qanastek/EMEA-V3 huggingface dataset:
System organ class Investigations
Orgānu sistēmu klasifikācija
Adverse reaction elevations in ALT and/ or AST (consecutive, ≥ 3 X ULN), fasting glucose, uric acid (see below)
Blakusparādība ALAT un/ vai ASAT līmeņu (secīgi, ≥ 3 X NAR),
Frequency Common
Izmeklējumi
elevations in CK (≥ 10 X ULN), total bilirubin, reductions in phosphorus and platelet counts (see below)
glikozes līmeņa tukšā dūšā, urīnskābes līmeņa paaugstināšanās serumā (skatīt zemāk) KK (≥ 10 X NAR), kopējā bilirubīna paaugstināšanās serumā, fosfora līmeņa serumā un trombocītu skaita samazināšanās (skatīt zemāk)
Nervous system disorders Gastrointestinal disorders Skin and subcutaneous tissue disorders
Nervu sistēmas traucējumi Kuņģa- zarnu trakta traucējumi Ādas un zemādas audu bojājumi Asinsvadu sistēmas traucējumi Vispārēji traucējumi un reakcijas ievadīšanas vietā
dizziness, headache, paraesthesia diarrhoea, dyspepsia, nausea, vomiting erythema, pruritus, rash, urticaria
reibonis, galvassāpes, parestēzija caureja, dispepsija, slikta dūša, vemšana eritēma, izsitumi, nieze, nātrene pietvīkums karstuma sajūta
Common Common Common
Bieži Bieži Bieži Ļoti bieži Bieži
Vascular disorders
Imūnās sistēmas traucējumi
General disorders and administration site conditions
paaugstinātas jutības reakcija (skatīt zemāk)
Immune system disorders
Paaugstinātas jutības reakcijas
Hypersensitivity reaction (see below)
Tika ziņots par redzamām paaugstinātas jutības reakcijām (< 1%).
An apparent hypersensitivity reaction has been reported (< 1%) This is characterised by multiple symptoms that may include: angio-oedema, pruritus, erythema, paraesthesia, loss of consciousness, vomiting, urticaria, flushing, dyspnoea, nausea, incontinence of urine and stool, cold sweats, shivering, chills, increased blood pressure, lip swelling, burning sensation, drug eruption, arthralgia, leg swelling, and tachycardia.
Tām raksturīgi dažādi simptomi, kas varētu būt: angioneirotiskā tūska, izsitumi, eritēma, parestēzija, samaņas zudums, vemšana, nātrene, pietvīkums, aizdusa, slikta dūša, urīna un izkārnījumu nesaturēšana, auksti sviedri, trīce, drebuļi, paaugstināts asinsspiediens, lūpu pietūkums, dedzināšana, zāļu atvemšana, artralģija, kāju pietūkums un tahikardija.
Investigations Marked and persistent increases of serum transaminases have been reported infrequently (see section 4.4).
Izmeklējumi Retos gadījumos ziņots par izteiktu un pastāvīgu transamināžu līmeņa paaugstināšanos serumā (skatīt apakšpunktu 4. 4).
In controlled clinical studies, the incidence of clinically important elevations in serum transaminases (ALT and/ or AST ≥ 3 X ULN, consecutive) was 1.0% for patients treated with Pelzont with or without a statin.
Kontrolētos klīniskos pētījumos klīniski nozīmīgu transamināžu līmeņa paaugstināšanos serumā (ALAT un/ vai ASAT attiecīgi ≥ 3 X NAR) novēroja 1, 0% pacientu, kuri lietoja Pelzont vienlaikus ar statīnu vai bez tā.
These elevations were generally asymptomatic and returned to baseline after discontinuation of therapy or with continued treatment.
Parasti šī paaugstināšanās bija bez simptomiem un sākuma līmenī atgriezās pēc terapijas pārtraukšanas vai terapiju turpinot.
Clinically important elevations of CK (≥ 10 X ULN) were seen in 0.3% of the patients treated with Pelzont with or without a statin (see section 4.4).
Klīniski nozīmīga KK līmeņa paaugstināšanās (≥ 10 X NAR) tika novērota 0, 3% pacientu, kuri lietoja Pelzont vienlaikus ar statīnu vai bez tā (skatīt apakšpunktu 4. 4).
As with other nicotinic acid medicinal products, elevations in fasting glucose (a median increase of approximately 4 mg/ dL), and uric acid (mean change from baseline of +14.7%), and reductions in platelet counts (a mean change from baseline of -14.0%) were reported in
Citas ziņotās laboratorijas izmeklējumu patoloģijas bija ZBL, glikozes līmeņa tukšā dūšā, urīnskābes, kopējā bilirubīna un amilāzes paaugstināšanās un fosfora līmeņa un trombocītu skaita samazināšanās (skatīt apakšpunktu 4. 4).
8 controlled clinical studies with Pelzont (2000 mg/ 40 mg) (see section 4.4).
Kā citām nikotīnskābi saturošām zālēm, Pelzont (2000 mg/ 40 mg) kontrolētajos klīniskajos pētījumos tika konstatēta glikozes līmeņa paaugstināšanās tukšā dūšā (vidējā paaugstināšanās aptuveni par 4 mg/ dl), un urīnskābes paaugstināšanās (vidējā izmaiņa, salīdzinot ar sākuma līmeni +14, 7%), un trombocītu skaita samazināšanās (vidējā izmaiņa, salīdzinot ar sākuma līmeni - 14, 0%) (skatīt apakšpunktu 4. 4).
In diabetic patients a median increase in HbA1c of 0.2% was observed (where modification of hypoglycaemic therapy was allowed).
Diabēta pacientiem tika novērota HbA1c paaugstināšanās vidēji par 0, 2% (kur bija atļauts mainīt hipoglikēmisko ārstēšanu).
Nicotinic acid-related adverse reactions The following nicotinic acid-related adverse reactions have been seen in clinical trials or post-marketing experience with other nicotinic acid medicinal products at unknown frequency or in clinical trials with Pelzont (or the nicotinic acid component of Pelzont) in < 1% of the patients treated:
7 Nikotīnskābes izraisītās blakusparādības Nikotīnskābes izraisītās klīniskajos pētījumos vai periodā pēc zāļu reģistrācijas ar citām nikotīnskābi saturošām zālēm nezināmā biežumā novērotās blakusparādības vai klīniskajos pētījumos ar Pelzont (vai Pelzont sastāvā esošo nikotīnskābi) < 1% ārstēto pacientu novērotās blakusparādības:
Atrial fibrillation and other cardiac arrhythmias, palpitations, tachycardia.
Sirds funkcijas traucējumi: kambaru fibrilācija un citas sirds aritmijas, palpitācija, tahikardija.
Migraine, syncope.
Nervu sistēmas traucējumi: migrēna, ģībonis.
Cystoid macular oedema, toxic amblyopia.
Acu bojājumi: cistoīda makulārā tūska, toksiskā ambliopija.
Gastrointestinal disorders:
Elpošanas sistēmas traucējumi, krūšu kurvja un videnes slimības: aizdusa.
Skin and subcutaneous tissue disorders:
Kuņģa- zarnu trakta traucējumi: sāpes vēderā, mutes tūska, atraugas, peptiskā čūla.
Acanthosis nigricans, dry skin, hyperpigmentation, macular rash, sweating (night or cold sweat), vesicular rash.
Ādas un zemādas audu bojājumi: acanthosis nigrans, sausa āda, hiperpigmentācija, makulāri izsitumi, svīšana (naktīs vai auksti sviedri), vezikulāri izsitumi.
Muscular weakness, myalgia.
Skeleta- muskuļu un saistaudu sistēmas bojājumi: muskuļu vājums, mialģija.
Impaired glucose tolerance, gout.
Vielmaiņas un uztures traucējumi: samazināta glikozes tolerance, podagra.
Hypotension, orthostatic hypotension.
Infekcijas un infestācijas: rinīts.
General disorders and administration site conditions:
Asinsvadu sistēmas traucējumi: hipotensija, ortostatiskā hipotensija.
Immune system disorders:
Vispārēji traucējumi un reakcijas ievadīšanas vietā: astēnija, drebuļi, sejas tūska, vispārēja tūska, sāpes, perifērā tūska.
Angio-oedema, type I hypersensitivity.
Imūnās sistēmas traucējumi: angioneirotiskā tūska, I. tipa paaugstināta jutība.
Hepatobiliary disorders:
Aknu un/ vai žults izvades sistēmas traucējumi: dzelte.
Anxiety, insomnia.
Psihiskie traucējumi: nemiers, bezmiegs.
Pelzont In the event of an overdose, it is reasonable to employ the usual symptomatic and supportive measures.
Pelzont Pārdozēšanas gadījumā vajadzētu veikt simptomātisko un uzturošo terapiju.
Cases of overdose have been reported; the maximum dose of Pelzont taken was 5000 mg/ 100 mg.
Ir ziņots par pārdozēšanas gadījumiem; maksimālā lietotā deva bija Pelzont 5000 mg/ 100 mg.
All patients recovered without sequelae.
Visi pacienti atveseļojās bez sekām.
The most commonly reported adverse reactions from the subjects who received this higher dose were consistent with a high dose of nicotinic acid and included: flushing, headache, pruritus, nausea, dizziness, vomiting, diarrhoea, epigastric and abdominal pain/ discomfort, and back pain.
Visbiežāk ziņotās blakusparādības personām, kuras lietoja šīs vislielākās devas, atbilda ar lielām nikotīnskābes devām novērotajām, un tās bija: pietvīkums, galvassāpes, izsitumi, slikta dūša, reibonis, vemšana, caureja, sāpes/ diskomforts pakrūtē un vēderā un muguras sāpes.
Laboratory abnormalities included increased amylase and lipase, decreased haematocrit and occult blood in the stool.
Izmaiņas laboratorisko izmeklējumu rādītājos bija amilāzes un lipāzes paaugstināšanās, hematokrīta samazināšanās un slēptās asinis izkārnījumos.
Nicotinic acid For an overdose of nicotinic acid, supportive measures should be employed.
Nikotīnskābe Nikotīnskābes pārdozēšanas gadījumā jāveic uzturošā terapija.
Laropiprant During controlled clinical trials in healthy subjects, single doses of up to 900 mg laropiprant and multiple doses up to 450 mg once daily for 10 days were generally well tolerated.
Laropiprants Kontrolētu klīnisko pētījumu laikā laropipranta reizes devas līdz pat 900 mg un atkārtotas devas līdz 450 mg vienu reizi dienā 10 dienas veselām personām bija visumā labi panesamas.
There is no experience with doses of laropiprant above 900 mg in humans.
Nav pieredzes par 900 mg lielāku laropipranta devu lietošanu cilvēkiem.
Prolongation of collagen-induced platelet aggregation was observed in subjects taking multiple doses of 300 mg or greater (see section 5.1).
Kolagēna inducētās trombocītu agregācijas pagarināšanās tika novērota personām, kuras lietoja vairākkārtējas 300 mg devas vai lielākas devas (skatīt apakšpunktu 5. 1).
Pharmacotherapeutic group: nicotinic acid and derivatives, ATC code:
Farmakoterapeitiskā grupa: nikotīnskābe un tās atvasinājumi, ATĶ kods:
Pelzont contains nicotinic acid, which at therapeutic doses is a lipid-modifying agent, and laropiprant, a potent, selective antagonist of the prostaglandin D2 (PGD2) receptor subtype 1 (DP1).
Pelzont satur nikotīnskābi, kas terapeitiskās devās ir lipīdu līmeni ietekmējošs līdzeklis un laropiprants ir spēcīgs, selektīvs prostaglandīna D2 (PGD2) receptoru 1. apakštipa (DP1) antagonists.
Laropiprant suppresses PGD2 mediated flushing associated with administration of nicotinic acid.
Laropiprants nomāc PGD2 mediēto pietvīkumu, ko izraisa nikotīnskābes lietošana.
Laropiprant has no effect on lipid levels nor does it interfere with the effects of nicotinic acid on lipids.
Laropiprants neietekmē lipīdu līmeni un nekavē nikotīnskābes iedarbību uz lipīdiem.
Nicotinic acid Mechanism of action The mechanisms by which nicotinic acid modifies the plasma lipid profile are not fully understood.
Nikotīnskābe Darbības mehānisms Mehānisms kā nikotīnskābe izmaina lipīdu profilu plazmā nav pilnībā izprasts.
Nicotinic acid inhibits release of free fatty acids (FFA) from adipose tissue, which may contribute to the reduced plasma LDL-C, TC, VLDL-C, apo B, TG, and Lp(a), as well as elevated HDL-C, and apo A-I, all of which are associated with lower cardiovascular risk.
Nikotīnskābe inhibē brīvo taukskābju (BTS) izdali no tauku šūnām, kas varētu veicināt ZBL- H, KH, ĻZBL- H, apo B, TG un Lp( u) līmeņa samazināšanos plazmā, kā arī paaugstināt ABL un apo A- I līmeni, kur visi minētie faktori samazina kardiovaskulāro risku.
Additional explanations that do not invoke plasma FFA reduction as the central driver of lipid profile modification include nicotinic acid-mediated inhibition of de novo lipogenesis or esterification of fatty acids into TG in the liver.
Vēl viens skaidrojums, kur galvenais lipīdu profila modifikācijas virzītājs nav BTS līmeņa samazināšanās plazmā, ir nikotīnskābes mediētā de novo lipoģenēzes inhibīcija vai taukskābju esterifikācija par TG aknās.
Pharmacodynamic effects Nicotinic acid causes a relative shift in the distribution of LDL subclasses from small, dense (most atherogenic) LDL particles to larger LDL particles.
Farmakodinamiskā iedarbība Nikotīnskābe relatīvi izmaina ZBL apakštipu izplatību no mazajām, blīvajām (visvairāk aterogēnajām) ZBL daļiņām uz lielākām ZBL daļiņām.
Nicotinic acid also elevates the HDL2 subfraction to a greater extent than the HDL3 subfraction, thereby increasing the HDL2: HDL3 ratio, which is associated with decreased cardiovascular disease risk.
Tāpat nikotīnskābe izteiktāk paaugstina ABL2 apakšfrakciju, salīdzinot ar ABL3 apakšfrakciju, tādējādi paaugstinot ABL2: ABL3 attiecību, kas samazina kardiovaskulāro slimību risku.
HDL is hypothesised to participate in the transport of cholesterol from tissues back to the liver, to suppress vascular inflammation associated with atherosclerosis, and to have anti-oxidative and anti-thrombotic effects.
Hipotētiski ABL piedalās holesterīna transportēšanā no audiem atpakaļ uz aknām, nomāc aterosklerozes radīto asinsvadu iekaisumu un izraisa antioksidatīvu un antitrombotisku iedarbību.
Like LDL, cholesterol-enriched triglyceride-rich lipoproteins, including VLDL, intermediate-density lipoproteins (IDL), and remnants, can also promote atherosclerosis.
Tāpat kā ZBL, ar holesterīnu bagātinātie triglicerīdiem bagātie lipoproteīni, tai skaitā ĻZBL, vidēja blīvuma lipoproteīni (VDL) un pārējie, var veicināt aterosklerozi.
Elevated plasma TG levels are frequently found in a triad with low HDL-C levels and small LDL particles, as well as in association with non-lipid metabolic risk factors for coronary heart disease (CHD).
Paaugstināts TG līmenis plazmā ir bieži sastopama triāde ar zemu ABL- H līmeni un mazām ZBL daļiņām, kā arī saistībā ar ne- lipīdu metabolisko koronārās sirds slimības (KSS) riska faktoru.
Treatment with nicotinic acid reduces the risk of death and cardiovascular events, and slows progression or promotes regression of atherosclerotic lesions.
Ārstēšana ar nikotīnskābi samazina nāves un kardiovaskulāro notikumu risku un palēnina aterosklerotisko bojājumu progresiju vai veicina to regresiju.
The Coronary Drug Project, a five year study completed in 1975, showed that nicotinic acid had a statistically significant benefit in decreasing nonfatal, recurrent myocardial infarctions (MI) in men 30 to 64 years old with a history of MI.
Projekts par koronārajām zālēm, 1975. gadā pabeigtais piecu gadu pētījums, liecināja, ka nikotīnskābe statistiski nozīmīgi samazināja nefatālus, atkārtotus miokarda infarktus (MI) 30 līdz 64 gadus veciem vīriešiem ar MI anamnēzē.
Though total mortality was similar in the two groups at five years, in a fifteen-year cumulative follow-up there were 11% fewer deaths in the nicotinic acid group compared to the placebo cohort.
Lai gan kopējā mirstība abās grupās piecu gadu laikā bija līdzīga, piecpadsmit gadu kumulatīvā novērojuma periodā par 11% mazāk, nāves gadījumu pacientu grupā, kas lietoja nikotīnskābi, salīdzinot ar placebo grupu.
10 Laropiprant Mechanism of action Nicotinic acid-induced flushing is mediated primarily by release of prostaglandin D2 (PGD2) in the skin.
Laropiprants Darbības mehānisms Nikotīnskābes izraisīto pietvīkumu galvenokārt izraisa prostaglandīna D2 (PGD2) atbrīvošanās ādā.
Genetic and pharmacologic studies in animal models have provided evidence that PGD2, acting through DP1, one of the two receptors for PGD2, plays a key role in nicotinic acid-induced flushing.
Ģenētikas un farmakokinētikas pētījumi dzīvnieku modeļos liecināja, ka galvenā nozīme nikotīnskābes izraisītā pietvīkuma mehānismā ir PGD2, kas darbojas ar viena no diviem PGD2 receptoriem - DP1 - palīdzību.
Laropiprant is a potent and selective antagonist of DP1.
Laropiprants ir spēcīgs un selektīvs DP1 antagonists.
Laropiprant is not expected to inhibit the production of prostaglandins.
Nav sagaidāms, ka laropiprants inhibēs prostaglandīnu veidošanos.
Pharmacodynamic effects Laropiprant has been shown to be effective in reducing flushing symptoms induced by nicotinic acid.
Farmakodinamiskā iedarbība Ir pierādīts, ka laropiprants ir efektīvs nikotīnskābes izraisīto pietvīkuma simptomu samazinātājs.
The reduction in flushing symptoms (assessed by patient questionnaires) was correlated with a reduction in nicotinic acid-induced vasodilatation (assessed by measurements of skin blood flow).
Pietvīkuma simptomu samazināšanās (noteikta, aptaujājot pacientus) korelēja ar nikotīnskābes inducētās vazodilatācijas samazināšanos (noteikta, mērot asins plūsmu ādā).
In healthy subjects receiving Pelzont, pretreatment with acetylsalicylic acid 325 mg had no additional beneficial effects in reducing nicotinic acid-induced flushing symptoms compared to Pelzont alone (see section 4.8).
Veseliem indivīdiem, kuri lietoja Pelzont un pirms ārstēšanas lietoja 325 mg acetilsalicilskābes, papildus ieguvums nikotīnskābes izraisītā pietvīkuma simptomu samazināšanā, salīdzinot ar tikai Pelzont, netika novērots (skatīt apakšpunktu 4. 8).
Laropiprant also has affinity for the thromboxane A2 receptor (TP) (although it is substantially less potent at TP as compared to DP1).
Laropiprantam novēro afinitāti pret tromboksāna A2 receptoru (TP) (kaut gan afinitāte pret TP ir ievērojami vājāka kā pret DP1).
TP plays a role in platelet function; however, therapeutic doses of laropiprant had no clinically relevant effect on bleeding time and collagen-induced platelet aggregation (see section 4.5).
TP piedalās trombocītu darbībā, tomēr asiņošanas laiku un kolagēna inducēto trombocītu agregāciju laropiprants terapeitiskās devās klīniski nozīmīgi neietekmē (skatīt apakšpunktu 4. 5).
Clinical studies Effect on lipids Pelzont was consistently efficacious across all prespecified patient subpopulations defined by race, gender, baseline LDL-C, HDL-C and TG levels, age and diabetes status.
9 Ietekme uz lipīdu līmeņiem Pelzont bija konsekventi efektīvs visās pacientu subpopulācijās, kas tika iepriekš noteiktas pēc rases un dzimuma, ZBL- H, ABL- H un TG sākuma līmeņa, vecuma un diabēta smaguma.
4.3%) as measured by percent change from baseline.
Pacientiem, kuri lietoja Pelzont (2000 mg/ 40 mg) ar statīnu vai bez tā, salīdzinot ar placebo, novēroja nozīmīgu ZBL- H (- 18, 9%, salīdzinot ar - 0, 5%), TG (- 21, 7%, salīdzinot ar 3, 6%), ZBL- H: ABL- H (- 28, 9%, salīdzinot ar 2, 3%), ne- ABL- H (- 19, 0%, salīdzinot ar 0, 8%), apo B (- 16, 4%, salīdzinot ar 2, 5%), KH (- 9, 2%, salīdzinot ar - 0, 6%), Lp( u) (- 17, 6%, salīdzinot ar 1, 1%) un KH: ABL- H (- 21, 2%, salīdzinot ar 1, 9%) līmeņa samazināšanos un arī nozīmīgu ABL- H (18, 8%, salīdzinot ar - 1, 2%) un apo A- I (11, 2%, salīdzinot ar 4, 3%) līmeņa paaugstināšanos, ko noteica kā procentuālās izmaiņas, salīdzinot ar sākuma līmeni.
In general, the between-group treatment effects on all lipid parameters were consistent across all patient subgroups examined.
Kopumā visām grupām terapijas iedarbība uz visiem lipīdu parametriem bija līdzīga visās vērtētajās pacientu apakšgrupās.
Patients receiving Pelzont, nicotinic acid (prolonged-released formulation), or placebo were also taking statins (29% atorvastatin [5-80 mg], 54% simvastatin [10-80 mg], 17% other statins [2.5-180 mg] (pravastatin, fluvastatin, rosuvastatin, lovastatin)), of which 9% were also taking ezetimibe [10 mg].
Pacienti, kuri lietoja Pelzont, nikotīnskābi (ilgstošās darbības zāļu formu) vai placebo, lietoja arī statīnus (29% - atorvastatīnu [5 - 80 mg), 54% - simvastatīnu [10- 80 mg], 17% - citus statīnus [2, 5 – 180 mg] (pravastatīnu, fluvastatīnu, rosuvastatīnu, lovastatīnu)), no kuriem 9% lietoja arī ezetimību [10 mg].
The effect on lipids was similar whether Pelzont was given as monotherapy or was added to ongoing statin therapy with or without ezetimibe.
Ietekme uz lipīdiem bija līdzīga, neatkarīgi no tā, vai Pelzont lietoja monoterapijā vai tika pievienots jau esošai statīnu terapijai kopā ar ezetrolu vai bez tā.
The placebo-adjusted LDL-C, HDL-C and TG responses appeared greater among women compared to men and appeared greater among elderly patients (≥ 65 years) compared to younger patients (< 65 years).
Placebo- pielāgotas ZBL- H, ABL- H un TG atbildes reakcijas sievietēm novēroja biežāk, salīdzinot ar vīriešiem, un biežāk tās novēroja gados vecākiem pacientiem (≥ 65 gadiem), salīdzinot ar gados jaunākiem pacientiem (< 65 gadiem).
In a multicentre, double-blind, 12-week factorial study, Pelzont 1000 mg/ 20 mg co-administered with simvastatin, when compared with simvastatin alone or Pelzont 1000 mg/ 20 mg alone, for 4 weeks, significantly lowered LDL-C (-44.2%, -37.4%, -8.2% respectively), TG (-25.8%, -15.7%, -18.7% respectively), TC (-27.9%, -25.8%, -4.9% respectively) and significantly increased HDL-C (19.2%, 4.2%, 12.5% respectively).
Daudzcentru, dubultaklā, 12 nedēļu faktoriālā pētījumā, kur Pelzont 1000 mg/ 20 mg lietoja kopā ar simvastatīnu, ja salīdzināja ar tikai simvastatīnu 4 nedēļas vai tikai Pelzont 1000 mg/ 20 mg, nozīmīgi pazeminājās ZBL- H (attiecīgi - 44, 2%, 37, 4%, - 8, 2%), TG (attiecīgi - 25, 8%, - 15, 7%, - 18, 7%), KH (attiecīgi - 27, 9%, 25, 8%, 4, 9%) līmenis un nozīmīgi paaugstinājās ABL- H (attiecīgi 19, 2%, 4, 2%, 12, 5%) līmenis.
11 respectively), and TC (-29.6%, -24.9%, -9.1% respectively), as well as LDL-C: HDL-C (-57.1%, -39.8%, -31.2% respectively), non-HDL-C (-45.8%, -33.4%, -18.1% respectively), and TC: HDL-C (-43.0%, -28.0%, -24.9% respectively), and significantly increased HDL-C (27.5%, 6.0%, 23.4% respectively).
Lietojot Pelzont (2000 mg/ 40 mg) vienlaikus ar simvastatīnu, ja salīdzināja ar tikai simvastatīnu vai tikai Pelzont (2000 mg/ 40 mg), lietojot 12 nedēļas, nozīmīgi pazeminājās ZBL- H (attiecīgi - 47, 9%, - 37, 0%, - 17, 0%), TG (attiecīgi - 33, 3%, - 14, 7%, - 21, 6%), apo B (attiecīgi - 41, 0%, - 28, 8%, - 17, 1%), un KH (attiecīgi - 29, 6%, - 24, 9%, - 9, 1%), kā arī ZBL- H: ABL- H (attiecīgi - 57, 1%, - 39, 8%, - 31, 2%), ne- ABL- H (attiecīgi - 45, 8%, - 33, 4%, - 18, 1%), un KH: ABL- H līmenis (attiecīgi - 43, 0%, - 28, 0%, - 24, 9%) un nozīmīgi pieauga ABL- H līmenis (attiecīgi 27, 5%, 6, 0%, 23, 4%).
Further analysis showed Pelzont (2000 mg/ 40 mg) co-administered with simvastatin when compared with simvastatin alone significantly increased apo A-I (8.6%, 2.3% respectively) and significantly decreased Lp(a) (-19.8%, 0.0% respectively).
Sīkāka analīze liecināja, ka Pelzont 2000 mg/ 40 mg vienlaikus ar simvastatīnu, ja salīdzināja ar tikai simvastatīnu, nozīmīgi paaugstināja apo A- I līmeni (attiecīgi 8, 6%, 2, 3%) un nozīmīgi pazemināja Lp( u) līmeni (attiecīgi - 19, 8%, 0, 0%).
Efficacy and safety of Pelzont in combination with simvastatin > 40 mg were not included in this study.
Šajā pētījumā netika iekļauta Pelzont kombinācijas ar simvastatīnu > 40 mg efektivitāte un drošība.
Flushing In two large clinical trials measuring patient-reported flushing symptoms, patients taking Pelzont experienced less flushing than those taking nicotinic acid (prolonged-release formulations).
Pietvīkums Divos plašos klīniskos pētījumos, kur novērtēja pacientu ziņotos pietvīkuma simptomus, pacientiem, kuri lietoja Pelzont, pietvīkumu novēroja retāk kā pacientiem, kuri lietoja nikotīnskābi (ilgstošās darbības zāļu formu).
In patients continuing in the first study (24 weeks), the frequency of moderate or greater flushing in patients treated with Pelzont declined and approached that of patients receiving placebo (see Figure 1), whereas in patients treated with nicotinic acid (prolonged-release formulation) the flushing frequency remained constant (after Week 6).
Pacientiem, kuri turpināja pirmo pētījumu (24 nedēļas), mērena vai izteiktāka pietvīkuma biežums ar Pelzont ārstētiem pacientiem samazinājās un pietuvojās pacientiem ar placebo novērotajam (skatīt 1. zīmējumu), turpretim ar nikotīnskābi (ilgstošās darbības zāļu forma) ārstētajiem pacientiem pietvīkuma biežums palika nemainīgs (pēc 6 nedēļām).
Flushing efficacy of laropiprant has not been established past 24 weeks.
Laropipranta ietekme uz pietvīkumu nav noskaidrota pēdējās 24 nedēļās.
Figure 1.
10 1. zīmējums.
0 0 1 2 3 4 5† 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25
0 0 1 2 3 4 5 † 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 Ārstēšanas nedēļas
● Pelzont (1000 mg/ 20 mg to 2000 mg/ 40 mg at week 5) ▲ Nicotinic acid (prolonged-release 1000 mg to 2000 mg at week 5) ○ Placebo *Includes patients with moderate, severe, or extreme flushing symptoms † Dose advancement at Week 5
●Pelzont (1000 mg/ 20 mg līdz 2000 mg/ 40 mg 5. nedēļā) ▲Nikotīnskābe (ilgstošās darbības 1000 mg līdz 2000 mg 5. nedēļā) ○Placebo * Pacientus ar mēreniem, smagiem vai ļoti smagiem pietvīkuma simptomiem ieskaitot † Devu palielinājums 5. nedēļā
In the second study (16 weeks) where acetylsalicylic acid was allowed, patients taking Pelzont experienced significantly fewer days per week with moderate or greater flushing compared to nicotinic acid (prolonged-release formulation taken as a 12-week multi-step 500 mg to 2000 mg titration) (p < 0.001).
Otrā pētījumā (16 nedēļas) tika atļauta acetilsalicilskābes lietošana, un pacientiem, kuri lietoja Pelzont, mērenu vai izteiktāku pietvīkumu novēroja tikai dažas dienas nedēļā, kas bija būtiski mazāk kā ar nikotīnskābi (12 nedēļas tika lietota ilgstošās darbības zāļu forma, ko pakāpeniski titrēja no 500 mg līdz 2000 mg) (p < 0, 001).
Absorption Nicotinic acid Following a 2000 mg dose of nicotinic acid administered orally as two modified-release tablets of nicotinic acid/ laropiprant with food, nicotinic acid was absorbed with a median time to peak plasma concentration (Tmax) of 4 hours, a mean area under the plasma concentration-time curve (AUC0-last) of approximately 58.0 μ M·hr and a mean peak plasma concentration (Cmax) of approximately 20.2 μ M.
Absorbcija Nikotīnskābe Pēc 2000 mg nikotīnskābes devas lietošanas perorāli divu nikotīnskābes/ laropipranta ilgstošās darbības tablešu veidā kopā ar ēdienu nikotīnskābes absorbcijas vidējais maksimālās plazmas koncentrācijas laiks (Tmax) bija 4 stundas, vidējais plazmas koncentrācijas laukums zem līknes (AUC0 - last) bija aptuveni 58, 0 µM· st un vidējā maksimālā plazmas koncentrācija (Cmax) bija aptuveni 20, 2 µM.
Bioavailability with or without food is at least 72% based on the recovery of the nicotinic acid dose in the urine.
Perorālā biopieejamība, neatkarīgi no pārtikas lietošanas, ir vismaz72%, ko pierāda nikotīnskābes atpakaļuzsūkšanās urīnā.
The oral bioavailability of nicotinic acid is not altered when it is taken with a high-fat meal.
Nikotīnskābes biopieejamība nemainās, ja to lieto kopā ar augsta tauku satura maltīti.
Laropiprant Following a 40 mg dose of laropiprant administered orally as two modified-release tablets of nicotinic acid/ laropiprant with food, laropiprant is rapidly absorbed with a median Tmax of 1 hour, a mean AUC0- ∞ of approximately 13 μ M·hr, and a mean Cmax of approximately 1.6 μ M.
Laropiprants Pēc 40 mg laropipranta devas lietošanas perorāli divu nikotīnskābes/ laropipranta ilgstošās darbības tablešu veidā kopā ar ēdienu laropiprants uzsūcas strauji, vidējais Tmax ir 1 stunda, vidējais AUC0- ∞ ir aptuveni 13 µM· st un vidējais Cmax ir aptuveni 1, 6 µM.
The rate and extent of absorption are not altered with a high-fat meal.
Absorbcijas ātrumu un pakāpi augsta tauku satura maltīte neietekmē.
The pharmacokinetics of laropiprant are linear, displaying approximately dose-proportional increases in AUC and Cmax and no evidence of time-dependent clearance.
Laropipranta farmakokinētika ir lineāra, AUC un Cmax pieaug aptuveni proporcionāli devai, un nav pierādījumu, ka klīrenss būtu atkarīgs no laika.
The mean absolute bioavailability of laropiprant is approximately 71% following a 40 mg dose when administered as two modified-release tablets of nicotinic acid/ laropiprant after an overnight fast.
Pēc 40 mg devas laropipranta vidējā absolūtā biopieejamība ir aptuveni 71%, ja tika lietotas divas nikotīnskābes/ laropipranta ilgstošās darbības tabletes tukšā dūšā pirms gulētiešanas.
Distribution Nicotinic acid Nicotinic acid is less than 20% bound to serum proteins.
11 Nikotīnskābe Mazāk par 20% nikotīnskābes saistās ar plazmas olbaltumvielām.
Laropiprant The mean volume of distribution at steady state following a single 40 mg intravenous dose of laropiprant to healthy subjects is approximately 70 litres.
Laropiprants Pēc 40 mg laropipranta devas lietošanas veseliem indivīdiem vidējais izkliedes tilpums līdzsvara stāvoklī ir aptuveni 70 litri.
Laropiprant is highly bound (> 99%) to plasma proteins, and its binding is independent of concentration.
Laropiprants viegli saistās (> 99%) ar plazmas olbaltumvielām, un saistība nav atkarīga no koncentrācijas.
Laropiprant crosses the placenta in rats and rabbits.
Laropiprants šķērso placentāro barjeru žurkām un trušiem.
Metabolism Nicotinic acid Nicotinic acid undergoes extensive first-pass metabolism through two pathways that are dose and dose-rate dependent.
Metabolisms Nikotīnskābe Nikotīnskābe caur diviem metabolisma ceļiem tiek pakļauta plašam pirmā loka metabolismam, kas nav atkarīgs no devas lieluma un ievadīšanas ātruma.
The first pathway results in the formation of nicotinamide adenine dinucleotide (NAD) and nicotinamide.
Pirmais metabolisma ceļš izraisa nikotīnamīda adenīna dinukleotīda (NAD) un nikotīnamīda veidošanos.
In humans, nicotinamide is further predominantly metabolised to N-methylnicotinamide (MNA) and to N-methyl-2-pyridone-5-carboxamide (2PY).
Cilvēkiem nikotīnamīds galvenokārt turpina metabolizēties par N- metilnikotīnamīdu (MNA) un N- metil1- 2- piridon- 5- karboksamīdu (2PY).
In the second pathway, glycine is conjugated with nicotinic acid to form nicotinuric acid (NUA).
Otrajā metabolisma ceļā glicīns ar nikotīnskābi konjugējas par nikotīnurīnskābi (NUA).
With low doses of nicotinic acid or lower rates of absorption, the first pathway predominates.
Lietojot mazas nikotīnskābes devas vai pie maza uzsūkšanās ātruma dominē pirmais metabolisma ceļš.
At higher doses or higher rates of absorption, the NAD pathway is saturable, and an increasing fraction of the oral dose reaches the bloodstream unchanged as nicotinic acid.
Ar lielākām devām vai lielāku uzsūkšanās ātrumu NAD metabolisma ceļš ir piesātināts un, pieaugot perorālām devām, nikotīnskābe asinsritē nokļūst neizmainītā veidā.
The glycine conjugation pathway is not saturated across the clinically relevant dose range, based on the dose-proportional increase in the plasma concentrations of NUA from 1000 mg to 2000 mg.
Glicīna metabolisma ceļš klīnisko devu robežās nav piesātināts, ko pamato devai proporcionāls NUA plazmas koncentrācijas pieaugums devās no 1000 mg līdz 2000 mg.
In in vitro studies, nicotinic acid and its metabolites did not inhibit CYP1A2, CYP2B6, CYP2C9, CYP2C19, CYP2D6, CYP2E1, or CYP3A4-mediated reactions or UGT1A1-mediated 3-glucuronidation of estradiol.
Pētījumos in vitro nikotīnskābe un tās metabolīti neinhibēja ar CYP1A2, CYP2B6, CYP2C9, CYP2C19, CYP2D6, CYP2E1, vai CYP3A4- katalizētās reakcijas vai ar UGT1A1- katalizēto estradiola 3- glikuronidāciju.
13 Laropiprant Laropiprant is metabolised primarily via acyl glucuronidation, with a smaller component of oxidative metabolism, followed by excretion of the glucuronide into faeces (via bile) and urine.
Laropiprants Laropiprants galvenokārt metabolizējas acilglikuronidācijas ceļā un neliela daļa - oksidatīvā metabolisma ceļā, kam seko glikuronīda ekskrēcija fekālijās (ar žulti) un urīnā.
Laropiprant and its acyl glucuronide conjugate are the major circulating components in human plasma.
Laropiprants un tā acilglikuronīda konjugāti ir lielākie cilvēka plazmā cirkulējošie elementi.
In vitro studies have shown that the acyl glucuronide conjugate of laropiprant had at least a 65-fold reduced affinity for DP1 as compared to laropiprant; thus, it is not expected to contribute to the overall DP1 activity of laropiprant.
Pētījumi in vitro liecināja, ka laropipranta konjugātam acilglikuronīdam, salīdzinot ar laropiprantu, ir vismaz 65 reizes mazāka afinitāte pret DP1; tādējādi nav sagaidāms, ka tas veicinās kopējo laropipranta DP1 aktivitāti.
The major component (73% of radioactivity) in faeces is laropiprant (comprising unabsorbed active substance and/ or hydrolysed glucuronic acid conjugate).
Lielākais fekālijās konstatētais elements (73% radioaktivitātes) ir laropiprants (satur neabsorbētu aktīvo vielu un/ vai hidrolizētu glikuronskābes konjugātu).
In urine, the primary component is the acyl glucuronide conjugate (64% of radioactivity) with smaller contributions from the parent compound (5%).
Urīnā primārais elements ir acilglikuronīda konjugāts (64% radioaktivitātes) ar nelielu izcelsmes vielas daļu (5%).
The oxidative metabolism of laropiprant is catalysed primarily by CYP3A4, whereas several UGT isoforms (1A1, 1A3, 1A9 and 2B7) catalysed the acyl glucuronidation.
Laropipranta oksidatīvo mehānismu galvenokārt katalizē CYP3A4, turpretim dažādas UGT izoformas (1A1, 1A3, 1A9 un 2B7) katalizē acilglikuronidāciju.
Elimination Nicotinic acid Nicotinic acid is predominantly excreted in the urine as metabolites.
Eliminācija Nikotīnskābe Nikotīnskābe galvenokārt izdalās urīnā metabolīta veidā.
Laropiprant Laropiprant is eliminated primarily via acyl glucuronidation, followed by excretion of the glucuronide in faeces (via bile) and urine.
Laropiprants Laropiprants galvenokārt eliminējas acilglikuronidācijas ceļā, kam seko glikuronīda izdalīšanās fekālijās (ar žulti) un urīnā.
Following oral administration of 14C-laropiprant in humans, approximately 68% of the dose was recovered in faeces (primarily as parent compound, comprising unabsorbed active substance and/ or hydrolysed glucuronic acid conjugate) and 22% was recovered in urine (primarily as metabolites).
Pēc perorālas 14C- laropipranta lietošanas cilvēkiem, aptuveni 68% devas konstatēja fekālijās (galvenokārt kā izcelsmes vielu, kas sastāv no neabsorbētas aktīvās vielas un/ vai hidrolizēta glikuronskābes konjugāta) un 22% konstatēja urīnā (galvenokārt metabolītus).
The majority of the dose was excreted within 96 hours.
Lielākā daļa devas tika izdalīta 96 stundu laikā.
The apparent terminal half-life (t1/ 2) following a 40 mg dose of laropiprant administered as two modified-release tablets of nicotinic acid/ laropiprant with food was approximately 17 hours.
Pēc 40 mg laropipranta lietošanas divu nikotīnskābes/ laropipranta ilgstošās darbības tablešu veidā kopā ar ēdienu šķietamais terminālais eliminācijas pusperiods (t1/ 2) bija aptuveni 17 stundas.
Pharmacokinetic steady state is achieved within 2 days of once-daily dosing of laropiprant, with minimal accumulation in AUC (approximately 1.3-fold) and Cmax (approximately 1.1-fold).
Farmakokinētiskais līdzsvara stāvoklis tika sasniegts 2 dienās pēc laropipranta devas lietošanas vienu reizi dienā, ar minimālu akumulēšanās AUC (aptuveni 1, 3 reizes) un Cmax (aptuveni 1, 1 reizi).
Use in patients with renal insufficiency has not been studied.
Pacientu grupas Nieru mazspēja Pelzont: nav pētīta lietošana pacientiem ar nieru mazspēju.
Nicotinic acid: see section 4.4.
12 Nikotīnskābe: skatīt apakšpunktu 4. 4.
Laropiprant:
Laropiprants:
Administration of laropiprant 40 mg in non-dialysed patients with severe renal insufficiency resulted in no clinically meaningful change in the AUC and Cmax of laropiprant, compared to healthy control subjects.
40 mg laropipranta lietošana nedializējamiem pacientiem ar smagu nieru mazspēju neizraisīja klīniski nozīmīgas izmaiņas laropipranta AUC un Cmax, salīdzinot ar veseliem kontroles grupas indivīdiem.
As no effect was observed in severe renal insufficiency, no effect is expected in patients with mild and moderate renal insufficiency; however, the effects of end-stage renal failure and dialysis on laropiprant pharmacokinetics cannot be inferred from this study.
Tā kā smagas nieru mazspējas gadījumā izmaiņas netika novērotas, nav sagaidāma ietekme pacientiem ar vieglu un mērenu nieru mazspēju; tomēr no šiem pētījumiem nevar secināt par ietekmi pacientiem ar nieru slimīgu gala stadijā vai dializējamiem pacientiem.
Use in patients with hepatic insufficiency has not been studied.
Aknu mazspēja Pelzont: nav pētīta lietošana pacientiem ar aknu mazspēju.
Nicotinic acid: see sections 4.3 and 4.4.
Nikotīnskābe: skatīt apakšpunktus 4. 3 un 4. 4.
Consistent with the characteristics of a medicinal product that is primarily cleared by metabolism, moderate hepatic disease has a significant impact on laropiprant pharmacokinetics, with an increase in AUC and Cmax of approximately 2.8- and 2.2-fold respectively.
Laropiprants: atbilstoši zāļu raksturojumam, kas galvenokārt tiek izdalīti metabolisma veidā, mērena aknu mazspēja nozīmīgi ietekmēs laropipranta farmakokinētiku, paaugstinot AUC un Cmax aptuveni attiecīgi 2, 8 un 2, 2 reizes.
No dose adjustment is necessary based on gender.
Dzimums Nikotīnskābe: atkarībā no dzimuma deva nav jāpielāgo.
Gender has no clinically meaningful effect on pharmacokinetics of nicotinic acid (prolonged-release formulation).
Dzimums nikotīnskābes (ilgstošās darbības zāļu formas) farmakokinētiku klīniski nozīmīgi neietekmē.
There is no difference in the oral bioavailability of nicotinic acid in men and women receiving Pelzont.
Nav novērotas nikotīnskābes perorālās biopieejamības atšķirības vīriešiem un sievietēm, kuri lietoja Pelzont.
Women have a modest increase in plasma concentrations of nicotinuric acid and nicotinic acid compared to men.
Sievietēm novērota nedaudz lielāka nikotinūrskābes un nikotīnskābes koncentrācija plazmā kā vīriešiem.
No dose adjustment is necessary based on gender.
Laropiprants: atkarībā no dzimuma deva nav jāpielāgo.
Gender had no clinically meaningful effect on the pharmacokinetics of laropiprant.
Dzimums laropipranta farmakokinētiku klīniski nozīmīgi neietekmē.
There is no pharmacokinetic data in the elderly (≥ 65 years).
Gados vecāki pacienti Nikotīnskābe: farmakokinētikas dati par gados vecākiem pacientiem (≥ 65 gadiem) nav pieejami.
Age has no clinically meaningful effect on pharmacokinetics of nicotinic acid (prolonged-release formulation) based on a composite analysis of subjects ages 18-65 years.
Pacienta vecums nikotīnskābes (ilgstošās darbības zāļu formas) farmakokinētiku klīniski nozīmīgi neietekmē, ko pamato kopējie analīžu dati par 18- 65 gadus veciem indivīdiem.
There is no change in the oral bioavailability of nicotinic acid with age.
Nav novērotas nikotīnskābes perorālās biopieejamības atšķirības dažādu vecumu cilvēkiem.
No dose adjustment is necessary in the elderly.
Laropiprants: gados vecākiem pacientiem deva nav jāpielāgo.
Age had no clinically meaningful effect on the pharmacokinetics of laropiprant.
Pacienta vecums laropipranta farmakokinētiku klīniski nozīmīgi neietekmē.
No studies have been performed in paediatric patients.
Bērni Pelzont: nav pētīta lietošana bērniem.
No dose adjustment is necessary based on race.
Rase Nikotīnskābe: atkarībā no rases deva nav jāpielāgo.
Race has no clinically meaningful effect on the pharmacokinetics of nicotinic acid (prolonged-release formulation) based on pharmacokinetic data including subjects of Hispanic, White, Black, and Native American racial groups.
Pacienta rase nikotīnskābes (ilgstošās darbības zāļu formas) farmakokinētiku klīniski nozīmīgi neietekmē, ko pamato farmakokinētikas dati japāņu, balto, melnādaino un Amerikas iezemiešu rasu grupās.
No dose adjustment is necessary based on race.
Laropiprants: atkarībā no rases deva nav jāpielāgo.
Race had no clinically meaningful effect on the pharmacokinetics of laropiprant based on a composite analysis of pharmacokinetic data including subjects of White, Hispanic, Black, Asian, and Native American racial groups.
Pacienta rase laropipranta farmakokinētiku klīniski nozīmīgi neietekmē, ko pamato farmakokinētikas dati japāņu, balto, melnādaino un Amerikas iezemiešu rasu grupās.
Pelzont Effects in non-clinical studies were observed only at exposures considered sufficiently in excess of the maximum human exposure, indicating little relevance to human use.
Tas liecina, ka cilvēkiem šie efekti nav būtiski.
The safety of concomitant administration of nicotinic acid and laropiprant was assessed in dogs and rats.
Tika vērtēta nikotīnskābes un laropipranta vienlaikus lietošanas drošība suņiem un žurkām.
Toxicologic findings in these co-administration studies were consistent with those seen with nicotinic acid and laropiprant administered individually.
Šo pētījumu toksikoloģiskie dati saskanēja ar tikai nikotīnskābei vai tikai labopiprantam novērotajiem.
Nicotinic acid Degeneration in the stomach and hepatocyte vacuolation were observed in rats following 6 months of dosing at systemic exposure values at least 179 times the human exposure based on the AUC of the recommended daily human dose.
13 Nikotīnskābe Žurkām 6 mēnešus pēc devu ievadīšanas, kuru sistēmiskā iedarbība vismaz 179 reizes pārsniedza iedarbību cilvēkiem, ko aprēķina pēc cilvēkiem ieteicamās dienas devas AUC, novēroja kuņģa deģenerāciju un hepatocītu vakuolāciju.
Retinopathy and/ or corneal lesions were observed in dogs following 6 months of dosing at systemic exposure values at least 240 times the human exposure based on the AUC of the recommended daily human dose.
Suņiem 6 mēnešus pēc devu ievadīšanas, kuru sistēmiskā iedarbība vismaz 240 reizes pārsniedza iedarbību cilvēkiem, ko aprēķina pēc cilvēkiem ieteicamās dienas devas AUC, novēroja retinopātiju un/ vai radzenes bojājumus.
15 Nicotinic acid was not carcinogenic in mice when administered for the duration of their life.
Nikotīnskābe nebija kancerogēna, ja pelēm to ievadīja visā viņu dzīves laikā.
Mice in this study received approximately 9 to 13 times a human nicotinic acid dose of 2000 mg/ day as determined on a mg/ m2 basis.
Šajā pētījumā pelēm ievadīja aptuveni 9 līdz 13 reizes lielākas nikotīnskābes devas par cilvēkiem lietotajām 2000 mg/ dienā, ko noteica uz mg/ m2.
Nicotinic acid showed no mutagenic effects in the in vitro assays.
Nikotīnskābe liecināja par mutagēnu iedarbību in vitro analīzēs.
No studies are available on possible effects of high dose nicotinic acid on fertility or on postnatal development after in utero exposure.
Nav pieejami pētījumi par lielu nikotīnskābes devu iespējamo ietekmi uz auglību vai uz pēcdzemdību attīstību pēc iedarbības in utero.
Nicotinic acid induced reproduction toxic effects in rats when dosed at 1000 mg/ kg/ day during days 5-16 of gestation.
Nikotīnskābe izraisīja reproduktīvās toksicitātes efektus žurkām, grūsnības 5. - 16. dienas periodā ievadot 1000 mg/ kg/ dienā.
Decreased placental and fetal weights were observed.
Novēroja samazinātu placentas un augļa svaru.
Laropiprant Ketonuria and hepatocellular centrilobular hypertrophy were observed in rats in repeated dose toxicity studies for up to 6 months dosing.
Laropiprants Pelēm līdz pat 6 mēnešus ilgos atkārtotu devu toksicitātes pētījumos novēroja ketonūriju un hepatocelulāro centrilobulāro hipertrofiju.
The hepatocellular centrilobular hypertrophy was consistent with rodent specific enzyme induction.
Hepatocelulārā centrilobulārā hipertrofija saskanēja ar grauzējiem specifisku enzīmu indukciju.
The no-observed-adverse-effect level (NOAEL) was at least 118 times the human exposure based on the AUC of the recommended daily human dose.
NOAEL (no- observed- adverse- effect level) bija vismaz 118 reizes lielāks kā cilvēkiem novērotais, ko aprēķina pēc cilvēkiem ieteicamās dienas devas AUC.
Increases in serum alanine aminotransferase (ALT) levels were observed in all dog studies, at systemic exposure levels at least 14 times the human exposure based on the AUC of the recommended daily human dose.
Visos suņiem veiktajos pētījumos tika novērots paaugstināts alanīna aminotransferāzes (AlAT) līmenis serumā, ja sistēmiskās iedarbības līmenis vismaz 14 reizes pārsniedza iedarbību cilvēkiem, ko aprēķina pēc cilvēkiem ieteicamās dienas devas AUC.
No other effects were observed in dog studies with exposures at least 100 times the human exposure based on the AUC of the recommended daily human dose.
Citi efekti netika novēroti suņiem veiktajos pētījumos, pie sistēmiskās iedarbības, kas vismaz 100 reizes pārsniedza sistēmisko iedarbību cilvēkiem, ko aprēķina pēc cilvēkiem ieteicamās dienas devas AUC.
Laropiprant was not carcinogenic in 2 year studies in mice and rats at the highest doses tested, which represents at least 218 to 289 times the human exposure based on the AUC of the recommended daily human dose.
Laropiprants nebija kancerogēns 2 gadus ilgos pētījumos pelēm un žurkām, lietojot lielākās devas, kas bija vismaz 218 līdz 289 reizes pārsniedza iedarbību cilvēkiem, ko aprēķina pēc cilvēkiem ieteicamās dienas devas AUC.
Laropiprant was not mutagenic or clastogenic in a series of genetic toxicology studies.
Ģenētiskās toksicitātes pētījumu sērijā laropiprants nebija mutagēns vai klastrogēns.
No adverse effects on fertility were observed in male or female rats given laropiprant prior to mating and throughout mating, at systemic exposure levels at least 289 times the human exposure based on the AUC of the recommended daily human dose.
Netika novērota nelabvēlīga ietekme uz fertilitāti žurku tēviņiem vai mātītēm, ja laropiprantu ievadīja pirms pārošanās vai pārošanās laikā devās, kas vismaz 289 reizes pārsniedza iedarbību cilvēkiem, ko aprēķina pēc cilvēkiem ieteicamās dienas devas AUC.
Laropiprant was not teratogenic in rats or in rabbits at least 153 and 438 times the human exposure based on the AUC of the recommended daily human dose.
Laropiprants nebija teratogēns ne žurkām, ne trušiem devās, kas vismaz 153 un 438 reizes pārsniedza iedarbību cilvēkiem, ko aprēķina pēc cilvēkiem ieteicamās dienas devas AUC.
Reproduction toxicity studies showed slight treatment-related decreases in mean maternal weight gain and foetal body weight, slight increases in pup mortality, and increased incidence of supernumerary rib and incomplete ossification of the sternebra in the foetus were observed in rats at systemic exposure levels at least 513 times the human exposure based on the AUC of the recommended daily human dose.
Reproduktīvās toksicitātes pētījumi liecināja par nenozīmīgu ar ārstēšanu saistītu vidējās ķermeņa masas pieauguma samazināšanos žurku mātītēm un samazinātu ķermeņa masu auglim, nelielu mazuļu mirstības pieaugumu un papildus ribu skaita pieaugumu un nepilnīgu krūšu segmentu osifikāciju auglim pie sistēmiskās iedarbības, kas vismaz 513 reizes pārsniedza sistēmisko iedarbību cilvēkiem, ko aprēķina pēc cilvēkiem ieteicamās dienas devas AUC.
Hypromellose (E464) Colloidal anhydrous silica (E551) Sodium stearyl fumarate Hydroxypropylcellulose (E463) Microcrystalline cellulose (E460) Croscarmellose sodium Lactose monohydrate Magnesium stearate
Hipromeloze (E464) Koloidālais bezūdens silīcija dioksīds (E551) Nātrija stearilfumarāts Hidroksipropilceluloze (E463) 14 Mikrokristāliskā celuloze (E460) Kroskarmelozes nātrija sāls Laktozes monohidrāts Magnija stearāts
16 6.2 Incompatibilities
6. 2 Nesaderība
PVC/ Aclar blisters:
PVH/ aklar blisteri:
Aluminium/ Aluminium blisters:
Alumīnija/ alumīnija blisteri:
Opaque PVC/ Aclar blister with push-through aluminium lidding containing 14 modified-release tablets.
Necaurspīdīgi PVH/ aklar blisteri ar izspiežamu alumīnija pārklājumu, kas vienā blistera kartiņā satur 14 ilgstošās darbības tabletes.
Pack sizes of 14, 28, 56, 84, 98, 168, 196 modified-release tablets, multi-packs containing 196 (2 packs of 98) modified-release tablets and 49 x 1 modified-release tablets in a perforated unit dose blister.
Iepakojumā 14, 28, 56, 84, 98, 168, 196 ilgstošās darbības tabletes, iepakojums vairāku kastīšu iepakojumam ar 196 (2 iepakojumi pa 98) ilgstošās darbības tabletēm un 49 x 1 ilgstošās darbības tabletes perforētos blisteros ar vienu devu kontūrligzdā.
Aluminium/ Aluminium blister with push-through lidding containing 7 modified-release tablets.
Alumīnija/ alumīnija blisteri ar izspiežamu pārklājumu, kas vienā blistera kartiņā satur 7 ilgstošās darbības tabletes.
Pack sizes of 14, 28, 56, 168 modified-release tablets and 32 x 1 modified-release tablets in a perforated unit dose blister.
Iepakojumā 14, 28, 56, 168 ilgstošās darbības tabletes un 32 x 1 ilgstošās darbības tabletes perforētos blisteros ar vienu devu kontūrligzdā.
EU/ 1/ 08/ 460/ 001 EU/ 1/ 08/ 460/ 002 EU/ 1/ 08/ 460/ 003 EU/ 1/ 08/ 460/ 004 EU/ 1/ 08/ 460/ 005 EU/ 1/ 08/ 460/ 006 EU/ 1/ 08/ 460/ 007
EU/ 1/ 08/ 460/ 001 EU/ 1/ 08/ 460/ 002 EU/ 1/ 08/ 460/ 003 EU/ 1/ 08/ 460/ 004 EU/ 1/ 08/ 460/ 005 EU/ 1/ 08/ 460/ 006 EU/ 1/ 08/ 460/ 007 EU/ 1/ 08/ 460/ 008
17 EU/ 1/ 08/ 460/ 008 EU/ 1/ 08/ 460/ 009 EU/ 1/ 08/ 460/ 010 EU/ 1/ 08/ 460/ 011 EU/ 1/ 08/ 460/ 012 EU/ 1/ 08/ 460/ 013 EU/ 1/ 08/ 460/ 014
15 EU/ 1/ 08/ 460/ 009 EU/ 1/ 08/ 460/ 010 EU/ 1/ 08/ 460/ 011 EU/ 1/ 08/ 460/ 012 EU/ 1/ 08/ 460/ 013 EU/ 1/ 08/ 460/ 014
3 July 2008
2008. gada 3. jūlijs
Detailed information on this product is available on the website of the European Medicines Agency (EMEA) http: / /www. emea. europa. eu/.
Sīkāka informācija par šīm zālēm ir pieejama Eiropas zāļu aģentūras (EMEA) mājas lapā http: // www. emea. europa. eu /.
18 ANNEX II
16 PIELIKUMS II
Shotton Lane Cramlington Northumberland NE23 3JU United Kingdom
Shotton Lane Cramlington Northumberland NE23 3JU Lielbritānija