qanastek/EMEA-V3 huggingface dataset:
The MAH shall agree the details of an educational programme with the National Competent Authorities and must implement such programme nationally to ensure that, prior to prescribing, all physicians are provided with a healthcare professional information pack containing the following: • Educational material • Summary of Product Characteristics (SPC) and Package Leaflet and Labelling
Reģistrācijas apliecības īpašniekam jāvienojas ar valsts kompetentām iestādēm par izglītojošas programmas detaļām un jāievieš šī programma valstī, lai garantētu, ka pirms zāļu izrakstīšanas visi ārsti ir nodrošināti ar veselības aprūpes profesionāļiem paredzēto informāciju, kuras sastāvā ir: • izglītojošais buklets, • Zāļu apraksts, lietošanas instrukcija un marķējuma teksts
Key elements to be included in the educational material
Izglītojošā bukletā jābūt iekļautiem šādiem galvenajiem punktiem
• Posology • Instructions for administration • Information on gel depot formation and possible injections site reactions • Information on the identified and potential risks.
• Devas. • Norādījumi par lietošanu • Informācija par gēla depo veidošanos un iespējamām reakcijām injekciju vietā. • Informācija par zināmajiem un iespējamiem riskiem.
What is Firmagon?
Kas ir Firmagon?
Firmagon is a powder and solvent that are made up into a solution for injection.
Firmagon ir pulveris un šķīdinātājs, no kā pagatavo injicēšanai paredzētu šķīdumu.
It contains the active substance degarelix.
Tas satur aktīvo vielu degareliksu (degarelix).
What is Firmagon used for?
Kāpēc lieto Firmagon?
Firmagon is used to treat patients with advanced prostate cancer.
Firmagon lieto, lai ārstētu pacientus, kam ir progresīvs prostatas vēzis.
This is cancer that affects the prostate gland, the gland below the bladder in men that produces the liquid in the semen. ‘ Advanced ’ means that the cancer has spread beyond the gland to some lymph nodes, but not to other organs.
Tas ir vēža veids, kas ietekmē prostatas dziedzeri, t. i., vīrieša organismā zem urīnpūšļa esošu dziedzeri, kas izstrādā spermā esošo šķidrumu. “ Progresīvs ” nozīmē, ka vēzis ir izpleties ārpus šī dziedzera līdz limfmezgliem, bet ne līdz citiem orgāniem.
Firmagon can be used if the cancer is ‘ hormone-dependent’, which means that it responds to treatments that reduce the levels of the hormone testosterone.
Firmagon var lietot, ja vēzis ir “ atkarīgs no hormoniem ”, tas nozīmē, ka tas reaģē uz zālēm, kas samazina hormona testosterona līmeni.
How is Firmagon used?
Kā lieto Firmagon?
Firmagon is injected under the skin of the abdomen.
Firmagon injicē vēderā, zem ādas.
Treatment starts with two 120-mg injections, followed by single 80-mg injections every month.
Ārstēšanu sāk ar divām 120 mg injekcijām, pēc tam katru mēnesi tiek veiktas atsevišķas 80 mg injekcijas.
Firmagon must not be injected into a vein or a muscle.
Firmagon nedrīkst injicēt vēnā vai muskulī.
Doctors should monitor the effectiveness of Firmagon treatment by looking at blood levels of testosterone and prostate-specific antigen (PSA).
Firmagon ārstniecisko efektivitāti jāuzrauga ārstiem, kontrolējot testosterona un prostatas specifiskā antigēna (PSA) līmeni asinīs.
PSA is a protein that is produced by the prostate gland and is often found at high levels in men with prostate cancer.
PSA ir proteīns, ko izstrādā prostatas dziedzeris, un vīriešiem ar prostatas vēzi tas bieži ir augstā līmenī.
Firmagon should be used with caution in patients who have severe kidney or liver problems.
Firmagon uzmanīgi jālieto pacientiem ar smagiem nieru vai aknu darbības traucējumiem.
How does Firmagon work?
Kā Firmagon darbojas?
Testosterone can make prostate cancer cells grow.
Testosterons var likt prostatas vēža šūnām augt.
GnRH normally stimulates the pituitary gland at the base of the brain to produce two hormones which cause the testes to produce testosterone.
Firmagon aktīvā viela degareliks ir gonadotropīnu izdaloša hormona antagonists; tas nozīmē, ka tas bloķē dabiskā, par gonadotropīnu izdalošo hormonu (GnRH) sauktā hormona ietekmi GnRH parasti stimulē hipofīzi smadzeņu pamatnē, lai ražotu divus hormonus, kas sēkliniekiem liek izstrādāt testosteronu.
By blocking these processes, Firmagon reduces the amount of testosterone in the body and slows down the growth of the cancer cells.
Bloķējot šos procesus, Firmagon samazina testosterona daudzumu organismā un palēnina vēža šūnu augšanu.
When injected, Firmagon forms a gel under the skin that releases the active substance slowly over a few weeks.
Pēc injicēšanas Firmagon zem ādas veido želeju, kas lēni, vairāku nedēļu ilgumā izdala aktīvo vielu.
How has Firmagon been studied?
Kā noritēja Firmagon izpēte?
The effects of Firmagon were first tested in experimental models before being studied in humans.
Pirms uzsākt pētījumus ar cilvēkiem, Firmagon iedarbību pārbaudīja eksperimentālos modeļos.
Two doses of Firmagon have been compared with leuprorelin in one main study involving 610 men with prostate cancer at all stages of the disease.
Divas Firmagon devas tika salīdzinātas ar leiprorelīnu vienā pamatpētījumā, kurā bija iesaistīti 610 vīrieši ar prostatas vēzi visās šīs slimības stadijās.
The main measure of effectiveness was the number of patients whose testosterone levels were below those seen in men whose testes were producing no testosterone, over the first year of treatment.
Galvenais efektivitātes rādītājs bija pacientu skaits, kam pirmajā ārstēšanas gadā testosterona līmenis bija zemāks par līmeni, kas novērots vīriešiem, kuru sēklinieki neizstrādāja testosteronu.
What benefit has Firmagon shown during the studies?
Kāds ir Firmagon iedarbīgums šajos pētījumos?
Firmagon was as effective as leuprorelin at reducing testosterone levels.
Testosterona līmeņa samazināšanas ziņā Firmagon bija tik pat efektīvs kā leiprorelīns.
During the first year, 97% of the patients receiving Firmagon at the approved dose of 80 mg once a month dose had testosterone levels below the required level.
Pirmā gada laikā 97% pacientu, kas lietoja Firmagon, pie apstiprinātās devas 80 mg reizi mēnesī, testosterona līmenis bija zemāks par nepieciešamo līmeni.
This was compared with 96% of patients receiving leuprorelin.
Tas tika salīdzināts ar 96% pacientu, kas lietoja leiprorelīnu.
Similar results were seen in patients receiving Firmagon at the higher dose of 160 mg once a month.
Līdzīgi rezultāti tika novēroti pacientiem, kas lietoja lielākas Firmagon devas – 160 mg reizi mēnesī.
What is the risk associated with Firmagon?
Kāds pastāv risks, lietojot Firmagon?
The most common side effects with Firmagon (seen in more than 1 patient in 10) are hot flushes and problems at the injection site such as pain and redness.
Visbiežāk novērotās nevēlamās Firmagon blakusparādības (vairāk nekā vienam pacientam no desmit) ir karstuma viļņi un problēmas injekcijas vietā, piemēram, sāpes un apsārtums.
For the full list of all side effects reported with Firmagon, see the Package Leaflet.
Pilns visu Firmagon izraisīto blakusparādību apraksts ir atrodams zāļu lietošanas pamācībā.
Firmagon should not be used in people who may be hypersensitive (allergic) to degarelix or any of the other ingredients.
Firmagon nedrīkst lietot cilvēki ar paaugstinātu jutību (alerģiju) pret degareliksu vai kādu citu šo zāļu sastāvdaļu.
Why has Firmagon been approved?
Kāpēc Firmagon tika apstiprinātas?
The Committee for Medicinal Products for Human Use (CHMP) noted that Firmagon was as effective as leuprorelin in the main study.
Cilvēkiem paredzēto zāļu komiteja (CHMP) atzīmēja, ka pamatpētījumā Firmagon bija tikpat efektīvas kā leiprorelīns.
However, because the main study looked at the medicine ’ s effects on testosterone levels rather than the cancer or the patient’ s outcome directly, and because leuprorelin is only used for prostate cancer that is advanced, the Committee decided to restrict the use of Firmagon to advanced prostate cancer.
Taču tā kā pamatpētījums bija koncentrēts uz medicīnisko iedarbību uz testosterona līmeni, nevis uz vēzi vai tieši uz pacientu iznākumu, un tā kā leiprorelīnu izmanto tikai prostatas vēzim, kas ir progresīvs, komiteja izlēma paredzēt Firmagon lietošanu tikai progresīvam prostatas vēzim.
The Committee also noted that treatment with Firmagon does not trigger the temporary sharp rise in testosterone levels seen with ‘ GnRH agonists’ (other medicines for prostate cancer that stimulate the production of GnRH).
Komiteja arī atzīmēja, ka ārstēšana ar Firmagon neizraisa testosterona līmeņa straujo īslaicīgo pieaugumu, kas novērtos ar “ GnRH agonistiem ” (citām zālēm prostatas vēža ārstēšanai, kas stimulē GnRH izstrādi).
This means that patients do not need to take other medicines to block testosterone at the start of treatment.
Tas nozīmē, ka pacientiem nav nepieciešams lietot citas zāles, lai bloķētu testosteronu ārstēšanas sākumā.
Therefore, the CHMP decided that Firmagon’ s benefits are greater than its risks for the treatment of adult male patients with advanced hormone-dependent prostate cancer.
Tāpēc CHMP nolēma, ka pacienta ieguvums, lietojot Firmagon pieaugušu vīriešu ārstēšanai progresīva, no hormoniem atkarīga prostatas vēža gadījumos, pārsniedz šo zāļu radīto risku.
The Committee recommended that Firmagon be given marketing authorisation
Komiteja ieteica izsniegt Firmagon reģistrācijas apliecību.
Which measures are being taken to ensure the safe use of Firmagon?
Kas tiek darīts, lai nodrošinātu nekaitīgu Firmagon lietošanu?
The company that makes Firmagon will make sure that educational materials are provided to all doctors in all Member States who will prescribe the medicine.
Uzņēmumam, kas ražo Firmagon, jānodrošina izglītojoši materiāli visu dalībvalstu ārstiem, kas parakstīs šīs zāles.
The materials will include information on Firmagon’ s safety and remind doctors how to administer the medicine.
Materiālos jāiekļauj informācija par Firmagon drošu lietošanu un jāatgādina ārstiem par veidu, kā ievadīt šīs zāles.
Other information about Firmagon:
Cita informācija par Firmagon.
The European Commission granted a marketing authorisation valid throughout the European Union for Firmagon to Ferring Pharmaceuticals A/ S on 17 February 2009.
Eiropas Komisija 2009. gada 17. februārī izsniedza Firmagon reģistrācijas apliecību, kas derīga visā Eiropas Savienībā, uzņēmumam Ferring Pharmaceuticals A/ S.
The full EPAR for Firmagon can be found here.
Pilns Firmagon EPAR teksts ir atrodams šeit
EMEA Number
ES Numurs
Powder and solvent for solution for injection
Pulveris un šķīdinātājs šķīduma injekcijām pagatavošanai
1 vial +1 vial +1 syringe +2 needles
1 flakons + 1 flakons + 1 šļirce + 2 adatas
2 vials+2 vials+ 2 syringes +4 needles
2 flakoni + 2 flakon1 + 2 šļirces + 4 adatas
FIRMAGON 80 mg powder and solvent for solution for injection
FIRMAGON 80 mg pulveris un šķīdinātājs injekciju šķīduma pagatavošanai
Each vial contains 80 mg degarelix (as acetate).
Katrs flakons satur 80 mg degareliksa (acetāta veidā) (degarelix).
After reconstitution, each ml of solution contains 20 mg of degarelix.
Pēc šķīduma pagatavošanas katrs ml šķīduma satur 20 mg degareliksa
Powder and solvent for solution for injection (Powder for injection and solvent)
Pulveris un šķīdinātājs injekciju šķīduma pagatavošanai (Pulveris injekcijām un šķīdinātājs)
Clear, colourless solution
Pulveris: balts līdz dzeltenbalts pulveris Šķīdinātājs: dzidrs, bezkrāsains šķīdums
FIRMAGON is a gonadotrophin releasing hormone (GnRH) antagonist indicated for treatment of adult male patients with advanced hormone-dependent prostate cancer.
FIRMAGON ir gonadotropīna atbrīvojošā hormona (GnAH) antagonists, kas ir indicēts progresējoša hormonatkarīga priekšdziedzera vēža ārstēšanai pieaugušajiem vīriešiem.
240 mg administered as two subcutaneous injections of 120 mg each
Sākumdeva 240 mg ievada kā divas subkutānas injekcijas pa 120 mg
80 mg administered as one subcutaneous injection
Balstdeva – ievadīšana reizi mēnesī 80 mg ievada ar vienu subkutānu injekciju
The first maintenance dose should be given one month after the starting dose.
Pirmā balstdeva jāievada vienu mēnesi pēc sākumdevas ievadīšanas.
The therapeutic effect of degarelix should be monitored by clinical parameters and prostate specific antigen (PSA) serum levels.
Degareliksa terapeitiskā iedarbība jāuzrauga, izmantojot klīniskos raksturlielumus un nosakot prostatas specifiskā antigēna (PSA) līmeni serumā.
Clinical studies have shown that testosterone (T) suppression occurs immediately after administration of the starting dose with 96% of the patients having plasma testosterone levels corresponding to medical castration (T≤ 0.5 ng/ ml) after three days and 100% after one month.
Klīniskos pētījumos pierādīts, ka testosterona (T) izdalīšanās tiek nomākta uzreiz pēc sākumdevas ievadīšanas un 96% pacientu pēc trim dienām, bet 100% pacientu – pēc viena mēneša testosterona līmenis plazmā atbilst medikamentozai kastrācijai (T≤0, 5 ng/ ml).
Long term treatment with the maintenance dose up to 1 year shows that 97% of the patients have sustained suppressed testosterone levels (T≤ 0.5 ng/ ml).
Ilgstošā terapijā, lietojot balstdevu līdz 1 gadam, pierādīts, ka 97% pacientu ir pastāvīgi pazemināts testosterona līmenis (T≤0, 5 ng/ ml).
In case the patient's clinical response appears to be sub-optimal, it should be confirmed that serum testosterone levels are remaining sufficiently suppressed.
Ja pacienta klīniskā reakcija ir vājāka nekā vēlams, jāapstiprina, ka testosterona līmenis serumā saglabājas pietiekami pazemināts.
Since degarelix does not induce a testosterone surge it is not necessary to add an anti-androgen as surge protection at initiation of therapy.
Tā kā degarelikss neierosina strauju testosterona līmeņa paaugstināšanos, pēc terapijas sākšanas tai nav jāpievieno antiandrogēns līdzeklis, lai novērstu strauju līmeņa paaugstināšanos.
Method of administration FIRMAGON must be reconstituted prior to administration.
Lietošanas veids FIRMAGON pirms ievadīšanas ir jāizšķīdina.
For instructions on reconstitution and administration, please see section 6.6.
Norādījumus par izšķīdināšanu un ievadīšanu lūdzam skatīt apakšpunktā 6. 6.
Subcutaneous use ONLY, not to be administered intravenously.
TIKAI subkutānai ievadīšanai, nedrīkst ievadīt intravenozi.
2 Intramuscular administration is not recommended as it has not been studied.
2 FIRMAGON tiek ievadīts ar subkutānu injekciju vēdera apvidū.
As with other medicinal products administered by subcutaneous injection, the injection site should vary periodically.
Tāpat kā citu ar subkutānu injekciju ievadāmu zāļu gadījumā, injekcijas vieta periodiski jāmaina.
Injections should be given in areas where the patient will not be exposed to pressure e. g. not close to waistband or belt and not close to the ribs.
Injekcija jāievada apvidū, kas netiks pakļauts spiedienam, piemēram, tālāk no jostas vai siksnas un tālāk no ribām.
There is no need to adjust the dose for the elderly or in patients with mild or moderate liver or kidney function impairment (see section 5.2).
Īpašas pacientu grupas Gados vecāki cilvēki, pacienti ar aknu vai nieru darbības traucējumiem Gados vecākiem cilvēkiem vai pacientiem ar viegliem vai vidēji smagiem aknu vai nieru darbības traucējumiem devas pielāgošana nav nepieciešama (skatīt apakšpunktu 5. 2).
Patients with severe liver or kidney impairment have not been studied and caution is therefore warranted (see section 4.4).
Pacienti ar smagiem aknu vai nieru darbības traucējumiem pētījumos nav piedalījušies, tādēļ jāievēro piesardzība (skatīt apakšpunktu 4. 4).
There is no relevant indication for use of FIRMAGON in women, children and adolescents.
Nav atbilstošas indikācijas FIRMAGON lietošanai sievietēm, bērniem un pusaudžiem.
The data available on efficacy and safety experience with degarelix is limited to a one year treatment.
Dati par degareliksa efektivitātes un drošības pieredzi ir pieejami tikai par tā lietošanu līdz 1 gadam.
Effect on QT/ QTc interval Long-term androgen deprivation therapy may prolong the QT interval.
Ietekme uz QT/ QTc intervālu Ilgstoša antiandrogēnu terapija var izraisīt QT intervāla pagarināšanos.
In the confirmatory study comparing FIRMAGON to leuprorelin periodic (monthly) ECGs were performed; both therapies showed QT/ QTc intervals exceeding 450 msec in approximately 20% of the patients, and 500 msec in 1% and 2% of the degarelix and leuprorelin patients, respectively (see section 5.1).
Apstiprinošā pētījumā, kurā FIRMAGON tika salīdzināts ar leiprorelīnu, periodiski (reizi mēnesī) tika veikta EKG; abās terapijas grupās QT/ QTc intervāls pārsniedza 450 ms aptuveni 20% pacientu un 500 ms 1% un 2% pacientu, kas attiecīgi saņēma degareliksu un leiprorelīnu (skatīt apakšpunktu 5. 1).
FIRMAGON has not been studied in patients with a history of a corrected QT interval over 450 msec, in patients with a history of or risk factors for torsades de pointes and in patients receiving concomitant medicinal products that might prolong the QT interval.
FIRMAGON nav pētīts pacientiem, kuriem anamnēzē koriģēts QT intervāls vairāk par 450 ms; pacientiem, kuriem anamnēzē ventrikulāra tahikardija (torsades de pointes) vai tās riska faktori; un pacientiem, kas vienlaikus lieto zāles, kas var pagarināt QT intervālu.
Therefore in such patients, the benefit/ risk ratio of FIRMAGON must be thoroughly appraised (see sections 4.5 and 4.8).
Tādēļ šiem pacientiem rūpīgi jāizvērtē ārstēšanas ar FIRMAGON ieguvuma/ riska attiecība (skatīt apakšpunktus 4. 5 un 4. 8).
Hepatic impairment Patients with known or suspected hepatic disorder have not been included in long-term clinical trials with degarelix.
Aknu darbības traucējumi Pacienti ar zināmiem aknu darbības traucējumiem vai aizdomām par aknu darbības traucējumiem netika ieļauti ilgtermiņa klīniskajos pētījumos ar degareliksu.
Mild, transient increases in ALT and AST have been seen, these were not accompanied by a rise in bilirubin or clinical symptoms.
Tika novērota viegla, pārejoša ASAT un ALAT līmeņa paaugstināšanās, kas nebija saistīta ar bilirubīna paaugstināšanos vai klīnisko simptomu pastiprināšanos.
Monitoring of liver function in patients with known or suspected hepatic disorder is advised during treatment.
Pacientiem ar zināmiem aknu darbības traucējumiem vai ar aizdomām par aknu darbības traucējumiem ārstēšanas laikā ieteicams kontrolēt aknu funkciju.
The pharmacokinetics of degarelix has been investigated after single intravenous administration in subjects with mild to moderate hepatic impairment (see section 5.2).
Degareliksa farmakokinētika ir tikusi pētīta pēc vienreizējas intravenozas ievadīšanas personām ar viegliem līdz vidēji smagiem aknu darbības traucējumiem (skatīt apakšpunktu 5. 2).
Renal impairment Degarelix has not been studied in patients with severe renal impairment and caution is therefore warranted.
Nieru darbības traucējumi Degarelikss nav pētīts pacientiem ar smagiem nieru darbības traucējumiem, tādēļ jāievēro piesardzība.
Hypersensitivity Degarelix has not been studied in patients with a history of severe untreated asthma, anaphylactic reactions or severe urticaria or angioedema.
Paaugstināta jutība Degarelikss nav pētīts pacientiem ar smagu neārstētu astmu, anafilaktiskām reakcijām vai izteiktu nātreni vai angioneirotisko tūsku anamnēzē.
Changes in bone density Decreased bone density has been reported in the medical literature in men who have had orchiectomy or who have been treated with a GnRH agonist.
Kaulu blīvuma pārmaiņas Medicīniskā literatūrā ziņots par samazinātu kaulu blīvumu vīriešiem, kuriem veikta orhektomija vai kuri saņēmuši terapiju ar GnAH agonistu.
It can be anticipated that long periods of testosterone suppression in men will have effects on bone density.
Sagaidāms, ka ilgstoša testosterona izdalīšanās nomākšana vīriešiem ietekmēs kaulu blīvumu.
Bone density has not been measured during treatment with degarelix.
Ārstēšanas ar degareliksu laikā kaulu blīvums netika mērīts.
3 A reduction in glucose tolerance has been observed in men who have had orchiectomy or who have been treated with a GnRH agonist.
Glikozes tolerance Samazināta glikozes tolerance tika novērota vīriešiem, kuriem bijusi orhektomija vai kuri bijuši ārstēti ar GnAH agonistiem.
Development or aggravation of diabetes may occur; therefore diabetic patients may require more frequent monitoring of blood glucose when receiving androgen deprivation therapy.
3 antiandrogēno terapiju, būtu nepieciešams biežāk kontrolēt glikozes līmeni asinīs.
The effect of degarelix on insulin and glucose levels has not been studied.
Degareliksa ietekme uz insulīnu un glikozes līmeni nav pētīta.
No formal drug-drug interaction studies have been performed.
Nav veikti oficiāli pētījumi par mijiedarbību ar citām zālēm.
Since androgen deprivation treatment may prolong the QTc interval, the concomitant use of degarelix with medicinal products known to prolong the QTc interval or medicinal products able to induce torsades de pointes such as class IA (e. g. quinidine, disopyramide) or class III (e. g. amiodarone, sotalol, dofetilide, ibutilide) antiarrhythmic medicinal products, methadone, cisapride, moxifloxacine, antipsychotics, etc. should be carefully evaluated (see section 4.4).
Tā kā antiandrogēnā terapija var pagarināt QTc intervālu, degareliksa vienlaikus lietošana kopā ar zālēm, kas zināmas kā QTc intervāla pagarinātāji vai zālēm, kas var izraisīt ventrikulāru tahikardiju (torsades de pointes) tādas kā IA klases (piemēram, hinidīns, dizopiramīds) vai III klases (tādi kā amiodarons, sotalols, dofetilīds, ibutilīds) antiaritmiskie līdzekļi, metadons, cisaprīds, moksifloksacīns, antipsihotiskie līdzekļi, un citi, rūpīgi jāizvērtē (skatīt apakšpunktu 4. 4).
Degarelix is not a substrate for the human CYP450 system and has not been shown to induce or inhibit CYP1A2, CYP2C8, CYP2C9, CYP2C19, CYP2D6, CYP2E1, or CYP3A4/ 5 to any great extent in vitro.
Degarelikss nav cilvēka CYP450 sistēmas substrāts, un nav konstatēts, ka in vitro tas nozīmīgā apjomā inducē vai inhibē CYP1A2, CYP2C8, CYP2C9, CYP2C19, CYP2D6, CYP2E1 vai CYP3A4/ 5.
Therefore, clinically significant pharmacokinetic drug-drug interactions in metabolism related to these isoenzymes are unlikely.
Tādēļ klīniski nozīmīga farmakokinētiska zāļu mijiedarbība attiecībā uz metabolismu, kas saistīts ar šiem izoenzīmiem, ir maz iespējama.
There is no relevant indication for use of FIRMAGON in women.
Nav attiecīgu indikāciju FIRMAGON lietošanai sievietēm.
No studies on the effects of degarelix on the ability to drive and use machines have been performed.
Nav veikti pētījumi, lai novērtētu degareliksa ietekmi uz spēju vadīt transportlīdzekļus un apkalpot mehānismus.
However, fatigue and dizziness are common adverse reactions that might influence the ability to drive and use machines.
Tomēr nogurums un reibonis ir biežas blakusparādības, kas var ietekmēt spēju vadīt transportlīdzekļus un apkalpot mehānismus.
The most commonly observed adverse reactions during degarelix therapy in the confirmatory phase III study (N=409) were due to the expected physiological effects of testosterone suppression, including hot flushes and weight increase (reported in 25% and 7%, respectively, of patients receiving treatment for one year), or injection site adverse events.
III. fāzes apstiprinošā klīniskā pētījumā (N=409) visbiežāk novērotās degareliksa terapijas izraisītās blakusparādības bija saistītas ar testosterona līmeņa pazemināšanas sagaidāmo fizioloģisko ietekmi, tai skaitā karstuma viļņi un ķermeņa masas palielināšanās (par ko ziņots attiecīgi 25% un 7% pacientu, kuri saņēmuši ārstēšanu vienu gadu), un nevēlamas blakusparādības injekcijas vietā.
Transient chills, fever or influenza like illness were reported to occur hours after dosing (in 3%, 2% and 1% of patients, respectively).
Tika ziņots par pārejošiem drebuļiem, drudzi vai gripai līdzīgu saslimšanu, kas radās stundas laikā pēc devas saņemšanas (attiecīgi 3%, 2% un 1% pacientu).
The injection site adverse events reported were mainly pain and erythema, reported in 28% and 17% of patients, respectively, less frequently reported were swelling (6%), induration (4%) and nodule (3%).
Ziņotās blakusparādības injekcijas vietā bija galvenokārt sāpes un apsārtums, par ko ziņots attiecīgi 28% un 17% pacientu, retāk ziņots par pietūkumu (6%), sacietējumu (4%) un mezgliņu (3%).
These events occurred primarily with the starting dose whereas during maintenance therapy with the 80 mg dose, the incidence of these events pr 100 injections was:
Šīs blakusparādības radās galvenokārt sākumdevas ievadīšanas laikā, savukārt balstterapijas laikā ar devu 80 mg to rašanās biežums uz 100 injekcijām bija:
3 for pain and < 1 for erythema, swelling, nodule and induration.
3 sāpju gadījumi un < 1 gadījumu – apsārtums, pietūkums, mezgliņš un sacietējums.
The reported events were mostly transient, of mild to moderate intensity and led to very few discontinuations (< 1%).
Vairums ziņoto blakusparādību bija pārejošas, vieglas līdz vidēji smagas pakāpes, un to dēļ terapija tika pārtraukta ļoti retos gadījumos (< 1%).
Very common (≥ 1/ 10); common (≥ 1/ 100 to < 1/ 10); uncommon (≥ 1/ 1,000 to < 1/ 100).
Zemāk minētās nevēlamās blakusparādības ir uzskaitītas, ņemot vērā to rašanās biežumu: ļoti bieži sastopamas (≥1/ 10); bieži sastopamas (≥1/ 100 līdz < 1/ 10); retāk sastopamas (≥1/ 1000 līdz < 1/ 100).
Frequency of adverse drug reactions reported in confirmatory phase III study (N=409).
Blakusparādību biežums, par kurām ziņots III fāzes apstiprinošā pētījumā (N=409).
MedDRA System Organ Class (SOC)
MedDRA Orgānu sistēmu klasifikācija (OSK)
Anaemia*
Anēmija *
4
4 Imūnās sistēmas traucējumi Vielmaiņas un uztures traucējumi
Immune system disorders
Paaugstinātas jutības reakcijas Samazināta apetīte
Metabolism and nutrition disorders
Psihiskie traucējumi
Appetite decreased
Bezmiegs
Psychiatric disorders Nervous system disorders
Dzimumdziņas zudums *, depresija, nemiers
Loss of libido*, depression, anxiety
Nervu sistēmas traucējumi Ausu un labirinta bojājumi
Ear and labyrinth disorders
Reibonis, galvassāpes
Tinnitus
Troksnis ausīs
Atrio-ventricular block 1st degree QT prolongation*(see sections 4.4 and 4.5)
1. pakāpes atrioventrikulāra blokāde QT pagarināšanās (skatīt apakšpunktus 4. 4 un 4. 5)
Vascular disorders
Asinsvadu sistēmas traucējumi Elpošanas sistēmas traucējumi, krūšu kurvja un videnes slimības
Hot flush*
Karstuma viļņi *
Respiratory, thorasic and mediastinal disorders
Hipertensija, vazovagāla sinkope, vēnu varikoze Klepus
Diarrhoea, vomiting, abdominal discomfort, dry mouth, constipation
Caureja, vemšana, diskomforts vēderā, sausa mute, aizcietējumi
Liver transaminases increased
Paaugstināts aknu transamināžu līmenis
Skin and subcutaneous tissue disorders
Adas un zemādas audu bojājumi
Hyperhidrosis (incl. night sweats)*
Hiperhidroze (ieskaitot svīšanu naktīs) *
Urticaria, skin hyperpigmentation, allopecia, soft nails, rash, erythema
Nātrene, ādas hiperpigmentācija, allopēcija, mīksti nagi, izsitumi, eritēma
Musculoskeletal, connective tissue and bone disorders
Skeleta muskuļu sāpes, muskuļu nespēks
Musculoskeletal pain, muscular weakness
Nieru un urīnizvades sistēmas traucējumi
Renal and urinary disorders Reproductive system and breast disorders
Pollakiūrija, steidzama nepieciešamība urinēt, nieru mazspēja
Pollakiuria, micturition urgency, renal impairment Erectile dysfunction*, testicular atrophy*, gynaecomastia*, pelvic pain, prostatitis, prostate tenderness, retrograde ejaculation, testicular pain
Erektilā disfunkcija *, sēklinieku atrofija *, ginekomastija *, sāpes iegurnī, prostatīts, priekšdziedzera sāpīgums, retrogrādā ejakulācija, sāpes sēkliniekos
Injection site adverse events
Blakusparādības injekcijas vietā
Chills, pyrexia, asthenia, fatigue*, Influenza-like illness
Drebuļi, pireksija, astēnija, nogurums *, gripai līdzīga saslimšana
Localised oedema
Lokalizēta tūska
Weight increased*
Ķermeņa masas palielināšanās *
Weight decreased
Ķermeņa masas samazināšanās
*Known physiological consequence of testosterone suppression
* Testosterona izdalīšanās nomākšanas fizioloģiskās sekas
Changes in laboratory parameters Changes in laboratory values seen during one year of treatment were in the same range for degarelix and a GnRH-agonist (leuprorelin) used as comparator.
Izmaiņas laboratoriskajos rādītājos Izmaiņas laboratoriskajos rādītājos, kas vērojamas viena ārstēšanas gada laikā, degareliksam bija vienā līmenī kā GnAH- agonistam (leiprorelīns), kuru lietoja kā salīdzinošās zāles.
Markedly abnormal (> 3*ULN) liver transaminase values (ALT, AST and GGT) were seen in 2-6% of patients with normal values prior to treatment, following treatment with both medicinal products.
Izteikti izmainīti (> 3 * ANR) aknu transamināžu rādītāji (ASAT, ALAT un GGT) tika novēroti 2- 6% pacientu ar normāliem rādītājiem pirms ārstēšanas uzsākšanas ar abām zālēm.
Marked decrease in haematological values, hematocrit (≤ 0.37) and hemoglobin (≤ 115 g/ l) were seen in 40% and 13-15%, respectively, of patients with normal values prior to treatment, following treatment with both medicinal products.
Ievērojama hematoloģisko rādītāju samazināšanās, hematokrīts (≤0, 37) un hemoglobīns (≤115 g/ l) tika novēroti attiecīgi 40% un 13- 15% pacientu ar normāliem rādītājiem pirms ārstēšanas uzsākšanas ar abām zālēm.
It is unknown to what extent this decrease in haematological values was caused by the underlying prostate cancer and to what extent it was a consequence of androgen deprivation therapy.
Nav zināms, cik lielā 5 mērā hematoloģisko rādītāju samazināšanos nosaka pamatsaslimšana ar priekšdziedzera vēzi un cik tā bija antiandrogēnās terapijas sekas.
5 normal values prior to treatment, were seen in 6%, 2% and 15% of degarelix treated patients and 3%, 2% and 14% of leuprorelin treated patients, respectively.
Izteikti izmainīti kālija (≥5, 8 mmol/ l), kreatinīna (≥177 μmol/ l) un urea (≥10, 7 mmol/ l) rādītāji tika novēroti attiecīgi 6%, 2% un 15% pacientu ar normāliem rādītājiem pirms ārstēšanas uzsākšanas, kas saņēma degareliksu un attiecīgi 3%, 2 un 14% pacientu, kas saņēma leiprorelīnu.
Changes in ECG measurements Changes in ECG measurements seen during one year of treatment were in the same range for degarelix and a GnRH-agonist (leuprorelin) used as comparator.
Izmaiņas EKG Izmaiņas EKG, kas vērojamas viena ārstēšanas gada laikā, degareliksam bija vienā līmenī kā GnAH - agonistam (leiprorelīns), kuru lietoja kā salīdzinošās zāles.
Three (< 1%) out of 409 patients in the degarelix group and four (2%) out of 201 patients in the leuprorelin 7.5 mg group, had a QTcF ≥ 500 msec.
Trīs (< 1%) no 409 pacientiem degareliksa grupā un četriem (2%) no 201 pacienta 7, 5 mg leiprorelīna grupā novēroja QTcF ≥ 500 ms.
From baseline to end of study the median change in QTcF for degarelix was 12.0 msec and for leuprorelin was 16.7 msec.
No pētījuma sākuma līdz tā beigām, QTcF vidējās izmaiņas bija 12, 0 ms, lietojot degareliksu, un 16, 7 ms, lietojot leiprorelīnu.
There is no clinical experience with the effects of an acute overdose with degarelix.
Nav klīniskas pieredzes ar akūtas degareliksa pārdozēšanas sekām.
In the event of an overdose the patient should be monitored and appropriate supportive treatment should be given, if considered necessary.
Pārdozēšanas gadījumā pacients jāuzrauga un, ja nepieciešams, jāveic atbilstoša balstterapija.
Other hormone antagonists and related agents, ATC code:
Farmakoterapeitiskā grupa: citi hormonu antagonisti un tiem līdzīgas zāļu vielas, ATĶ kods:
Degarelix is a selective gonadotrophin releasing-hormone (GnRH) antagonist that competitively and reversibly binds to the pituitary GnRH receptors, thereby rapidly reducing the release of the gonadotrophins, luteinizing hormone (LH) and follicle stimulating hormone (FSH), and thereby reducing the secretion of testosterone (T) by the testes.
Degarelikss ir selektīvs gonadotropīna atbrīvojošā hormona (GnAH) antagonists, kas konkurenti un atgriezeniski piesaistās pie hipofīzes GnAH receptoriem, tā strauji mazinot gonadotropīna, luteinizējošā hormona (LH) un folikulstimulējošā hormona (FSH) un, tādējādi, arī testosterona (T) izdalīšanos sēkliniekos.
Prostatic carcinoma is known to be androgen sensitive and responds to treatment that removes the source of androgen.
Ir zināms, ka priekšdziedzera karcinoma ir jutīga pret androgēniem, un to ietekmē ārstēšana, kas samazina androgēnu daudzumu.
Unlike GnRH agonists, GnRH antagonists do not induce a LH surge with subsequent testosterone surge/ tumour stimulation and potential symptomatic flare after the initiation of treatment.
Pretēji GnAH agonistiem, GnAH antagonisti pēc terapijas sākšanas neierosina luteinizējošā hormona (LH) un sekojošu testosterona izdalīšanās pastiprināšanos/ audzēja stimulēšanu un iespējamu simptomātisku iekaisuma hiperēmiju.
A single dose of 240 mg degarelix, followed by a monthly maintenance dose of 80 mg, rapidly causes a decrease in the concentrations of LH, FSH and subsequently testosterone.
Viena 240 mg degareliksa deva, pēc kuras ik mēnesi ievada balstdevu pa 80 mg, strauji izraisa LH, (FSH) un pēc tam arī testosterona koncentrācijas mazināšanos.
The plasma concentration of dihydrotestosterone (DHT) decreases in a similar manner to testosterone.
Dihidrotestosterona (DHT) koncentrācija plazmā samazinās līdzīgi testosterona koncentrācijai.
Degarelix is effective in achieving and maintaining testosterone suppression well below medical castration level of 0.5 ng/ ml.
Degarelikss efektīvi nomāc testosterona izdalīšanos, panākot līmeni, kas ir zemāks par medikamentozās kastrācijas līmeni 0, 5 ng/ ml.
Maintenance monthly dosing of 80 mg resulted in sustained testosterone suppression in 97% of patients for at least one year.
Ievadot balstdevu pa 80 mg, pastāvīgs testosterona nomākums vismaz vienu gadu bija 97% pacientu.
Median testosterone levels after one year of treatment were 0.087 ng/ ml (interquartile range 0.06-0.15) N=167.
Vidējais testosterona līmenis pēc viena terapijas gada bija 0, 087 ng/ ml (starpkvartiļu intervāls 0, 06 – 0, 15) N = 167.
Results of the confirmatory Phase III study The efficacy and safety of degarelix was evaluated in an open-label, multi-centre, randomised, active comparator controlled, parallel-group study.
III fāzes apstiprinošā pētījuma rezultāti Degareliksa efektivitāte un drošums tika vērtēts atklātā, daudzcentru, nejaušinātā, paralēlu grupu pētījumā ar kontrolētu aktīvu salīdzināmo līdzekli.
The study investigated the efficacy and safety of two different degarelix monthly dosing regimens with a starting dose of 240 mg (40 mg/ ml) followed by monthly doses subcutaneous administration of 160 mg (40 mg/ ml) or 80 mg (20 mg/ ml), in comparison to monthly intramuscular administration of 7.5 mg leuprorelin in patients with prostate cancer requiring androgen deprivation therapy.
Pētījumā noteica divu dažādu degareliksa lietošanas shēmu ar sākumdevu 240 mg (40 mg/ ml) mēnesī, kam sekoja 160 mg (40 mg/ ml) vai 80 mg (20 mg/ ml) devas subkutāna ievadīšana vienreiz mēnesī efektivitāte un drošība, salīdzinot ar 7, 5 mg leiprorelīna ievadīšanu intramuskulāri pacientiem ar priekšdziedzera vēzi, kuriem nepieciešama antiandrogēnu terapija.
In total 620 patients were randomised to one of the three treatment groups, of which 504 (81%) patients completed the study.
Kopumā 620 pacienti tika nejaušināti iedalīti vienā no trīs terapijas grupām, no tiem pētījumu pabeidza 504 (81%) pacienti.
In the degarelix 240/ 80 mg treatment group 41 (20%) patients discontinued the study, as compared to 32 (16%) patients in the leuprorelin group.
Degareliksa 240/ 80 mg terapijas grupā pētījumu pārtrauca 41 pacients (20%), salīdzinot ar 32 pacientiem (16%) leiprorelīna grupā.
Of the 610 patients treated • 31% had localised prostate cancer • 29% had locally advanced prostate cancer • 20% had metastatic prostate cancer • 7% had an unknown metastatic status • 13% had previous curative intent surgery or radiation and a rising PSA
No 610 ārstētiem pacientiem • 31% bija lokalizēts priekšdziedzera vēzis • 29% bija lokāli progresējis priekšdziedzera vēzis • 20% bija priekšdziedzera vēzis ar metastāzēm
6 Baseline demographics were similar between the arms.
Pacientu demogrāfiskais raksturojums dažādās terapijas grupās bija līdzīgs.
The median age was 74 years (range 47 to 98 years).
Vidējais vecums bija 74 gadi (diapazons:
The primary objective was to demonstrate that degarelix is effective with respect to achieving and maintaining testosterone suppression to below 0.5 ng/ ml, during 12 months of treatment.
Primārais mērķis bija pierādīt, ka 12 mēnešu terapijas laikā degarelikss ļauj efektīvi panākt un saglabāt testosterona līmeņa pazemināšanu zem 0, 5 ng/ ml.
The lowest effective maintenance dose of 80 mg degarelix was chosen.
Tika izvēlēta viszemākā efektīvā degareliksa balstdeva 80 mg.
Attainment of serum testosterone (T) ≤ 0.5 ng/ ml FIRMAGON is effective in achieving fast testosterone suppression, see Table 2.
Testosterona (T) līmeņa ≤0, 5 ng/ ml panākšana serumā FIRMAGON efektīvi panāk testosterona līmeņa pazemināšanos, skatīt 2. tabulu.
Percentage of patients attaining T≤ 0.5 ng/ ml after start of treatment.
Pacientu īpatsvars, kuriem pēc terapijas sākšanas panākts T≤0, 5 ng/ ml.
Time Day 1 Day 3 Day 7 Day 14 Day 28
Laiks 1. diena 3. diena 7. diena 14. diena 28. diena
Degarelix 240/ 80 mg 52% 96% 99% 100% 100%
Degarelikss 240/ 80 mg 52% 96% 99% 100% 100%
Leuprorelin 7.5 mg 0% 0% 1% 18% 100%
Leiprorelīns 7, 5 mg 0% 0% 1% 18% 100%
Avoidance of testosterone surge Surge was defined as testosterone exceeding baseline by ≥ 15% within the first 2 weeks.
Izvairīšanās no straujas testosterona līmeņa paaugstināšanās Strauja testosterona līmeņa paaugstināšanās tika definēta kā testosterona līmenis, kas pirmo 2 nedēļu laikā pārsniedz sākotnējo līmeni par ≥15%.
Most of the leuprorelin-treated patients experienced testosterone surge; there was an average increase of 65% in testosterone at day 3.
Nevienam no pacientiem, kas tika ārstēti ar degareliksu, neradās strauja testosterona līmeņa paaugstināšanās; 3. dienā testosterona līmenis vidēji bija pazeminājies par 94%. Vairumam pacientu, kas tika ārstēti ar leiprorelīnu, strauji paaugstinājās testosterona līmenis; 3. dienā testosterona līmenis vidēji bija paaugstinājies par 65%.
This difference was statistically significant (p < 0.001).
Šī atšķirība bija statistiski nozīmīga (p < 0, 001).
Figure 1:
1. attēls.
Percentage change in testosterone from baseline by treatment group until day 28 (median with interquartile ranges).
Testosterona līmeņa procentuālās izmaiņas, salīdzinot ar terapijas sākumu, dažādās terapijas grupās līdz 28. dienai (vidējais lielums ar starpkvartiļu intervāliem).
The primary end-point in the study was testosterone suppression rates after one year of treatment with degarelix or leuprorelin.
7 Pētījumā galvenais mērķa kritērijs bija testosterona nomākšanas rādītāji vienu gadu pēc ārstēšanas ar degareliksu vai leiprorelīnu.
The clinical benefit for degarelix compared to leuprorelin plus anti-androgen in the initial phase of treatment has not been demonstrated.
Degareliksa klīniskais ieguvums, salīdzinot ar leiprorelīnu kopā ar antiandrogēnu, ārstēšanas sākuma fāzē nav pierādīts.
7 Long-term effect Successful response in the study was defined as attainment of medical castration at day 28 and maintenance through day 364 where no single testosterone concentration was greater than 0.5 ng/ ml.
Ilgtermiņa iedarbība Veiksmīga atbildes reakcija pētījumā tika definēta kā medikamentozās kastrācijas panākšana 28. dienā un tās saglabāšana līdz 364. dienai, kā arī neviena no noteiktajām testosterona koncentrācijām nepārsniedza 0, 5 ng/ ml.
Table 3:
3. tabula.
Cumulative probability of testosterone ≤ 0.5 ng/ ml from Day 28 to Day 364.
Kumulatīvā varbūtība, ka testosterona līmenis no 28. līdz 364. dienai ir ≤0, 5 ng/ ml.
Degarelix 240/ 80 mg N=207
Degarelikss 240/ 80 mg N = 207
Leuprorelin 7.5 mg N=201
Leiprorelīns 7, 5 mg N = 201
No. of responders
Pacientu skaits, kuriem bija atbildes reakcija
Response Rate (confidence intervals)* * Kaplan Meier estimates within group
rādītājs (ticamības intervāls) *
Attainment of prostate specific antigen (PSA) reduction Tumour size was not measured directly during the clinical trial programme, but there was an indirect beneficial tumour response as shown by a 95% reduction after 12 months in median PSA for degarelix.
Prostatas specifiskā antigēna (PSA) līmeņa pazemināšanās panākšana Klīniskā pētījuma programmas laikā audzēja lielums tieši netika noteikts, taču bija netieša labvēlīga audzēja reakcija, par ko liecināja vidējā PSA līmeņa mazināšanās degareliksa grupā par 95% pēc 12 mēnešiem.
The median PSA in the study at baseline was: • for the degarelix 240/ 80 mg treatment group 19.8 ng/ ml (interquartile range:
Vidējais PSA līmenis pētījuma sākumā bija: • degareliksa 240/ 80 mg terapijas grupā – 19, 8 ng/ ml (starpkvartiļu intervāls:
P25 9.4 ng/ ml, P75 46.4 ng/ ml) • for the leuprorelin 7.5 mg treatment group 17.4 ng/ ml (interquartile range:
P25 9, 4 ng/ ml, P75 46, 4 ng/ ml) • leiprorelīna 7, 5 mg terapijas grupā – 17, 4 ng/ ml (starpkvartiļu intervāls:
Figure 2:
2. attēls.
Percentage change in PSA from baseline by treatment group until day 56 (median with interquartile ranges).
PSA līmeņa procentuālās izrmaiņas, salīdzinot ar pētījuma sākumu, dažādās terapijas grupās līdz 56. dienai (vidējais lielums ar starpkvartiļu intervāliem).
This difference was statistically significant (p < 0.001) for the pre-specified analysis at day 14 and day 28.
8 Iepriekš ieplānotai analīzei 14. dienā un 28. dienā šī atšķirība bija statistiski nozīmīga (p < 0, 001).
8 Prostate specific antigen (PSA) levels are lowered by 64% two weeks after administration of degarelix, 85% after one month, 95% after three months, and remained suppressed (approximately 97%) throughout the one year of treatment.
Prostatas specifiskā antigēna (PSA) līmenis divas nedēļas pēc degareliksa ievadīšanas bija pazeminājies par 64%, pēc viena mēneša – par 85%, pēc trīs mēnešiem – par 95%, un tas saglabājās nomākts (aptuveni par 97%) visā vienu gadu ilgās ārstēšanas laikā.
From day 56 to day 364 there were no significant differences between degarelix and the comparator in the percentage change from baseline.
No 56. līdz 364. dienai procentuālā pārmaiņa, salīdzinot ar pētījuma sākumu, degareliksa un salīdzināmā līdzekļa grupā nebija nozīmīgi atšķirīga.
In the confirmatory study comparing FIRMAGON to leuprorelin periodic electrocardiograms were performed.
Apstiprinošā pētījumā, kurā FIRMAGON tika salīdzināts ar leiprorelīnu, periodiski tika veikta elektrokardiogramma.
Both therapies showed QT/ QTc intervals exceeding 450 msec in approximately 20% of the patients.
Abās terapijas grupās QT/ QTc intervāls pārsniedza 450 ms aptuveni 20% pacientu.
From baseline to end of study the median change for FIRMAGON was 12.0 msec and for leuprorelin it was 16.7 msec.
No pētījuma sākuma līdz tā beigām vidējā starpība FIRMAGON terapijas grupā bija 12, 0 ms, bet leiprorelīna grupā – 16, 7 ms.
Anti-degarelix antibody development has been observed in 10% of patients after treatment with FIRMAGON for one year.
Pēc vienu gadu ilgas terapijas ar FIRMAGON antivielas pret degareliksu radās 10% pacientu.
There is no indication that the efficacy or safety of FIRMAGON treatment is affected by antibody formation after one year of treatment.
Nav liecību, ka antivielu veidošanās ietekmē FIRMAGON terapijas efektivitāti vai drošumu pēc vienu gadu ilgas ārstēšanas.
Efficacy and safety data in relation to antibody development beyond one year is not available.
Efektivitātes un drošuma dati saistībā ar antivielu veidošanos ārstējot ilgāk par vienu gadu, nav pieejami.
Absorption Following subcutaneous administration of 240 mg degarelix at a concentration of 40 mg/ ml to prostate cancer patients in the pivotal study CS21, AUC0-28 days was 635 (602-668) day*ng/ ml, Cmax was 66.0 (61.0-71.0) ng/ ml and occurred at tmax at 40 (37-42) hours.
Absorbcija Pēc 240 mg degareliksa subkutānas ievadīšanas 40 mg/ ml koncentrācijā priekšdziedzera vēža pacientiem reģistrācijas pētījumā CS21, AUC0. - 28. dienai bija 635 (602- 668) * ng/ ml dienā, Cmax bija 66, 0 (61, 0- 71, 0) ng/ ml un to novēroja pie tmax 40 (37- 42) stundas.
Mean trough values were approximately 11-12 ng/ ml after the starting dose and 11-16 ng/ ml after maintenance dosing of 80 mg at a concentration of 20 mg/ ml.
Vidējie rādītāji, ievadot 80 mg līdzekļa 20 mg/ ml koncentrācijā bija aptuveni 11- 12 ng/ ml pēc sākumdevas un 11- 16 ng/ ml pēc balstdevas.
Degarelix is eliminated in a biphasic fashion, with a median terminal half- life (t½) of approximately 43 days for the starting dose or 28 days for the maintenance dose, as estimated based on population pharmacokinetics modelling.
Degareliksa eliminācija ir divfāziska, un vidējais terminālais eliminācijas pusperiods (t1/ 2) ir aptuveni 43 dienas sākumdevai vai 28 dienas balstdevai, vērtējums balstīts uz populācijas farmakokinētisko modeli.
The long half-life after subcutaneous administration is a consequence of a very slow release of degarelix from the depot formed at the injection site(s).
Ilgo eliminācijas pusperiodu pēc subkutānas ievadīšanas rada ļoti lēnā degareliksa izdalīšanās no depo, kas veidojas injekcijas vietā( s).
The pharmacokinetic behavior of the medicinal product is influenced by its concentration in the solution for injection.
Zāļu farmakokinētiskās īpašības ietekmē to koncentrācija šķīdumā injekcijām.
Thus, Cmax and bioavailability tend to decrease with increasing dose concentration while the half-life is increased.
Līdz ar to Cmax un biopieejamībai ir tendence samazināties palielinoties devas koncentrācijai, bet pusperiods palielinās.
Therefore, no other dose concentrations than the recommended should be used.
Tādēļ nedrīkst lietot citas devas koncentrācijas, kā vien ieteiktās.
Distribution The distribution volume in healthy elderly men is approximately 1 l/ kg.
Izkliede Izkliedes tilpums veseliem, gados vecākiem vīriešiem ir aptuveni 1 l/ kg.
Plasma protein binding is estimated to be approximately 90%.
Saistīšanās ar plazmas proteīniem ir aprēķināta aptuveni 90%.
Metabolism Degarelix is subject to common peptidic degradation during the passage of the hepato-biliary system and is mainly excreted as peptide fragments in the faeces.
Metabolisms Degareliksam raksturīga parastā peptīdu noārdīšana aknu un/ vai žults izvades sistēmā, un tas tiek izvadīts galvenokārt ar izkārnījumiem kā peptīda fragmenti.
No significant metabolites were detected in plasma samples after subcutaneous administration.
Pēc subkutānas ievadīšanas plazmas paraugos nav noteikti nozīmīgi metabolīti.
In vitro studies have shown that degarelix is not a substrate for the human CYP450 system.
In vitro pētījumos pierādīts, ka degarelikss nav cilvēka CYP450 sistēmas substrāts.
Excretion In healthy men, approximately 20-30% of a single intravenously administered dose is excreted in the urine, suggesting that 70-80% is excreted via the hepato-biliary system.
Ekskrēcija Veseliem vīriešiem, pēc vienas intravenozas devas ievadīšanas, aptuveni 20- 30% devas tika izvadīti ar urīnu, tādēļ var uzskatīt, ka cilvēkam aptuveni 70- 80% tiek izvadīti caur aknu un/ vai žults izvades sistēmu.
The clearance of degarelix when administered as single intravenous doses (0.864-49.4 µg/ kg) in healthy elderly men was found to be 35-50 ml/ h/ kg.
Degareliksa klīrenss veseliem gados vecākiem vīriešiem pēc vienas intravenozas devas ievadīšanas (0, 864- 49, 4 μg/ kg) ir 35 – 50 ml/ h/ kg.
Patients with renal impairment No pharmacokinetic studies in renally impaired patients have been conducted.
Īpašas pacientu grupas Pacienti ar nieru darbības traucējumiem Nav veikti farmakokinētiskie pētījumi, kuros piedalītos pacienti ar nieru darbības traucējumiem.
Only about 20-30% of a given dose of degarelix is excreted unchanged by the kidneys.
Tikai aptuveni 20- 30% ievadītās degareliksa devas nemainītā veidā tiek izvadīti caur nierēm.
A population pharmacokinetics analysis of the data from the confirmatory Phase III study has demonstrated that the clearance of degarelix in patients with mild to moderate renal impairment is reduced by approximately 23%; therefore, dose adjustment in patients with mild or moderate renal impairment is not recommended.
Veicot III. fāzes apstiprinošā pētījuma datu populāciju farmakokinētikas analīzi, pierādīts, ka degareliksa klīrenss pacientiem ar viegliem vai vidēji smagiem nieru darbības traucējumiem samazinās par
Patients with hepatic impairment
9 aptuveni 23%, tādēļ devas pielāgošana pacientiem ar viegliem vai vidēji smagiem nieru darbības traucējumiem nav ieteicama.