qanastek/EMEA-V3 huggingface dataset:
In post-marketing experience through an antiretroviral pregnancy registry, more than 200 pregnancies with first-trimester exposure to efavirenz as part of a combination antiretroviral regimen have been reported with no specific malformation pattern.
Pēcreģistrācijas ziņojumos par pretretrovīrusu terapiju grūtniecēm, kur vairāk kā 200 grūtnieces pirmajā trimestrī lietoja efavirenzu kā daļu no pretretvovīrusu terapijas, netika ziņots par specifiskiem malformācijas gadījumiem.
Retrospectively in this registry, a small number of cases of neural tube defects, including meningomyelocele, have been reported but causality has not been established.
Agrāk saņemts neliels skaits ziņojumu par neirālā vada bojājumiem, tai skaitā meningomielocēli, bet to cēloņsakarība nav zināma.
Studies of efavirenz in animals have shown reproductive toxicity including marked teratogenic effects (see section 5.3).
Efavirenza pētījumi ar dzīvniekiem liecināja par reproduktīvo toksicitāti, ieskaitot izteiktus teratogēnus efektus (skatīt apakšpunktu 5. 3).
Lactation: studies in rats have demonstrated that efavirenz and tenofovir are excreted in milk; concentrations of efavirenz were much higher than those in maternal plasma.
Laktācija: pētījumi ar žurkām ir pierādījuši, ka efavirenzs un tenofovīrs izdalās pienā; efavirenza koncentrācija pienā vairākkārt pārsniedza koncentrāciju mātītes plazmā.
It is not known whether efavirenz, emtricitabine or tenofovir are excreted in human milk.
Nav zināms, vai efavirenzs, emtricitabīns vai tenofovīrs izdalās cilvēka pienā.
Because of the potential for both HIV transmission and the potential for serious undesirable effects in breast-feeding infants, mothers should be instructed not to breast-feed if they are receiving Atripla.
Lai izvairītos no HIV transmisijas un iespējamām nopietnām blakusparādībām ar krūti barotiem mazuļiem, sievietēm, kuras lieto Atripla, iesaka savus bērnus ar krūti nebarot.
However, dizziness has been reported during treatment with efavirenz, emtricitabine and tenofovir disoproxil fumarate.
Tomēr ziņots par reiboni ārstēšanas laikā ar efavirenzu, emtricitabīnu un tenofovīra dizoproksila fumarātu.
Efavirenz may also cause impaired concentration and/ or somnolence.
Efavirenzs var arī pazemināt koncentrēšanās spējas un/ vai izraisīt miegainību.
Patients should be instructed that if they experience these symptoms they should avoid potentially hazardous tasks such as driving and operating machinery.
Pacienti jāinformē, ka, ja viņiem parādās šādi simptomi, jāizvairās veikt tādas iespējami bīstamas darbības kā transportlīdzekļu vadīšana un mehānismu apkalpošana.
Assessment of adverse reactions for the fixed combination Atripla is based on experience from: • a 48-week clinical study of Atripla (see Table 2) • a clinical study in which efavirenz, emtricitabine and tenofovir disoproxil fumarate were co- administered (see Table 3) • clinical study and post-marketing experience with the individual components of Atripla (see Table 4).
Atripla 48 nedēļu klīniskā pētījuma (skatīt 2. tabulu), klīniskā pētījuma, kurā efavirenzu, emtricitabīnu un tenofovīra dizoproksila fumarātu lietoja vienlaicīgi (skatīt 3. tabulu), Atripla atsevišķo sastāvdaļu klīniskā pētījuma un pēcreģistrācijas datiem (skatīt 4. tabulu).
In Tables 2, 3 and 4 undesirable effects are presented in order of decreasing seriousness within each frequency grouping.
2., 3. un 4. tabulā blakusparādības ir dotas to nopietnības samazinājuma secībā katrā sastopamības biežuma grupā.
Frequencies are defined as very common (≥ 1/ 10), common (≥ 1/ 100, < 1/ 10) or uncommon (≥ 1/ 1,000, < 1/ 100).
Biežums definēts kā ļoti bieži (≥ 1/ 10), bieži (≥ 1/ 100, < 1/ 10) vai retāk (≥ 1/ 1 000, < 1/ 100).
Adverse reactions from clinical study experience with Atripla In a 48-week open-label randomised clinical study in HIV infected patients with successful virological suppression on their current antiretroviral regimen, patients either changed to Atripla (n=203) or continued on their original antiretroviral treatment regimen (n=97).
Blakusparādības no Atripla klīniskā pētījuma datiem 48 nedēļas ilgā, atklātā, randomizētā klīniskā pētījumā HIV inficētiem pacientiem ar veiksmīgu virusoloģisko supresiju pret esošo pretretrovīrusu terapiju, esošā terapija tika nomainīta uz Atripla (N=203) vai viņi turpināja iesākto pretretrovīrusu terapiju (N=97).
Treatment-emergent adverse reactions considered possibly or probably related to study drugs reported in patients who received Atripla in study AI266073 are listed by body system organ class and frequency in Table 2.
Ar pētījuma zāļu lietošanu iespējami saistītās un terapijas laikā radušās blakusparādības, par kurām ziņoja pacientiem, kas pētījumā AI266073 saņēma Atripla, ir uzskaitītas 2. tabulā pēc orgānu sistēmu klasifikācijas un biežuma.
All treatment-emergent adverse reactions considered possibly or probably related to Atripla reported in study AI266073 (over 48 weeks)
Visas ar ārstēšanu saistītas blakusparādības, kas varbūt iespējams bija saistītas ar Atripla lietošanu pētījumā AI266073 (48 nedēļu laikā)
Atripla (n=203) Metabolism and nutrition disorders:
Atripla (n=203) Vielmaiņas un uztures traucējumi:
anorexia fat redistribution, hypertriglyceridaemia, weight decreased, increased appetite
anoreksija taukaudu pārsadale ķermenī, hipertrigliceridēmija, svara samazināšanās, apetītes palielināšanās
nightmare, depression, depressed mood, anxiety, insomnia, mood altered, abnormal dreams, sleep disorder
murgi, depresija, nospiests garastāvoklis, trauksme, bezmiegs, mainīgs garastāvoklis, murgaini sapņi, miega traucējumi
confusional state, disorientation, personality change, mood swings, libido decreased
apjukums, dezorientācija, personības izmaiņas, svārstīgs garastāvoklis, pavajināts libido
dizziness somnolence, headache incoherent speech
reibonis miegainība, galvassāpes nesakarīga runa
vision blurred, altered visual depth perception
redzes traucējumi, izmainīta redzes dziļuma uztvere
hot flush
Atripla (n=203)
diarrhoea, nausea pancreatitis acute, vomiting, paraesthesia oral, hypoaesthesia oral, flatulence, dry mouth
caureja, slikta dūša akūts pankreatīts, vemšana, mutes parestēzija, mutes hipoestēzija, meteorisms, sausuma sajūta mutē
hepatitis acute
akūts hepatīts
rash, night sweats pruritus
izsitumi, svīšana naktī nieze
blood creatinine increased
paaugstināts kreatinīna līmenis asinīs
breast enlargement
krūšu palielināšanās
fatigue, energy increased feeling abnormal, feeling jittery, chills
nogurums, enerģijas pieaugums slima sajūta, nervoza sajūta, drebuļi
Adverse reactions from clinical study experience with efavirenz + emtricitabine + tenofovir disoproxil fumarate The following data are derived from a clinical study (GS-01-934) in which efavirenz, emtricitabine and tenofovir disoproxil fumarate were co-administered without regard to food as individual formulations or as a dual fixed combination of emtricitabine and tenofovir disoproxil fumarate with efavirenz.
Blakusparādības no klīniskā pētījuma, kurā lietoja efavirenzu, emtricitabīnu un tenofovīra dizoproksila fumarātu Zemāk sniegtie dati iegūti no klīniskā pētījuma (GS- 01- 934), kur atsevišķas efavirenza, emtricitabīna un tenofovīra dizoproksila fumarāta devas tika lietotas vienlaikus vai tika lietota emtricitabīna un tenofovīra dizoproksila fumarāta divu fiksēto devu kombinācija kopā ar efavirenzu neatkarīgi no ēdienreizēm.
Selected treatment-emergent adverse reactions considered possibly or probably related to study drugs from this study reported in patients after 144 weeks of treatment are listed by body system organ class and frequency in Table 3.
3. tabulā pēc orgānu sistēmu klasifikācijas un sastopamības biežuma uzskaitītas atsevišķas, negaidītas, ar ārstēšanu saistītas blakusparādības, kas varbūt iespējams bija saistītas ar pētījuma zālēm no šī 144 nedēļas ilgā klīniskā pētījuma.
Selected treatment-emergent adverse reactions considered possibly or probably related to study drugs (efavirenz, emtricitabine and tenofovir disoproxil fumarate) in clinical study GS-01-934 over 144 weeks
Atsevišķas, negaidītas, ar ārstēšanu saistītas blakusparādības, kas varbūt iespējams bija saistītas ar pētījuma zālēm (efavirenzu, amtricitabīnu un tenofovīra dizoproksila fumarātu) 144 nedēļu ilgā klīniskā pētījumā GS- 01- 934.
Efavirenz+emtricitabine+tenofovir disoproxil fumarate (n=257) Blood and lymphatic system disorders:
Efavirenzs + emtricitabīns + tenofovīra dizoproksila fumarāts (n=257) Asins un limfātiskās sistēmas traucējumi:
neutropenia
neitropēnija
dizziness somnolence, stupor, lethargy, headache, disturbance of attention
reibonis miegainība, stupors, letarģija, galvassāpes, uzmanības traucējumi
amnesia, ataxia, balance disorder, dysgeusia
amnēzija, ataksija, līdzsvara traucējumi, disgeizija
Eye disorders:
bojājumi:
Ear
Retāk
Uncommon and labyrinth disorders:
redzes traucējumi
vision blurred vertigo
reibonis
dyspnoea
aizdusa
Gastrointestinal disorders:
21 Efavirenzs + emtricitabīns + tenofovīra dizoproksila fumarāts (n=257) Kuņģa- zarnu trakta traucējumi:
nausea diarrhoea, vomiting, abdominal pain, flatulence, abdominal distension, dry mouth
slikta dūša caureja, vemšana, sāpes vēderā, meteorisms, vēdera uzpūšanās, mutes sausums
rash pruritus, skin hyperpigmentation, dermatitis urticaria, dry skin, eczema
izsitumi nieze, pastiprināta ādas pigmentācija, dermatīts nātrene, ādas sausums, ekzēma
decreased appetite, increased appetite hypertriglyceridaemia, anorexia
apetītes palielināšanās, apetītes samazināšanās hipertrigliceridēmija, anoreksija
Vascular disorders:
Asinsvadu sistēmas traucējumi
hot flush
karstuma viļņi
20 Efavirenz+emtricitabine+tenofovir disoproxil fumarate (n=257) General disorders and administration site conditions:
Vispārēji traucējumi un reakcijas ievadīšanas vietā:
fatigue, fever asthenia, feeling drunk
nogurums, drudzis astēnija, dzēruma sajūta
abnormal dreams nightmares, depression, insomnia, sleep disorder, euphoric mood
murgaini sapņi murgi, depresija, bezmiegs, miega traucējumi, eiforisks garastāvoklis
paranoia, psychomotor agitation, delusion, confusional state, anxiety, aggression, nervousness, disorientation
paranoja, psihomotors uzbudinājums, mānija, nemiers, trauksme, agresija, nervozitāte, nenosvērtība
Laboratory test abnormalities:
Aknu enzīmi:
Liver enzymes: in a 144-week clinical study (GS-01-934), elevations of aspartate aminotransferase (AST > 5 times ULN (upper limit of normal)) and of alanine aminotransferase (ALT > 5 times ULN) were reported in 3% and 2% of patients treated with efavirenz, emtricitabine, and tenofovir disoproxil fumarate (n=257) and 3% and 3% of patients treated with efavirenz and fixed-dose zidovudine/ lamivudine (n=254), respectively.
144 nedēļu klīniskajā pētījumā (GS- 01- 934) par aspartāta aminotransferāzes pieaugumu (AsAT > 5 reizes NAR (normas augšējā robeža)) un par alanīna aminotransferāzes pieaugumu (AlAT > 5 reizes NAR) tika ziņot attiecīgi 3% un 2% pacientu, kurus ārstēja ar efavirenzu, emtricitabīnu un tenofovīra dizoproksila fumarātu (n=257), un attiecīgi 3% un 3% pacientu, kurus ārstēja ar efavirenzu un fiksētām zidovudīna/ lamivudīna devām (n=254).
Adverse reactions associated with the individual components of Atripla The adverse reactions from clinical study and post-marketing experience with the individual components of Atripla in antiretroviral combination therapy are listed in Table 4 below by body system organ class and frequency.
Blakusparādības, kas saistītas ar atsevišķu Atripla sastāvdaļu lietošanu 4. tabulā pēc orgānu sistēmu klasifikācijas un sastopamības biežuma uzskaitītas klīnisko pētījumu laikā un pēcreģistrācijas periodā novērotās atsevišķu Atripla sastāvdaļu, ko lietoja pretretrovīrusu kombinētajā terapijā, izraisītās blakusparādības.
The most notable adverse reactions that have been reported in clinical studies with efavirenz are rash and nervous system symptoms.
Klīniskajos pētījumos ar efavirenza lietošanu saistītās visnopietnākās nevēlamās blakusparādības bija izsitumi un nervu sistēmas simptomi.
The administration of efavirenz with food may increase efavirenz exposure and may lead to an increase in the frequency of adverse reactions (see section 4.4).
Ordinējot efavirenzu vienlaikus ar pārtiku, var pastiprināties efavirenza iedarbība un var pieaugt nevēlamo blakusparādību biežums (skatīt apakšpunktu 4. 4).
There have been post-marketing reports in association with tenofovir disoproxil fumarate of renal and urinary disorders including renal failure, proximal tubulopathy (including Fanconi syndrome), acute tubular necrosis and nephrogenic diabetes insipidus.
Pēcreģistrācijas periodā ar tenofovīra dizoproksila fumarātu saistītās blakusparādības bija nieru un urīnceļu slimības, tai skaitā nieru mazspēja, proksimālā tubulopātija (Fankoni sindromu ieskaitot), akūtā tubulārā nekroze un nefrogēnais bezcukura diabēts.
Adverse reactions associated with the individual components of Atripla based on clinical study and post-marketing safety experience
Atsevišķu Atripla sastāvdaļu izraisītās blakusparādības klīnisko pētījumu laikā un pēcreģistrācijas periodā.
Emtricitabine
Emtricitabīns
Tenofovir disoproxil fumarate
Tenofovīra dizoproksila fumarāts
Common Uncommon Nervous system disorders:
Bieži Retāk
neutropenia anaemia
neitropēnija anēmija
Uncommon vision blurred Ear and labyrinth disorders:
Nervu sistēmas traucējumi:
Uncommon vertigo
Ļoti bieži Bieži
headache dizziness
galvassāpes reibonis
21
Retāk
Efavirenz
Retāk
Emtricitabine
redzes traucējumi
Tenofovir disoproxil fumarate
Ausu un labirinta bojājumi:
Respiratory, thoracic and mediastinal disorders:
Retāk vertigo Elpošanas sistēmas traucējumi, krūšu kurvja un videnes slimības:
Not known* Gastrointestinal disorders:
Ļoti bieži
dyspnoea
caureja, slikta dūša
diarrhoea, nausea
caureja, vemšana,
diarrhoea, vomiting, nausea
paaugstināts amilāžu, tai
Common diarrhoea, vomiting, abdominal pain, nausea Uncommon pancreatitis acute
sāpes vēderā, slikta skaitā paaugstināts aizkuņģa
elevated amylase including elevated pancreatic amylase, elevated serum lipase, vomiting, abdominal pain, dyspepsia
dziedzera amilāžu līmenis, paaugstināts seruma lipāžu līmenis, vemšana, sāpes vēderā, dispepsija
flatulence
pankreatīts
Not known* Renal and urinary disorders:
Nieru un urīnizvades sistēmas traucējumi:
pancreatitis
Emtricitabīns
Not known* Skin and subcutaneous tissue disorders:
Ļoti bieži
Very common rash (all grades, 18%)
izsitumi (visas pakāpes, 18%)
renal failure (acute and chronic), acute tubular necrosis, proximal renal tubulopathy including Fanconi syndrome, nephritis, acute interstitial nephritis, nephrogenic diabetes insipidus, increased creatinine, proteinuria
alerģiskas reakcijas, vezikulobulozi izsitumi, pustulāri izsitumi, makulopapulāri izsitumi, izsitumi, nieze, nātrene, ādas krāsas izmaiņas (pastiprināta pigmentācija)
Common pruritus Uncommon Stevens-Johnson syndrome, erythema multiforme, severe rash (< 1%)
Stīvensa- Džonsona sindroms, erythema multiforme, smagi izsitumi (< 1%)
allergic reaction, vesiculobullous rash, pustular rash, maculopapular rash, rash, pruritus, urticaria, skin discolouration (increased pigmentation)
Nav zināms *
Not known* photoallergic dermatitis Musculoskeletal and connective tissue disorders:
fotoalerģiskais dermatīts
Very common Not known* Metabolism and nutrition disorders:
Ļoti bieži
elevated creatine kinase
Nav zināms * Vielmaiņas un uztures traucējumi:
rhabdomyolysis, osteomalacia (manifested as bone pain and infrequently contributing to fractures), muscular weakness, myopathy
rabdomiolīze, osteomalācija, ko izteikti veicina kaulu sāpes un retos gadījumos kaulu lūzumi, muskuļu vājums un miopātija.
hyperglycaemia, hypertriglyceridaemia
hiperglikēmija, hipertrigliceridēmija
hypophosphataemia
hipofosfatēmija
Not known*
Nav zināms *
lactic acidosis, hypokalaemia
laktātacidoze, hipokalēmija
Common Not known*
Bieži Nav zināms *
pain, asthenia
sāpes, astēnija
Uncommon
Retāk paaugstināta jutība Aknu un/ vai žults izvades sistēmas traucējumi:
hypersensitivity
aknu mazspēja
Common
hepatīts, paaugstināts transamināžu līmenis, aknu steatoze
elevated serum aspartate aminotransferase (AST) and/ or elevated serum alanine aminotransferase (ALT), hyperbilirubinaemia
Reproduktīvās sistēmas un krūts slimības:
Uncommon
Retāk ginekomastija
hepatitis acute
24
Not known*
Efavirenzs
hepatic failure
Emtricitabīns
hepatitis, increased transaminases, hepatic steatosis
Tenofovīra dizoproksila fumarāts
Uncommon Psychiatric disorders:
Psihiskie traucējumi:
depression (severe in 1.6%), anxiety, abnormal dreams, insomnia
depresija (smaga 1, 6%), nemiers, murgaini sapņi, bezmiegs
abnormal dreams, insomnia
murgaini sapņi, bezmiegs
suicide attempt, suicide ideation, mania, paranoia, hallucination, euphoric mood, affect lability, confusional state, aggression
pašnāvības mēģinājumi, domas par pašnāvību, mānija, paranoja, halucinācijas, eiforisks garastāvoklis, nenosvērtība, apjukums, agresija
completed suicide, psychosis, delusion, neurosis
pašnāvību gadījumi, psihozes, mānija, neirozes
* These adverse reactions have been identified through post-marketing safety surveillance and the frequency is not known.
periodā un to biežums nav zināms.
The following adverse reactions, listed under the body system headings above, may occur as a consequence of proximal renal tubulopathy: rhabdomyolysis, osteomalacia (manifested as bone pain and infrequently contributing to fractures), hypokalaemia, muscular weakness, myopathy and hypophosphataemia.
Blakusparādības, kuras augstāk minētas atbilstošo orgānu klasifikācijā, var rasties proksimālās nieru tubulopātijas rezultātā: rabdomiolīze, osteomalācija (ko izteikti veicina kaulu sāpes un retos gadījumos kaulu lūzumi), hipokalēmija, muskuļu vājums un miopātija un hipofosfatēmija.
These events are not considered to be causally associated with tenofovir disoproxil fumarate therapy in the absence of proximal renal tubulopathy.
Šīs blakusparādības netiek saistītas ar tenofovīra dizoproksila fumarāta terapiju, ja proksimālās nieru tubulopātijas nav.
Rash with efavirenz: rashes are usually mild-to-moderate maculopapular skin eruptions that occur within the first two weeks of initiating therapy with efavirenz.
Izsitumi ar efavirenzu: izsitumi parasti bija viegli vai mēreni makulopapulāri ādas izsitumi, kas parādās pirmajās divās nedēļās pēc ārstēšanas ar efavirenzu uzsākšanas.
In most patients rash resolves with continuing therapy with efavirenz within one month.
Lielākai daļai pacientu izsitumi izzuda mēneša laikā, turpinot efavirenza terapiju.
In clinical studies, 1.7% of patients treated with efavirenz discontinued therapy because of rash.
1, 7% ar efavirenzu ārstēto pacientu izsitumu dēļ ārstēšanu pārtrauca.
Efavirenz can be reinitiated in patients interrupting therapy because of rash.
Pacientiem, kuri izsitumu dēļ pārtrauca ārstēšanu, var atsākt efavirenza lietošanu.
Use of appropriate antihistamines and/ or corticosteroids is recommended when efavirenz is restarted.
Ja atsāk lietot efavirenzu, iesaka atbilstošus prethistamīna līdzekļus un/ vai kortikosteroīdus.
Experience with efavirenz in patients who discontinued other antiretroviral agents of the non-nucleoside reverse transcriptase inhibitor (NNRTI) class is limited.
Ir ierobežota pieredze par efavirenza lietošanu pacientiem, kuri pārtraukuši citu ne- nukleozīdu reversās transkriptāzes inhibitoru (NNRTI) grupas pretretrovīrusu līdzekļu lietošanu.
Nine of these patients
Deviņpadsmit pacienti, kuri izsitumu dēļ pārtrauca lietot nevirapīnu, lietoja efavirenzu.
23 developed mild-to-moderate rash while receiving therapy with efavirenz, and two discontinued because of rash.
Deviņiem no šiem pacientiem efavirenza ārstēšanas laikā attīstījās viegli vai mēreni izsitumi, un divi pacienti izsitumu dēļ ārstēšanu pārtrauca.
Psychiatric symptoms with efavirenz: patients with a history of psychiatric disorders appear to be at greater risk of serious psychiatric adverse reactions listed in the efavirenz column of Table 4 with the frequency of events ranging from 0.3% for manic reactions to 2.0% for both severe depression and suicidal ideation.
Psihiskie simptomi ar efavirenzu: pacientiem, kuriem anamnēzē ir psihiskie traucējumi, ir lielāks to nopietno psihisko blakusparādību risks, kas uzskaitītas 4. tabulā un kuru biežums ir robežās no 0, 3% mānijai līdz 2, 0% gan smagai depresijai, gan domām par pašnāvību.
Nervous system symptoms with efavirenz: in clinical controlled studies, nervous system symptoms of moderate-to-severe intensity were experienced by 19.4% of patients compared to 9.0% of patients receiving control regimens.
Nervu sistēmas simptomi ar efavirenzu: klīniskos kontrolētos pētījumos nervu sistēmas simptomus ar mērenu līdz smagai intensitāti novēroja 19, 4% pacientu, salīdzinot ar 9, 0% pacientu kontroles grupā.
These symptoms were severe in 2.0% of patients receiving efavirenz 600 mg daily and in 1.3% of patients receiving control regimens.
Šie simptomi bija smagi 2, 0% pacientu, kuri lietoja 600 mg efavirenza dienā, un 1, 3% pacientu kontroles grupā.
In clinical studies 2.1% of patients treated with 600 mg of efavirenz discontinued therapy because of nervous system symptoms.
Klīniskajos pētījumos 2, 1% ar 600 mg ārstēto pacientu nervu sistēmas simptomu dēļ ārstēšanu pārtrauca.
Nervous system symptoms usually begin during the first one or two days of therapy and generally resolve after the first two to four weeks.
Nervu sistēmas simptomi parasti parādās pirmajā vai otrajā terapijas dienā, un parasti izzūd pēc pirmajām divām līdz četrām nedēļām.
Nervous system symptoms may occur more frequently when efavirenz is taken concomitantly with meals possibly due to increased efavirenz plasma levels (see section 5.2).
Lietojot pirms gulētiešanas, varētu uzlaboties medikamenta panesība (skatīt apakšpunktu 4. 2).
Analysis of long-term data from a clinical study (median follow-up 180 weeks, 102 weeks and 76 weeks for patients treated with efavirenz + zidovudine + lamivudine, efavirenz + indinavir, and indinavir + zidovudine + lamivudine, respectively) showed that, beyond 24 weeks of therapy, the incidences of new-onset nervous system symptoms among efavirenz-treated patients were generally similar to those in the control arm.
Ilgtermiņa klīnisko pētījumu datu analīze (zāles lietotas 180 nedēļas, 102 nedēļas un 76 nedēļas pacientiem, kuri attiecīgi tika ārstēti ar efavirenzu + zidovudīnu + lamivudīnu, efavirenzu + indinavīru un indinavīru + lamivudīnu) liecināja, ka pēc 24 nedēļu terapijas jauna veida nervu sistēmas simptomu biežums ar efavirenzu ārstētiem pacientiem bija līdzīgs kā pacientiem kontroles grupā.
Lactic acidosis: lactic acidosis, usually associated with hepatic steatosis, has been reported with the use of nucleoside analogues (see section 4.4).
Laktātacidoze: nukleozīdu analogu lietošanas laikā ziņots par laktātacidozi, parasti saistībā ar aknu stenozi (skatīt apakšpunktu 4. 4).
Only a limited number of patients were co-infected with HBV (n=13) or HCV (n=26) in study GS-01-934.
Vienlaikus ar HIV/ HBV vai HCV inficēti pacienti: pētījumā GS- 01- 934 tikai ierobežots skaits pacientu bija vienlaikus inficēti ar HBV (n=13) vai HCV (n=26).
The adverse reaction profile of efavirenz, emtricitabine and tenofovir disoproxil fumarate in patients co-infected with HIV/ HBV or HIV/ HCV was similar to that observed in patients infected with HIV without co-infection.
Efavirenza, emtricitabīna un tenofovīra dizoproksila fumarāta blakusparādību spektrs vienlaikus ar HIV/ HBV vai HIV/ HCV inficētiem pacientiem bija līdzīgs kā pacientiem tikai ar HIV infekciju.
However, as would be expected in this patient population, elevations in AST and ALT occurred more frequently than in the general HIV infected population.
Tomēr, kā paredzams šai pacientu grupai, AsAT un AlAT līmenis paaugstinājās daudz biežāk nekā vispārējā ar HIV inficēto cilvēku grupā.
Amylase: in clinical studies, asymptomatic increases in serum amylase levels > 1.5 times the ULN were seen in 10% of patients treated with efavirenz and 6% of patients treated with control regimens.
Amilāze: klīniskajos pētījumos 10% pacientu, kuri lietoja efavirenzu, un 6% pacientu kontroles grupā tika novērota asimptomātiska seruma amilāzes līmeņa paaugstināšanās > 1, 5 reizes NAR.
Lipids, lipodystrophy and metabolic abnormalities: combination antiretroviral therapy has been associated with metabolic abnormalities such as hypertriglyceridaemia, hypercholesterolaemia, insulin-resistance, hyperglycaemia and hyperlactataemia (see section 4.4).
Lipīdi, lipodistrofija un metabolisma traucējumi: kombinēta pretretrovīrusu terapija saistīta ar tādiem patoloģiskiem metabolisma traucējumiem kā hipertrigliceridēmija, hiperholesterinēmija, insulīna rezistence, hiperglikēmija un hiperlaktātēmija (skatīt apakšpunktu 4. 4).
Combination antiretroviral therapy has been associated with redistribution of body fat (lipodystrophy) in HIV patients including the loss of peripheral and facial subcutaneous fat, increased intra-abdominal and visceral fat, breast hypertrophy and dorsocervical fat accumulation (buffalo hump) (see section 4.4).
Kombinēta pretretrovīrusu terapija HIV pacientiem saistīta ar organisma tauku pārdali (lipodistrofija), tostarp perifēro un sejas zemādas tauku zudumu, vēdera dobuma un viscerālo tauku daudzuma palielināšanos, krūšu hipertrofiju un tauku uzkrāšanos kakla mugurpusē (bifeļa kupris) (skatīt apakšpunktu 4. 4).
Immune Reactivation Syndrome: in HIV infected patients with severe immune deficiency at the time of initiation of CART, an inflammatory reaction to asymptomatic or residual opportunistic infections may arise (see section 4.4).
HIV inficētiem pacientiem ar smagu imūndeficītu, kuriem uzsāka kombinēto pretretrovīrusu terapiju (combination antiretroviral therapy - CART), var parādīties iekaisuma reakcija uz asimptomātiskiem vai nenoskaidrotiem oportūnistiskiem patogēniem (skatīt apakšpunktu 4. 4).
False positive test results have only been observed with the CEDIA DAU Multi-Level THC assay, which is
Neinficētiem brīvprātīgajiem novēroja viltus pozitīvu urīna kanabinoīdu testu.
24 used for screening, and have not been observed with other cannabinoid assays tested including tests used for confirmation of positive results.
Viltus pozitīvi testa rezultāti tika novēroti ar CEDIA DAU Multi- level THC testu, ko lieto skrīningam, un to nenovēroja kanabinoīdu testos, ieskaitot pozitīvu rezultātu apstiprinājuma testus.
Some patients accidentally taking 600 mg efavirenz twice daily have reported increased nervous system symptoms.
Dažiem pacientiem, kuri nejauši lietoja 600 mg efavirenza divas reizes dienā, ir aprakstīta nervu sistēmas traucējumu simptomu palielināšanās.
If overdose occurs, the patient must be monitored for evidence of toxicity (see section 4.8), and standard supportive treatment applied as necessary.
Ja notiek pārdozēšana, jānovēro, vai pacientam nerodas toksicitātes pazīmes (skatīt apakšpunktu 4. 8), un nepieciešamības gadījumā jāveic standarta uzturoša ārstēšana.
Administration of activated charcoal may be used to aid removal of unabsorbed efavirenz.
Lai palīdzētu izvadīt neabsorbēto efavirenzu, var izmantot aktīvo ogli.
Since efavirenz is highly protein bound, dialysis is unlikely to remove significant quantities of it from blood.
Tā kā efavirenzs sevišķi aktīvi saistās ar proteīniem, nav
Up to 30% of the emtricitabine dose and approximately 10% of the tenofovir dose can be removed by haemodialysis.
Līdz 30% emtricitabīna devas un aptuveni 10% tenofovira devas var izvadīt ar hemodialīzi.
It is not known whether emtricitabine or tenofovir can be removed by peritoneal dialysis.
Nav zināms, vai emtricitabīnu un tenofovīru var izvadīt ar peritoneālo dialīzi.
Antivirals for treatment of HIV infections, combinations, ATC code:
Pretretrovīrusu līdzekļi HIV infekcijas ārstēšanai, kombinācijas, ATĶ kods:
Mechanism of action: efavirenz is an NNRTI of HIV-1.
Darbības mehānisms: efavirenzs ir HIV- 1 NNRTI.
Efavirenz non-competitively inhibits HIV-1 reverse transcriptase (RT) and does not significantly inhibit human immunodeficiency virus-2 (HIV-2) RT or cellular deoxyribonucleic acid (DNA) polymerases (α, β, γ, and δ).
Efavirenzs ir nekonkurējošs HIV- 1 reversās transkriptāzes (RT) inhibitors, un tas nozīmīgi neinhibē cilvēka imūndeficīta vīrusa (HIV- 2) RT vai šūnu dezoksiribonukleīnskābes (DNS) polimerāzes (α, β, γ vai δ).
Emtricitabine is a nucleoside analogue of cytidine.
Emtricitabīns ir citidīna nukleozīdu analogs.
Tenofovir disoproxil fumarate is converted in vivo to tenofovir, a nucleoside monophosphate (nucleotide) analogue of adenosine monophosphate.
In vivo tenofovīra dizoproksila fumarāts tiek pārvērsts par tenofovīru, adenozīna monofosfāta nukleozīdu monofosfāta (nukleotīda) analogu.
Emtricitabine and tenofovir are phosphorylated by cellular enzymes to form emtricitabine triphosphate and tenofovir diphosphate, respectively.
Emtricitabīnu un tenofovīru fosforilē šūnu enzīmi, veidojot attiecīgi emtricitabīna trifosfātu un tenofovīra difosfātu.
In vitro studies have shown that both emtricitabine and tenofovir can be fully phosphorylated when combined together in cells.
In vitro pētījumi liecina, ka gan emtricitabīnu, gan tenofovīru var pilnībā fosforilēt, kombinējot tos šūnās.
Emtricitabine triphosphate and tenofovir diphosphate competitively inhibit HIV-1 reverse transcriptase, resulting in DNA chain termination.
Emtricitabīna trifosfāts un tenofovīra difosfāts konkurējoši inhibē HIV- 1 reverso transkriptāzi, pārtraucot DNS ķēdi.
Both emtricitabine triphosphate and tenofovir diphosphate are weak inhibitors of mammalian DNA polymerases and there was no evidence of toxicity to mitochondria in vitro and in vivo.
Gan emtricitabīns, gan tenofovīra difosfāts ir vāji zīdītāju DNS polimerāzes inhibitori, un in vitro un in vivo nav iegūti pierādījumi toksiskai ietekmei uz mitohondrijiem.
Antiviral activity in vitro: efavirenz demonstrated antiviral activity against most non-clade B isolates (subtypes A, AE, AG, C, D, F, G, J, and N) but had reduced antiviral activity against group O viruses.
Pretvīrusu aktivitāte in vitro: efavirenzam piemīt pretvīrusu aktivitāte pret vairums netaksēto B izolātu (apakštipi A, AE, AG, C, D, F, G, J un N), bet ir samazināta aktivitāte pret O grupas vīrusiem.
Emtricitabine displayed antiviral activity against HIV-1 clades A, B, C, D, E, F, and G.
Emtricibīns uzrādīja pretvīrusu aktivitāti pret HIV- 1 taksētajiem A, B, C, D, E, F un G tipiem.
Tenofovir displayed antiviral activity against HIV-1 clades A, B, C, D, E, F, G, and O.
Tenofovīrs uzrādīja pretvīrusu aktivitāti pret HIV- 1 taksētajiem A, B, C, D, E, F, G un O tipiem.
Both emtricitabine and tenofovir showed strain specific activity against HIV-2 and antiviral activity against HBV.
Gan emtricitabīnam, gan tenofovīram piemīt specifiska aktivitāte pret HIV- 2 un pretvīrusu aktivitāte pret HBV.
In combination studies evaluating the in vitro antiviral activity of efavirenz and emtricitabine together, efavirenz and tenofovir together, and emtricitabine and tenofovir together, additive to synergistic antiviral effects were observed.
Kombināciju pētījumos, kur in vitro vērtēja efavirenza un emtricitabīna kombinācijas, efavirenza un tenofovīra kombinācijas un emtricitabīna un tenofovīra kombinācijai aktivitāti, novēroja sinerģisku pretvīrusu iedarbību.
25 Resistance: resistance to efavirenz can be selected in vitro and resulted in single or multiple amino acid substitutions in HIV-1 RT, including L100I, V108I, V179D, and Y181C.
Rezistence: in vitro varēja noteikt rezistenci pret efavirenzu un tā bija vienas vai vairāku aminoskābju HIV- 1 RT aizvietošana, tai skaitā L1000I, V108I un Y181C.
K103N was the most frequently observed RT substitution in viral isolates from patients who experienced rebound in viral load during clinical studies of efavirenz.
K103N bija visbiežāk novērotā RT aizvietošana vīrusu izolātos tiem pacientiem, kuriem bija nozīmīgs vīrusu slodzes rikošets klīniskos pētījumos ar efavirenzu.
Substitutions at RT positions 98, 100, 101, 108, 138, 188, 190 or 225 were also observed, but at lower frequencies, and often only in combination with K103N.
Tika novērotas arī RT aizvietošanas 98., 100., 101., 108., 138., 188., 190. vai 225. pozīcijā, tomēr tās bija retākas un bieži tikai kombinācijā ar K103N.
Cross-resistance profiles for efavirenz, nevirapine and delavirdine in vitro demonstrated that the K103N substitution confers loss of susceptibility to all three NNRTIs.
Krusteniskās rezistences profili in vitro efavirenzam, nevirapīnam un delavirdīnam pierādīja, ka K103N aizvietošana rada jutīguma zudumu pret visiem trim NNRTI.
The potential for cross-resistance between efavirenz and NRTIs is low because of the different binding sites on the target and mechanism of action.
Krusteniskās rezistences iespēja starp efavirenzu un NRTI ir maza, jo ir atšķirīgas saistīšanās vietas pie mērķa un atšķirīgi darbības mehānismi.
The potential for cross-resistance between efavirenz and PIs is low because of the different enzyme targets involved.
Krusteniskās rezistences iespēja starp efavirenzu un PI ir maza, jo iesaistīti atšķirīgi mērķa enzīmi.
Resistance to emtricitabine or tenofovir has been seen in vitro and in some HIV-1 infected patients due to the development of an M184V or M184I substitution in RT with emtricitabine or a K65R substitution in RT with tenofovir.
Rezistence novērota in vitro un dažiem HIV- 1 inficētiem pacientiem M184V/ I mutācijas veidošanās dēļ, lietojot emtricitabīnu, un K65R mutācijas veidošanās dēļ, lietojot tenofovīru.
No other pathways of resistance to emtricitabine or tenofovir have been identified.
Nav konstatēti citi rezistences mehānismi pret emtricitabīnu vai tenofovīru.
Emtricitabine-resistant viruses with the M184V/ I mutation were cross-resistant to lamivudine, but retained sensitivity to didanosine, stavudine, tenofovir and zidovudine.
Pret emtricitabīnu rezistenti vīrusi ar M184V/ I mutāciju bija krusteniski rezistenti pret lamivudīnu, bet saglabāja jutību pret didanozīnu, stavudīnu, tenofovīru un zidovudīnu.
The K65R mutation can also be selected by abacavir or didanosine and results in reduced susceptibility to these agents plus lamivudine, emtricitabine and tenofovir.
K65R mutāciju var izolēt arī ar abakavīru vai didanozīnu, un tas izraisa samazinātu jutību pret šiem līdzekļiem, kā arī pret lamivudīnu, emtricitabīnu un tenofovīru.
Tenofovir disoproxil fumarate should be avoided in patients with HIV-1 harbouring the K65R mutation.
27 Tenofovīra dizoproksila fumarātu nevajadzētu lietot pacientiem, kuriem ir HIV- 1 celmi ar K65R mutāciju.
Both the K65R and M184V/ I mutation remain fully susceptible to efavirenz.
Gan K65R, gan M184V/ I mutācijas paliek pilnībā jutīgas pret efavirenzu.
Patients with HIV-1 expressing three or more thymidine analogue associated mutations (TAMs) that included either an M41L or an L210W substitution in RT showed reduced susceptibility to tenofovir disoproxil fumarate.
Pacientiem, kuriem HIV- 1 bija trīs vai vairāk timidīna analogu saistītas mutācijas (thymidine - analogue associated mutations - TAMs), kas bija vai nu M41L, vai L210W reversās transkriptāzes mutācija, konstatēja samazinātu jutību pret tenofovīra dizoproksila fumarātu.
In vivo resistance (antiretroviral-naïve patients): extremely limited resistance data from patients treated with Atripla are currently available.
In vivo rezistence (ar pretretrovīrusu terapiju iepriekš nekad neārstētiem pacientiem): pašlaik pieejami ierobežoti dati par rezistenci pacientiem, kas ārstēti ar Atripla.
However, in a 144-week open-label randomised clinical study (GS-01-934) in antiretroviral-naïve patients, where efavirenz, emtricitabine and tenofovir disoproxil fumarate were used as individual formulations (or as efavirenz and the fixed combination of emtricitabine and tenofovir disoproxil fumarate (Truvada) from week 96 to 144), genotyping was performed on plasma HIV-1 isolates from all patients with confirmed HIV RNA > 400 copies/ ml at week 144 or early study drug discontinuation (see section on Clinical experience).
Tomēr 144 nedēļu atklātā, randomizētā klīniskā pētījumā (GS- 01- 934) ar pretretrovīrusu terapiju iepriekš nekad neārstētiem pacientiem, kuri efavirenzu, emtricitabīnu un tenofovira dizoproksila fumarātu lietoja kā atsevišķas zāles (vai efavirenzu kopā ar fiksētu emtricitabīna un tenofovira dizoproksila fumarāta kombināciju (Truvada) no 96. līdz 144. nedēļai), genotipa noteikšana tika veikta plazmas HIV- 1 izolātos, kas tika iegūti no visiem pacientiem, kuriem tika apstiprināts, ka viņiem ir HIV RNS > 400 kopijas/ ml 144. nedēļā vai kuri agri pārtrauca zāļu lietošanu (skatīt sadaļu Klīniskā pieredze).
As of week 144:
144. nedēļā:
• The M184V/ I mutation developed in 2/ 19 (10.5%) isolates analysed from patients in the efavirenz + emtricitabine + tenofovir disoproxil fumarate group and in 10/ 29 (34.5%) isolates analysed from the efavirenz + lamivudine/ zidovudine group (p-value < 0.05, Fisher’ s Exact test comparing the emtricitabine + tenofovir disoproxil fumarate group to the lamivudine/ zidovudine group among all subjects). • No virus analysed contained the K65R mutation. • Genotypic resistance to efavirenz, predominantly the K103N mutation, developed in virus from 13/ 19 (68%) patients in the efavirenz + emtricitabine + tenofovir disoproxil fumarate group and in virus from 21/ 29 (72%) patients in the efavirenz + lamivudine/ zidovudine group.
• Mutācija M184V/ I radās 2/ 19 (10, 5%) analizētajiem izolātiem, kas tika iegūti no pacientiem, kas bija efavirenzs + emtricitabīns + tenofovira dizoproksila fumarāts grupā un 10/ 29 (34, 5%) analizētajiem izolātiem grupā efavirenzs + lamivudīns/ zidovudīns (p- vērtība < 0, 05, Fišera precīzajā testā visiem indivīdiem salīdzināja emtricitabīns + tenofovira dizoproksila fumarāts grupu ar lamivudīns/ zidovudīns grupu). • Neviens analizētais vīruss nesaturēja mutāciju K65R. • Genotipiskā rezistence pret efavirenzu, galvenokārt kā mutācija K103N, radās vīrusos, kas iegūti no 13/ 19 (68%) pacientiem, kas tika ārstēti ar efavirenzs + emtricitabīns + tenofovira dizoproksila fumarāts, un vīrusos, kas iegūti no 21/ 29 (72%) pacientiem, kas tika ārstēti ar efavirenzs + lamivudīns/ zidovudīns.
A summary of resistance mutation development is shown in Table 5.
Rezistences mutāciju rašanās kopsavilkums dots (5. tabulā).
26 Table 5:
5. tabula:
Development of resistance in study GS-01-934 through week 144
Rezistences veidošanās pētījumā GS- 01- 934 144 nedēļu laikā
Efavirenz+
Efavirenzs+
Efavirenz+lamivudine/
Efavirenzs+lamivudī
tenofovir disoproxil fumarate (N=244)
emtricitabīns+ tenofovīra dizoproksila fumarāts (N=244)
(N=243)
ns/ zidovudīns (N=243)
Resistance analysis by On-therapy genotypes
Rezistences analīzes līdz 144. nedēļai
Efavirenz resistance
Efavirenza rezistence
G190A/ S Y188C/ H V108I P225H
K103N K101E G190A/ S Y188C/ H V108I P225H
2 1 1 0
8 3 2 1 1 0
(10.5%) (5%) (5%)
(42%) (16%) (10, 5%) (5%) (5%)
4 2 1 2
18 * 3 4 2 1 2
(14%) (7%) (3%) (7%)
(62%) (10%) (14%) (7%) (3%) (7%)
* p-value < 0.05, Fisher’ s Exact test comparing efavirenz + emtricitabine + tenofovir disoproxil fumarate group to efavirenz + lamivudine/ zidovudine group among all patients.
* p- līmenis < 0, 05, Fišera precīzais tests, kur visiem pacientiem salīdzināja efavirenza + emtricitabīna + tenofovīra dizoproksila fumarāta grupu ar efavirenza + lamivudīna/ zidovudīna grupu.
1 Other efavirenz resistance mutations included A98G (n=1), K103E (n=1), V179D (n=1), and M230L (n=1).
1 Citas efavirenza rezistences mutācijas, tai skaitā A98G (n=1), K103E (n=1), V179D (n=1) un M230L (n=1).
2 Thymidine analogue associated mutations included D67N (n=1) and K70R (n=1).
2 Ar timidīna analogiem saistītās mutācijas, tai skaitā D67N (n=1) un K70R (n=1).
Please refer to the Summary of Product Characteristics for the individual components for additional information regarding in vivo resistance with these medicinal products.
Papildus informāciju par atsevišķu sastāvdaļu rezistenci in vivo skatīt katra medikamenta zāļu aprakstā.
In a 144-week open-label randomised clinical study (GS-01-934) antiretroviral treatment-naïve HIV-1 infected patients received either a once-daily regimen of efavirenz, emtricitabine and tenofovir disoproxil fumarate or a fixed combination of lamivudine and zidovudine (Combivir) administered twice daily and efavirenz once daily (please refer to the Summary of Product Characteristics for Truvada).
144 nedēļu ilgā, atklātā, randomizētā klīniskā pētījumā (GS- 01- 934) ar pretretrovīrusu līdzekļiem nekad neārstēti pacienti lietoja vai nu efavirenza, emtricitabīna un tenofovīra dizoproksila fumarāta kombināciju vienu reizi dienā, vai lamivudīna un zidovudīna fiksēto devu kombināciju (Combivir) divas reizes dienā kopā ar efavirenzu vienu reizi dienā (skatīt Truvada zāļu aprakstu).
Patients who completed 144 weeks of treatment with either treatment arm in study GS-01-934 were given the option to continue in an open-label extended phase of the study with Atripla on an empty stomach.
Pacientiem, kuri pabeidza 144 nedēļu ārstēšanas kursu jebkurā pētījuma GS- 01- 934 grupā, tika dota iespēja turpināt pētījumu ar Atripla, lietojot tukšā dūšā, pētījuma pagarinājuma atklātajā fāzē.
Preliminary 24-week data are available from a total of 286 patients who changed to Atripla:
Ir pieejami 24 nedēļu dati kopā par 286 pacientiem, kuri sāka lietot Atripla:
160 had previously received efavirenz, emtricitabine and tenofovir disoproxil fumarate, and 126 had previously received Combivir and efavirenz.
160 pacienti pirms tam lietoja efavirenzu, emtricitabīnu un tenofovīra dizoproksila fumarātu un 126 pacienti pirms tam lietoja Combivir un efavirenzu.
The majority of patients from both initial treatment groups maintained virologic suppression after changing to Atripla.
Lielākai daļa pacientu no abām terapijas grupām saglabājās vīsusu supresija pēc nomaiņas uz Atripla.
In 91% of the patients the HIV-1 RNA plasma concentrations remained < 50 copies/ ml and in 97% < 400 copies/ ml, after 24 weeks of Atripla treatment (intention to treat analysis (ITT), missing=failure).
Pēc 24 ārstēšanas nedēļām ar Atripla 91% pacientu HIV- 1 RNS plazmas koncentrācija saglabājās < 50 kopijas/ ml un 97% < 400 kopijas/ ml (nejaušināšanas analīzes (intent to treat - ITT), nav=neveiksme).
Study AI266073 was a 48-week open-label randomised clinical study in HIV infected patients comparing the efficacy of Atripla to antiretroviral therapy consisting of at least two nucleoside or nucleotide reverse transcriptase inhibitors (NRTIs) with a protease inhibitor or non-nucleoside reverse transcriptase inhibitor; however not a regimen containing all Atripla components (efavirenz, emtricitabine and tenofovir disoproxil fumarate).
Pētījums AI266073 bija atklāts, randomizēts 48 nedēļu klīniskais pētījums HIV inficētiem pacientiem, kur tiek salīdzināta Atripla efektivitāte ar pretretrovīrusu terapiju, kas sastāv no vismaz diviem nukleozīdu vai nukleotīdu reversās transkriptāzes inhibitoriem (NRTI) kopā ar proteāzes inhibitoru vai nenukleozīdu reversās transkriptāzes inhibitoru, tomēr netika izmantota terapija ar visām Atripla sastāvdaļām (efavirenzu, emtricitabīnu un tenofovīra dizoproksila fumarātu).
Atripla was administered on an empty stomach (see section 4.2).
Atripla lietoja tukšā dūšā (skatīt apakšpunktu 4. 2).
Patients had never experienced virological failure on a previous antiretroviral therapy, had no known HIV-1 mutations that confer resistance to any of the three components within Atripla, and had been virologically suppressed for at least three months at baseline.
Pacientiem nekad nebija novērotas iepriekš veiktās pretretrovīrusu terapijas virusoloģiskās neveiksmes, nebija zināmas HIV- 1 mutācijas, kas radītu rezistenci pret jebkuru no trim Atripla sastāvdaļām, un virusoloģiskā supresija bija vismaz trīs mēnešus kopš pētījuma uzsākšanas.
Forty-eight
Pacientiem esošā terapija tika nomainīta uz Atripla (N=203) vai viņi turpināja iesākto pretretrovīrusu terapiju (N=97).
27 week data showed that high levels of virologic suppression, comparable to the original treatment regimen, were maintained in patients who were randomised to change to Atripla (see Table 6).
Četrdesmit astoņu nedēļu dati liecināja, ka ar Atripla randomizētajiem pacientiem saglabājās augstās pakāpes virusoloģiskā supresija, salīdzinot ar sākotnējo terapijas režīmu (skatīt 6. tabulu).
Table 6:
29 6. tabula:
48-week efficacy data from study AI266073 in which Atripla was administered to virologically suppressed patients on combination antiretroviral therapy
48 nedēļu efektivitātes dati no pētījuma AI266073, kur Atripla tika lietota kombinētās pretretrovīrusu terapijas pacientiem ar virusoloģisko supresiju
Treatment group
terapijas režīms
Stayed on original treatment regimen
sākotnējo terapijas režīmu
Difference between Atripla and original treatment regimen
Gala rādītāji
(N=97) n/ N (%)
n/ N%
patients with HIV-1 RNA < 50 copies/ ml PVR (KM)
Pacienti ar HIV- 1 RNS < 50 kopijas/ ml
94.5%
94, 5%)
8.9% (-7.7% to 25.6%)
8, 9% (- 7, 7% līdz 25, 6%)
M=Excluded M=Failure
M=Izslēgti M=Neveiksme
1.2% (-2.3% to 6.7%) 0.5% (-7.0% to 9.3%)
1, 2% (- 2, 3% līdz 6, 7%) 0, 5% (- 7, 0% līdz 9, 3%)
Modified LOCF
Modificēts LOCF
-3.3% (-8.3% to 2.7%)
- 3, 3%% (- 8, 3% līdz 2, 7%)
patients with HIV-1 RNA < 200 copies/ ml PVR (KM)
Pacienti ar HIV- 1 RNS < 200 kopijas/ ml PVR (KM)
-0.5% (-3.2% to 2.2%)
- 0, 5% (- 3, 2% līdz 2, 2%)
M=Excluded
M=Izslēgti
0% (-2.4% to 4.2%)
0% (- 2, 4% līdz 4, 2%)
M=Failure
M=Neveiksme
-0.5% (-7.6% to 7.9%)
- 0, 5% (- 7, 6% līdz 7, 9%)
Pure virologic response assessed using the Kaplan Meier (KM) method M:
Virusoloģiskā atbildes reakcija, kas vērtēta, izmantojot Kaplan Meier (KM) metodi.
Missing Modified LOCF:
M:
Post-hoc analysis where patients who failed virologically or discontinued for adverse events were treated as failures; for other drop-outs, the LOCF (last observation carried forward) method was applied
Nav datu Modificēts LOCF: post- hoc analīze, kurā pacienti, kuriem bija virusoloģiskā neveiksme vai kuri izstājās no pētījuma blakusparādību dēļ, tika vērtēti kā pētījuma neveiksmes; izstājoties no pētījuma citu iemeslu dēļ, tika pielietota LOCF (last observation carried forward jeb pēdējā veiktā novērojuma) metode
When the two strata were analysed separately, response rates in the stratum with prior PI-treatment were numerically lower for patients switched to Atripla [92.4% versus 94.0% for the PVR (sensitivity analysis) for Atripla and SBR patients respectively; a difference (95%CI) of -1.6% (-10.0%, 6.7%)].
Analizējot šīs divas grupas atsevišķi, atbildes reakcijas rādītāji grupā, kurā pacienti iepriekš bija lietojuši PI terapiju, bija skaitliski zemāki tiem pacientiem, kuri sāka lietot Atripla [92, 4% un 94, 0% PVR gadījumā (jutības analīze) attiecīgi Atripla un SBR grupā; - 1, 6% (- 10, 0%, 6, 7%) atšķirība (95% CI)].
In the prior-NNRTI stratum, response rates were 98.9% vs 97.4% for Atripla and SBR patients respectively; a difference (95%CI) of 1.4% (-4.0%, 6.9%).
Grupā, kurā pacienti iepriekš bija lietojuši NNRTI, atbildes reakcijas rādītāji Atripla un SBR pacientiem attiecīgi bija 98, 9% un 97, 4%; 1, 4% (- 4, 0%, 6, 9%) atšķirība (95% CI).
No data are currently available from clinical studies with Atripla in treatment-naïve patients or in heavily pretreated patients.
Pašreiz nav pieejami dati no Atripla klīniskajiem pētījumiem iepriekš nekad neārstētiem pacientiem vai grūti ārstējamiem pacientiem.
There is no clinical experience with Atripla in patients who are experiencing virological failure in a first-line antiretroviral treatment regimen or in combination with other antiretroviral agents.
Nav klīniskās pieredzes par Atripla lietošanu pacientiem, kuriem bijusi virusoloģiskā neveiksme primārās pretretrovīrusu terapijas laikā vai kombinācijā ar citiem pretretrovīrusu līdzekļiem.
Patients coinfected with HIV and HBV: limited clinical experience in patients co-infected with HIV and HBV suggests that treatment with emtricitabine or tenofovir disoproxil fumarate in antiretroviral combination therapy to control HIV infection also results in a reduction in HBV DNA (3 log10 reduction or 4 to 5 log10 reduction, respectively) (see section 4.4).
Pacienti ar vienlaikus HIV un HBV infekciju: ierobežota klīniskā pieredze pacientiem, kas vienlaikus inficēti ar HIV un HBV, liecina, ka ārstēšana ar emtricitabīnu vai tenofovīra dizoproksila fumarātu kombinētā pretretrovīrusu terapijā HIV infekcijas kontrolei izraisīja arī HBV DNS samazināšanos (samazinājums attiecīgi 3 log10 vai 4 – 5 log10) (skatīt apakšpunktu 4. 4).