clinical Experience Succesful outcome in this section is defined as complete or partial response.
Šajā sadaļā veiksmīgs iznākums definēts kā pilnīgs vai daļējs efekts.
Three hundred and seventy non-neutropenic patients (above 12 years of
Atvērtā, salīdzinošā pētījumā tika novērota vorikonazola efektivitāte kandidēmijas primārā terapijā salīdzinājumā ar režīmu, kur pēc amfotericīna B lietoja flukonazolu.
56 age) with documented candidaemia were included in the study, of whom 248 were treated with voriconazole.
Pētījumā tika iekļauti trīs simti septiņdesmit ne- neitropēnisku pacientu (vecumā virs 12 gadiem) ar dokumentētu kandidēmiju, no tiem 248 tika ārstēti ar vorikonazolu.
Timepoint
Laika punkts
Voriconazole (N=248)
vorikonazols (N=248)
Amphotericin B → fluconazole (N=122)
amfotericīns B → flukonazols (N=122)
Successful response was seen in 24 patients (15 complete, 9 partial responses).
Smagas refraktāras Candida infekcijas Pētījumā ar 55 pacientiem, kuriem bija smagas refraktāras sistēmiskas Candida infekcijas (to skaitā kandidēmija, diseminēta un cita veida invazīva kandidoze), kas līdz tam nepadevās terapijai ar flukonazolu, pozitīva atbildes reakcija uz ārstēšanu bija 24 pacientiem (15 gadījumos daļējs un 9 − pilnīgs efekts).
Successful response to voriconazole therapy was seen in 16 (6 complete, 10 partial responses) of 28 patients with S. apiospermum and in 2 (both partial response) of 7 patients with S. prolificans infection.
Pozitīva reakcija uz vorikonazola terapiju iegūta 16 no 28 pacientiem ar S. apiospermum (6 gadījumos pilnīgs, 10 – daļējs efekts) un 2 no 7 pacientiem ar S. prolificans infekciju (abos gadījumos daļēja reakcija).
57 Experience in paediatric patients Sixty one paediatric patients aged 9 months up to 15 years who had definite or probable invasive fungal infections, were treated with voriconazole.
Klīniskie pētījumi pediatrijā Sešdesmit viens pediatrisks pacients vecumā no 9 mēnešiem līdz 15 gadiem saņēma vorikonazolu sakarā ar droši diagnosticētu vai iespējamu invazīvu sēnīšinfekciju.
The placebo-adjusted mean maximum increases in QTc from baseline after 800, 1200 and 1600 mg of voriconazole were 5.1, 4.8, and 8.2 msec, respectively and 7.0 msec for ketoconazole 800 mg.
57 800 mg vorikonazola bija 5, 1 ms, pēc 1200 mg − 4, 8 ms un pēc 1600 mg − 8, 2 ms, bet pēc 800 mg ketokonazola − 7, 0 ms.
No subject in any group had an increase in QTc of ≥ 60 msec from baseline.
Nevienam subjektam nevienā no grupām netika konstatēts QTc pagarinājums par ≥60 ms salīdzinājumā ar sākumstāvokli.
The pharmacokinetics of voriconazole are non-linear due to saturation of its metabolism.
Vorikonazola farmakokinētika ir nelineāra tā metabolisma piesātināšanās dēļ.
It is estimated that, on average, increasing the oral dose from 200 mg twice daily to 300 mg twice daily leads to a 2.5-fold increase in exposure (AUCτ).
Noskaidrots, ka, perorālo devu paaugstinot no 200 mg divas reizes dienā līdz 300 mg divas reizes dienā, ekspozīcija (AUC τ) pieaug 2, 5 reizes.
When multiple doses of voriconazole are administered with high fat meals, Cmax and AUCτ are reduced by 34% and 24%, respectively.
Ja multiplas vorikonazola devas tiek ieņemtas kopā ar treknu uzturu, tad Cmax samazinās par 34% un AUC τ − par 24%.
58 The inter-individual variability of voriconazole pharmacokinetics is high.
Vorikonazola farmakokinētikai piemīt izteiktas individuālas atšķirības.
Studies conducted in Caucasian and Japanese healthy subjects have shown that poor metabolisers have, on average, 4-fold higher voriconazole exposure (AUCτ) than their homozygous extensive metaboliser counterparts.
Pētījumos ar veseliem eiropiešiem un japāņiem konstatēts, ka cilvēki ar vāju spēju metabolizēt vorikonazolu pakļauti caurmērā četras reizes lielākai ekspozīcijai (AUC τ) nekā viņu tautieši homozigoti, kuri metabolizē intensīvi.
This metabolite has minimal antifungal activity and does not contribute to the overall efficacy of voriconazole
Tam piemīt niecīga antimikotiska aktivitāte, kam vorikonazola iedarbībā nav nozīmes.
After administration of a radiolabelled dose of voriconazole, approximately 80% of the radioactivity is recovered in the urine after multiple intravenous dosing and 83% in the urine after multiple oral dosing.
58 Ja izmanto iezīmētu vorikonazolu, pēc atkārtotām iv devām urīnā konstatē ap 80% radioaktivitātes un pēc atkārtotām perorālām devām – ap 83%.
Pharmacokinetic-Pharmacodynamic analyses of clinical trial data identified positive associations between plasma voriconazole concentrations and both liver function test abnormalities and visual disturbances.
Klīniskos pētījumos iegūto datu farmakokinētiski farmakodinamiskā analīze atklāja pozitīvu sakarību starp vorikonazola koncentrācijām plazmā un patoloģiskiem aknu funkcionāliem testiem, kā arī redzes traucējumiem.
Gender In an oral multiple dose study, Cmax and AUCτ for healthy young females were 83% and 113% higher, respectively, than in healthy young males (18-45 years).
Dzimums Pēc multiplu perorālu devu pētījuma datiem, jaunām veselām sievietēm Cmax bija par 83% un AUC τ – par 113% lielāks nekā veseliem jauniem vīriešiem (18– 45 gadu vecumā).
In the same study, no significant differences in Cmax and AUCτ were observed between healthy elderly males and healthy elderly females (≥ 65 years).
Tajā pašā pētījumā, salīdzinot veselus gados vecākus vīriešus un sievietes (≥ 65 gadi), netika novērotas nozīmīgas Cmax un AUC τ atšķirības.
Elderly In an oral multiple dose study Cmax and AUCτ in healthy elderly males (≥ 65 years) were 61% and 86% higher, respectively, than in healthy young males (18-45 years).
Gados vecāki cilvēki Multiplu perorālu devu pētījumā Cmax un AUC τ veseliem gados vecākiem (≥ 65 gadi) vīriešiem bija attiecīgi par 61% un 86% lielāks nekā jauniem (18– 45 gadus veciem) veseliem vīriešiem.
No significant differences in Cmax and AUCτ were observed between healthy elderly females (≥ 65 years) and healthy young females (18- 45 years).
Nozīmīgas Cmax un AUC τ atšķirības starp veselām gados vecākām (≥ 65 gadi) sievietēm un jaunām (18– 45 gadus vecām) veselām sievietēm netika novērotas.
59 In the therapeutic studies no dosage adjustment was made on the basis of age.
Šajā klīniskajā pētījumā devas atkarībā no pacientu dzimuma netika pielāgotas.
Paediatrics The recommended intravenous dose in paediatric patients is based on a population pharmacokinetic analysis of data pooled from 82 immunocompromised paediatric patients aged 2 to < 12 years old who were evaluated in three pharmacokinetic studies (examining single intravenous doses of 3 and 4 mg/ kg twice daily, multiple intravenous doses of 3, 4, 6 and 8 mg/ kg twice daily and multiple oral suspension doses of 4 and 6 mg/ kg twice daily).
Pediatrija Ieteicamā iekšķīgi lietojamā deva bērniem ir balstīta uz populācijas farmakokinētisko datu analīzi, kas apkopota 82 imunoloģiski kompromitētiem bērniem vecumā no 2 līdz < 12 gadiem, kuri tika izvērtēti trijos farmakokinētiskos pētījumos (izvērtējot vienreizējas 3 un 4 mg/ kg devas intravenozi ievadītas divas reizes dienā, multiplas intravenozas devas 3, 4, 6 un 8 mg/ kg ievadītas divas reizes dienā un multiplas iekšķīgi lietojamu suspensiju devas 4 un 6 mg/ kg divas reizes dienā).
The majority of patients received more than one dose level with a maximum duration of dosing of 30 days.
Vairums pacientu saņēma vairāk kā viena līmeņa devu, maksimālais dozēšanas ilgums 30 dienas.
A comparison of the paediatric and adult population pharmacokinetic data indicated that in order to obtain comparable exposures to those obtained in adults following intravenous maintenance doses of 4 mg/ kg twice daily, intravenous maintenance doses of 7 mg/ kg twice daily are required in paediatric patients.
Salīdzinošie farmakokinētiskie dati par bērnu un pieaugušo populācijām norādīja, ka lai sasniegtu salīdzināmas ekspozīcijas, kā noteikts pieaugušiem saņemot balstdevu intravenozi 4 mg/ kg divas reizes dienā, bērniem balstdevu intravenozi jāsaņem 7 mg/ kg divas reizes dienā.
The higher intravenous maintenance dose in paediatric patients relative to adults reflects the higher elimination capacity in paediatric patients due to a greater liver mass to body mass ratio.
Augstāka intravenozā balstdeva pediatriskiem pacientiem salīdzinājumā ar pieaugušajiem, atspoguļo augstāku eliminācijas kapacitāti pediatriskiem pacientiem, sakarā ar augstāku aknu masas attiecību pret kopējo ķermeņa masu.
In order to obtain comparable exposures to those obtained in adults following intravenous maintenance doses of 3 mg/ kg twice daily, intravenous maintenance doses of 4 mg/ kg twice daily are required in paediatric patients.
Lai panāktu salīdzināmu ekspozīciju ar pieaugušajiem tiem saņemot balstdevu intravenozi
Based on the population pharmacokinetic analysis, no loading dose or dosage adjustment according to age is warranted in patients aged 2 to < 12 years old.
59 3 mg/ kg divas reizes dienā, pediatriskiem pacientiem ir nepieciešams saņemt 4 mg/ kg balsdevas intravenozi divas reizes dienā.
Renal impairment In patients with moderate to severe renal dysfunction (serum creatinine levels > 2.5 mg / dl), accumulation of the intravenous vehicle, SBECD, occurs.
Nieru mazspēja Pacientiem ar mērenas vai smagas pakāpes nieru mazspēju (kreatinīna līmenis serumā > 25 mg/ dl) notiek šķīdinātāja SBECD akumulācija.
See dosing and monitoring recommendations under sections 4.2 and 4.4.
Ieteikumus dozēšanai un monitorēšanai skatīt apakšpunktu 4. 2 un 4. 4.
Hepatic impairment After an oral single dose (200 mg), AUC was 233% higher in subjects with mild to moderate hepatic cirrhosis (Child-Pugh A and B) compared with subjects with normal hepatic function.
Aknu mazspēja Pēc vienas atsevišķas devas (200 mg) per os pacientiem ar vieglas vai mērenas pakāpes aknu cirozi (A un B klase pēc Child- Pugh) AUC τ bija par 233% lielāks nekā pacientiem ar normālām aknu funkcijām.
In an oral multiple dose study, AUCτ was similar in subjects with moderate hepatic cirrhosis (Child- Pugh B) given a maintenance dose of 100 mg twice daily and subjects with normal hepatic function given 200 mg twice daily.
Multiplu perorālu devu pētījumā mēreni izteiktas aknu cirozes (B klase pēc Child- Pugh) pacientiem, kuriem balstdeva bija 100 mg divas reizes dienā, AUC τ bija tāds pats kā pacientiem ar normālām aknu funkcijām, kas balstdevā saņēma 200 mg divas reizes dienā.
No pharmacokinetic data are available for patients with severe hepatic cirrhosis (Child-Pugh C).
Par farmakokinētiku pacientiem ar smagas pakāpes aknu cirozi (C klase pēc Child- Pugh) nav datu.
60 Preclinical data on the intravenous vehicle, SBECD indicated that the main effects were vacuolation of urinary tract epithelium and activation of macrophages in the liver and lungs in the repeated-dose toxicity studies.
Iv infūzijas šķīduma SBECD preklīniskā izpētē atkārtotu devu toksiskuma pētījumos novēroti divi galvenie toksiskie efekti – urīnceļu epitēlija vakuolizācija un makrofāgu aktivācija aknās un plaušās.
As GPMT (guinea pig maximisation test) result was positive, prescribers should be aware of the hypersensitivity potential of the intravenous formulation.
Tā kā JCMT (jūras cūciņu maksimizācijas tests) bija pozitīvs, parakstot vorikonazola iv formu, jāņem vērā, ka tai piemīt hipersensibilizācijas potenciāls.
Standard genotoxicity and reproduction studies with the excipient SBECD reveal no special hazard for humans.
Genotoksiskuma un reprodukcijas standartpētījumos ar šķīdinātāju SBECD īpašs risks cilvēkam netika atklāts.
Carcinogenicity studies were not performed with SBECD.
Kancerogenitātes pētījumi ar SBECD nav veikti.
An impurity, present in SBECD, has been shown to be an alkylating mutagenic agent with evidence for carcinogenicity in rodents.
Konstatēts, ka SBECD esošais piemaisījums ir alkilējošs mutagēns aģents, kam pierādīts kancerogēns efekts grauzējiem.
This impurity should be considered a substance with carcinogenic potential in humans.
Piemaisījums jāuzskata par vielu ar kancerogēnu potenciālu cilvēkam.
In the light of these data the duration of treatment of the intravenous formulation should be no longer than 6 months.
Ņemot vērā šos datus, ārstēšanās ar vorikonazola iv formu nedrīkst ilgt vairāk par 6 mēnešiem.
Sulphobutylether beta cyclodextrin sodium (SBECD)
Sulfobutilētera beta ciklodekstrīna nātrija sāls (SBECD).
6.2 Incompatibilities
60 6. 2 Nesaderība
When the VFEND infusion is complete, the line may be used for administration of other intravenous products.
Kad VFEND infūzija ir pabeigta, sistēmu var izmantot citu intravenozo produktu ievadīšanai.
Blood products and short-term infusion of concentrated solutions of electrolytes:
Asiņu preparāti un elektrolītu šķīdumi:
Electrolyte disturbances such as hypokalemia, hypomagnesemia and hypocalcemia should be corrected prior to initiation of voriconazole therapy (see section 4.2 and section 4.4).
Tādi elektrolītu traucējumi, kā hipokalēmija, hipomagnezēmija un hipokalcēmija jākoriģē pirms vorikonazola terapijas uzsākšanas (skatīt apakšpunktus 4. 2 un 4. 4).