qanastek/EMEA-V3 huggingface dataset:
This corresponded to an overall average of 63% (range 5-161%) of the steady state observed peak plasma concentrations.
Tas atbilst vidēji 63% (no 5 līdz 161% robežās) maksimālās līdzsvara koncentrācijas plazmā.
The primary active metabolites were present in tumour at concentrations averaging 160 ng/g tissue, which corresponded to an overall average of 113% (range 88-130%) of the observed steady state peak plasma concentrations.
Primāro aktīvo metabolītu koncentrācija audzējā bija vidēji 160 ng/ g audu, kas atbilst vidēji 113% (no 88 līdz 130% robežās) maksimālās līdzsvara koncentrācijas plazmā.
Plasma protein binding is approximately 95%.
Ar plazmas olbaltumiem saistās aptuveni 95%.
Erlotinib binds to serum albumin and alpha-1 acid glycoprotein (AAG).
Erlotinibs saistās ar seruma albumīnu un alfa- 1 skābo glikoproteīnu (AAG).
Erlotinib is metabolised in the liver by the hepatic cytochromes in humans, primarily CYP3A4 and to a lesser extent by CYP1A2.
Metabolisms: erlotinibs cilvēka organismā metabolizējas aknās ar aknu citohromu, galvenokārt CYP3A4 starpniecību, mazākā mērā ar CYP1A2 starpniecību.
Extrahepatic metabolism by CYP3A4 in intestine, CYP1A1 in lung, and 1B1 in tumour tissue potentially contribute to the metabolic clearance of erlotinib.
Erlotiniba metabolisko klīrensu, iespējams, papildina arī ārpusaknu CYP3A4 pastarpinātais metabolisms zarnās, CYP1A1 pastarpinātais metabolisms plaušās un 1B1 pastarpinātais metabolisms audzēja audos.
There are three main metabolic pathways identified:
Atklāti trīs galvenie metabolisma ceļi:
1) O-demethylation of either side chain or both, followed by oxidation to the carboxylic acids; 2) oxidation of the acetylene moiety followed by hydrolysis to the aryl carboxylic acid; and 3) aromatic hydroxylation of the phenyl-acetylene moiety.
1) vai nu vienas, vai abu sānu ķēžu O- demetilācija un pēc tam oksidācija līdz karboksilskābēm; 2) acetilēna grupas oksidācija un pēc tam hidrolīze līdz arilkarboksilskābei un 3) fenil- acetilēna grupas aromātiskā hidroksilācija.
The primary metabolites OSI-420 and OSI-413 of erlotinib produced by O-demethylation of either side chain have comparable potency to erlotinib in non-clinical in vitro assays and in vivo tumour models.
Primārajiem erlotiniba metabolītiem OSI- 420 un OSI- 413, kas veidojas vienas no abu sānu ķēžu O- demetilācijā, neklīniskajās in vitro pārbaudēs un in vivo audzēju modeļos ir erlotinibam līdzīga spēcīga iedarbība.
They are present in plasma at levels that are < 10% of erlotinib and display similar pharmacokinetics as erlotinib.
Plazmā tie ir < 10% erlotiniba daudzuma un tiem var būt erlotinibam līdzīga farmakokinētika.
Erlotinib is excreted predominantly as metabolites via the faeces (> 90%) with renal elimination accounting for only a small amount (approximately 9%) of an oral dose.
Erlotinibs tiek izvadīts galvenokārt metabolītu veidā izkārnījumos (> 90%), nieru eliminācijai veidojot tikai nelielu daļu (aptuveni 9%) no perorālās devas.
Less than 2% of the orally administered dose is excreted as parent substance.
Mazāk nekā 2% iekšķīgi lietotās devas tiek izvadīti sākotnējās vielas veidā.
A population pharmacokinetic analysis in 591 patients receiving single agent Tarceva shows a mean apparent clearance of 4.47 l/hour with a median half-life of 36.2 hours.
Grupas farmakokinētikas analīze 591 pacientam, kas saņēma tikai Tarceva, parādīja, ka vidējais šķietamais klīrenss ir 4, 47 l/ h ar 36, 2 stundu vidējo pusperiodu.
Therefore, the time to reach steady state plasma concentration would be expected to occur in approximately 7-8 days.
Tāpēc paredzams, ka laiks līdz līdzsvara plazmas koncentrācijas sasniegšanai būs aptuveni 7- 8 dienas.
Pharmacokinetics in special populations:
Farmakokinētika īpašās grupās
Based on population pharmacokinetic analysis, no clinically significant relationship between predicted apparent clearance and patient age, bodyweight, gender and ethnicity were observed.
Ņemot vērā grupas farmakokinētikas analīzi, netika novērota klīniski nozīmīga sakarība starp šķietamo klīrensu un pacienta vecumu, ķermeņa masu, dzimumu un etnisko piederību.
Patient factors, which correlated with erlotinib pharmacokinetics, were serum total bilirubin, AAG and current smoking.
Pacienta faktori, kas korelēja ar erlotiniba farmakokinētiku, bija kopējais bilirubīns serumā, AAG un smēķēšana pašreiz.
Increased serum concentrations of total bilirubin and AAG concentrations were associated with a reduced erlotinib clearance.
Paaugstināta seruma kopējā bilirubīna un AAG koncentrācija bija saistīta ar samazinātu erlotiniba klīrensu.
The clinical relevance of these differences is unclear.
Šo atšķirību klīniskā nozīme nav skaidra.
However, smokers had an increased rate of erlotinib clearance.
Taču smēķētājiem bija palielināts erlotiniba klīrenss.
This was confirmed in a pharmacokinetic study in non-smoking and currently cigarette smoking healthy subjects receiving a single oral dose of 150 mg erlotinib.
Tas tika apstiprināts farmakokinētikas pētījumā nesmēķētājiem un smēķējošiem veseliem indivīdiem, kas lietoja vienreizēju perorālu erlotiniba 150 mg devu.
The geometric mean of the Cmax was 1056 ng/mL in the non-smokers and 689 ng/mL in the smokers with a mean ratio for smokers to non-smokers of 65.2% (95% CI:
Cmax ģeometriskā vidējā vērtība bija 1056 ng/ ml nesmēķētajiem un 689 ng/ ml smēķētājiem ar vidējo attiecību smēķētājiem un nesmēķētājiem 65, 2% (95% TI:
44.3 to 95.9, p = 0.031).
44, 3 – 95, 9, p = 0, 031).
The geometric mean of the AUC0-inf was 18726 ng•h/mL in the non-smokers and 6718 ng•h/mL in the smokers with a mean ratio of 35.9% (95% CI:
AUC0- inf ģeometriskā vidējā vērtība bija 18726 ng• h/ ml nesmēķētajiem un 6718 ng• h/ ml smēķētājiem ar vidējo attiecību 35, 9% (95% TI:
23.7 to 54.3, p < 0.0001).
23, 7 – 54, 3, p < 0, 0001).
The geometric mean of the C24h was 288 ng/mL in the non-smokers and 34.8 ng/mL in the smokers with a mean ratio of 12.1% (95% CI:
C24h ģeometriskā vidējā vērtība bija 288 ng/ ml nesmēķētajiem un 34, 8 ng/ ml smēķētājiem ar vidējo attiecību 12, 1% (95% TI:
4.82 to 30.2, p = 0.0001).
4, 82 – 30, 2, p = 0, 0001).
In the pivotal Phase III NSCLC trial, current smokers achieved erlotinib steady state trough plasma concentration of 0.65 µg/mL (n=16) which was approximately 2-fold less than the former smokers or patients who had never smoked (1.28 µg/mL, n=108).
Pivotālā III fāzes NSŠPV pētījumā smēķētājiem erlotiniba līdzsvara stāvoklis iestājās pie 0, 65 µg/ ml koncentrācijas plazmā (n=16), kas bija apmēram 2 reizes mazāk nekā bijušiem smēķētājiem vai pacientiem, kas nekad nebija smēķējuši (1, 28 µg/ ml, n=108).
This effect was accompanied by a 24% increase in apparent erlotinib plasma clearance.
Vienlaikus par 24% palielinājās šķietamais erlotiniba plazmas klīrenss.
In a phase I dose escalation study in NSCLC patients who were
I fāzes devas palielināšanas pētījumā, kurā piedalījās smēķētāji ar NSŠPV, farmakokinētikas analīzes līdzsvara stāvoklī liecināja, ka erlotiniba iedarbība pastiprinājās proporcionāli devai, ja Tarceva deva tika palielināta no 150 mg līdz maksimālai panesamai devai –
13 current smokers, pharmacokinetic analyses at steady-state indicated a dose proportional increase in erlotinib exposure when the Tarceva dose was increased from 150 mg to the maximum tolerated dose of 300 mg.
13 300 mg.
Steady-state trough plasma concentrations at a 300 mg dose in current smokers in this study was 1.22 µg/mL (n=17).
Līdzsvara stāvoklis, lietojot 300 mg devu, smēķētājiem šajā pētījumā bija pie 1, 22 µg/ ml (n=17) koncentrācijas plazmā.
Based on the results of pharmacokinetic studies, current smokers should be advised to stop smoking while taking Tarceva, as plasma concentrations could be reduced otherwise.
Ņemot vērā farmakokinētikas pētījumu rezultātus, smēķētājiem jāiesaka pārtraukt smēķēšanu Tarceva lietošanas laikā, jo citādi var samazināties tā koncentrācija plazmā.
Based on population pharmacokinetic analysis, the presence of an opioid appeared to increase exposure by about 11%.
Ņemot vērā populācijas farmakokinētikas analīzi, opioīda klātbūtne palielināja iedarbību par aptuveni 11%.
A second population pharmacokinetic analysis was conducted that incorporated erlotinib data from 204 pancreatic cancer patients who received erlotinib plus gemcitabine.
Tika veikta otra populācijas farmakokinētikas analīze, kas ietvēra datus par erlotinibu no 204 aizkuņģa dziedzera vēža slimniekiem, kuri saņēma erlotinibu un gemcitabīnu.
This analysis demonstrated that covariants affecting erlotinib clearance in patients from the pancreatic study were very similar to those seen in the prior single agent pharmacokinetic analysis.
Šī analīze parādīja, ka kovarianti, kas ietekmēja erlotiniba klīrensu pacientiem aizkuņģa dziedzera pētījumā, bija ļoti līdzīgi tiem, ko konstatēja iepriekšējā viena līdzekļa farmakokinētikas analīzē.
No new covariate effects were identified.
Nekādi jauni kovariantu efekti netika atklāti.
Co-administration of gemcitabine had no effect on erlotinib plasma clearance.
Vienlaicīga gemcitabīna lietošana neietekmēja erlotiniba plazmas klīrensu.
There have been no specific studies in paediatric or elderly patients.
Nav veikti īpaši pētījumi bērniem un gados vecākiem pacientiem.
Erlotinib is primarily cleared by the liver.
Aknu darbības traucējumi: erlotinibs tiek izvadīts galvenokārt caur aknām.
In patients with solid tumours and with moderately impaired hepatic function (Child-Pugh score 7-9), geometric mean erlotinib AUC0-t and Cmax was 27000 ng•h/mL and 805 ng/mL, respectively, as compared to 29300 ng•h/mL and 1090 ng/mL in patients with adequate hepatic function including patients with primary liver cancer or hepatic metastases.
Pacientiem ar norobežotiem audzējiem un vidēji smagiem aknu darbības traucējumiem (7 – 9 punkti pēc Child- Pugh skalas) ģeometriski vidējais erlotiniba AUC0- t un Cmax bija attiecīgi 27000 ng• h/ ml un 805 ng/ ml, salīdzinot ar 29300 ng• h/ ml un 1090 ng/ ml pacientiem ar normālu aknu darbību, arī pacientiem ar primāru aknu vēzi vai metastāzēm aknās.
Although the Cmax was statistically significant lower in moderately hepatic impaired patients, this difference is not considered clinically relevant.
Lai gan Cmax bija statistiski nozīmīgi mazāka pacientiem ar vidēji smagu aknu bojājumu, šī atšķirība nav uzskatāma par klīniski nozīmīgu.
No data are available regarding the influence of severe hepatic dysfunction on the pharmacokinetics of erlotinib.
Nav pieejami dati par smagu aknu darbības traucējumu ietekmi uz erlotiniba farmakokinētiku.
In population pharmacokinetic analysis, increased serum concentrations of total bilirubin were associated with a slower rate of erlotinib clearance.
Grupas farmakokinētikas analīzē paaugstināta kopējā bilirubīna koncentrācija plazmā bija saistīta ar lēnāku erlotiniba izvadīšanu.
Erlotinib and its metabolites are not significantly excreted by the kidney, as less than 9% of a single dose is excreted in the urine.
Nieru darbības traucējumi: erlotinibs un tā metabolīti netiek nozīmīgi izvadīti caur nierēm, mazāk nekā 9% atsevišķas devas tiek izvadīti urīnā.
In population pharmacokinetic analysis, no clinically significant relationship was observed between erlotinib clearance and creatinine clearance, but there are no data available for patients with creatinine clearance < 15 ml/min.
Grupas farmakokinētikas analīzē netika novērota nekāda klīniski nozīmīga sakarība starp erlotiniba klīrensu un kreatinīna klīrensu, taču par pacientiem ar kreatinīna klīrensu < 15 ml/ min dati nav pieejami.
Chronic dosing effects observed in at least one animal species or study included effects on the cornea (atrophy, ulceration), skin (follicular degeneration and inflammation, redness, and alopecia), ovary (atrophy), liver (liver necrosis), kidney (renal papillary necrosis and tubular dilatation), and gastrointestinal tract (delayed gastric emptying and diarrhoea).
Ilgstošas lietošanas iedarbība, kas tika novērota vismaz vienai dzīvnieku sugai vai vienā pētījumā, bija ietekme uz radzeni (atrofija, izčūlojumi), ādu (folikulāra deģenerācija un iekaisums, apsārtums un alopēcija), olnīcām (atrofija), aknām (aknu nekroze), nierēm (nieru papillārā nekroze un kanāliņu paplašināšanās) un kuņģa- zarnu traktu (aizkavēta kuņģa iztukšošanās un caureja).
Red blood cell parameters were decreased and white blood cells, primarily neutrophils, were increased.
Pazeminājās eritrocītu raksturlielumi un leikocītu, galvenokārt neitrofilo, raksturlielumi palielinājās.
There were treatment-related increases in ALT, AST and bilirubin.
Novēroja ar ārstēšanu saistītu ALAT, ASAT un bilirubīna palielināšanos.
These findings were observed at exposures well below clinically relevant exposures
Šīs pārmaiņas novēroja, lietojot devas, kas bija ievērojami mazākas nekā atbilstoši klīnikā lietojamās.
Based on the mode of action, erlotinib, has the potential to be a teratogen.
Ņemot vērā darbības veidu, erlotinibs varētu būt teratogēns.
Data from reproductive toxicology tests in rats and rabbits at doses near the maximum tolerated dose and/or maternally toxic doses showed reproductive (embryotoxicity in rats, embryo resorption and foetotoxicity in rabbits) and developmental (decrease in pup growth and survival in rats) toxicity, but was not teratogenic and did not impair fertility.
Žurku un trušu reproduktīvās toksikoloģijas pārbaužu dati, lietojot devas, kas gandrīz sasniedza maksimālo panesamo devu un/ vai mātītei toksiskas devas, liecināja par reproduktīvu (embriotoksicitāti žurkām, embriju uzsūkšanos un fetotoksicitāti trušiem) un attīstības (pavājināta mazuļu augšana un samazināta dzīvildze žurkām) toksicitāti, bet nebija teratogēnas un neietekmēja negatīvi auglību.
These findings were observed at clinically relevant exposures.
Šo ietekmi novēroja, lietojot devas, kas bija atbilstošas klīnikā lietojamajām devām.
Erlotinib tested negative in conventional genotoxicity studies.
Erlotiniba rezultāti standarta genotoksicitātes pētījumos bija negatīvi.
Carcinogenicity studies have not been performed.
Kancerogenitātes pētījumi nav veikti.
A mild phototoxic skin reaction was observed in rats after UV irradiation.
Žurkām pēc UV apstarošanas novēroja vieglu fototoksisku ādas reakciju.
Lactose monohydrate Cellulose, microcrystalline (E460) Sodium starch glycolate Type A Sodium laurilsulfate Magnesium stearate (E470 b)
Laktozes monohidrāts Mikrokristāliska celuloze (E460) A tipa nātrija cietes glikolāts Nātrija laurilsulfāts Magnija stearāts (E470b)
Hydroxypropyl cellulose (E463) Titanium dioxide (E171) Macrogol Hypromellose (E464)
Hidroksipropilceluloze (E463) Titāna dioksīds (E171) Makrogols Hipromeloze (E464)
Printing ink yellow:
Dzeltenā apdrukas tinte:
Shellac (E904) Iron oxide yellow (E172)
Šellaks (E904) Dzeltenais dzelzs oksīds (E172)
PVC blister sealed with aluminium foil containing 30 tablets.
PVH blisteri, kas pārklāti ar alumīnija foliju, ar 30 tabletēm.
19 September 2005
2005. gada 19. septembris
Tarceva 100 mg film-coated tablets
Tarceva 100 mg apvalkotās tabletes
Tarceva 100 mg One film-coated tablet contains 100 mg erlotinib (as erlotinib hydrochloride).
Tarceva 100 mg Katrā apvalkotajā tabletē ir 100 mg erlotiniba (Erlotinib) (erlotiniba hidrohlorīda veidā).
Film-coated tablet White to yellowish, round, biconvex tablets with ‘Tarceva 100’ and logo printed in grey on one side.
Apvalkotā tablete Baltas vai iedzeltenas, apaļas, abpusēji izliektas tabletes ar ‘ Tarceva 100 ’ un logo, uzdrukātu pelēkā krāsā vienā pusē.
Tarceva treatment should be supervised by a physician experienced in the use of anticancer therapies.
Ieteicamā
The recommended daily dose of Tarceva is 150 mg taken at least one hour before or two hours after the ingestion of food.
Tarceva dienas deva ir 150 mg, ko lieto vismaz vienu stundu pirms vai divas stundas pēc ēšanas.
When dose adjustment is necessary, reduce in 50 mg steps (see section 4.4).
Ja nepieciešama devas pielāgošana, tā pakāpeniski jāsamazina pa 50 mg (skatīt apakšpunktu 4. 4).
17 Tarceva is available in strengths of 25 mg, 100 mg and 150 mg.
17 Tarceva ir pieejams pa 25 mg, 100 mg un 150 mg.
Although erlotinib exposure was similar in patients with moderately impaired hepatic function (Child-Pugh score 7-9) compared with patients with adequate hepatic function, caution should be used when administering Tarceva to patients with hepatic impairment.
Lai arī erlotiniba iedarbība pacientiem ar vidēji smagiem aknu darbības traucējumiem (7- 9 punkti pēc Child - Pugh skalas) un pacientiem ar adekvātām aknu funkcijām bija līdzīga, lietojot Tarceva pacientiem ar aknu darbības traucējumiem, jāievēro piesardzība.
The safety and efficacy of erlotinib has not been studied in patients with severe hepatic impairment.
Erlotiniba lietošanas drošība un efektivitāte pacientiem ar smagiem aknu darbības traucējumiem nav pētīta.
Use of Tarceva in patients with severe hepatic impairment is not recommended (see section 5.2).
Tarceva nav ieteicams lietot pacientiem ar smagiem aknu darbības traucējumiem (skatīt apakšpunktu 5. 2).
The safety and efficacy of erlotinib has not been studied in patients with renal impairment (serum creatinine concentration > 1.5 times the upper normal limit).
Nieru darbības traucējumi: erlotiniba lietošanas drošība un efektivitāte pacientiem ar nieru darbības traucējumiem (seruma kreatinīna koncentrācija > 1, 5 reizes pārsniedz normas augšējo robežu) nav pētīta.
Cigarette smoking has been shown to reduce erlotinib exposure by 50-60%.
Smēķētāji: pierādīts, ka smēķēšana samazina erlotiniba darbību par 50 – 60%.
18 In patients who develop acute onset of new and/or progressive unexplained pulmonary symptoms such as dyspnoea, cough and fever, Tarceva therapy should be interrupted pending diagnostic evaluation.
18 diagnoze.
Diarrhoea has occurred in approximately 50% of patients on Tarceva and moderate or severe diarrhoea should be treated with e.g. loperamide.
Vidēji smaga vai smaga caureja ārstējama, piemēram, ar loperamīdu.
Some cases were secondary to severe dehydration due to diarrhoea, vomiting and/or anorexia, while others were confounded by concomitant chemotherapy.
Daži gadījumi bija sekundāri smagai dehidratācijai caurejas, vemšanas un/ vai anoreksijas dēļ, bet citus bija izraisījusi arī vienlaicīga ķīmijterapija.
The effects of concomitant administration of erlotinib with H2 antagonists and antacids are unknown; however, reduced bioavailability is likely.
Erlotiniba un H2 antagonistu vai antacīdu līdzekļu vienlaicīgas lietošanas ietekme nav zināma, tomēr ir iespējams, ka biopieejamība ir samazināta.
Caution should be exercised when ciprofloxacin or potent CYP1A2 inhibitors (e.g. fluvoxamine) are combined with erlotinib.
Kombinējot erlotinibu ar ciprofloksacīnu vai spēcīgiem CYP1A2 inhibitoriem (piemēram, fluvoksamīnu), jāievēro piesardzība.
In another clinical study, erlotinib was shown not to affect pharmacokinetics
Citā klīniskā pētījumā novērots, ka erlotinibs neietekmē vienlaikus lietota CYP3A4/ 2C8 substrāta paklitaksela farmakokinētiku.
Significant interactions with the clearance of other CYP3A4 substrates are therefore unlikely.
19 Glikuronizācijas nomākums var izraisīt mijiedarbību ar zālēm, kas ir UGT1A1 substrāti un tiek izvadīti tikai šajā ceļā.
Gilbert’s disease) may exhibit increased serum concentrations of bilirubin and must be treated with caution.
Pacientiem, kuriem ir zems UGT1A1 ekspresijas līmenis vai ģenētiski glikuronizācijas traucējumi (piemēram, Žilbēra slimība), serumā var paaugstināties bilirubīna koncentrācija, tāpēc viņi ir jāārstē piesardzīgi.
Therefore, caution should be used when erlotinib is combined with a potent CYP3A4 inhibitor, e.g. azole antifungals (i.e. ketoconazole, itraconazole, voriconazole), protease inhibitors, erythromycin or clarithromycin.
Tāpēc, kombinējot erlotinibu ar spēcīgu CYP3A4 inhibitoru, piemēram, azolu pretsēnīšu līdzekļiem (t. i., ketokonazolu, itrakonazolu, vorikonazolu), proteāzes inhibitoriem, eritromicīnu vai klaritromicīnu, jāievēro piesardzība.
The refore, patients who are still smoking should be encouraged to stop smoking as early as possible before initiation of treatment with Tarceva, as plasma erlotinib concentrations are reduced otherwise.
Tāpēc pacienti, kuri vēl arvien smēķē, jāmudina pārtraukt smēķēšanu pēc iespējas ātrāk pirms Tarceva lietošanas sākšanas, jo citādi var pazemināties erlotiniba koncentrācija plazmā.
Concomitant administration of inhibitors of Pgp, e.g. cyclosporine and verapamil, may lead to altered distribution and/or altered elimination of erlotinib.
Lietojot kombinācijā ar P - glikoproteīna inhibitoriem, piemēram, ciklosporīnu un verapamilu, var mainīties erlotiniba sadalījums un/ vai eliminācija.
Drugs that alter the pH of the upper GI tract may alter the solubility of erlotinib and hence its bioavailability.
Zāles, kas ietekmē kuņģa un zarnu trakta augšdaļas pH, var ietekmēt erlotiniba šķīdību un tādējādi tā biopieejamību.
Co-administration of
Erlotiniba vienlaicīga lietošana ar omeprazolu, protonu sūkņa inhibitoru (PSI), samazināja erlotiniba iedarbību
20 erlotinib with omeprazole, a proton pump inhibitor (PPI), decreased the erlotinib exposure [AUC] and maximum concentration [Cmax] by 46% and 61%, respectively.
20 [AUC] un maksimālo koncentrāciju [Cmax] attiecīgi par 46% un 61%.
However, when Tarceva was dosed in a staggered manner 2 hours before or 10 hours after ranitidine 150 mg b.i.d., erlotinib exposure [AUC] and maximum concentrations [Cmax] decreased only by 15% and 17%, respectively.
Tomēr, lietojot Tarceva pārmaiņus 2 stundas pirms vai 10 stundas pēc ranitidīna pa 150 mg divas reizes dienā, erlotiniba iedarbība [AUC] un maksimālā koncentrācija [Cmax] samazinājās tikai par attiecīgi 15% un 17%.
In summary, the combination of erlotinib with proton pump inhibitors should be avoided.
Kopumā nav vēlama erlotiniba un protonu sūkņa inhibitoru kombinācijas lietošanas.
Tarceva must be taken at least 2 hours before or 10 hours after ranitidine dosing.
Ja apsver ranitidīna lietošanas nepieciešamību, to jālieto pārmaiņus, proti, Tarceva jālieto vismaz 2 stundas pirms vai 10 stundas pēc ranitidīna lietošanas
Most were Grade 1/2 in severity and manageable without intervention.
Vairums bija 1. / 2. smaguma pakāpes un izzuda bez ārstēšanas.
Grade 3/4 rash and diarrhoea occurred in 9% and 6%, respectively in Tarceva-treated patients and each resulted in study discontinuation in 1% of patients.
3. / 4. pakāpes izsitumi un caureja radās attiecīgi 9% un 6% ar Tarceva ārstēto pacientu, 1% pacientu to dēļ pārtrauca pētījumu.
In study BR. 21, the median time to onset of rash was 8 days, and the median time to onset of diarrhoea was 12 days.
BR. 21 pētījumā vidējais laiks līdz izsitumu parādīšanās brīdim bija 8 dienas, vidējais laiks līdz caurejas rašanās brīdim bija 12 dienas.
21 Adverse events occurring more frequently (≥3%) in Tarceva-treated patients than in the placebo group in the pivotal study BR.21, and in at least 10% of patients in the Tarceva group, are summarised by National Cancer Institute-Common Toxicity Criteria (NCI-CTC) Grade in Table 1.
21 Blakusparādības, kas biežāk (≥3%) nekā placebo grupās radās ar Tarceva ārstētajiem pacientiem pivotālajā BR. 21 pētījumā un vismaz 10% pacientu Tarceva grupā, pēc Nacionālā vēža institūta vispārējo toksicitātes kritēriju (NCI- CTC) pakāpes apkopotas 1. tabulā.
MedDRA Preferred Term Total patients with any AE Infections and infestations
NCI- CTC pakāpe MedDRA ieteicamais termins Kopējais pacientu skaits ar BP Infekcijas un parazitozes
% 99
pakāpes% 99
% 22
4. pakāpes%% 22 96
% 36
3.% 36
% 22
4.% 22
2 3
0 2 0 3
35 29
11 35 0 29
18 24 19 3 7
< 1 18 0 24 < 1 19 0 3 < 1 7
17 5 4
< 1 17 0 5 0 4
* Severe infections, with or without neutropenia, have included pneumonia, sepsis, and cellulitis. ** Can lead to dehydration, hypokalemia and renal failure. *** Rash included dermatitis acneiform.
* Smagas infekcijas ar neitropēniju vai bez tās: pneimonija, sepse un celulīts. ** Var izraisīt dehidratāciju, hipokaliēmiju un nieru mazspēju. *** Izsitumi bija aknes veida dermatīts.
Pancreatic cancer (Tarceva administered concurrently with gemcitabine in study PA.3):
Aizkuņģa dziedzera vēzis (pētījumā PA. 3Tarceva lietots vienlaikus ar gemcitabīnu):
In the Tarceva plus gemcitabine arm, Grade 3/4 rash and diarrhoea were each reported in 5% of patients.
Tarceva un gemcitabīna grupā par 3. / 4. pakāpes izsitumiem un caureju ziņoja 5% pacientu (par katru blakusparādību).
22 Adverse events occurring more frequently (≥3%) in Tarceva 100 mg plus gemcitabine-treated patients than in the placebo plus gemcitabine group in the pivotal study PA.3, and in at least 10% of patients in the Tarceva 100 mg plus gemcitabine group, are summarised by National Cancer Institute-Common Toxicity Criteria (NCI-CTC) Grade in Table 2.
22 Blakusparādības, kas biežāk (≥3%) radās ar Tarceva 100 mg un gemcitabīnu ārstētajiem pacientiem, salīdzinot ar placebo un gemcitabīna grupu, pivotālajā pētījumā PA. 3, un vismaz 10% pacientu Tarceva 100 mg un gemcitabīna grupā, 2. tabulā apkopotas atbilstoši Nacionālā Vēža institūta vispārējo toksicitātes kritēriju (National Cancer Institute- Common Toxicity Criteria; NCI- CTC) pakāpei.
Headache Neuropathy Respiratory ,thoracic and mediastinal disorders
Galvassāpes Neiropātija Respiratorās, krūšu kurvja un videnes slimības
Cough Gastrointestinal disorders
Klepus Kuņģa- zarnu trakta traucējumi
Diarrhoea** Stomatitis Dyspepsia Flatulence Skin and subcutaneous tissue disorders
Caureja ** Stomatīts Dispepsija Meteorisms Ādas un zemādas audu bojājumi
Rash*** Alopecia General disorders and administration site conditions
Izsitumi *** Matu izkrišana Vispārēji traucējumi un reakcijas ievadīšanas vietā
* Severe infections, with or without neutropenia, have included pneumonia, sepsis, and cellulitis. ** Can lead to dehydration, hypokalemia and renal failure. *** Rash included dermatitis acneiform.
* Smagas infekcijas ar neitropēniju vai bez bija pneimonija, sepse un celulīts. ** Var izraisīt dehidratāciju, hipokaliēmiju un nieru mazspēju. *** Izsitumi bija aknes veida dermatīts.
23 The following terms are used to rank the undesirable effects by frequency: very common (> 1/10); common (> 1/100, < 1/10); uncommon (> 1/1,000, < 1/100); rare (> 1/10,000, < 1/1000); very rare (< 1/10,000) including isolated reports.
23 Blakusparādību sastopamības iedalījumam izmantoti šādi termini: ļoti bieži (> 1/ 10); bieži (> 1/ 100, < 1/ 10); retāk (> 1/ 1000, < 1/ 100); reti (> 1/ 10000, < 1/ 1000); ļoti reti (< 1/ 10000), ieskaitot atsevišķus gadījumus.
Very common ADR’s are presented in Tables 1 and 2, ADR’s in other frequency categories are summarized below.
Ļoti bieži vērojamās BP norādītas 1. un 2. tabulā, bet citu sastopamības kategoriju BP apkopotas tālāk tekstā.
In clinical studies, some cases have been associated with concomitant warfarin administration (see section 4.5) and some with concomitant NSAID administration.
Dažos klīniskos pētījumos konstatēti daži gadījumi saistībā ar vienlaicīgu varfarīna lietošanu (skatīt apakšpunktu 4. 5), daži ziņojumi arī saistībā ar vienlaicīgu NPL lietošanu.
Hirsutism, eyelash/eyebrow changes and brittle and loose nails.
Hirsutisms, skropstu/ uzacu pārmaiņas un trausli un irdeni nagi.
Very common (in PA.3) Common (in BR.21):
Ļoti bieži (PA.
Liver function test abnormalities (including increased alanine aminotransferase [ALT], aspartate aminotransferase [AST], bilirubin).
3 pētījumā) Bieži (BR21 pētījumā) Aknu funkcionālo testu novirzes (tostarp paaugstināts alanīna aminotransferāzes [ALAT], aspartāta aminotransferāzes [ASAT], bilirubīna līmenis.
Conjunctivitis in study PA.3.
Konjunktivīts PA. 3 pētījumā.
24 Erlotinib is an epidermal growth factor receptor/human epidermal growth factor receptor type 1 (EGFR also known as HER1) tyrosine kinase inhibitor.
Erlotinibs ir epidermas augšanas faktora receptoru/ cilvēka epidermas augšanas faktora 1. tipa receptoru (/ EGFR, pazīstams arī kā HER1) tirozīnkināzes inhibitors.
In non-clinical models, inhibition of EGFR phosphotyrosine results in cell stasis and/or death.
Neklīniskajos modeļos EGFR fosfotirozīna inhibīcija izraisa šūnu stāzi un/ vai bojāeju.
The objective response rate by RECIST in the Tarceva group was 8.9% (95% CI, 6.4 to 12.0).
25 Objektīvā reakcijas pakāpe pēc RECIST Tarceva grupā bija 8, 9% (95% TI, 6, 4 līdz 12, 0).
25 A survival benefit of Tarceva was also observed in patients who did not achieve an objective tumour response (by RECIST).
Tarceva sniegtā pozitīvā ietekme uz dzīvildzi bija vērojama arī pacientiem, kuri nesasniedza objektīvu audzēja atbildes reakciju (pēc RECIST).
Patients were randomised to receive Tarceva or placebo once daily on a continuous schedule plus gemcitabine IV (1000 mg/m2, Cycle 1 - Days 1, 8, 15, 22, 29, 36 and 43 of an 8 week cycle; Cycle 2 and subsequent cycles - Days 1, 8 and 15 of a 4 week cycle [approved dose and schedule for pancreatic cancer, see the gemcitabine SPC]).
Pacienti tika iedalīti, lai saņemtu Tarceva vai placebo reizi dienā nepārtrauktā shēmā un gemcitabīnu i/ v (1000 mg/ m2, 1. cikls – 1., 8., 15., 22., 29., 36. un 43. dienā 8 nedēļu cikla laikā; 2. un turpmākie cikli – 1., 8. un 15. dienā 4 nedēļu cikla laikā [apstiprināto devu un lietošanas shēmu aizkuņģa dziedzera vēža ārstēšanai skatīt gemcitabīna zāļu aprakstā]).
Baseline demographic and disease characteristics of the patients were similar between the 2 treatment groups, 100 mg Tarceva plus gemcitabine or placebo plus gemcitabine, except for a slightly larger proportion of females in the erlotinib/gemcitabine arm compared with the placebo/gemcitabine arm:
Pacientu sākotnējais demogrāfiskais un slimības raksturojums abās ārstēšanas grupās – 100 mg Tarceva un gemcitabīns un placebo un gemcitabīns – bija vienāds, izņemot nedaudz lielāku sieviešu daļu erlotiniba/ gemcitabīna grupā salīdzinājumā ar placebo/ gemcitabīna grupu:
26 Overall Survival – All Patients 1.0
26
0.9
Kopējā dzīvildze – visi pacienti 1. 0
0.3 0.2
0. 3 0. 2 0. 1
Placebo +
Placebo + gemcitabine (n = 197) Mediānā kopējā dzīvildze
0.1 gemcitabine (n = 197) Median OS = 5.06 months 0.0
0. 0
6
(MKD) = 5. 06 mēneši
27 5.2 Pharmacokinetic properties
27 5. 2 Farmakokinētiskās īpašības
After oral administration, erlotinib peak plasma levels are obtained in approximately 4 hours after oral dosing.
Uzsūkšanās: pēc iekšķīgas lietošanas maksimālā erlotiniba koncentrācija plazmā tiek sasniegta pēc aptuveni 4 stundām.
Extrahepatic metabolism by CYP3A4 in intestine, CYP 1A1 in lung, and 1B1 in tumour tissue potentially contribute to the metabolic clearance of erlotinib.
Erlotiniba metabolisko klīrensu, iespējams, papildina arī ārpusaknu CYP3A4 pastarpinātais metabolisms zarnās, CYP1A1 pastarpinātais metabolisms plaušās un 1B1 pastarpinātais metabolisms audzēja audos.
The re are three main metabolic pathways identified:
Atklāti trīs galvenie metabolisma ceļi:
This was confirmed in a pharmacokinetic study in non-smoking and currently cigarette smoking healthy subjects receiving a single oral dose of 150 mg erlotinib.
Tas tika apstiprināts farmakokinētikas pētījumā nesmēķētājiem un cigaretes smēķējošiem veseliem indivīdiem, kas lietoja vienreizēju perorālu erlotiniba 150 mg devu.
In the pivot al Phase III NSCLC trial, current smokers achieved erlotinib steady state trough plasma concentration of 0.65 µg/mL (n=16) which was approximately 2-fold less than the former smokers or patients who had never smoked (1.28 µg/mL, n=108).
Pivotālā III fāzes NSŠPV pētījumā smēķētājiem erlotiniba līdzsvara stāvoklis iestājās pie 0, 65 µg/ ml koncentrācijas plazmā (n=16), kas bija apmēram 2 reizes mazāk nekā bijušiem smēķētājiem vai pacientiem, kas nekad nebija smēķējuši (1, 28 µg/ ml, n=108).
28 current smokers, pharmacokinetic analyses at steady-state indicated a dose proportional increase in erlotinib exposure when the Tarceva dose was increased from 150 mg to the maximum tolerated dose of 300 mg.
28 300 mg.
In population pharmacokinetic analysis, no clinically significant relationship was observed between erlotinib clearance and creatinine clearance, but there are no data available for patients with creatinine clearance < 15 ml/min.
Grupas farmakokinētikas analīzē netika novērota nekāda klīniski nozīmīga sakarība starp erlotiniba klīrensu un kreatinīna klīrensu, bet par pacientiem ar kreatinīna klīrensu < 15 ml/ min dati nav pieejami.
Red blood cell parameters were decreased and white blood cells, primarily neutrophils, were increased.
Pazeminājās eritrocītu raksturlielumi un leikocītu, galvenokārt neitrofilo raksturlielumi palielinājās.
Based on the mode of action, erlotinib, has the potential to be a teratogen.
Ņemot vērā darbības veidu, erlotinibs varētu būt teratogēnisks.
Data from reproductive toxicology tests in rats and rabbits at doses near the maximum tolerated dose and/or maternally toxic doses showed reproductive (embryotoxicity in rats, embryo resorption and foetotoxicity in rabbits) and developmental (decrease in pup growth and survival in rats) toxicity, but was not teratogenic and did not impair fertility.
Žurku un trušu reproduktīvās toksikoloģijas pārbaužu dati, lietojot devas, kas gandrīz sasniedza maksimālo panesamo devu un/ vai mātītei toksiskas devas, liecināja par reproduktīvu (embriotoksicitāti žurkām, embriju uzsūkšanos un fetotoksicitāti trušiem) un attīstības (pavājināta mazuļu augšana un samazināta dzīvildze žurkām) toksicitāti, bet nebija teratogēniskas un neietekmēja negatīvi auglību.
Printing ink grey:
Pelēkā apdrukas tinte:
Shellac (E904) Iron oxide yellow (E172) Iron oxide black (E172) Titanium dioxide (E171)
Šellaks (E904) Dzeltenais dzelzs oksīds (E172) Melnais dzelzs oksīds (E172) Titāna dioksīds (E171)
Tarceva 150 mg film-coated tablets
Tarceva 150 mg apvalkotās tabletes
Tarceva 150 mg One film-coated tablet contains 150 mg erlotinib (as erlotinib hydrochloride).
Tarceva 150 mg Katrā apvalkotajā tabletē ir 150 mg erlotiniba (Erlotinib) (erlotiniba hidrohlorīda veidā).
Film-coated tablet White to yellowish, round, biconvex tablets with ‘Tarceva 150’ and logo printed in brown on one side.
Apvalkotā tablete Baltas vai iedzeltenas, apaļas, abpusēji izliektas tabletes ar ‘ Tarceva 150 ’ un logo, uzdrukātu brūnā krāsā vienā pusē.
No n-small cell lung cancer (NSCLC):Tarceva is indicated for the treatment of patients with locally advanced or metastatic non-small cell lung cancer after failure of at least one prior chemotherapy regimen.
Tarceva indicēts pacientu ar lokāli progresējošu vai metastazējošu nesīkšūnu plaušu vēzi ārstēšanai pēc vismaz viena neveiksmīga ķīmijterapijas kursa.
When dose adjustment is necessary, reduce in 50 mg steps (see section 4.4).
32 Ja nepieciešama devas pielāgošana, tā pakāpeniski jāsamazina pa 50 mg (skatīt apakšpunktu 4. 4).
32 Tarceva is available in strengths of 25 mg, 100 mg and 150 mg.
Tarceva ir pieejams pa 25 mg, 100 mg un 150 mg.
Erlotinib is eliminated by hepatic metabolism and biliary excretion.
Erlotinibs tiek eliminēts aknu metabolisma ceļā un izvadīts ar žulti.
33 In patients who develop acute onset of new and/or progressive unexplained pulmonary symptoms such as dyspnoea, cough and fever, Tarceva therapy should be interrupted pending diagnostic evaluation.
33 Pacientiem, kuriem pēkšņi rodas jauni un/ vai progresējoši neizskaidrojami plaušu simptomi, piemēram, aizdusa, klepus un drudzis, Tarceva terapija jāpārtrauc uz laiku, kamēr tiek noskaidrota diagnoze.
In more severe or persistent cases of diarrhoea, or cases leading to dehydration, particularly in groups of patients with aggravating risk factors (concomitant medications, symptoms or diseases or other predisposing conditions including advanced age), Tarceva therapy should be interrupted and appropriate measures should be taken to intensively rehydrate the patients intravenously.
Daži gadījumi bija sekundāri smagai dehidratācijai caurejas, vemšanas un/ vai anoreksijas dēļ, bet citus bija izraisījusi arī vienlaicīga ķīmijterapija Smagākas vai ilgstošākas caurejas gadījumā vai gadījumos, kad rodas dehidratācija, īpaši pacientu grupās ar pastiprinošiem riska faktoriem (vienlaikus zāļu lietošana, simptomi vai slimības vai citi predisponējoši stāvokļi, tostarp liels vecums), Tarceva terapija jāpārtrauc un jāveic atbilstoši pasākumi, lai intensīvi nodrošinātu pacienta intravenozu rehidratāciju.
The refore, in such patients, periodic liver function testing should be considered.
Tāpēc šādiem pacientiem jāapsver periodisku aknu darbības pārbaužu nepieciešamība.
The tablets contain lactose and should not be administered to patients with rare hereditary problems of galactose intolerance, Lapp lactase deficiency or glucose-galactose malabsorption.
Tabletes satur laktozi, tāpēc tās nevajadzētu lietot pacientiem ar retu galaktozes nepanesību, Lapp laktāzes deficītu vai glikozes- galaktozes malabsorbciju.
Caution should be exercised when ciprofloxacin or potent CYP1A2 inhibitors (e.g. fluvoxamine) are combined with erlotinib.
Kombinējot erlotinibu ar ciprofloksacīnu vai spēcīgiem CYP1A2 inhibitoriem (piemēram, fluvoksamīnu), jāieviēro piesardzība.
34 of the concomitantly administered CYP3A4/2C8 substrate paclitaxel.
34 substrāta paklitaksela farmakokinētiku.
Erlotinib is characterised by a decrease in solubility at pH above 5.
35 Erlotinibam raksturīga samazināta šķīdība, ja pH ir augstāks par 5.
Co-administration of
Zāles, kas ietekmē kuņģa un zarnu trakta augšdaļas pH, var ietekmēt erlotiniba šķīdību un tādējādi tā biopieejamību.
35 erlotinib with omeprazole, a proton pump inhibitor (PPI), decreased the erlotinib exposure [AUC] and maximum concentration [Cmax] by 46% and 61%, respectively.
Erlotiniba vienlaicīga lietošana ar omeprazolu, protonu sūkņa inhibitoru (PSI), samazināja erlotiniba iedarbību [AUC] un maksimālo koncentrāciju [Cmax] attiecīgi par 46% un 61%.
The re are no studies in pregnant women using erlotinib.
Ar erlotinibu nav veikti pētījumi grūtniecēm.
36 Adverse events occurring more frequently (≥3%) in Tarceva-treated patients than in the placebo group in the pivotal study BR.21, and in at least 10% of patients in the Tarceva group, are summarised by National Cancer Institute-Common Toxicity Criteria (NCI-CTC) Grade in Table 1.
36 Blakusparādības, kas biežāk (≥3%) nekā placebo grupās radās ar Tarceva ārstētajiem pacientiem pivotālajā BR. 21 pētījumā un vismaz 10% pacientu Tarceva grupā, pēc Nacionālā vēža institūta vispārējo toksicitātes kritēriju (NCI- CTC) pakāpes apkopotas 1. tabulā.
Rash*** Pruritus Dry skin General disorders and administration site conditions
Nieze Sausa āda Vispārēji traucējumi un reakcijas ievadīšanas vietā
17 5 4
0 5 0 4
37 Adverse events occurring more frequently (≥3%) in Tarceva 100 mg plus gemcitabine-treated patients than in the placebo plus gemcitabine group in the pivotal study PA.3, and in at least 10% of patients in the Tarceva 100 mg plus gemcitabine group, are summarised by National Cancer Institute-Common Toxicity Criteria (NCI-CTC) Grade in Table 2.
37 Blakusparādības, kas biežāk (≥3%) radās ar Tarceva 100 mg un gemcitabīnu ārstētajiem pacientiem, salīdzinot ar placebo un gemcitabīna grupu, pivotālajā pētījumā PA. 3, un vismaz 10% pacientu Tarceva 100 mg un gemcitabīna grupā, 2. tabulā apkopotas atbilstoši Nacionālā Vēža institūta vispārējo toksicitātes kritēriju (National Cancer Institute- Common Toxicity Criteria; NCI- CTC) pakāpei.
38 The following terms are used to rank the undesirable effects by frequency: very common (> 1/10); common (> 1/100, < 1/10); uncommon (> 1/1,000, < 1/100); rare (> 1/10,000, < 1/1000); very rare (< 1/10,000) including isolated reports.
38 Blakusparādību sastopamības iedalījumam izmantoti šādi termini: ļoti bieži (> 1/ 10); bieži (> 1/ 100, < 1/ 10); retāk (> 1/ 1000, < 1/ 100); reti (> 1/ 10000, < 1/ 1000); ļoti reti (< 1/ 10000), ieskaitot atsevišķus gadījumus.
In clinical studies, some cases have been associated with concomitant warfarin administration (see section 4.5) and some with concomitant NSAID administration.
Klīniskajos pētījumos konstatēti daži gadījumi saistībā ar vienlaicīgu varfarīna lietošanu (skatīt apakšpunktu 4. 5), daži ziņojumi arī saistībā ar vienlaicīgu NPL lietošanu.
Very rare:
3 pētījumā.
Keratitis.
Ļoti reti:
39 Erlotinib is an epidermal growth factor receptor/human epidermal growth factor receptor type 1 (EGFR also known as HER1) tyrosine kinase inhibitor.
39 Erlotinibs ir epidermas augšanas faktora receptoru/ cilvēka epidermas augšanas faktora 1. tipa receptoru (/ EGFR, pazīstams arī kā HER1) tirozīnkināzes inhibitors.
EGFR is expressed on the cell surface of normal cells and cancer cells.
Erlotinibs spēcīgi kavē intracellulāro / EGFR fosforilēšanos. / EGFR ir ekspresēts uz veselu šūnu un vēža šūnu virsmas.
In non-clinical models, inhibition of EGFR phosphotyrosine results in cell stasis and/or death.
Neklīniskajos modeļos / EGFR fosfotirozīna inhibīcija izraisa šūnu stāzi un/ vai bojāeju.
The median overall survival was 6.7 months in the Tarceva group (95% CI, 5.5 to 7.8 months) compared with 4.7 months in the placebo group (95% CI, 4.1 to 6.3 months).
Tarceva grupā vidējā kopējā dzīvildze palielinājās par 42, 5% un bija 6, 7 mēneši (95% TI, 5, 5- 7, 8 mēneši) salīdzinājumā ar 4, 7 mēnešiem placebo grupā (95% TI, 4, 1- 6, 3mēneši).
In the 45% of patients with known EGFR-expression status, the hazard ratio was 0.68 (CI 0.49-0.94) for patients with EGFR-positive tumours and 0.93 (CI 0.63-1.36) for patients with EGFR-negative tumours (defined by IHC using EGFR pharmDx kit and defining EGFR-negative as less than 10% tumour cells staining).
(definēti kā IHC, izmantojot EGFR pharmDx testu, EGFR- negativitāte ir mazāk kā 10% iekrāsotu audzēja šūnu).
40 A survival benefit of Tarceva was also observed in patients who did not achieve an objective tumour response (by RECIST).
40 Tarceva sniegtā pozitīvā ietekme uz dzīvildzi bija vērojama arī pacientiem, kuri nesasniedza objektīvu audzēja atbildes reakciju (pēc RECIST).
Patients were randomised to receive Tarceva or placebo once daily on a continuous schedule plus gemcitabine IV (1000 mg/m2, Cycle 1 - Days 1, 8, 15, 22, 29, 36 and 43 of an 8 week cycle; Cycle 2 and subsequent cycles - Days 1, 8 and 15 of a 4 week cycle [approved dose and schedule for pancreatic cancer, see the gemcitabine SPC]).
Pacienti tika iedalīti lai saņemtu Tarceva vai placebo reizi dienā nepārtrauktā shēmā un gemcitabīnu i/ v (1000 mg/ m2, 1. cikls – 1., 8., 15., 22., 29., 36. un 43. dienā 8 nedēļu cikla laikā; 2. un turpmākie cikli – 1., 8. un 15. dienā 4 nedēļu cikla laikā [apstiprināto devu un lietošanas shēmu aizkuņģa dziedzera vēža ārstēšanai skatīt gemcitabīna zāļu aprakstā]).
Outcome
Iznākums Mediānā kopējā
(months)
(mēneši)
(months) (months) Overall Population
(mēneši) (mēneši) Kopējā populācija
CI of Δ
(RA)
6.0
6, 0 0, 41
0.41
- 0, 54- 1, 64
-0.54-1.64
dzīvildze
41 Overall Survival – All Patients 1.0
41 Kopējā dzīvildze – visi pacienti 1. 0
42 5.2 Pharmacokinetic properties
42 5. 2 Farmakokinētiskās īpašības
In a study of 4 patients (3 with non-small cell lung cancer [NSCLC], and 1 with laryngeal cancer) receiving 150 mg daily oral doses of Tarceva, tumour samples from surgical excisions on Day 9 of treatment revealed tumour concentrations of erlotinib that averaged 1,185 ng/g of tissue.
Pētījumā ar 4 pacientiem (3 ar nesīkšūnu plaušu vēzi [NSŠPV] un 1 ar balsenes vēzi), kuri saņēma iekšķīgi 150 mg Tarceva dienas devas, 9. dienā ķirurģiski izgrieztajos audzēja paraugos atklāja, ka erlotiniba koncentrācija vidēji ir 1185 ng/ g audu.
Erlotinib is metabolised in the liver by the hepatic cytochromes in humans, primarily CYP3A4 and to a lesser extent by CYP 1A2.
Metabolisms: erlotinibs cilvēka organismā metabolizējas aknās ar aknu citohromu, galvenokārt CYP3A4 starpniecību, mazākā mērā ar CYP1A2 starpniecību.
Pharmacokinetics in special populations:
Farmakokinētika īpašās grupās:
This was confirmed in a pharmacokinetic study in non-smoking and currently cigarette smoking healthy subjects receiving a single oral dose of 150 mg erlotinib.
Taču smēķētājiem bija palielināts erlotiniba klīrenss Tas tika apstiprināts farmakokinētikas pētījumā nesmēķētājiem un cigaretes smēķējošiem veseliem indivīdiem, kas lietoja vienreizēju perorālu erlotiniba 150 mg devu.
The geometric mean of the C24h was 288 ng/mL in the non-smokers and 34.8 ng/mL in the smokers with a mean ratio of 12.1% (95% CI:
C24h ģeometriskā vidējā vērtība bija 288 ng/ ml nesmēķētajiem un 34, 8 ng/ ml smēķētājiem ar vidējo attiecību 12, 1% (95% CI:
In a phase I dose escalation study in NSCLC patients who were current smokers, pharmacokinetic analyses at steady-state indicated a dose proportional increase in
I fāzes devas palielināšanas pētījumā, kurā piedalījās smēķētāji ar NSŠPV, farmakokinētikas analīzes līdzsvara stāvoklī liecināja, ka erlotiniba iedarbība pastiprinājās proporcionāli devai, ja Tarceva deva tika palielināta no 150 mg līdz maksimālai panesamai devai –
43 erlotinib exposure when the Tarceva dose was increased from 150 mg to the maximum tolerated dose of 300 mg.
43 300 mg.
Erlotinib is primarily cleared by the liver.
Aknu darbības traucējumi: erlotinibs tiek izvadīts galvenokārt caur aknām..
No data are available regarding the influence of severe hepatic dysfunction on the pharmacokinetics of erlotinib.
Lai gan Cmax bija statistiski nozīmīgi mazāka pacientiem ar vidēji smagu aknu bojājumu, šī atšķirība nav uzskatāma par klīniski nozīmīgu Nav pieejami dati par smagu aknu darbības traucējumu ietekmi uz erlotiniba farmakokinētiku.
Lactose monohydrate Cellulose, microcrystalline (E460) Sodium starch glycolate Type A Sodium laurilsulfate Magnesium stearate (E470 b)
Laktozes monohidrāts Mikrokristāliska celuloze (E460) A tipa nātrija cietes glikolāts Nātrija laurilsulfāts Magnija stearāts (E470 b)
Printing ink brown Shellac (E904) Iron oxide red (E172)
Šellaks (E904) Sarkanais dzelzs oksīds (E172)
46 ANNEX II
46 PIELIKUMS II
Roche Pharma AG Emil-Barell-Strasse 1 D-79639 Grenzach-Wyhlen Germany
Roche Pharma AG Emil- Barell- Strasse 1 D- 79639 Grenzach – Wyhlen Vācija
48 ANNEX III
48 PIELIKUMS III
50 PARTICULARS TO APPEAR ON THE OUTER PACKAGING AND THE IMMEDIATE PACKAGING
50 INFORMĀCIJA, KAS JĀNORĀDA UZ ĀRĒJĀ IEPAKOJUMA UN UZ TIEŠĀ IEPAKOJUMA
Tarceva 25 mg film-coated tablets Erlotinib
Tarceva 25 mg apvalkotās tabletes Erlotinib
Each tablet contains 25 mg of erlotinib (as erlotinib hydrochloride).
Katrā tabletē ir 25 mg erlotiniba (erlotiniba hidrohlorīda veidā).
See leaflet for further information.
Papildu informāciju lasiet lietošanas instrukcijā.
30 film-coated tablets
30 apvalkoto tablešu
For oral use Read the package leaflet before use
Iekšķīgai lietošanai Pirms lietošanas izlasiet lietošanas instrukciju
52 MINIMUM PARTICULARS TO APPEAR ON BLISTERS OR STRIPS
52 MINIMĀLĀ INFORMĀCIJA IZVIETOJAMĀ UZ BLISTERA VAI PLĀKSNĪTES
Tarceva 100 mg film-coated tablets Erlotinib
Tarceva 100 mg apvalkotās tabletes Erlotinib
Each tablet contains 100 mg of erlotinib (as erlotinib hydrochloride).
Katrā tabletē ir 100 mg erlotiniba (erlotiniba hidrohlorīda veidā).
56 PARTICULARS TO APPEAR ON THE OUTER PACKAGING AND THE IMMEDIATE PACKAGING
56 INFORMĀCIJA, KAS JĀNORĀDA UZ ĀRĒJĀ IEPAKOJUMA UN UZ TIEŠĀ IEPAKOJUMA
Tarceva 150 mg film-coated tablets Erlotinib
Tarceva 150 mg apvalkotās tabletes Erlotinib
Each tablet contains 150 mg of erlotinib (as erlotinib hydrochloride).
Katrā tabletē ir 150 mg erlotiniba (erlotiniba hidrohlorīda veidā).
Tarceva 25 mg Film-Coated Tablets Tarceva 100 mg Film-Coated Tablets Tarceva 150 mg Film-Coated Tablets Erlotinib
Tarceva 25 mg apvalkotās tabletes Tarceva 100 mg apvalkotās tabletes Tarceva 150 mg apvalkotās tabletes Erlotinib
- If you have further questions, ask your doctor or pharmacist.
- Ja Jums rodas vēl kādi jautājumi, vaicājiet ārstam vai farmaceitam.
- If any of the side effects gets serious, or if you notice any side effects not listed in this leaflet,
- Ja novērojat jebkādas blakusparādības, kas šajā instrukcijā nav minētas vai kāda no minētajām
please tell your doctor or pharmacist.
blakusparādībām Jums izpaužas smagi, lūdzam par tām izstāstīt ārstam vai farmaceitam.
What Tarceva is and what it is used for 2.
Kas ir Tarceva un kādam nolūkam to lieto 2.
Before you take Tarceva 3.
Pirms Tarceva lietošanas 3.
How to take Tarceva 4.
Kā lietot Tarceva 4.
How to store Tarceva 6.
Kā uzglabāt Tarceva 6.
WHAT IS TARCEVA AND WHAT IT IS USED FOR
KAS IR TARCEVA UN KĀDAM NOLŪKAM TO LIETO
Tarceva is a medicinal product used to treat cancer by preventing the activity of a protein called epidermal growth factor receptor.
Tarceva ir zāles vēža ārstēšanai, kas kavē olbaltuma, ko sauc par epidermas augšanas faktora receptoru, aktivitāti.
This protein is known to be involved in the growth and spread of cancer cells.
Zināms, ka šis olbaltums piedalās vēža šūnu augšanā un izplatīšanās procesā.