qanastek/EMEA-V3 huggingface dataset:
Dosage adjustment for midazolam should be considered, especially if more than a single dose of midazolam is administered.
Būtina apsvarstyti, ar nevertėtų keisti midazolamo dozės, ypač jei skiriama daugiau kaip viena jo dozė.
12 Medicinal products by therapeutic areas STEROIDS
Kai deksametazonas Deksametazonas
Interaction
Sąveika netirta.
Dexamethasone
vartojamas kartu su
Interaction not studied ↑ dexamethasone exposure expected (CYP3A inhibition). ↓ indinavir plasma concentrations may be expected (CYP3A induction).
Manoma, kad ↓ indinaviro koncentracija plazmoje (CYP3A indukcija).
Careful monitoring of therapeutic and adverse effects is recommended when dexamethasone is concomitantly administered with indinavir.
indinaviru, rekomenduojama atidžiai stebėti gydomąjį poveikį ir nepageidaujamus reiškinius.
Interactions and dose recommendations with other medical products – INDINAVIR BOOSTED WITH RITONAVIR.
Sąveika ir dozavimo rekomendacijos su kitais vaistiniais preparatais INDINAVIRAS KARTU SU RITONAVIRU.
No specific interaction studies have been performed with the boosted dose 400 mg indinavir with 100 mg ritonavir.
Specifinių 400 mg indinaviro dozių kartu su 100 mg ritonaviro tyrimų neatlikta.
Interactions between indinavir/ ritonavir and other medicinal products are listed in the tables below (increase is indicated as “↑”, decrease as “↓”, no change (≤ +/ - 20%) as “↔”, single dose as “ SD”, once daily as “ QD”, twice daily as “ BID”, three times daily as “ TID”, and four times as "QID").
Sąveika tarp indinaviro ir (arba) ritonaviro ir kitų vaistinių preparatų išvardyta lentelėse žemiau (padidėjimas žymimas “ ↑ ”, sumažėjimas “ ↓ ”, nėra pokyčio (≤ + / - 20%) žymima “ ↔ ”, vienkartinė dozė “ SD ”, vieną kartą per parą “ QD ”, du kartus per parą “ BID ”, tris kartus per parą “ TID ” ir keturis kartus per parą “ QID ”).
Medicinal products by therapeutic areas ANTI-INFECTIVES Antiretrovirals
14 Vaistiniai preparatai pagal terapines sritis ANTIINFEKCINIAI Antiretrovirusiniai
Recommendations concerning co-administration
Rekomendacijos dėl skyrimo kartu
Amprenavir
Amprenaviras
Amprenavir 1200 mg BID AUC ↑ 90% with 800 mg TID indinavir alone (see Table 1).
Du kartus per parą po 1200 mg amprenaviro AUC ↑90% su tris kartus per parą po 800 mg vieno indinaviro (žr.
Amprenavir 600 mg BID AUC ↑ 64% with 100 mg BID ritonavir alone (relative to amprenavir 1200 mg BID alone).
Du kartus per parą po 600 mg amprenaviro AUC ↑ 64% su du kartus per parą po 100 mg vieno ritonaviro (atitinka du kartus per parą po 1200 mg vieno amprenaviro).
Ritonavir increases the serum levels of amprenavir as a result of CYP3A4 inhibition.
Ritonaviras didina amprenaviro kiekį serume slopindamas CYP3A4.
There are no interaction data available on the coadministration of indinavir/ ritonavir and amprenavir.
25%
The appropriate doses for this combination, with respect to efficacy and safety, have not been established.
Tinkamos šio derinio dozės, atsižvelgiant į veiksmingumą ir saugumą, nenustatytos.
Ritonavir oral solution should not be co- administered with amprenavir oral solution to children due to the risk of toxicity from excipients in the two formulations.
Ritonaviro geriamojo tirpalo negalima vartoti kartu su amprenaviro geriamuoju tirpalu vaikams dėl pagalbinių medžiagų, esančių abiejose formuluotėse, toksinio poveikio.
Efavirenz 600mg QD (Indinavir/ ritonavir 800/ 100 BID)
Vieną kartą per parą 600
Indinavir AUC:
Indinaviro Cmin ↓ 50%
25% Indinavir Cmin ↓ 50% (Relative to Indinavir/ ritonavir 800/ 100 BID alone)
Indinaviro ir ritonaviro,
Dose increases of indinavir/ ritonavir when given in combinatin with efavirenz have not been studied.
(du kartus per parą po 800/ 100 mg indinaviro / ritonaviro)
Ritonavir AUC ↓ 36% Ritonavir Cmin:
(Atitinkamai su du kartus per parą po 800/ 100 mg vienų indinaviro ir ritonaviro) Ritonaviro AUC ↓ 36% Ritonaviro Cmin:
Efavirenz AUC and Cmin: ↔
Efavirenzo AUC ir Cmin: ↔
Anti-Mycobacterial Rifabutin
Anti- Mikobakteriniai Rifabutinas
Interaction with indinavir/ ritonavir not studied Decreased indinavir concentrations and increased rifabutin concentrations are expected.
Manoma, kad sumažės indinaviro koncentracija ir padidės rifabutino koncentracija.
No dose recommendations for indinavir/ ritonavir with rifabutin could be given, therefore the combination is not recommended.
Indinaviro ir ritonaviro dozavimo su rifabutinu rekomendacijų nėra, todėl šio derinio skirti nerekomenduojama.
If rifabutin treatment is required, alternative agents for treating HIV infection should be sought.
Jei būtina gydyti rifabutinu, reikia ieškoti alternatyvių vaistinių preparatų ŽIV infekcijai gydyti.
13 Medicinal products by therapeutic areas
Rifampicinas Kiti antiinfekciniai
Recommendations concerning co-administration
Rifampicinas yra stiprus CYP3A4 induktorius.
Rifampicin is a strong CYP3A4 inducer and has been shown to cause a 92% decrease in indinavir AUC which can result in virological failure and resistance development.
Įrodyta, kad jis 92% sumažina indinaviro AUC, todėl gydymas gali būti virusologiškai neveiksmingas ir išsivystyti atsparumas.
During attempts to overcome the decreased exposure by increasing the dose of other protease inhibitors with ritonavir, a high frequency of liver reactions was seen.
Mėginant paveikti sumažėjusią ekspoziciją didinant kitų proteazių inhibitorių kartu su ritonaviru dozę, nustatytas didelis kepenų reakcijų dažnis.
The combination of rifampicin and CRIXIVAN with concomitant low-dose ritonavir is contraindicated (see section 4.3).
Rekomenduojama atidžiai
Atovaquone
Atovakvonas
Interaction with indinavir/ ritonavir not studied Ritonavir induces glucuronidation and as a result is expected to decrease the plasma concentrations of atovaquone.
Ritonaviras sužadina gliukuronidaciją ir dėl to, tikimasi, kad sumažės atovakvono koncentracija plazmoje.
Careful monitoring of therapeutic and adverse effects is recommended when atovaquone is concomitantly administered with indinavir/ ritonavir.
stebėti gydomąjį poveikį ir šalutinius reiškinius, kai atovakvonas skiriamas kartu su indinaviru ir ritonaviru.
Erythromycin, Itraconazole
15 Vaistiniai preparatai pagal terapines sritis Eritromicinas,
Interaction with indinavir/ ritonavir not studied Indinavir and ritonavir inhibit CYP3A4 and as a result are expected to increase the plasma concentrations of erythromycin and itraconazole.
Sąveika Sąveika su indinaviru ir ritonaviru netirta.
Careful monitoring of therapeutic and adverse effects is recommended when erythromycin or itraconazole are concomitantly administered with indinavir/ ritonavir.
Rekomendacijos dėl skyrimo kartu Rekomenduojama atidžiai
Ketoconazole ANALGESICS
Sąveika su indinaviru ir ritonaviru netirta.
Interaction with indinavir/ ritonavir not studied Indinavir and ritonavir inhibit CYP3A4 and as a result are expected to increase the plasma concentrations of ketoconazole.
Rekomenduojama atidžiai Ketokonazolas Indinaviras ir ritonaviras slopina CYP3A4 stebėti gydomąjį poveikį ir šalutinius reiškinius, kai ir dėl to tikimasi, kad padidės ketokonazolas skiriamas ketokonazolo koncentracija plazmoje.
Co- administration of ritonavir and ketoconazole caused an increased incidence of gastrointestinal and hepatic adverse events.
Vartojant kartu ritonavirą ir ketokonazolą kartu su indinaviru ir ritonaviru.
Careful monitoring of therapeutic and adverse effects is recommended when ketoconazole is concomitantly administered with indinavir/ ritonavir.
Reikia pagalvoti padidėjo virškinimo trakto ir kepenų apie ketokonazolo dozės nepageidaujamų reiškinių. sumažinimą, kai jis skiriamas kartu su indinaviru ir ritonaviru.
A dose reduction of ketoconazole should be considered when co- administered with indinavir/ ritonavir.
ANALGETIKAI Rekomenduojama atidžiai Fentanilis
Fentanyl
Sąveika su indinaviru ir ritonaviru netirta.
Interaction with indinavir/ ritonavir not studied Indinavir and ritonavir inhibit CYP3A4 and as a result are expected to increase the plasma concentrations of fentanyl.
Indinaviras ir ritonaviras slopina CYP3A4 ir dėl to tikimasi, kad padidės fentanilio koncentracija plazmoje.
Careful monitoring of therapeutic and adverse effects is recommended when fentanyl is concomitantly administered with indinavir/ ritonavir.
stebėti gydomąjį poveikį ir šalutinius reiškinius, kai fentanilis skiriamas kartu su indinaviru ir ritonaviru.
Methadone
Metadonas
Interaction with indinavir/ ritonavir not studied
Sąveika su indinaviru ir ritonaviru netirta.
Increased methadone dose may be necessary when
Gali reikėti padidinti metadono dozę, kai jis
There is no significant effect of unboosted indinavir on methadone AUC (see Table 1 above).
1 lentelę aukščiau).
concomitantly administered with indinavir/ ritonavir.
skiriamas kartu su indinaviru ir ritonaviru.
Dose adjustment should be considered based on the
Reikia pagalvoti apie dozės koregavimą remiantis
Decreases in methadone AUC has been observed with other ritonavir-boosted protease inhibitors.
Metadono AUC sumažėjimas buvo stebimas skiriant jį su kitais su ritonaviru skiriamais proteazių inhibitoriais.
Ritonavir may induce glucuronidation of methadone.
Ritonaviras gali sužadinti metadono gliukuronidaciją.
patient’ s clinical response to methadone therapy.
paciento klinikiniu atsaku į gydymą metadonu.
Morphine
Morfinas ANTIARITMINIAI
Interaction with indinavir/ ritonavir not studied Morphine levels may be decreased due to induction of glucuronidation by coadministered ritonavir.
Morfino kiekis gali sumažėti dėl gliukuronidacijos sužadinimo, kai skiriamas kartu su ritonaviru.
Careful monitoring of therapeutic and adverse effects is recommended when morphine is concomitantly administered with indinavir/ ritonavir.
Rekomenduojama atidžiai stebėti gydomąjį poveikį ir šalutinius reiškinius, kai morfinas skiriamas kartu su indinaviru ir ritonaviru.
14 Medicinal products by therapeutic areas ANTIARRTHYMICS
Vienkartinė 0, 4 mg
Interaction
Sąveika su indinaviru ir ritonaviru netirta.
Recommendations concerning co-administration
Ritonaviras gali padidinti
Digoxin 0.4 mg SD Ritonavir 200 mg BID ANTICOAGULANT
digoksino dozė Du kartus per parą po 200 mg ritonaviro
Interaction with indinavir/ ritonavir not studied Digoxin AUC:
Digoksino AUC:
Ritonavir may increase digoxin levels due to modification of P-glycoprotein mediated digoxin efflux.
digoksino kiekį dėl P- glikoproteino palaikomo digoksino efliukso modifikavimo.
Careful monitoring of digoxin levels is recommended when digoxin is concomitantly administered with indinavir/ ritonavir.
Rekomenduojama atidžiai stebėti digoksino gydomąjį poveikį ir šalutinius reiškinius, kai digoksinas vartojamas kartu su indinaviru ir ritonaviru.
Warfarin Ritonavir 400 mg BID ANTICONVULSANTS
400 mg ritonaviro
Interaction with indinavir/ ritonavir not studied R-warfarin levels may be decreased leading to reduced anticoagulation due to induction of CYP1A2 and CYP2C9 by ritonavir.
CYP2C9 sužadinimo R- varfarino kiekis gali sumažėti ir dėl to sumažėti
Anticoagulation parameters should be monitored when warfarin is coadministered with indinavir/ ritonavir.
Rekomenduojama atidžiai
Carbamazepine
Karbamazepinas
Interaction with indinavir/ ritonavir not studied Indinavir and ritonavir inhibit CYP3A4 and as a result are expected to increase the plasma concentrations of carbamazepine.
Indinaviras ir ritonaviras slopina CYP3A4 ir dėl to, manoma, padidės karbamazepino koncentracija plazmoje.
Careful monitoring of therapeutic and adverse effects is recommended when carbamazepine is concomitantly administered with indinavir/ ritonavir.
Rekomenduojama atidžiai
Divalproex, lamotrigine, phenytoin ANTIDEPRESSANTS
Divalproeksas,
Interaction with indinavir/ ritonavir not studied Ritonavir induces oxidation by CYP2C9 and glucuronidation and as a result is expected to decrease the plasma concentrations of anticonvulsants.
Sąveika su indinaviru ir ritonaviru netirta.
Phenytoin may decrease serum levels of ritonavir.
stebėti kiekį serume arba
Trazodone 50 mg SD Ritonavir 200 mg BID ANTIHISTAMINES
lamotriginas, fenitoinas ANTIDEPRESANTAI Vienkartinė 50 mg trazodono dozė Du kartus per parą po 200 mg ritonaviro ANTIHISTAMININIAI
Interaction with indinavir/ ritonavir not studied Trazodone AUC:
Trazodono AUC:
2.4-fold An increase in the incidence in trazodone- related adverse events was noted when coadministered with ritonavir.
2, 4 karto Skiriant kartu su ritonaviru pastebėtas didesnis su trazodonu susijusių nepageidaujamų reiškinių dažnis.
The combination of trazodone with indinavir/ ritonavir should be used with caution, initiating trazodone at the lowest dosage and monitoring for clinical response and tolerability.
Trazodono derinį kartu su indinaviru ir ritonaviru reikia vartoti atsargiai, pradedant skirti trazodono mažiausią dozę ir stebint klinikinį atsaką bei toleravimą.
Fexofenadine
Feksofenadinas
Interaction with indinavir/ ritonavir not studied Ritonavir may modify P-glycoprotein mediated fexofenadine efflux when coadministered resulting in increased concentrations of fexofenadine.
Kartu skiriamas ritonaviras gali modifikuoti P- glikoproteino palaikomą feksofenadino efliuksą, ir dėl to padidėjafeksofenadino koncentracija.
Careful monitoring of therapeutic and adverse effects is recommended when fexofenadine is concomitantly administered with indinavir/ ritonavir.
Rekomenduojama atidžiai stebėti gydomąjį poveikį ir nepageidaujamus reiškinius, kai feksofenadinas skiriamas kartu su indinaviru ir ritonaviru.
Loratidine CALCIUM CHANNEL BLOCKERS
Loratidinas KALCIO KANALŲ BLOKATORIAI
Interaction with indinavir/ ritonavir not studied Indinavir and ritonavir inhibit CYP3A4 and as a result are expected to increase the plasma concentrations of loratidine.
Indinaviras ir ritonaviras slopina CYP3A4, ir dėl to, manoma, padidėja loratidino koncentracija plazmoje.
Careful monitoring of therapeutic and adverse effects is recommended when loratidine is concomitantly administered with indinavir/ ritonavir.
Rekomenduojama atidžiai stebėti gydomąjį poveikį ir nepageidaujamus reiškinius, kai loratidinas skiriamas kartu su indinaviru ir ritonaviru.
Dilitazem 120 mg QD (Indinavir/ ritonavir 800/ 100 BID)
43% Vieną kartą per parą 120
Dilitazem AUC0-24hr:
Indinaviro ir ritonaviro AUC: ↔
43% Indinavir/ ritonavir AUCs: ↔
Reikia pagalvoti apie kalcio
Dose modification of calcium channel blockers should be considered when co-
kanalų blokatorių dozės modifikavimą, kai jie skiriami kartu su indinaviru ir ritonaviru, nes gali sustiprėti atsakas.
Amlodipine 5 mg QD (Indinavir/ ritonavir 800/ 100 BID)
Vieną kartą per parą 5 mg amlodipino (du kartus per parą po 800/ 100 mg indinaviro/ ritonaviro)
Amlodipine AUC0-24hr:
Amlodipino AUC0- 24val:
80% Indinavir/ ritonavir AUCs: ↔
80% Indinaviro ir ritonaviro AUC: ↔
administered with indinavir/ ritonavir as it may result in an increased response.
17 Vaistiniai preparatai pagal Sąveika terapines sritis HMG- CoA REDUKTAZĖS INHIBITORIAI IMUNOSUPRESANTAI
15 Medicinal products by Interaction therapeutic areas HMG-CoA REDUCTASE INHIBITORS IMMUNOSUPPRESSIVES
1 lentelę).
Recommendations concerning co-administration Same recommendations as for indinavir without ritonavir boosting (see Table 1).
Viename tyrime po gydymo du kartus per Ciklosporinas A
Cyclosporine A Following initiation of indinavir/ ritonavir (Indinavir/ ritonavir 800/ 100 800/ 100 BID or lopinavir/ ritonavir 400/ 100 BID) BID, dose reduction of cyclosporine A to 5- 20% of prior dose was needed to maintain cyclosporine A levels within therapeutic range in one study.
parą po 800/ 100 mg indinaviro ir (du kartus per parą po
Cyclosporine A dose adjustments should be made according to measured cyclosporine A trough blood levels.
ritonaviro arba du kartus per parą po 800/ 100
Tacrolimus Interaction with indinavir/ ritonavir not studied Indinavir and ritonavir inhibit CYP3A4 and as a result are expected to increase the plasma concentrations of tacrolimus.
Indinaviras ir ritonaviras slopina CYP3A4, ir dėl to, manoma, padidėja takrolimuzo koncentracija plazmoje.
PDE5 INHIBITOR
PDE5 INHIBITORIAI
Careful monitoring of therapeutic and adverse effects is recommended when tacrolimus is concomitantly administered with indinavir/ ritonavir.
Rekomenduojama atidžiai stebėti gydomąjį poveikį ir nepageidaujamus reiškinius, kai takrolimuzas skiriamas kartu su indinaviru ir ritonaviru.
Sildenafil, tadalafil Interaction not studied.
Sildenafilis, tadalafilis Sąveika netirta.
For sildenafil and tadalafil, same recommendations as for indinavir without ritonavir boosting (see Table 1).
1 lentelę).
Vardenafil Interaction not studied.
Vardenafilis Sąveika netirta.
SEDATIVES/ HYPNOTICS
RAMINAMIEJI/ MIGDOMIEJI Buspironas Sąveika su indinaviru ir ritonaviru netirta.
Vardenafil dose should not exceed a maximum of 2.5 mg in a 72-hour period when given with a boosted protease inhibitor.
Vardenafilio dozė neturi viršyti maksimalios 2, 5 mg dozės per 72 valandas laikotarpį, kai vartojama kartu su sustiprintu proteazės inhibitoriumi.
Buspirone Interaction with indinavir/ ritonavir not studied Indinavir and ritonavir inhibit CYP3A4 and as a result are expected to increase the plasma concentrations of buspirone.
Rekomendacijos dėl skyrimo kartu Skirti CRIXIVAN ir
Careful monitoring of therapeutic and adverse effects is recommended when buspirone is concomitantly administered with indinavir/ ritonavir.
Sąveika su indinaviru ir ritonaviru netirta.
STEROIDS
Manoma, kad vartojant derinius reikšmingai padidės midazolamo koncentracija plazmoje, ypač jei jis bus vartojamas per burną CYP3A4 slopinimas).
CRIXIVAN with ritonavir and oral midazolam should not be coadministered (see section 4.3).
4. 3 skyrių).
Caution should be used with coadministration of CRIXIVAN with ritonavir and parenteral midazolam.
Midazolamą parenteraliai kartu su CRIXIVAN ir ritonaviru reikia skirti atsargiai.
If CRIXIVAN with ritonavir is coadministered with parenteral midazolam, it should be done in an intensive care unit with close clinical monitoring in case of respiratory depression and/ or prolonged sedation.
Jei CRIXIVAN skiriamas kartu su ritonaviru ir parenteraliniu midazolamu, tai būtina daryti intensyvios terapijos skyriuje, kuriame užtikrinama kruopšti klinikinė stebėsena ir atitinkamas gydymas kvėpavimo slopinimo ir (arba) pailgėjusios sedacijos atveju.
Dosage adjustment for midazolam should be considered, especially if more than a single dose of midazolam is administered.
Rekomenduojama atidžiai
Dexamethasone Interaction with indinavir/ ritonavir not studied ↑ dexamethasone exposure expected (CYP3A inhibition). ↓ indinavir plasma concentrations may be expected (CYP3A induction).
Manoma, kad ↓ indinaviro koncentracija plazmoje (CYP3A indukcija).
Careful monitoring of therapeutic and adverse effects is recommended when dexamethasone is concomitantly administered with indinavir/ ritonavir.
stebėti gydomąjį poveikį ir nepageidaujamus reiškinius, kai deksametazonas skiriamas kartu su indinaviru ir ritonaviru.
For information regarding diet or the effect of food on indinavir absorption (see
Apie dietos ar maisto įtaką indinaviro absorbcijai žr.
section 4.2 and 5.2).
4. 2 ir 5. 2 skyrių.
Use during pregnancy There are no adequate and well-controlled studies in pregnant patients.
Indinavirą vartoti nėštumo metu galima tik tuomet, jei tikimasi, kad nauda bus didesnė už galimą žalą vaisiui.
Indinavir should be used during pregnancy only if the potential benefit justifies the potential risk to the foetus.
Gerokai mažesnių dozių skyrimas prieš gimdymą ŽIV infekuotoms nėščioms pacientėms stebėtas mažame tyrime.
Given that substantially lower antepartum exposures have been observed in a small study of HIV-infected pregnant patients and the limited data in this patient population, indinavir use is not recommended in HIV-infected pregnant patients (see section 5.2).
5. 2 skyrių).
Hyperbilirubinaemia, reported predominantly as elevated indirect bilirubin, has occurred in 14% of patients during treatment with indinavir.
Hiperbilirubinemija, daugiausia dėl padidėjusios netiesioginio bilirubino koncentracijos, pasireiškia 14% ligonių, gydomų indinaviru.
Because it is unknown whether indinavir will exacerbate physiologic hyperbilirubinaemia in neonates, careful consideration must be given to the use of indinavir in pregnant women at the time of delivery (see section 4.8).
4. 8 skyrių).
In Rhesus monkeys, administration of indinavir to neonates caused a mild exacerbation of the transient physiologic hyperbilirubinaemia seen in this species after birth.
Ką tik atsivestiems rezus beždžionių palikuoniams vartojamas indinaviras sukėlė nedidelį trumpalaikės fiziologinės hiperbilirubinemijos, kuri būna šiems gyvūnams po atsivedimo, padidėjimą.
Administration of indinavir to pregnant Rhesus monkeys during the third trimester did not cause a similar exacerbation in neonates; however, only limited placental transfer of indinavir occurred.
Vaikingų rezus beždžionių paskutinius tris vaikingumo mėnesius vartotas indinaviras jų palikuoniams tokio padidėjimo nesukėlė, nes vaistas sunkiai prasiskverbia per placentą.
Use during lactation It is recommended that HIV− infected women do not breast− feed their infants under any circumstances in order to avoid transmission of HIV.
19 Žindymas ŽIV užsikrėtusios moterys jokiu būdu neturi maitinti krūtimi savo kūdikių, kad jų neužkrėstų.
It is not known whether indinavir is excreted in human milk.
Ar indinaviras išsiskiria su motinos pienu, nežinoma.
Mothers should be instructed to discontinue breast− feeding during treatment.
Gydomos moterys žindymą turi nutraukti.
However, patients should be informed that dizziness and blurred vision have been reported during treatment with indinavir.
Nors nėra duomenų apie indinaviro poveikį gebėjimui vairuoti ir valdyti mechanizmus, vis dėlto ligonius reikia įspėti, kad gydant indinaviru gali svaigti galva ir matomas vaizdas gali tapti neryškus.
In controlled clinical trials conducted world– wide, indinavir was administered alone or in combination with other antiretroviral agents (zidovudine, didanosine, stavudine, and/ or lamivudine) to approximately 2,000 patients, the majority of whom were adult Caucasian males (15% females).
Šių tyrimų metu buvo vartojamas vien indinaviras arba kartu su kitais antiretrovirusiniais vaistais: zidovudinu, didanozinu, stavudinu ar lamivudinu.
Indinavir did not alter the type, frequency, or severity of known major adverse effects associated with the use of zidovudine, didanosine, or lamivudine.
Šalutinio zidovudino, didanozino ar lamivudino poveikio pobūdžio, dažnumo ir sunkumo indinaviras nekeitė.
Clinical adverse reactions reported by the investigators as possibly, probably, or definitely related to CRIXIVAN in ≥ 5% of patients treated with CRIXIVAN alone or in combination (n = 309) for 24 weeks are listed below.
Žemiau aprašytos nepageidaujamos reakcijos, kurios, tyrėjų manymu, galbūt, tikriausiai ar neabejotinai buvo susijusios su CRIXIVAN vartojimu ne mažiau kaip 5% pacientų, 24 savaites gydytų vienu CRIXIVAN ar kartu su kitais vaistais (n=309).
Many of these adverse reactions were also identified as common pre– existing or frequently occurring medical conditions in this population.
Daugelis šių nepageidaujamų reakcijų buvo pripažintos kaip įprastos, prieš gydymą buvusios ar bendrai pasitaikančios.
These adverse reactions were: nausea (35.3%), headache (25.2%), diarrhoea (24.6%), asthenia/ fatigue (24.3%), rash (19.1%), taste perversion (19.1%), dry skin (16.2%), abdominal pain (14.6%), vomiting (11.0%), dizziness (10.7%).
Tai pykinimas (35, 3%), galvos skausmas (25, 2%), viduriavimas (24, 6%), astenija arba nuovargis (24, 3%), išbėrimas (19, 1%), skonio jutimo pasikeitimas (19, 1%), odos sausumas (16, 2%), pilvo skausmai (14, 6%), vėmimas (11, 0%), svaigulys (10, 7%).
With the exception of dry skin, rash, and taste perversion, the incidence of clinical adverse reactions was similar or higher among patients treated with antiretroviral nucleoside analogue controls than among patients treated with CRIXIVAN alone or in combination.
Išskyrus odos sausumą, išbėrimą ir skonio pakitimą, minėtos nepageidaujamos reakcijos pasireiškė vienodai dažnai ar dažniau pacientams, gydytiems antiretrovirusiniais nukleozidų analogais, negu gydytiems vien CRIXIVAN ar CRIXIVAN kartu su kitais vaistais.
This overall safety profile remained similar for 107 patients treated with CRIXIVAN alone or in combination for up to 48 weeks.
Panašiai medikamento saugumą galima apibūdinti ir 107 pacientams, 48 savaites gydytiems vien CRIXIVAN ar kartu ir kitais preparatais.
Adverse reactions, including nephrolithiasis, may lead to treatment interruption.
Dėl nepageidaujamų reakcijų, įskaitant ir inkstų akmenligę, gydymą gali tekti nutraukti.
Adverse reactions have also been reported during post-marketing experience* as they are derived from spontaneous reports, incidences cannot be determined.
Duomenys surinkti iš atskirų pranešimų, todėl pasireiškimo dažnumo nustatyti neįmanoma.
17 The following adverse reactions have been reported during clinical studies and/ or post-marketing use for CRIXIVAN.
Toliau paminėtos nepageidaujamos reakcijos, pastebėtos klinikinių tyrimų metu ir (arba) išleidus CRIXIVAN į rinką.
Very common (≥ 1/ 10); Common (≥ 1/ 100, < 1/ 10); Uncommon (≥ 1/ 1,000, < 1/ 100); Rare (≥ 1/ 10,000, < 1/ 1,000); Very rare (< 1/ 10,000); not known (cannot be estimated from the available data).
Labai dažni (≥ 1/ 10); Dažni (≥ 1/ 100, < 1/ 10); Nedažni (≥ 1/ 1 000, < 1/ 100); Reti (≥ 1/ 10 000, < 1/ 1 000); Labai reti (< 10 000); Dažnumas nežinomas (pagal turimus duomenis nustatyti neįmanoma).
Blood and the lymphatic disorders:
Kraujo ir limfinės sistemos sutrikimai:
Not known*: increased spontaneous bleeding in patients with haemophilia; anemia including acute haemolytic anaemia; thrombocytopenia (see section 4.4).
4. 4 skyrių).
Not known*: anaphylactoid reactions.
Dažnumas nežinomas *: anafilaktoidinės reakcijos.
Not known*: new onset diabetes mellitus or hyperglycaemia, or exacerbation of pre-existing diabetes mellitus (see section 4.4).
4. 4 skyrių).
Very common: headache, dizziness Common: insomnia; hypoaesthesia; paraesthesia Not known*: oral paraesthesia.
Labai dažni: galvos skausmas, svaigulys Dažni: nemiga; hipestezija; parestezija Dažnumas nežinomas *: burnos srities parestezija.
Gastrointestinal disorders:
20 Virškinimo trakto sutrikimai:
Very common: nausea; vomiting; diarrhoea; dyspepsia Common: flatulence; dry mouth; acid regurgitation Not known*: hepatitis, including reports of hepatic failure; pancreatitis.
Labai dažni: šleikštulys; vėmimas; viduriavimas; dispepsija Dažni: meteorizmas; burnos džiūvimas; rūgštus atpylimas Dažnumas nežinomas *: hepatitas, įskaitant ir kepenų nepakankamumą; pankreatitas.
Very common: rash, dry skin Common: pruritus Not known*: rash including erythema multiforme and Stevens Johnson syndrome; hypersensitivity vasculitis; alopecia, hyperpigmentation; urticaria; ingrown toenails and/ or paronychia
Labai dažni: išbėrimas; odos sausumas Dažni: niežėjimas Dažnumas nežinomas *: išbėrimas, įskaitant daugiaformę eritemą bei Stevens- Johnsono sindromą; alerginis vaskulitas; alopecija, hiperpigmentacija; dilgėlinė; įaugę kojų nagai ir (arba) paronichija.
Musculoskeletal, connective tissue and bone disorders:
Raumenų, kaulų ir jungiamojo audinio sutrikimai:
Common: myalgia Not known*: myositis; rhabdomyolysis
Dažni: mialgija Dažnumas nežinomas *: miozitas; rabdomiolizė.
Common: nephrolithiasis in adults; dysuria.
Labai dažni: inkstų akmenligė 3 metų ir vyresniems vaikams Dažni: inkstų akmenligė suaugusiems žmonėms; šlapinimosi sutrikimas.
Nephrolithiasis, including flank pain with or without haematuria (including microscopic haematuria), has been reported in approximately 10% (252/ 2,577) of patients receiving CRIXIVAN in clinical trials at the recommended dose compared to 2.2% in the control arms.
Inkstų akmenligė ir skausmas šone su hematurija (taip pat ir mikrohematurija) ar be jos pastebėta maždaug 10% (252 iš 2 577) pacientų, gydytų rekomenduojamomis CRIXIVAN dozėmis klinikinių tyrimų metu, palyginti su 2, 2% kontrolinės grupės pacientų.
In general, these events were not associated with renal dysfunction and resolved with hydration and temporary interruption of therapy (e. g., 1– 3 days).
Paprastai toks poveikis nebuvo susijęs su inkstų funkcijos sutrikimu ir praėjo geriant daugiau skysčių ir laikinai (pvz., 1- 3 dienoms) nutraukus gydymą.
In clinical trials in paediatric patients 3 years of age and older, the adverse experience profile was similar to that for adult patients except for a higher frequency of nephrolithiasis of 29% (20/ 70) in paediatric patients who were treated with CRIXIVAN at the recommended dose of 500 mg/ m2 every 8 hours.
3 metų ir vyresnių vaikų, gydytų CRIXIVAN rekomenduojamomis dozėmis (po 500 mg/ m2 kūno paviršiaus kas 8 valandas), klinikinių tyrimų metu šalutinio poveikio pobūdis buvo panašus į suaugusiųjų pacientų, išskyrus tai, kad inkstų akmenligės simptomai vaikams buvo dažnesni, t. y.
Not known*: nephrolithiasis, in some cases with renal insufficiency or acute renal failure; pyelonephritis; interstitial nephritis, sometimes associated with indinavir crystal deposits.
Dažnumas nežinomas *: inkstų akmenligė (kai kada ir inkstų funkcijos susilpnėjimas ar ūminis nepakankamumas); pielonefritas; intersticinis nefritas, kartais susijęs su indinaviro kristalų susikaupimu (kai kuriems ligoniams, net nutraukus gydymą indinaviru, intersticinis nefritas nepraėjo); inkstų funkcijos nepakankamumas; inkstų nepakankamumas; leukociturija (žr.
In some patients, resolution of the interstitial nephritis did not occur following discontinuation of indinavir therapy; renal insufficiency; renal failure; leucocyturia (see section 4.4).
4. 4 skyrių).
18 General disorders and administration site conditions:
Bendri sutrikimai ir vartojimo vietos pažeidimai:
Very common: asthenia/ fatigue; taste perversion; abdominal pain.
Labai dažni: astenija ar nuovargis; skonio pakitimas; pilvo skausmai.
Combination antiretroviral therapy has been associated with redistribution of body fat (lipodystrophy) in HIV patients, including the loss of peripheral and facial subcutaneous fat, increased intra-abdominal fat and visceral fat, breast hypertrophy and dorsocervical fat accumulation (buffalo hump).
Dažnumas nežinomas *: su ŽIV infekuotų pacientų sudėtiniu antiretrovirusiniu gydymu siejamas kūno riebalų persiskirstymas (lipodistrofija), įskaitant poodžio riebalų išnykimą periferijoje ir veide bei intraabdominalinių ir visceralinių riebalų pagausėjimą, krūtų hipertrofiją ir sprande susikaupusius riebalus (buivolo kupra).
In HIV-infected patients with severe immune deficiency at the time of initiation of combination antiretroviral therapy (CART), an inflammatory reaction to asymptomatic or residual opportunistic infections may arise (see section 4.4).
4. 4 skyrių).
Laboratory test findings The laboratory abnormalities reported by the investigators as possibly, probably, or definitely related to CRIXIVAN in ≥ 10% of patients treated with CRIXIVAN alone or in combination were:
Laboratorinių tyrimų duomenys Toliau aprašyti laboratorinių tyrimų pakitimai, kuriuos aprašė tyrėjai kaip galbūt, tikriausiai ar neabejotinai susijusius su CRIXIVAN vartojimu ne mažiau kaip 10% pacientų, gydytų vien CRIXIVAN ar kartu su kitais vaistais.
Very common (> 10%)
21 Labai dažni (daugiau kaip 10% atvejų)
Blood and lymphatic system disorders: increases in MCV, decreases in neutrophils.
Kraujo ir limfinės sistemos sutrikimai: vidutinio eritrocitų tūrio (MCV) padidėjimas, neutrofilų skaičiaus sumažėjimas.
Renal and urinary disorders: haematuria, proteinuria, crystalluria; pyuria in paediatric patients 3 years of age and older.
Inkstų ir šlapimo takų sutrikimai: hematurija, proteinurija, kristalurija; 3 metų ir vyresniems vaikams - piurija.
Hepato-biliary disorders: isolated asymptomatic hyperbilirubinaemia (total bilirubin ≥ 2.5 mg/ dl, 43 mcmol/ l), reported predominantly as elevated indirect bilirubin and rarely associated with elevations in ALT, AST, or alkaline phosphatase, has occurred in approximately 14% of patients treated with CRIXIVAN alone or in combination with other antiretroviral agents.
Dažniausiai padaugėja netiesioginio bilirubino, retai šis padidėjimas yra susijęs su alanino aminotransferazės (ALT), aspartato aminotransferazės (AST) ar šarminės fosfatazės padaugėjimu.
Most patients continued treatment with CRIXIVAN without dosage reduction and bilirubin values gradually declined toward baseline.
Dauguma ligonių CRIXIVAN buvo gydomi ir toliau, nemažinant dozės, ir bilirubino rodmenys palaipsniui sunormalėjo.
Hyperbilirubinaemia occurred more frequently at doses exceeding 2.4 g/ day compared to doses less than 2.4 g/ day.
Vartojant dozes, didesnes negu 2, 4 g per parą, hiperbilirubinemija pasireiškė dažniau, negu vartojant dozes, mažesnes negu 2, 4 g per parą.
Increased ALT and AST.
Padaugėjo ALT ir AST.
In clinical trials with CRIXIVAN in paediatric patients 3 years of age and older, asymptomatic pyuria of unknown etiology was noted in 10.9% (6/ 55) of patients who received CRIXIVAN at the recommended dose of 500 mg/ m2 every 8 hours.
10, 9% (6 iš 55) 3 metų ir vyresnių vaikų, gydomų CRIXIVAN rekomenduojamomis dozėmis (500 mg/ m2 kūno paviršiaus kas 8 valandas), klinikinių tyrimų metu buvo pastebėta nežinomos kilmės besimptomė piurija.
Some of these events were associated with mild elevation of serum creatinine.
Kai kurie iš šių atvejų buvo susiję su nedideliu kreatinino kiekio serume padidėjimu.
The following additional laboratory abnormalities have been reported during post-marketing experience; they are derived from spontaneous reports for which precise incidences cannot be determined:
Duomenys surinkti iš atskirų pranešimų, todėl pasireiškimo dažnumo tiksliai nustatyti neįmanoma.
Metabolic and nutritional disorders: increased serum triglycerides, increased serum cholesterol.
Metabolizmo ir mitybos sutrikimai: padidėjęs trigliceridų kiekis serume, padidėjęs cholesterolio kiekis serume.
Hepato-biliary disorders: liver function abnormalities.
Kepenų ir tulžies sistemos sutrikimai: kepenų funkcijos sutrikimas.
Musculoskeletal and connective tissue and bone disorders: increased CPK.
Raumenų, kaulų ir jungiamojo audinio sutrikimai: padidėjęs kreatino fosfokinazės kiekis.
There have been reports of human overdose with CRIXIVAN.
Yra duomenų apie CRIXIVAN perdozavimą žmonėms.
The most commonly reported symptoms were gastro-intestinal (e. g., nausea, vomiting, diarrhoea) and renal (e. g., nephrolithiasis, flank pain, haematuria).
Dažniausiai atsirasdavo virškinimo trakto sutrikimo simptomų (pykinimas, vėmimas, viduriavimas), sutrikdavo inkstų veikla: pasireikšdavo inkstų akmenligė, skausmas šone, hematurija.
It is not known whether indinavir is dialyzable by peritoneal or haemodialysis.
Nežinoma, ar indinaviras pašalinamas peritonine ar hemodialize.
PHARMACOLOGICAL PROPERTIES
FARMAKOLOGINĖS SAVYBĖS 5.
Protease inhibitor, ATC code JO5AE02
Farmakoterapinė grupė – proteazės inhibitorius, ATC kodas – JO5AE02
Mechanism of action Indinavir inhibits recombinant HIV– 1 and HIV– 2 protease with an approximate tenfold selectivity for HIV– 1 over HIV– 2 proteinase.
Veikimo būdas Indinaviras slopina rekombinantinę ŽIV- 1 ir ŽIV- 2 proteazę, tačiau ŽIV- 1 proteazę jis slopina maždaug 10 kartų selektyviau negu ŽIV- 2 proteazę.
Indinavir binds reversibly to the protease active site and inhibits competitively the enzyme, thereby preventing cleavage of the viral precursor polyproteins that occurs during maturation of the newly formed viral particle.
Indinaviras laikinai jungiasi prie aktyvių proteazės vietų, konkurenciniu būdu slopina fermentą ir taip trikdo viruso pirminių poliproteinų skilimą, kuris vyksta bręstant naujai atsiradusioms viruso dalelėms.
The resulting immature particles are non– infectious and are incapable of establishing new cycles of infection.
Nesubrendusios dalelės yra neužkrečiamos ir negali sukelti naujo infekcinio ciklo.
Indinavir did not significantly inhibit the eukaryotic proteases human renin, human cathepsin D, human elastase, and human factor Xa.
Eukariotinių proteazių – žmogaus renino, žmogaus katepsino D, žmogaus elastazės ir žmogaus Xa krešumo faktoriaus – indinaviras pastebimai neslopina.
Microbiology Indinavir at concentrations of 50 to 100 nM mediated 95% inhibition (IC95) of viral spread (relative to an untreated virus– infected control) in human T– lymphoid cell cultures and primary human monocytes/ macrophages infected with HIV− 1 variants LAI, MN, RF, and a macrophage– tropic variant SF– 162, respectively.
25- 100 nM indinaviro koncentracija pasiekė 95% viruso plitimo
Indinavir at concentrations of 25 to 100 nM mediated 95% inhibition of viral spread in cultures of mitogen– activated human peripheral blood mononuclear cells infected with diverse, primary clinical isolates of HIV− 1, including isolates resistant to zidovudine and non– nucleoside reverse transcriptase inhibitors (NNRTIs).
22 slopinimą mitogeno aktyvuotų žmogaus periferinio kraujo mononukleinių ląstelių kultūrose, užkrėstose įvairiais, daugiausia klinikoje išskirtais ŽIV- 1, tarp jų ir atspariais zidovudinui ir nenukleozidiniams atvirkštinės transkriptazės inhibitoriams (NNATI).
Synergistic antiretroviral activity was observed when human T– lymphoid cells infected with the LAI variant of HIV– 1 were incubated with indinavir and either zidovudine, didanosine, or NNRTIs.
Sinergistinis antiretrovirusinis aktyvumas buvo stebėtas, kai ŽIV- 1 LAI variantu infekuoti žmogaus T limfocitai buvo inkubuojami su indinaviru ir su zidovudinu, arba didanozinu, arba NNATI.
Drug resistance Loss of suppression of viral RNA levels occurred in some patients; however, CD4 cell counts were often sustained above pre– treatment levels.
Atsparumas vaistui Kai kuriems ligoniams nepavyko sumažinti virusinės RNR koncentracijos, tačiau CD4 ląstelių kiekis dažnai išlikdavo didesnis, negu buvo prieš gydymą.
When loss of viral RNA suppression occurred, it was typically associated with replacement of circulating susceptible virus with resistant viral variants.
Virusinė RNR koncentracija dažniausiai nesumažėdavo todėl, kad cirkuliuojantį jautrų virusą pakeisdavo atsparus viruso variantas.
Resistance was correlated with the accumulation of mutations in the viral genome that resulted in the expression of amino acid substitutions in the viral protease.
Atsparumas koreliavo su viruso genomo mutacijų, kurios sukėlė viruso proteazės aminorūgščių substitucijos ekspresiją, susikaupimu.
At least eleven amino acid sites in the protease have been associated with indinavir resistance:
Mažiausiai vienuolika aminorūgščių vietų proteazėje siejamos su atsparumu indinavirui:
L10, K20, L24, M46, I54, L63, I64, A71, V82, I84, and L90.
L10, K20, L24, M46, I54, L63, I64, A71, V82, I84 ir L90.
The basis for their contributions to resistance, however, is complex.
Jų reikšmė atsparumui yra sudėtinga.
None of these substitutions was either necessary or sufficient for resistance.
Nė viena iš šių substitucijų nebuvo nei būtina, nei pakankama sąlyga atsparumui atsirasti.
For example, no single substitution or pair of substitutions was capable of engendering measurable (≥ four– fold) resistance to indinavir, and the level of resistance was dependent on the ways in which multiple substitutions were combined.
Atsparumo laipsnis priklausė nuo būdo, kuriuo dauginės substitucijos buvo susietos.
In general, however, higher levels of resistance resulted from the co– expression of greater numbers of substitutions at the eleven identified positions.
Apskritai didesnis atsparumas kilo iš didesnio substitucijų skaičiaus vienuolikoje nustatytų padėčių.
Among patients experiencing viral RNA rebound during indinavir monotherapy at 800 mg q8h, substitutions at only three of these sites were observed in the majority of patients:
Daugumai ligonių, kuriems pasireiškė virusinės RNR atoveiksmis, gydant vien indinaviru (kas 8 valandas vartojant po 800 mg), substitucijų buvo pastebėta tik trijose iš šių vietų:
V82 (to A or F), M46 (to I or L), and L10 (to I or R).
V82 (pakito į A arba F), M46 (pakito į I arba L) ir L10 (pakito į I arba R).
Other substitutions were observed less frequently.
Kitos substitucijos stebėtos rečiau.
The observed amino acid substitutions appeared to accumulate sequentially and in no consistent order, probably as a result of ongoing viral replication.
Pasirodė, kad pastebėtos aminorūgščių substitucijos kaupėsi nuosekliai, be jokio dėsningumo, galbūt kaip nuolatinės virusų replikacijos rezultatas.
It should be noted that the decrease in suppression of viral RNA levels was seen more frequently when therapy with indinavir was initiated at doses lower than the recommended oral dose of 2.4 g/ day.
Pažymėtina, kad virusinės RNR koncentracija mažėjo lėčiau, jei gydymas indinaviru buvo pradėtas mažesnėmis dozėmis už rekomenduojamas geriamąsias, t. y., 2, 4 g dienos dozes.
Therefore, therapy with indinavir should be initiated at the recommended dose to increase suppression of viral replication and therefore inhibit the emergence of resistant virus.
Dėl šios priežasties gydymą indinaviru reikia pradėti rekomenduojamomis dozėmis, kad sustiprėtų viruso replikacijų slopinimas ir būtų sutrukdyta atspariems virusams atsirasti.
The concomitant use of indinavir with nucleoside analogues (to which the patient is naive) may lessen the risk of the development of resistance to both indinavir and the nucleoside analogues.
Indinaviro vartojimas kartu su nukleozidų analogais, kurių pacientas anksčiau nevartojo, gali sumažinti atsparumo tiek indinavirui, tiek nukleozidų analogams atsiradimo pavojų.
20 associated amino acid substitution to both indinavir (from 13/ 24 to 2/ 20 at therapy week 24) and to the nucleoside analogues (from 10/ 16 to 0/ 20 at therapy week 24).
Vieno lyginamojo tyrimo metu nustatyta, kad gydymas indinaviru kartu su dviem nukleozidų analogais (zidovudinu ir didanozinu) apsaugojo nuo atsiradimo tokių virusų, kurie pasižymėjo ekspresija nors vienai su atsparumu indinavirui susijusiai aminorūgščių substitucijai (nuo 13 iš 24 iki 2 iš 20 dvidešimt ketvirtąją gydymo savaitę) ir nors vienai su atsparumu nukleozidų analogams susijusiai aminorūgščių substitucijai (nuo 10 iš 16 iki 0 iš 20 dvidešimt ketvirtąją gydymo savaitę).
Cross resistance HIV− 1 patient isolates with reduced susceptibility to indinavir expressed varying patterns and degrees of cross– resistance to a series of diverse HIV PIs, including ritonavir and saquinavir.
Kryžminis atsparumas Iš ligonių išskirtam ŽIV- 1, mažai jautriam indinavirui, buvo būdingas įvairaus pobūdžio ir laipsnio kryžminis atsparumas daugeliui įvairių ŽIV PI, tarp jų ir ritonavirui bei sakvinavirui.
Complete cross− resistance was noted between indinavir and ritonavir; however, cross− resistance to saquinavir varied among isolates.
Pastebėtas kryžminis atsparumas ritonavirui buvo visiškas, bet sakvinavirui jis buvo įvairus.
Many of the protease amino acid substitutions reported to be associated with resistance to ritonavir and saquinavir were also associated with resistance to indinavir.
Daugelis proteazės aminorūgščių substitucijų, susijusių su atsparumu ritonavirui ir sakvinavirui, buvo susijusios ir su atsparumu indinavirui.
Pharmacodynamic effects
Farmakodinamika
Adults Treatment with indinavir alone or in combination with other antiretroviral agents (i. e., nucleoside analogues) has so far been documented to reduce viral load and increase CD4 lymphocytes in patients with CD4 cell counts below 500 cells/ mm3.
Suaugusiems žmonėms Nustatyta, kad gydymas vien indinaviru arba kartu ir kitais antiretrovirusiniais vaistais, pvz., nukleozidų analogais, sumažina virusų kiekį ir padidina CD4 limfocitų kiekį ligoniams, kurių CD4 kiekis yra mažesnis negu 500 ląstelių/ mm3.
In one published study, 20 HIV-infected patients with undetectable plasma viral load (< 200 copies / ml) receiving indinavir 800 mg every 8 hours were switched in an open, cross-over design to indinavir/ ritonavir 400/ 100 mg every 12 hours.
Viename paskelbtame tyrime 20 ŽIV infekuotų pacientų, kuriems nebuvo galima nustatyti virusinio krūvio (< 200 kopijų/ ml), gavusiems po 800 mg indinaviro kas 8 valandas, atviru kryžminiu būdu gydymas buvo pakeistas į gydymą varoti po 400 mg indinaviro ir 100 mg ritonaviro kas 12 valandų.
Eighteen patients completed the study to week 48.
Aštuoniolika pacientų baigė dalyvavimą tyrime iki 48- os savaitės.
Viral load remained < 200 copies/ mL for 48 weeks in all patients.
Virusinis krūvis išliko < 200 kopijų/ ml visas 48 savaites visiems pacientams.
Thirty subjects completed 48 weeks of treatment.
23 Kitame paskelbtame tyrime kas 12 valandų vartojamų 400 mg indinaviro ir 100 mg ritonaviro veiksmingumas ir saugumas buvo įvertintas 40 pacientų, kurie nebuvo gydyti antiretrovirusiniais vaistais 30 tiriamųjų užbaigė 48 savaičių trukmės gydymą.
At week 4, the indinavir Cmin was 500 ng/ mL with substantial trough variability (range 5 to 8100 ng/ mL).
4- ąją savaitę indinaviro Cmin buvo 500 ng/ ml su reikšmingu kintamumu (ribos nuo 5 iki 8100 ng/ ml).
By intent to treat analysis 65% of patients had HIV RNA < 400 copies/ mL and 50% had viral load < 50 copies/ mL; by on-treatment analysis 96% of patients had HIV RNA < 400 copies/ mL and 74% had viral load < 50 copies/ mL.
Remiantis gydymo analize 96% pacientų ŽIV RNR kiekis buvo < 400 kopijų/ ml ir 74% virusinis krūvis buvo < 50 kopijų/ ml.
Eighty antiretroviral naïve patients were entered into a third published study.
80 pacientų, kurie nebuvo gydyti antiretrovirusiniais vaistiniais preparatais, buvo įtraukti į trečią paskelbtą tyrimą.
In this open label non- randomized single arm study, patients were treated with stavudine and lamivudine plus indinavir/ ritonavir 400/ 100 mg every 12 hours.
Šiame atviro kodo nerandomizuotame vienos šakos tyrime pacientai buvo gydomi stavudinu ir lamivudinu bei 400 mg indinaviro ir 100 mg ritonaviro kas 12 valandų.
Sixty-two patients completed the study to week 96.
62 pacientai užbaigė dalyvavimą tyrime iki 96 – osios savaitės.
In the intent to treat and on treatment analyses the proportion of patients with HIV RNA of < 50 copies/ mL was 68.8% and 88.7%, respectively, at week 96.
Pacientų, kuriems 96- ąją savaitę ŽIV RNR buvo < 50 kopijų/ ml santykis ITT ir gydymo analizėse atitinkamai buvo 68, 8% ir 88, 7%.
Indinavir alone or in combination with nucleoside analogues (zidovudine/ stavudine and lamivudine) has been shown to delay clinical progression rate compared with nucleoside analogues and to provide a sustained effect on viral load and CD4 count.
Indinaviras, vartojamas kartu su nukleozidų analogais (zidovudinu arba stavudinu ir lamivudinu) arba atskirai, palyginti vien tik su nukleozidų analogais, klinikinę eigą lėtina, o jo poveikis virusų ir CD4 ląstelių kiekiui yra ilgalaikis.
In zidovudine experienced patients, indinavir, zidovudine and lamivudine in combination compared with lamivudine added to zidovudine reduced the probability of AIDS defining illness or death (ADID) at 48 weeks from 13% to 7%.
Anksčiau vien zidovudinu gydytiems ligoniams indinaviras, zidovudinas ir lamivudinas, pavartoti kartu, palyginti su zidovudinu, vartotu kartu su lamivudinu, sumažino AIDS ligos ar mirties tikimybę 48 savaitę nuo 13% iki 7%.
Similarly, in antiretroviral naive patients, indinavir with and without zidovudine compared with zidovudine alone reduced the probability of ADID at 48 weeks from 15% with zidovudine alone to approximately 6% with indinavir alone or in combination with zidovudine.
Panašiai antiretrovirusiniais vaistais negydytiems ligoniams vien indinaviras arba jis, pavartotas kartu su zidovudinu, palyginti su vien su zidovudinu, sumažino tokią tikimybę 48 savaitę nuo 15%, gydant vien zidovudinu, iki maždaug 6%, gydant vien indinaviru arba juo kartu su zidovudinu.
Effects on viral load were consistently more pronounced in patients treated with indinavir in combination with nucleoside analogues, but the proportion of patients with serum viral RNA below the limit of quantification (500 copies/ ml) varied between studies, at week 24 from 40% to more than 80%.
Indinaviro, pavartoto kartu su nukleozidų analogais, poveikis virusų kiekiui visuomet buvo stipresnis, bet ligonių, kurių virusinės RNR koncentracija serume buvo žemiau kiekybinio įvertinimo ribos (500 kopijų/ ml), procentas 24 gydymo savaitę įvairių tyrimų duomenimis, svyravo nuo 40% iki daugiau kaip 80%.
This proportion tends to remain stable over prolonged periods of follow– up.
Tyrimai rodo, kad toks procentas ilgai išlieka toks pat.