qanastek/EMEA-V3 huggingface dataset:
VIRAMUNE tablets contain 636 mg of lactose per maximum recommended daily dose.
Didžiausioje rekomenduojamoje VIRAMUNE tablečių paros dozėje yra 636 mg laktozės.
Patients with rare hereditary problems of galactose intolerance e. g. galactosaemia, the Lapp lactase deficiency or glucose-galactose malabsorption should not take this medicine.
Šio vaistinio preparato negalima vartoti pacientams, kuriems nustatytas retas paveldimas sutrikimas − Lapp laktazės stygius arba gliukozės ir galaktozės malabsorbcija.
Nevirapine is an inducer of CYP3A and potentially CYP2B6, with maximal induction occurring within 2-4 weeks of initiating multiple-dose therapy.
Stipriausias sužadinimas pasireiškia praėjus 2 – 4 savaitėms nuo gydymo daugkartinėmis dozėmis pradžios.
Compounds using this metabolic pathway may have decreased plasma concentrations when co- administered with VIRAMUNE.
7 Kartu su VIRAMUNE vartojamų vaistinių preparatų, kuriuos metabolizuoja šie fermentai, koncentracija kraujo plazmoje gali būti mažesnė.
Careful monitoring of the therapeutic effectiveness of P450 metabolised medicinal products is recommended when taken in combination with VIRAMUNE.
Rekomenduojama atidžiai sekti kartu su VIRAMUNE vartojamų vaistinių preparatų, kuriuos metabolizuoja P 450 fermentai, terapinį veiksmingumą.
The absorption of nevirapine is not affected by food, antacids or medicinal products which are formulated with an alkaline buffering agent.
Maistas, antacidiniai preparatai bei vaistiniai preparatai, kuriuose yra šarminio buferio, nevirapino absorbcijos neveikia.
7 The interaction data is presented as geometric mean value with 90% confidence interval (90% CI) whenever these data were available.
Sąveikos duomenys pateikiami kaip geometrinis vidurkis su 90% pasikliautinumo intervalu (90% PI), jeigu šie duomenys nustatyti.
ND = Not Determined, ↑ = Increased, ↓ = Decreased, ↔ = No Effect
N − nenustatomas, ↑ − padidėjimas, ↓ − sumažėjimas, ↔ − poveikis nepasireiškė.
Medicinal products by therapeutic areas ANTI-INFECTIVES Antiretrovirals NRTIs
Vaistiniai preparatai pagal terapijos sritį PRIEŠINFEKCINIAI Antiretrovirusiniai NATI
Interaction
Sąveika Didanozino AUC ↔ 1, 08 (0, 92 -
Recommendations concerning co- administration
Patarimai dėl derinimo
Didanosine 100-150 mg BID
Didanozinas 100- 150 mg 2 kartus per parą
Didanosine AUC ↔ 1.08 (0.92-1.27) Didanosine Cmin ND Didanosine Cmax ↔ 0.98 (0.79-1.21)
1, 27) Didanosine Cmin N Didanosine Cmax ↔ 0, 98 (0, 79- 1, 21)
Didanosine and VIRAMUNE can be co-administered without dose adjustments.
Didanozino kartu su VIRAMUNE galima vartoti nekeičiant dozės.
Lamivudine 150 mg BID
Lamivudinas 150 mg 2 kartus per parą
No changes to lamivudine apparent clearance and volume of distribution, suggesting no induction effect of nevirapine on lamivudine clearance.
Tariamo lamivudino klirenso ir pasiskirstymo tūrio pokyčių nebuvimas rodo, kad nevirapinas poveikio lamivudino klirensui nedaro.
Lamivudine and VIRAMUNE can be co-administered without dose adjustments.
Lamivudino kartu su VIRAMUNE galima vartoti nekeičiant dozės.
30/ 40 mg BID
Stavudino AUC ↔ 0, 96 (0, 89- 1, 03) Stavudinas 30/ 40 mg 2 kartus per parą
Stavudine AUC ↔ 0.96 (0.89-1.03) Stavudine Cmin ND Stavudine Cmax ↔ 0.94 (0.86-1.03)
Stavudino Cmin N Stavudino Cmax ↔ 0, 94 (0, 86- 1, 03)
Stavudine and VIRAMUNE can be co-administered without dose adjustments.
Stavudino kartu su VIRAMUNE galima vartoti nekeičiant dozės.
Nevirapine: compared to historical controls, levels appeared to be unchanged.
Nevirapino kiekis, palyginti su ankstesniais kontroliniais duomenimis, nekito.
Tenofovir 300 mg QD
Tenofoviras 300 mg kartą per parą
Tenofovir plasma levels remain unchanged when co-administered with Nevirapine.
Vartojant kartu su nevirapinu, tenofoviro kiekis kraujo plazmoje nekinta.
Tenofovir and VIRAMUNE can be co-administered without dose adjustments.
Tenofoviro kartu su VIRAMUNE galima vartoti nekeičiant dozės.
Nevirapine plasma levels were not altered by co-administration of tenofovir.
Poveikio nevirapino kiekiui kraujo plazmoje tenofoviras nedaro.
Zidovudine 100-200 mg TID
Zidovudino AUC ↓ 0, 72 (0, 60- 0, 96) Zidovudinas 100- 200 mg 3 kartus per parą
Zidovudine AUC ↓ 0.72 (0.60-0.96) Zidovudine Cmin ND Zidovudine Cmax ↓ 0.70 (0.49-1.04)
Zidovudino Cmin N Zidovudino Cmax ↓ 0, 70 (0, 49- 1, 04)
Zidovudine and VIRAMUNE can be co-administered without dose adjustments
Zidovudino kartu su VIRAMUNE galima vartoti nekeičiant dozės.
Zidovudine had no effect on its pharmacokinetics.
Zidovudinas nevirapino farmakokinetikos neveikia.
NNRTIs Efavirenz 600 mg QD
NNATI Efavirenzo AUC ↓ 0, 72 (0, 66- 0, 86) Efavirenzas 600 mg kartą per parą
Efavirenz AUC ↓ 0.72 (0.66-0.86) Efavirenz Cmin ↓ 0.68 (0.65-0.81) Efavirenz Cmax ↓ 0.88 (0.77-1.01)
Efavirenzo Cmin ↓ 0, 68 (0, 65- 0, 81) Efavirenzo Cmax ↓ 0, 88 (0, 77- 1, 01)
It is not recommended to co- administer efavirenz and VIRAMUNE, because of additive toxicity and no benefit in terms of efficacy over either NNRTI alone.
Efavirenzo vartoti kartu su VIRAMUNE nerekomenduojama.
It is not recommended to co- administer atazanavir/ ritonavir and VIRAMUNE.
Abiejų vaistų vartojimas kartu gali lemti didesnę nepageidaujamo
8 Atazanavir/ r 400/ 100mg:
8
Atazanavir/ r AUC ↓ 0.81 (0.65-1.02) Atazanavir/ r Cmin ↓ 0.41 (0.27-0.60) Atazanavir/ r Cmax ↔ 1.02 (0.85– 1.24) (compared to 300/ 100mg without nevirapine)
Atazanaviro/ r AUC ↓ 0, 58 (0, 48 -
Nevirapine AUC ↑ 1.25 (1.17-1.34) Nevirapine Cmin ↑ 1.32 (1.22– 1.43) Nevirapine Cmax ↑ 1.17 (1.09-1.25)
Atazanaviro/ r 400/ 100mg Atazanaviro/ r AUC ↓ 0, 81 (0, 65 - 1, 02) Atazanaviro/ r Cmin ↓ 0, 41 (0, 27 - 0, 60) Atazanaviro/ r Cmax ↔ 1, 02 (0, 85 – 1, 24) (palyginti su 300/ 100 mg be nevirapino)
Darunavir/ ritonavir 400/ 100 mg BID
Darunaviro AUC ↑ 1, 24 (0, 97- 1, 57) Darunaviras/ ritonaviras 400/ 100 mg 2 kartus per
Darunavir AUC ↑ 1.24 (0.97-1.57) Darunavir Cmin ↔ 1.02 (0.79-1.32) Darunavir Cmax ↑ 1.40 (1.14-1.73)
Darunaviro Cmin ↔ 1, 02 (0, 79- 1, 32)
Darunavir and VIRAMUNE can be co-administered without dose adjustments.
Darunaviro kartu su VIRAMUNE galima vartoti
Nevirapine AUC ↑ 1.27 (1.12-1.44) Nevirapine Cmin ↑ 1.47 (1.20-1.82) Nevirapine Cmax ↑ 1.18 (1.02-1.37)
Nevirapino AUC ↑ 1, 27 (1, 12- 1, 44) Nevirapino Cmin ↑ 1, 47 (1, 20- 1, 82) Nevirapino Cmax ↑ 1, 18 (1, 02- 1, 37)
Fosamprenavir 1400 mg BID,
Amprenaviro AUC ↓ 0, 67 (0, 55 - Fosamprenaviras 1400 mg 2 kartus per parą
Amprenavir AUC ↓ 0.67 (0.55-0.80) Amprenavir Cmin ↓ 0.65 (0.49-0.85) Amprenavir Cmax ↓ 0.75 (0.63-0.89) Nevirapine AUC ↑ 1.29 (1.19-1.40) Nevirapine Cmin ↑ 1.34 (1.21-1.49) Nevirapine Cmax ↑ 1.25 (1.14-1.37)
0. 80) Amprenaviro Cmin ↓ 0, 65 (0, 49- 0, 85) Amprenaviro Cmax ↓ 0, 75 (0, 63 - 0, 89)
It is not recommended to co- administer fosamprenavir and VIRAMUNE if fosamprenavir is not co-administered with ritonavir.
Fosamprenavirą derinti su VIRAMUNE nerekomenduojama, jeigu kartu negydoma ritonaviru.
Fosamprenavir/ ritona vir 700/ 100 mg BID
Fosamprenaviras/ ritonaviras 700/ 100 mg 2 kartus per
Amprenavir AUC ↔ 0.89 (0.77- 1.03) Amprenavir Cmin ↓ 0.81 (0.69-0.96) Amprenavir Cmax ↔ 0.97 (0.85-1.10)
Amprenaviro AUC ↔ 0, 89 (0, 77 - 1. 03)
Fosamprenavir/ ritonavir and VIRAMUNE can be co-administered without dose adjustments
Fosamprenaviro/ ritonaviro kartu su VIRAMUNE galima
Nevirapine AUC ↑ 1.14 (1.05-1.24) Nevirapine Cmin ↑ 1.22 (1.10-1.35) Nevirapine Cmax ↑ 1.13 (1.03-1.24)
Amprenaviro Cmin ↓ 0, 81 (0, 69- 0, 96) Amprenaviro Cmax ↔ 0, 97 (0, 85 - 1, 10) Nevirapino AUC ↑ 1, 14 (1, 05- 1, 24) Nevirapino Cmin ↑ 1, 22 (1, 10- 1, 35) Nevirapino Cmax ↑ 1, 13 (1, 03- 1, 24)
Lopinavir/ ritonavir (capsules) 400/ 100 mg BID
vartoti nekeičiant dozės.
patients:
ŽIV užsikrėtę pacientai:
Lopinavir AUC ↓ 0.73 (0.53-0.98) Lopinavir Cmin ↓ 0.54 (0.28-0.74) Lopinavir Cmax ↓ 0.81 (0.62-0.95)
Lopinaviro Cmin ↓ 0, 54 (0, 28- 0, 74) Lopinaviro Cmax ↓ 0, 81 (0, 62- 0, 95)
An increase in the dose of lopinavir/ ritonavir to 533/ 133 mg (4 capsules) or 500/ 125 mg (5 tablets with 100/ 25 mg each) twice daily with food is recommended in combination with VIRAMUNE.
vartojamą lopinaviro/ ritonaviro, geriamą valgio metu, reikia didinti iki 533/ 133 mg (4 kapsulių) arba 500/ 125 mg (5 kapsulės po 100/ 25 kiekviena) 2 kartus per parą.
Dose adjustment of VIRAMUNE is not required when co-administered with lopinavir.
VIRAMUNE derinant su lopinaviru, dozės keisti nereikia.
9 Lopinavir/ ritonavir (oral solution) 300/ 75 mg/ m2 BID
Lopinaviro AUC ↓ 0, 78 (0, 56- 1, 09)
Paediatric patients:
Vaikams, kartu su VIRAMUNE
Lopinavir AUC ↓ 0.78 (0.56-1.09) Lopinavir Cmin ↓ 0.45 (0.25-0.82) Lopinavir Cmax ↓ 0.86 (0.64-1.16)
Lopinaviro Cmin ↓ 0, 45 (0, 25- 0, 82)
For children, increase of the dose of lopinavir/ ritonavir to 300/ 75 mg/ m2 twice daily with food should be considered when used in combination with VIRAMUNE, particularly for patients in whom reduced susceptibility to lopinavir/ ritonavir is suspected.
vartojamą lopinaviro/ ritonaviro dozę, geriamą valgio metu, reikia didinti iki 300/ 75 mg/ m2
Nelfinavir 750 mg TID
Nelfinaviras 750 mg 3
Nelfinavir and VIRAMUNE can be co-administered without dose adjustments.
VIRAMUNE galima vartoti nekeičiant dozės.
Nelfinavir metabolite M8:
Nelfinaviro metabolito M8:
Ritonavir 600 mg BID
Ritonaviras 600 mg 2 kartus
Ritonavir AUC↔ 0.92 (0.79-1.07) Ritonavir Cmin ↔ 0.93 (0.76-1.14) Ritonavir Cmax ↔ 0.93 (0.78-1.07)
Ritonavir Cmin ↔ 0, 93 (0, 76- 1, 14) Ritonavir Cmax ↔ 0, 93 (0, 78- 1, 07)
Ritonavir and VIRAMUNE can be co-administered without dose adjustments.
VIRAMUNE galima vartoti nekeičiant dozės.
Co-administration of ritonavir does not lead to any clinically relevant change in nevirapine plasma levels.
Nevirapinas: vartojant kartu su ritonaviru, nevirapino kiekis kraujo plazmoje reikšmingai nekinta.
Saquinavir/ ritonavir
Sakvinaviras/ ritonaviras
The limited data available with saquinavir soft gel capsule boosted with ritonavir do not suggest any clinically relevant interaction between saquinavir boosted with ritonavir and Nevirapine
Riboti duomenys gauti gydymą minkštomis sakvinaviro kapsulėmis papildžius ritonaviru, kliniškai reikšmingos sąveikos tarp sakvinaviro, vartojamo kartu su ritonaviru, ir nevirapino nerodo.
Saquinavir/ ritonavir and VIRAMUNE can be co-administered without dose adjustments.
Sakvinaviro/ ritonaviro kartu su VIRAMUNE galima vartoti nekeičiant dozės.
Tipranavir/ ritonavir 500/ 200 mg BID
Tipranaviras/ ritonaviras 500/ 200 mg 2 kartus per parą
No specific drug-drug interaction study has been performed.
Specifinės vaistinių preparatų sąveikos tyrimų neatlikta.
The limited data available from a phase IIa study in HIV-infected patients have shown a clinically non significant 20% decrease of TPV Cmin.
Riboti duomenys, gauti IIa fazės tyrimų su ŽIV užsikrėtusiais pacientais metu, rodo nereikšmingą TPV Cmin sumažėjimą 20%.
Tipranavir and VIRAMUNE can be co-administered without dose adjustments.
Tipranaviro kartu su VIRAMUNE galima vartoti nekeičiant dozės.
Entry Inhibitors Enfuvirtide
10 Patekimo inhibitoriai Enfuvirtidas
Due to the metabolic pathway no clinically significant pharmacokinetic interactions are expected between enfuvirtide and nevirapine.
Atsižvelgiant į metabolizmo būdą, kliniškai reikšminga enfuvirtido ir nevirapino sąveika nėra tikėtina.
Enfuvirtide and VIRAMUNE can be co-administered without dose adjustments.
Enfuvirtido kartu su VIRAMUNE galima vartoti nekeičiant dozės.
10 Maraviroc 300 mg QD
Maraviroko AUC ↔ 1, 01 (0, 6 - 1, 55) Maraviroko kartu su Maravirokas 300 mg kartą per parą
Maraviroc AUC ↔ 1.01 (0.6 -1.55) Maraviroc Cmin ND Maraviroc Cmax ↔ 1.54 (0.94-2.52) compared to historical controls
Maraviroko Cmax ↔ 1, 54 (0, 94- 2, 52) palyginti su ankstesniais kontroliniais duomenimis
Maraviroc and VIRAMUNE can be co-administered without dose adjustments.
nekeičiant dozės.
Nevirapine concentrations not measured, no effect is expected.
Nevirapino koncentracija nematuota, poveikis nėra tikėtinas.
Integrase Inhibitors Raltegravir 400 mg BID
Integrazės inhibitoriai Raltegraviras 400 mg du kartus per parą Antibiotikai
No clinical data available.
Klinikinių duomenų nėra.
Due to the metabolic pathway of raltegravir no interaction is expected.
Atsižvelgiant į raltegraviro metabolizmo būdą, sąveika nėra tikėtina Klaritromicino AUC ↓ 0, 69 (0, 62 -
Raltegravir and VIRAMUNE can be co-administered without dose adjustments.
Raltegraviro kartu su VIRAMUNE galima vartoti nekeičiant dozės.
Clarithromycin 500 mg BID
Klaritromicinas 500 mg 2 kartus per parą
Clarithromycin AUC ↓ 0.69 (0.62- 0.76) Clarithromycin Cmin ↓ 0.44 (0.30- 0.64) Clarithromycin Cmax ↓ 0.77 (0.69- 0.86)
0, 76) Klaritromicino Cmin ↓ 0, 44 (0, 30 - 0, 64) Klarithromicino Cmax ↓ 0, 77 (0, 69 - 0, 86) Metabolito 14- OH klaritromicino AUC ↑ 1, 42 (1, 16- 1, 73) Metabolito 14- OH klaritromicino Cmin ↔ 0 (0, 68- 1, 49) Metabolito 14- OH klaritromicino Cmax ↑ 1, 47 (1, 21- 1, 80)
Clarithromycin exposure was significantly decreased, 14-OH metabolite exposure increased.
Klaritromicino ekspozicija reikšmingai sumažėjo, 14- OH metabolito − padidėjo.
Because the clarithromycin active metabolite has reduced activity against Mycobacterium avium- intracellulare complex overall activity against the pathogen may be
Kadangi aktyvaus klaritromicino metabolito aktyvumas prieš Mycobacterium avium - intracellulare complex yra mažesnis, gali kisti visas aktyvumas prieš ligos sukėlėją.
Alternatives to clarithromycin, such as azithromycin should be considered.
Klaritromiciną reikia keisti kitu preparatu, pvz., azitromicinu.
Close monitoring for hepatic abnormalities is recommended
Patariama atidžiai stebėti, ar nesutrinka kepenų funkcija.
Nevirapine AUC ↑ 1.26 Nevirapine Cmin ↑ 1.28 Nevirapine Cmax ↑ 1.24 compared to historical controls.
Nevirapino AUC ↑ 1, 26 Nevirapino Cmin ↑ 1, 28 Nevirapino Cmax ↑ 1, 24 palyginti su ankstesniais kontroliniais duomenimis.
Rifabutin 150 or 300 mg QD
Rifabutino AUC ↑ 1, 17 (0, 98- 1, 40) Rifabutinas 150 mg arba 300 mg kartą per parą
Rifabutin AUC ↑ 1.17 (0.98-1.40) Rifabutin Cmin ↔ 1.07 (0.84-1.37) Rifabutin Cmax ↑ 1.28 (1.09-1.51)
11 Rifampicino AUC ↔ 1, 11 (0, 96 -
No significant effect on rifabutin and VIRAMUNE mean PK parameters is seen.
Reikšmingo poveikio rifabutino ir VIRAMUNE farmakokinetikai nepastebėta.
adjustments.
Rifabutino kartu su VIRAMUNE galima vartoti nekeičiant dozės.
However, due to the high intersubject variability some patients may experience large increases in rifabutin exposure and may be at higher risk for rifabutin toxicity.
Kadangi atskirų asmenų organizme kintamumas yra didelis, kai kurių pacientų organizme rifabutino ekspozicija gali labai padidėti ir dėl to kilti didelė toksinio rifabutino poveikio rizika.
Therefore, caution should be used in concomitant administration.
Vadinasi, rifabutinu kartu su VIRAMUNE reikia gydyti atsargiai.
11 Rifampicin 600 mg QD
Rifampicinas 600 mg kartą per parą
Rifampicin AUC ↔ 1.11 (0.96-1.28) Rifampicin Cmin ND Rifampicin Cmax ↔ 1.06 (0.91-1.22)
1, 28) Rifampicino Cmin N Rifampicino Cmax ↔ 1, 06 (0, 91 - 1, 22) Nevirapino AUC ↓ 0, 42 Nevirapino Cmin ↓ 0, 32 Nevirapino Cmax ↓ 0, 50 palyginti su ankstesniais kontroliniais duomenimis.
It is not recommended to co- administer rifampicin and VIRAMUNE (see section 4.4).
VIRAMUNE derinti su rifampicinu nerekomenduojama (žr.
Physicians needing to treat patients
4. 4 skyrių).
Nevirapine AUC ↓ 0.42 Nevirapine Cmin ↓ 0.32 Nevirapine Cmax ↓ 0.50 compared to historical controls.
Yra ribotų klinikinių duomenų apie VIRAMUNE, vartojamo kartu su rifampicinu, dozės keitimą.
co-infected with tuberculosis and using a VIRAMUNE containing regimen may consider co- administration of rifabutin instead.
Jeigu pacientą, užsikrėtusį ir tuberkulioze, reikia gydyti VIRAMUNE turinčiu režimu, vietoj rifampicino reikia skirti vartoti rifabutino.
Fluconazole 200 mg QD
Priešgrybeliniai preparatai Flukonazolo AUC ↔ 0, 94 (0, 88 - Flukonazolas 200 mg kartą per parą
Fluconazole AUC ↔ 0.94 (0.88- 1.01) Fluconazole Cmin ↔ 0.93 (0.86-1.01) Fluconazole Cmax ↔ 0.92 (0.85-0.99) Nevirapine: exposure: ↑ 100% compared with historical data where nevirapine was administered alone.
1. 01) Flukonazolo Cmin ↔ 0, 93 (0, 86 - 1, 01) Flukonazolo Cmax ↔ 0, 92 (0, 85 - 0, 99)
Because of the risk of increased exposure to VIRAMUNE, caution should be exercised if the medicinal products are given concomitantly and patients should be monitored closely.
Dėl VIRAMUNE ekspozicijos padidėjimo rizikos, kartu šiais vaistiniais preparatais reikia gydyti atsargiai ir atidžiai pacientą stebint.
Itraconazole 200 mg QD
Itrakonazolo AUC ↓ 0, 39 Itrakonazolas 200 mg kartą per parą
Itraconazole AUC ↓ 0.39 Itraconazole Cmin ↓ 0.13 Itraconazole Cmax ↓ 0.62 Nevirapine: there was no significant difference in Nevirapine pharmacokinetic parameters.
Itrakonazolo Cmin ↓ 0, 13 Itrakonazolo Cmax ↓ 0, 62
A dose increase for itraconazole should be considered when these two agents are administered concomitantly.
Gydant šiais vaistiniais preparatais kartu, svarstytinas itrakonazolo dozės didinimas.
Ketoconazole 400 mg QD
Ketokonazolo AUC ↓ 0, 28 (0, 20 - Ketokonazolas 400 mg kartą per parą
Ketoconazole AUC ↓ 0.28 (0.20- 0.40) Ketoconazole Cmin ND Ketoconazole Cmax ↓ 0.56 (0.42- 0.73)
0, 40) Ketokonazolo Cmin N Ketokonazolo Cmax ↓ 0, 56 (0, 42 - 0, 73)
It is not recommended to co- administer ketoconazole and VIRAMUNE.
Ketokonazolo derinti su VIRAMUNE nerekomenduojama.
Nevirapine: plasma levels: ↑ 1.15- 1.28 compared to historical controls.
Nevirapino koncentracija kraujo plazmoje ↑ 1, 15- 1, 28, palyginti su ankstesniais kontroliniais duomenimis.
ANTACIDS Cimetidine
ANTACIDINIAI PREPARATAI Cimetidinas
Cimetidine: no significant effect on cimetidine PK parameters is seen.
Reikšmingo poveikio cimetidino farmakokinetikos parametrams nepastebėta.
Cimetidine and VIRAMUNE can be co-administered without dose adjustments.
Cimetidino kartu su VIRAMUNE galima vartoti nekeičiant dozės.
Nevirapine Cmin ↑ 1.07 ANTITHROMBOTICS Warfarin
Nevirapino Cmin ↑ 1, 07
The interaction between Nevirapine and the antithrombotic agent warfarin is complex, with the potential for both increases and decreases in coagulation time when used concomitantly.
Nevirapino ir antitrombozinio preparato varfarino sąveika yra sudėtinga, kadangi šiais vaistiniais preparatais gydant kartu, kraujo
Close monitoring of anticoagulation levels is warranted.
12 krešėjimo laikas gali ir pailgėti, ir sutrumpėti.
12 CONTRACEPTIVES Depo- medroxyprogesterone acetate (DMPA) 150 mg every 3
KONTRACEPTIKAI DMPA AUC ↔ Depo medroksiprogesterono acetatas (DMPA) 150 mg
DMPA and VIRAMUNE can be co-administered without dose
Kartu vartojamas VIRAMUNE DMPA sukeliamo ovuliacijos
months
kas 3 mėn.
Nevirapine AUC ↑ 1.20 Nevirapine Cmax ↑ 1.20
DMPA Cmax ↔ Nevirapino AUC ↑ 1, 20 Nevirapino Cmax ↑ 1, 20
adjustments.
DMPA kartu su VIRAMUNE galima vartoti nekeičiant dozės.
Ethinyl estradiol (EE) 0.035 mg
Etinilestradiolis (EE) 0, 035 mg
EE AUC ↓ 0.80 (0.67 - 0.97) EE Cmin ND EE Cmax ↔ 0.94 (0.79 - 1.12)
EE Cmin N EE Cmax ↔ 0, 94 (0, 79 - 1, 12)
Oral hormonal contraceptives should not be used as the sole method of contraception in women taking VIRAMUNE (see section 4.4).
4. 4 skyrių).
Norethindrone (NET) 1.0 mg QD
Noretindronas (NET) 1 mg
NET AUC ↓ 0.81 (0.70 - 0.93) NET Cmin ND NET Cmax ↓ 0.84 (0.73 - 0.97)
NET AUC ↓ 0, 81 (0, 70 - 0, 93)
Appropriate doses for hormonal contraceptives (oral or other forms of application) other than DMPA in combination with VIRAMUNE have not been established with respect to safety and efficacy.
hormoninių kontraceptikų, tačiau kitokių negu DMPA,
DRUG ABUSE Methadone Individual Patient Dosing
NET Cmin N NET Cmax ↓ 0, 84 (0, 73 - 0, 97)
Methadone AUC ↓ 0.40 (0.31 - 0.51) Methadone-maintained patients Methadone Cmin ND beginning VIRAMUNE therapy Methadone Cmax ↓ 0.58 (0.50 - 0.67) should be monitored for evidence of withdrawal and methadone dose should be adjusted accordingly.
dozes reikėtų vartoti kartu su VIRAMUNE, atsižvelgiant į saugumą ir veiksmingumą, nenustatyta.
HERBAL PRODUCTS
PIKTNAUDŽIAVIMAS NARKOTIKAIS Metadono AUC ↓ 0, 40 (0, 31 - Metadonas individuali paciento dozė
John's Wort
0. 51) Metadono Cmin N Metadono Cmax ↓ 0, 58 (0, 50 - 0, 67)
Serum levels of Nevirapine can be reduced by concomitant use of the herbal preparation St.
Reikia stebėti, ar pacientams, kuriems taikomas palaikomasis gydymas metadonu, pradėjus gydyti VIRAMUNE, neatsiranda abstinencijos simptomų, prireikus − atitinkamai keisti metadono dozę.
John's Wort (Hypericum perforatum).
VAISTAŽOLIŲ PREPARATAI Paprastųjų jonažolių preparatai
John’ s Wort.
Kartu su paprastųjų jonažolių preparatais (Hypericum perforatum) vartojamo nevirapino kiekis kraujo serume gali būti mažesnis, kadangi paprastosios jonažolės sužadina vaistinius preparatus metabolizuojančius fermentus ir (arba) pernašos baltymus.
John‘ s Wort and VIRAMUNE must not be co-administered (see section 4.3).
Vaistažolių preparatų, kuriuose yra paprastųjų jonažolių, kartu su VIRAMUNE vartoti nerekomenduojama (žr.
If a patient is already taking St.
4. 3 skyrių).
John‘ s Wort check nevirapine and if possible viral levels and stop St John‘ s Wort.
Jeigu pacientas jų jau vartoja, reikia patikrinti nevirapino bei, jeigu įmanoma, virusų kiekį organizme ir nutraukti paprastųjų jonažolių preparatų vartojimą.
The dose of VIRAMUNE may need adjusting.
Jų vartojimą nutraukus, nevirapino kiekis gali padidėti, todėl gali prireikti keisti VIRAMUNE dozę.
John‘ s Wort.
Paprastųjų jonažolių vartojimą nutraukus, jų sukeltas sužadinamasis poveikis gali išlikti mažiausiai 2 savaites.
13 4.6 Pregnancy and lactation
13 Kita informacija
Currently available data on pregnant women indicate no malformative or foeto/ neonatal toxicity.
Šiuo metu turimi nėščių moterų tyrimų duomenys rodo, kad sklaidos trūkumų arba toksinio poveikio vaisiui ar naujagimiui nevirapinas nesukelia.
To date no other relevant epidemiological data are available.
Daugiau svarbių epidemiologinių duomenų kol kas nėra.
No observable teratogenicity was detected in reproductive studies performed in pregnant rats and rabbits (see section 5.3).
5. 3 skyrių).
There are no adequate and well-controlled studies in pregnant women.
Pakankamų ir gerai kontroliuojamų tyrimų su nėščiomis moterimis neatlikta.
Caution should be exercised when prescribing VIRAMUNE to pregnant women (see section 4.4).
4. 4 skyrių).
As hepatotoxicity is more frequent in women with CD4 cell counts above 250 cells/ mm3, these conditions should be taken in consideration on therapeutic decision (see section 4.4).
4. 4 skyrių).
Women of childbearing potential should not use oral contraceptives as the sole method for birth control, since nevirapine might lower the plasma concentrations of these medications (see sections 4.4 & 4.5).
4. 4 ir 4. 5 skyrius).
Nevirapine readily crosses the placenta and is found in breast milk.
Nevirapinas lengvai prasiskverbia per placentą, patenka į motinos pieną.
It is recommended that HIV-infected mothers do not breast-feed their infants to avoid risking postnatal transmission of HIV and that mothers should discontinue breast-feeding if they are receiving VIRAMUNE.
Rekomenduojama, kad ŽIV užsikrėtusios moterys savo kūdikio nežindytų, kad būtų galima išvengti postnatalinio ŽIV perdavimo rizikos, ir kad VIRAMUNE gydomos moterys kūdikio maitinimą krūtimi turi nutraukti.
The most frequently reported adverse reactions related to VIRAMUNE therapy, across all clinical trials, were rash, allergic reactions, hepatitis, abnormal liver function tests, nausea, vomiting, diarrhoea, abdominal pain, fatigue, fever, headache and myalgia.
Visų klinikinių tyrimų metu dažniausios nepageidaujamos reakcijos, susijusios su VIRAMUNE vartojimu, buvo išbėrimas, alerginės reakcijos, hepatitas, nenormalūs kepenų funkcijos tyrimų duomenys, pykinimas, vėmimas, viduriavimas, pilvo skausmas, nuovargis, karščiavimas, galvos skausmas ir raumenų skausmas.
The postmarketing experience has shown that the most serious adverse reactions are Stevens-Johnson syndrome and toxic epidermal necrolysis and serious hepatitis/ hepatic failure and hypersensitivity reactions, characterised by rash with constitutional symptoms such as fever, arthralgia, myalgia and lymphadenopathy, plus visceral involvement, such as hepatitis, eosinophilia, granulocytopenia, and renal dysfunction.
Tyrimų, atliktų vaistiniam preparatui esant rinkoje, duomenys rodo, jog sunkiausios nepageidaujamos reakcijos yra Stevens- Johnson’ o sindromas, toksinė epidermio nekrolizė, sunkus hepatitas, kepenų funkcijos nepakankamumas ir padidėjusio organizmo jautrumo reakcija, pasireiškianti išbėrimu kartu su bendraisiais simptomais: karščiavimu, sąnarių ir raumenų skausmu, limfmazgių padidėjimu ir vidaus organų pažeidimu, pvz., hepatitu, eozinofilija, granulocitopenija, inkstų funkcijos sutrikimu.
The first 18 weeks of treatment is a critical period which requires close monitoring (see section 4.4).
4. 4 skyrių).
The following adverse reactions which may be causally related to the administration of VIRAMUNE have been reported.
Toliau nurodytos pastebėtos nepageidaujamos reakcijos, kurios gali būti susijusios su VIRAMUNE vartojimu.
The frequencies estimated are based on pooled clinical trial data for events considered related to VIRAMUNE treatment.
Reiškinių, kurie galėjo būti susiję su vaistinio preparato poveikiu, pasireiškimo dažnis apskaičiuotas remiantis visų klinikinių tyrimų rezultatais.
Frequency is defined using the following convention: very common (≥ 1/ 10); common (≥ 1/ 100 to < 1/ 10); uncommon (≥ 1/ 1,000 to < 1/ 100); rare (≥ 1/ 10,000 to < 1/ 1,000); very rare (< 1/ 10,000), not known (cannot be estimated from the available data).
Dažnis apibūdinamas taip: labai dažni (≥ 1/ 10), dažni (nuo ≥ 1/ 100 iki < 1/ 10), nedažni (nuo ≥ 1/ 1 000 iki < 1/ 100), reti (nuo ≥ 1/ 10 000 iki < 1/ 1 000), labai reti (< 1/ 10 000), dažnis nežinomas (negali būti įvertintas pagal turimus duomenis).
Investigations Common
Tyrimai Dažni:
liver function tests abnormal
nenormalūs kepenų funkcijos tyrimų duomenys.
Blood and lymphatic system disorders Common Uncommon
Nedažni: ∗
granulocytopenia* anaemia
anemija.
* In study 1100.1090, from which the majority of related adverse events (n=28) were received, patients on placebo had a higher incidence of events of granulocytopenia (3.3%) than patients on nevirapine (2.5%).
Tyrimo 1100. 1090, kurio metu pastebėta dauguma iš susijusių nepageidaujamų reiškinių (n = 28), laikotarpiu placebą vartojusiems pacientams granulocitopenija pasireiškė dažniau (3, 3%), negu gydytiems nevirpinu (2, 5%).
14 Nervous system disorders Common
Nervų sistemos sutrikimai Dažni:
Gastrointestinal Common
Virškinimo trakto sutrikimai Dažni:
disorders vomiting, diarrhoea, abdominal pain, nausea
vėmimas, viduriavimas, pilvo skausmas, pykinimas.
Skin and subcutaneous tissue disorders Very common Uncommon oedema, urticaria
Odos ir poodinio audinio sutrikimai Labai dažni: išbėrimas (13, 6%).
rash (13.6%) Stevens Johnson Syndrome/ toxic epidermal necrolysis (0.1%), angioneurotic
Stevens- Johnson’ o sindromas, toksinė epidermio nekrolizė (0, 1%), angioneurozinė Nedažni: edema, dilgėlinė.
Musculoskeletal and connective tissue disorders Common Uncommon
Nedažni:
myalgia arthralgia
mialgija. artralgija.
General disorders and administration site conditions Common
Bendrieji sutrikimai ir vartojimo vietos pažeidimai Dažni:
fever, fatigue
karščiavimas, nuovargis.
Immune system disorders Common Not known
Imuninės sistemos sutrikimai Dažni:
hypersensitivity drug rash with eosinophilia and systemic symptoms, anaphylaxis
Dažnis nežinomas: vaistinis išbėrimas ir kartu eozinofilija bei sisteminiai simptomai, anafilaksija.
Hepatobiliary disorders Common Uncommon Rare
Reti:
hepatitis (1.4%) jaundice hepatitis fulminant
gelta. žaibinis hepatitas.
Combination antiretroviral therapy has been associated with redistribution of body fat (lipodystrophy) in HIV infected patients including the loss of peripheral and facial subcutaneous fat, increased intra- abdominal and visceral fat, breast hypertrophy and dorsocervical fat accumulation (buffalo hump).
Su gydymu keliais antiretrovirusiniais vaistiniais preparatais susijęs riebalų persiskirstymas (lipodistrofija) ŽIV užsikrėtusių žmonių organizme, įskaitant jų kiekio sumažėjimą periferijoje ir veide ir padidėjimą vidaus organuose, krūtų hipertrofiją ir riebalų sankaupą sprando srityje (vadinamąją buivolo kuprą).
The following events have also been reported when VIRAMUNE has been used in combination with other anti-retroviral agents: pancreatitis, peripheral neuropathy and thrombocytopaenia.
Be to, VIRAMUNE vartojant kartu su kitais antiretrovirusiniais vaistiniais preparatais, pastebėti tokie reiškiniai: pankreatitas, periferinė neuropatija ir trombocitopenija.
These events are commonly associated with other antiretroviral agents and may be expected to occur when VIRAMUNE is used in combination with other agents; however it is unlikely that these events are due to VIRAMUNE treatment.
Paprastai šie reiškiniai būna susiję su kitų antiretrovirusinių vaistinių preparatų vartojimu ir galima tikėtis, kad jų atsiras ir VIRAMUNE vartojant kartu su kitais vaistiniais preparatais, tačiau nėra tikėtina, kad šie reiškiniai atsiranda dėl gydymo VIRAMUNE.
Hepatic-renal failure syndromes have been reported rarely.
Retais atvejais pastebėtas kepenų ir inkstų nepakankamumo sindromas.
In HIV-infected patients with severe immune deficiency at the time of initiation of combination antiretroviral therapy (CART), an inflammatory reaction to asymptomatic or residual opportunistic infections may arise (see section 4.4).
ŽIV infekuotiems pacientams, kuriems yra didelis imuninės sistemos deficitas, pradėjus sudėtinį antiretrovirusinį gydymą (SARG), gali išsivystyti uždegiminė reakcija į besimptomes arba likusias oportunistines infekcijas (žr. skyrių 4. 4).
Cases of osteonecrosis have been reported, particularly in patients with generally acknowledged risk factors, advanced HIV disease or long-term exposure to combination antiretroviral therapy (CART).
Yra duomenų apie kaulų nekrozės atvejus, ypač pacientams, kuriems yra gerai žinomų rizikos veiksnių, progresavusi ŽIV liga arba ilgai taikomas sudėtinis antiretrovirusinis gydymas (SARG).
Skin and subcutaneous tissues
15 Oda ir poodinis audinys
The most common clinical toxicity of VIRAMUNE is rash, with VIRAMUNE attributable rash occurring in 13.6% of patients in combination regimens in controlled studies.
Kontroliuotų tyrimų metu išbėrimas pasireiškė 13, 6% pacientų, VIRAMUNE vartojusių kartu su kitais vaistiniais preparatais.
Rashes are usually mild to moderate, maculopapular erythematous cutaneous eruptions, with or
Paprastai išbėrimas būna lengvas arba vidutinio sunkumo.
15 without pruritus, located on the trunk, face and extremities.
Dažniausiai išberia liemens, veido ir galūnių odą: atsiranda makulopapulinė eritema su niežuliu arba be jo.
Allergic reactions (anaphylaxis, angioedema and urticaria) have been reported.
Buvo alerginių reakcijų (anafilaksijos, angioneurozinės edemos, dilgėlinės) atvejų.
Rashes occur alone or in the context of hypersensitivity reactions, characterised by rash with constitutional symptoms such as fever, arthralgia, myalgia and lympadenopathy, plus visceral involvement, such as hepatitis, eosinophilia, granulocytopenia, and renal dysfunction.
Pastaruoju atveju jis pasireiškia kartu su bendraisiais simptomais: karščiavimu, sąnarių ir raumenų skausmu, limfmazgių padidėjimu ir vidaus organų pažeidimu, pvz., hepatitu, eozinofilija, granulocitopenija ir inkstų funkcijos sutrikimu.
Severe and life-threatening skin reactions have occurred in patients treated with VIRAMUNE, including Stevens-Johnson syndrome (SJS) and toxic epidermal necrolysis (TEN).
VIRAMUNE vartojusiems pacientams kartais pasireikšdavo sunki, pavojinga gyvybei odos reakcija, įskaitant Stevens- Johnson’ o sindromą bei toksinę epidermio nekrolizę.
Fatal cases of SJS, TEN and hypersensitivity reactions have been reported.
Dėl pastarųjų dviejų komplikacijų bei padidėjusio organizmo jautrumo reakcijos buvo mirties atvejų.
The majority of severe rashes occurred within the first 6 weeks of treatment and some required hospitalisation, with one patient requiring surgical intervention (see section 4.4).
4. 4 skyrių).
Hepato-biliary
Kepenys, tulžies pūslė ir latakai
The most frequently observed laboratory test abnormalities are elevations in liver function tests (LFTs), including ALAT, ASAT, GGT, total bilirubin and alkaline phosphatase.
Dažniausi laboratorinių tyrimų duomenų pokyčiai yra kepenų funkcijos rodiklių padidėjimas, tarp jų ALAT, ASAT, GGT, bendro bilirubino ir šarminės fosfatazės.
Asymptomatic elevations of GGT levels are the most frequent.
Dažniausiai pasireiškia besimptomis GGT aktyvumo padidėjimas.
Cases of hepatitis (severe and life-threatening hepatoxicity, including fatal fulminant hepatitis) have been reported in patients treated with VIRAMUNE.
Buvo geltos bei hepatito (sunkaus ir gyvybei pavojingo toksinio kepenų pakenkimo, įskaitant mirtiną žaibinį hepatitą) atvejų.
The best predictor of a serious hepatic event was elevated baseline liver function tests.
Svarbiausias požymis, rodantis sunkų kepenų pažeidimą, yra kepenų funkcijos rodmenų padidėjimas.
Based on clinical trial experience of 361 paediatric patients the majority of which received combination treatment with ZDV or/ and ddI, the most frequently reported adverse events related to VIRAMUNE were similar to those observed in adults.
Remiantis klinikiniu tyrimu, kurio metu daugumai iš tyrime dalyvavusių 361 vaiko buvo taikomas kompleksinis gydymas kartu su ZDV arba (ir) ddI, dažniausiai pasireiškę nepageidaujami reiškiniai, susiję su VIRAMUNE, buvo panašūs į atsirandančius suaugusiems žmonėms.
Granulocytopenia was more frequently observed in children.
Vaikams dažniau pasireiškė granulocitopenija.
In an open-label clinical trial (ACTG 180) granulocytopenia assessed as drug- related occurred in 5/ 37 (13.5%) of patients.
Atviru būdu atlikto tyrimo (ACTG 180) metu nuo vaistinio preparato priklausoma granulocitopenija pasireiškė 5 pacientams iš 37 (13, 5%).
In ACTG 245, a double-blind placebo controlled study, the frequency of serious drug-related granulocytopenia was 5/ 305 (1.6%).
Placebu kontroliuoto tyrimo ATCG 245, atlikto dvigubai aklu būdu, metu sunki vaistinio preparato sukelta granulocitopenija pasireiškė 5 pacientams iš 305 (1, 6%).
Isolated cases of Stevens- Johnson syndrome or Stevens-Johnson/ toxic epidermal necrolysis transition syndrome have been reported in this population.
Pavieniais atvejais jiems pasireiškė Stevens- Johnson’ o sindromas arba trumpalaikis toksinės epidermio nekrolizės sindromas.
There is no known antidote for VIRAMUNE overdosage.
Priešnuodžio VIRAMUNE nėra.
Cases of VIRAMUNE overdose at doses ranging from 800 to 6000 mg per day for up to 15 days have been reported.
Pacientams, kurie ne ilgiau kaip 15 parų vartojo 800 - 6000 mg paros dozę, pasireiškė perdozavimas.
Patients have experienced oedema, erythema nodosum, fatigue, fever, headache, insomnia, nausea, pulmonary infiltrates, rash, vertigo, vomiting, increase in transaminases and weight decrease.
Jiems atsirado edema, mazginė eritema, nuovargis, karščiavimas, galvos skausmas, nemiga, pykinimas, plaučių infiltratai, išbėrimas, galvos sukimasis ir vėmimas, sumažėjo kūno svoris, kraujyje padidėjo transaminazių aktyvumas.
All of these effects subsided following discontinuation of VIRAMUNE.
VIRAMUNE vartojimą nutraukus, minėti simptomai išnyko.
NNRTI (non-nucleoside reverse transcriptase inhibitors), ATC code J05AG01.
Farmakoterapinė grupė − nenukleozidų atvirkštinės transkriptazės inhibitoriai (NNATI), ATC kodas − J05AG01
Mechanism of Action Nevirapine is a NNRTI of HIV-1.
Veikimo būdas Nevirapinas yra ŽIV- 1 NNATI.
Nevirapine binds directly to reverse transcriptase and blocks the RNA-dependent and DNA-dependent DNA polymerase activities by causing a disruption of the enzyme's catalytic site.
Jis tiesiogiai prisijungia prie atvirkštinės transkriptazės ir dėl to blokuoja nuo RNR ir DNR priklausomos DNR polimerazės aktyvumą, suardydamas jos katalizinį
16 In vitro HIV susceptibility:
Su templatu ir nukleozido trifosfatu nevirapinas nekonkuruoja.
The in vitro antiviral activity of nevirapine has been measured in a variety of cell lines including peripheral blood mononuclear cells, monocyte derived macrophages, and lymphoblastoid cell lines.
ŽIV jautrumas in vitro Priešvirusinis nevirapino aktyvumas in vitro nustatinėtas su įvairiomis ląstelių eilėmis, įskaitant periferinio kraujo vienabranduolių ląstelių, iš monocitų kilusių makrofagų bei limfoblastoidinių ląstelių eiles.
In recent studies using human cord blood lymphocytes and human embryonic kidney 293 cells, EC50 values (50% inhibitory concentration) ranged from 14-302 nM against laboratory and clinical isolates of HIV-1.
Neseniai atlikto tyrimo su žmogaus virkštelės kraujotakos limfocitais ir žmogaus embriono inkstų 293 ląstelėmis metu EK50 reikšmė (50% slopinamosios koncentracijos) laboratorinėms ir klinikoje išskirtoms ŽIV- 1 formoms buvo 14 – 302 nM.
Nevirapine exhibited antiviral activity in vitro against group M HIV-1 isolates from clades A, B, C, D, F, G, and H, and circulating recombinant forms (CRF), CRF01_AE, CRF02_AG and CRF12_BF (median EC50 value of 63 nM).
CRF01_ AE, CRF02_ AG ir CRF12_ BF (EC50 reikšmės vidurkis − 63 nM).
Nevirapine had no antiviral activity in vitro against isolates from group O HIV-1 and HIV-2.
Išskirtoms O grupės ŽIV- 1 ir ŽIV- 2 formoms antivirusinio poveikio tyrimų in vitro metu nevirapinas nedarė.
Nevirapine in combination with efavirenz exhibited a strong antagonistic anti-HIV-1 activity in vitro (see section 4.5) and was additive to antagonistic with the protease inhibitor ritonavir or the fusion inhibitor enfuvirtide. Nevirapine exhibited additive to synergistic anti-HIV-1 activity in combination with the protease inhibitors amprenavir, atazanavir, indinavir, lopinavir, nelfinavir, saquinavir and tipranavir, and the NRTIs abacavir, didanosine, emtricitabine, lamivudine, stavudine, tenofovir and zidovudine.
4. 5 skyrių) ir su proteazės inhibitoriumi ritonaviru ar perėjimo į kitą formą inhibitoriumi enfuvirtidu darė adityvų antagonistinį poveikį.
The anti-HIV-1 activity of nevirapine was antagonized by the anti-HBV drug adefovir and by the anti-HCV drug ribavirin in vitro.
Kartu su proteazės inhibitoriais: amprenaviru, atazanaviru, indinaviru, lopinaviru, nelfinaviru, sakvinaviru ar tipranaviru, arba kartu su NRTI abakaviru, didanozinu, emtricitabinu, lamivudinu, stavudinu, tenofoviru ar zidovudinu vartojamo nevirapino aktyvumas prieš ŽIV- 1 buvo nuo adityvaus iki sinergetinio.
Resistance HIV isolates with reduced susceptibility (100 to 250-fold) to nevirapine emerge in vitro.
Atsparumas Tiriant iš organizmo išskirtus ŽIV- 1 in vitro, rasti mažesnio jautrumo (100 - 250 kartų) nevirapinui virusai.
Phenotypic and genotypic changes occur in HIV isolates from patients treated with VIRAMUNE or VIRAMUNE + zidovudine over one to 12 weeks.
Iš pacientų, kurie 1 - 12 savaičių vartojo VIRAMUNE arba VIRAMUNE ir zidovudino, organizmo išskirtuose ŽIV- 1 buvo ir fenotipinių ir genotipinių pokyčių.
By week 8 of VIRAMUNE monotherapy, 100% of the patients tested had HIV isolates with a > 100-fold decrease in susceptibility to nevirapine, regardless of dose.
Išskirtų iš ligonių, 8 savaites gydytų tik VIRAMUNE, organizmo ŽIV- 1 jautrumas, nepriklausomai nuo vartotos dozės, buvo sumažėjęs > 100 kartų (100% tirtų pacientų).
VIRAMUNE + zidovudine combination therapy did not alter the emergence rate of nevirapine- resistant virus.
VIRAMUNE vartojant kartu su zidovudinu, nevirapinui atsparių virusų atsiradimo greitis nekito.
Genotypic and phenotypic resistance was examined for patients receiving VIRAMUNE in triple and double therapy drug combination therapy, and in the non-VIRAMUNE comparative group from the INCAS study.
INCAS tyrimo metu genotipinis ir fenotipinis atsparumas buvo tirtas pacientų, gydomų VIRAMUNE kartu su dviem arba vienu kitokiu antiretrovirusiniu preparatu, bei VIRAMUNE nevartojant.
Antiretroviral naive subjects with CD4 cells counts of 200-600/ mm3 were treated with either VIRAMUNE + zidovudine (n = 46), zidovudine + didanosine (n = 51) or VIRAMUNE + zidovudine + didanosine (n = 51) and followed for 52 weeks or longer on therapy.
Tyrimo metu jie vartojo arba VIRAMUNE ir zidovudiną (n = 46), arba zidovudiną ir didanoziną (n = 51), arba VIRAMUNE, zidovudiną ir didanoziną (n = 51).
Virologic evaluations were performed at baseline, six months and 12 months.
Virusologiniai tyrimai buvo atlikti prieš gydymą, po 6 mėn. ir po 12 mėn. gydymo Fenotipiniam atsparumui nustatyti reikėjo, kad ŽIV- 1 RNR būtų ne mažiau kaip 1000 kopijų/ ml.
The phenotypic resistance test performed required a minimum of 1000 copies/ ml HIV RNA in order to be able to amplify the virus.
Trijose minėtose ligonių grupėse prieš gydymą su tokia virusų koncentracija buvo atitinkamai 16, 19 ir 28 pacientai.
Of the three study groups, 16, 19 and 28 patients respectively had evaluable baseline isolates and subsequently remained in the study for at least 24 weeks.
Tyrime jie dalyvavo mažiausiai 24 savaites.
At baseline, there were five cases of phenotypic resistance to nevirapine; the IC50 values were 5 to 6.5-fold increased in three and > 100 fold in two.
Prieš gydymą fenotipinio atsparumo nevirapinui virusų buvo 5 tiriamųjų organizme: trijų pacientų IC50 reikšmė buvo 5 - 6, 5 kartus didesnė, dviejų − > 100 kartų didesnė.
At 24 weeks, all available isolates recoverable from patients receiving nevirapine were resistant to this agent, while 18/ 21 (86%) patients carried such isolates at 30-60 weeks.
Visi virusai, išskirti iš nevirapinu gydomų ligonių organizmo dvidešimt ketvirtą gydymo savaitę, buvo atsparūs šiam medikamentui, 86% (18/ 21) tokių ligonių organizme minėtų virusų buvo ir 30 - 60 savaitę.
In 16 subjects viral suppression was below the limits of detection (< 20 copies/ ml = 14, < 400 copies/ ml = 2).
16 pacientų organizme virusai buvo tiek nuslopinti, kad jų nustatyti nebuvo įmanoma (14 ligonių ŽIV- 1 RNR buvo < 20 kopijų/ ml, dviem − < 400 kopijų/ ml).
Assuming that suppression below < 20 copies/ ml implies nevirapine susceptibility of the virus, 45% (17/ 38) of patients had virus measured or imputed to be susceptible to nevirapine.
Kadangi ŽIV- 1 RNR kiekis < 20 kopijų/ ml rodo virusų jautrumą nevirapinui, vadinasi, 45% (17/ 38) ligonių reagavo į nevirapiną.
All 11 subjects receiving VIRAMUNE + zidovudine who were tested for phenotypic resistance were resistant to nevirapine by six months.
Visi 11 ligonių, kurie buvo tiriami dėl fenotipinio atsparumo ir kurie buvo gydomi VIRAMUNE ir zidovudinu, po 6 mėnesių tapo atsparūs nevirapinui.
Over the entire period of observation, one case of didanosine resistance was seen.
Visu sekimo laikotarpiu buvo tik vienas atsparumo didanozinui atvejis.
Zidovudine resistance emerged as more frequent after 30 – 60 weeks, especially in patients receiving double combination therapy.
Atsparumas zidovudinui atsirado dažniausiai po 30 - 60 gydymo savaičių, daugiausiai pacientų, kurie buvo gydomi dviem vaistiniais preparatais, organizme.
Based on the increase in IC50, zidovudine resistance appeared lower in the VIRAMUNE + zidovudine + didanosine group than the other treatment groups.
Remiantis IC50 reikšmės padidėjimu, gydant VIRAMUNE, zidovudinu ir didanozinu, atsparumas zidovudinui atsiranda rečiau, negu gydant kitokiais vaistiniais preparatais.
With respect to nevirapine resistance, all isolates that were sequenced carried at least one mutation associated with resistance, the most common single changes being K103N and Y181C.
Iš organizmo išskirti nevirapinui atsparūs virusai turėjo mažiausiai vieną atsparumą lemiančią mutaciją, dažniausias vienintelį K103N ar Y181C pokytį.
Combinations of mutations were found in nine of the 12 patients observed.
9 iš 12 pacientų organizme buvo virusų,
17 In addition to the data presented above, there exists a risk of rapid emergence of resistance to NNRTIs in case of virological failure.
INCAS tyrimų duomenys rodo, jog gydant labai aktyviais preparatais atsparumas antiretrovirusiniams vaistiniams preparatams išsivysto vėliau.
Cross-resistance Rapid emergence of HIV strains which are cross-resistant to NNRTIs has been observed in vitro.
Jeigu poveikis virusams neveiksmingas, gali greitai atsirasti atsparumas NNATI.
Data on cross-resistance between the NNRTI nevirapine and NRTIs are very limited.
Duomenų apie NNATI nevirapino ir NATI preparatų kryžminį atsparumą yra labai mažai.
In four patients, zidovudine-resistant isolates tested in vitro retained susceptibility to nevirapine and in six patients, nevirapine-resistant isolates were susceptible to zidovudine and didanosine.
Iš keturių pacientų išskirti zidovudinui atsparūs virusai tyrimų in vitro metu nevirapinui buvo jautrūs, o iš 6 pacientų išskirti nevirapinui atsparūs virusai buvo jautrūs zidovudinui ir didanozidui.
Cross-resistance between nevirapine and HIV PIs is unlikely because the enzyme targets involved are different.
Tarp nevirapino ir ŽIV PI kryžminio atsparumo neturėtų pasireikšti, kadangi jie veikia per skirtingus fermentus.
Cross-resistance among the currently registered NNRTIs is broad.
Tarp šiuo metu registruotų NNATI preparatų kryžminis atsparumas yra platus.
Some genotypic resistance data indicate that in most patients failing NNRTI, viral strains express cross-resistance to the other NNRTIs.
Kai kurie genotipinio atsparumo tyrimo rezultatai rodo, jog beveik visų ligonių, kurių gydymas tam tikru NNATI buvo neveiksmingas, organizme buvo kryžminio atsparumo virusų kitiems NNATI.
The currently available data do not support sequential use of NNRTIs.
Pakaitinio NNATI vartojimo turimi duomenys neparemia.
Pharmacodynamic Effects VIRAMUNE has been evaluated in both treatment naive and treatment experienced patients.
Farmakodinamika VIRAMUNE poveikis tirtas ir anksčiau gydytiems, ir negydytiems ligoniams.
Results from a trial (ACTG 241) evaluated triple therapy with VIRAMUNE, zidovudine and didanosine compared to zidovudine + didanosine, in 398 HIV-1 infected patients (mean baseline 153 CD4+ cells/ mm3; plasma HIV1 RNA 4.59 log10 copies/ ml), who had received at least 6 months of NRTI therapy prior to enrolment (median 115 weeks).
VIRAMUNE, zidovudiną ir didanoziną, arba du, t. y. zidovudiną ir didanoziną.
These heavily experienced patients demonstrated a significant improvement of the triple therapy group over the double therapy group for one year in both viral RNA and CD4+ cell counts.
Pacientų, vartojusių 3 vaistinius preparatus, būklė (atsižvelgiant į virusų RNR bei CD4+ ląstelių kiekį) vieneriems metams pagerėjo daug daugiau, negu vartojusių du vaistinius preparatus.
A durable response for at least one year was documented in a trial (INCAS) for the triple therapy arm with VIRAMUNE, zidovudine and didanosine compared to zidovudine + didanosine or VIRAMUNE + zidovudine in 151 HIV-1 infected, treatment naive patients with CD4+ cell counts of 200- 600 cells/ mm3 (mean 376 cells/ mm3) and a mean baseline plasma HIV-1 RNA concentration of 4.41 log10 copies/ ml (25,704 copies/ ml).
VIRAMUNE, zidovudiną ir didanoziną, arba du preparatus, t. y. zidovudiną ir didanoziną, arba VIRAMUNE ir zidovudiną.
Treatment doses were VIRAMUNE, 200 mg daily for two weeks, followed by 200 mg twice daily, or placebo; zidovudine, 200 mg three times daily; didanosine, 125 or 200 mg twice daily (depending on the weight).
VIRAMUNE dozuotas taip: dvi savaites gerta po 200 mg kartą per parą, vėliau − po 200 mg 2 kartus per parą (kontrolinės grupės pacientai vietoj jo vartojo placebo), zidovudino gerta po 200 mg 3 kartus per parą, didanozino − po 125 mg arba po 200 mg (priklausomai nuo kūno svorio) 2 kartus per parą.
Perinatal Transmission
Užkrėtimas ŽIV perinataliniu laikotarpiu
Two studies evaluated the efficacy of VIRAMUNE to prevent vertical transmission of HIV-1 infection.
Ar nevirapinas veiksmingas saugant nuo vertikalaus užkrėtimo ŽIV- 1, nustatinėta dviejų klinikinių tyrimų metu.
Mothers received only study antiretroviral therapy during these trials.
Tyrimo metu gimdyvės vartojo tik tiriamuosius antiretrovirusinius vaistinius preparatus.
4 mg/ kg twice daily for 7 days).
Kampaloje (Ugandoje) buvo atliktas tyrimas HIVNET 012, kurio metu vienos grupės moterys gimdymo pradžioje gėrė 200 mg nevirapino, o jų kūdikiai 72 valandų laikotarpiu po gimdymo − 2 mg/ kg kūno svorio dozę, kitos grupės moterys gėrė labai trumpo poveikio zidovudino preparatų (gimdymo pradžioje − 600 mg, po to iki gimdymo pabaigos − po 300 mg kas 3 val.), o jų kūdikiai 7 dienas po gimimo vartojo 4 mg/ kg kūno svorio dozę 2 kartus per parą.