qanastek/EMEA-V3 huggingface dataset:
The incidence of serious infections was 0.04 per patient year in Humira treated patients and 0.03 per patient year in placebo and active control − treated patients.
Sunkių infekcijų dažnis buvo 0, 04 atvejo pacientui per metus Humira gydytiems ir 0, 03 atvejo pacientui per metus vartojusiems placebą ir aktyvią kontrolę pacientams.
In controlled and open label studies with Humira, serious infections (including fatal infections, which occurred rarely) have been reported, which include reports of tuberculosis (including miliary and extra-pulmonary locations) and invasive opportunistic infections (e. g. disseminated or extrapulmonary histoplasmosis, blastomycosis, coccidioidomycosis, pneumocystis, candidiasis, aspergillosis and listeriosis).
Kontroliuojamų ir atvirų pratęsimo tyrimų, atliktų su Humira, metu buvo stebėtos sunkios infekcijos (įskaitant mirtinas infekcijas, kurios pasitaikė retai), tame tarpe buvo stebimi tuberkuliozės atvejai (įskaitant miliarinę ir ekstrapulmoninės lokalizacijos tuberkuliozę) ir invazinės oportunistinės infekcijos (pvz., diseminuota ar ekstrapulmoninė histoplazmozė, blastomikozė, kokcidioidomikozė pneumocistinė infekcija, kandidozė, aspergiliozė ir listeriozė).
Most of the cases of tuberculosis occurred within the first eight months after initiation of therapy and may reflect recrudescence of latent disease.
Dauguma tuberkuliozės atvejų pasireiškė per pirmuosius aštuonerius mėnesius nuo gydymo pradžios, jie galimai atspindi latentinės ligos recidyvą.
No malignancies were observed in 171 patients with an exposure of 192.5 patient years during a Humira trial in juvenile idiopathic arthritis patients.
Vykdant Humira tyrimą su jaunatviniu idiopatiniu poliartritu sergančiais pacientais, piktybinių navikų 171 pacientui per 192, 5 paciento gyvenimo metų nebuvo pastebėta.
During the controlled portions of pivotal Humira trials at least 12 weeks in duration in patients with moderately to severely active rheumatoid arthritis, psoriatic arthritis, ankylosing spondylitis, Crohn’ s disease and psoriasis, malignancies, other than lymphoma and non-melanoma skin cancer, were observed at a rate (95% confidence interval) of 5.9 (3.5, 9.9) per 1,000 patient-years among 3853 Humira treated patients versus a rate of 4.3 (1.8, 10.4) per 1,000 patient-years among 2,183 control patients (median duration of treatment was 5.5 months for Humira and 3.9 months for control-treated patients).
12 Humira tyrimuose, kurių kontroliuojamųjų dalių metu stebėtas nelimfominių piktybinių navikų arba nemelanominio odos vėžio dažnis buvo (95% patikimumo intervalas) 5, 9 (3, 5; 9, 9) per 1000 paciento gyvenimo metų, 3853 Humira gydomų pacientų tarpe, lyginant su dažniu 4, 3 (1, 8; 10, 4) per 1000 paciento gyvenimo metų 2183 kontrolinės grupės pacientų tarpe (vidutinė gydymo Humira trukmė buvo 5, 5 mėnesio, o kontrolinės grupės pacientų - 3, 9 mėnesio).
The rate (95% confidence interval) of non-melanoma skin cancers was 8.8 (5,7, 13.5) per 1,000 patient-years among Humira-treated patients and 2.6 (0.8, 8.0) per 1,000 patient-years among control patients.
Nemelanominio odos vėžio dažnis (95% patikimumo intervalas) buvo 8, 8 (5, 7; 13, 5) per 1000 paciento gyvenimo metų Humira gydytų pacientų tarpe ir 2, 6 (0, 8; 8, 0) per 1000 paciento gyvenimo metų kontrolinės grupės pacientų tarpe.
Of these skin cancers, squamous cell carcinomas occurred at rates (95% confidence interval) of 2.5 (1.1, 5.6) per 1,000 patient-years among Humira-treated patients and 0 per 1,000 patient-years among control patients.
Kitų odos vėžio formų, plokščialąstelinės karcinomos atvejų dažnis (95% patikimumo intervalas) buvo 2, 5 (1, 1; 5, 6) per 1000 paciento gyvenimo metų Humira gydytų pacientų tarpe ir 0 per 1000 paciento gyvenimo metų kontrolinės grupės pacientų tarpe.
The rate (95% confidence interval) of lymphomas was 0.8 (0.2, 3.3) per 1,000 patient-years among Humira-treated patients and 0.9 (0.1, 6.1) per 1,000 patient-years among control patients.
Limfomų dažnis (95% patikimumo intervalas) buvo 0, 8 (0, 2; 3, 3) per 1000 paciento gyvenimo metų Humira gydytų pacientų tarpe ir 0, 9 (0, 1; 6, 1) per 1000 paciento gyvenimo metų kontrolinės grupės pacientų tarpe.
When combining controlled portions of these trials and ongoing open label extension studies with a median duration of approximately 1.7 years including 6,539 patients and over 16,000 patient-years of therapy, the observed rate of malignancies, other than lymphoma and non-melanoma skin cancers is approximately 10.1 per 1,000 patient years.
Kartu apibendrinant šiuos kontroliuojamus tyrimus ir tebevykstančius atvirus tęstinius tyrimus, kurių vidutinė trukmė yra 1, 7 metų, įskaitant 6539 pacientą ir daugiau kaip 16 000 pacientų gydymo metų, stebėtas kitokių, nei limfoma, piktybinių navikų ir nemelanominio odos vėžio dažnis buvo apie 10, 1 per 1000 paciento gyvenimo metų.
The observed rate of non-melanoma skin cancers is approximately 9.0 per 1,000 patient years, and the observed rate of lymphomas is approximately 1.1 per 1000 patient years.
Stebėtas nemelanominio odos vėžio dažnis yra apie 9, 0 per 1000 paciento gyvenimo metų, o limfomų dažnis yra apie 1, 1 per 1000 paciento gyvenimo metų.
In post-marketing experience from January 2003, predominately in patients with rheumatoid arthritis, the reported rate of malignancies other than lymphomas and non-melanoma skin cancers is approximately 1.7 per 1,000 patient years.
Įdiegus vaistą į rinką nuo 2003 m. sausio mėn., daugiausiai reumatoidiniu artritu sergantiems pacientams bendras stebėtų piktybinių procesų, kitokių, nei limfoma, ir nemelanominio odos vėžio, dažnis buvo atitinkamai apie 1, 7 per 1000 paciento gyvenimo metų.
The reported rates for non-melanoma skin cancers and lymphomas are approximately 0.2 and 0.4 per 1,000 patient years, respectively (see section 4.4).
4. 4 skyrių).
Rare post-marketing cases of hepatosplenic T-cell lymphoma have been reported in patients treated with adalimumab (see section 4.4).
4. 4 skyrių).
13 Autoantibodies
Autoantikūnai
Patients had serum samples tested for autoantibodies at multiple time points in rheumatoid arthritis Studies I − V.
Reumatoidinio artrito I- V tyrimų metu pacientams kartotinai buvo tiriami serumo mėginiai dėl autoantikūnų.
In these trials, 11.9% of patients treated with Humira and 8.1% of placebo and active control − treated patients that had negative baseline anti-nuclear antibody titres reported positive titres at Week 24.
Šių tyrimų metu iš pacientų, kurių pradiniai testai dėl autoantikūnų buvo neigiami, po 24 savaičių 11, 9% vartojusių Humira ir 8, 1% vartojusių placebą ir aktyvią kontrolę nustatyti teigiami autoantikūnų titrai.
Two patients out of 3,441 treated with Humira in all rheumatoid arthritis and psoriatic arthritis studies developed clinical signs suggestive of new-onset lupus-like syndrome.
Visų reumatoidinio artrito ir psoriazinio artrito tyrimų metu dviems pacientams iš 3 441 vartojusio Humira pasireiškė klinikinių požymių, atitinkančių naujai prasidėjusį į vilkligę panašų sindromą.
The patients improved following discontinuation of therapy.
Paciento būklė, nutraukus gydymą, pagerėjo.
No patients developed lupus nephritis or central nervous system symptoms.
Nė vienam pacientui neatsirado vilkligės nefrito ar centrinės nervų sistemos požymių.
Liver Enzyme Elevations
Kepenų fermentų koncentracijos padidėjimas
Rheumatoid arthritis clinical trials: in controlled rheumatoid arthritis clinical trials (RAstudies I − IV), elevations of ALT were similar in patients receiving adalimumab or placebo.
Reumatoidinio artrito klinikiniai tyrimai: kontroliuojamų reumatoidinio artrito klinikinių tyrimų (I- IV RA tyrimai) metu adalimumabą arba placebą gaunančių pacientų ALT koncentracijos padidėjimas buvo panašus.
In patients with early rheumatoid arthritis (disease duration of less than 3 years) (RA study V), elevations of ALT were more common in the combination arm (Humira / methotrexate) compared to the methotrexate monotherapy arm or the Humira monotherapy arm.
Pacientams, sirgusiems ankstyva reumatoidinio artrito forma (ligos trukmė ne trumpesnė, kaip 3 metai) (V RA tyrimas), ALT koncentracijos padidėjimas dažniau pasitaikė gydymo keliais vaistais grupėje (Humira/ metotreksatas), lyginant su gydymo vien tiktai metotreksatu ir vien tiktai Humira grupėmis.
In the JIA trial the few transaminase elevations were small and similar in the placebo and adalimumab exposed patients, and mostly occurred in combination with methotrexate.
JIA tyrimų metu kelių transaminazių koncentracijos padidėjimas buvo nedidelis ir vienodas pacientams, gaunantiems placebą ar adalimumabą, ir dažniausiai pasireiškė, kai gydymas buvo derinamas su metotreksatu.
Psoriatic arthritis clinical trials: elevations in ALT were more common in psoriatic arthritis patients (PsA studies I - II) compared with patients in rheumatoid arthritis clinical studies.
ALT koncentracijos padidėjimas pasitaikė dažniau psoriaziniu artritu sergančių pacientų grupėje (PsA tyrimai I- II), lyginant ją su reumatoidinio artrito klinikinių tyrimų grupe.
In all rheumatoid arthritis, polyarticular juvenile idiopathic arthritis and psoriatic arthritis studies, patients with raised ALT were asymptomatic and in most cases elevations were transient and resolved on continued treatment.
Visų reumatoidinio artrito, juvenilinio idiopatinio poliartrito ir psoriazinio artrito tyrimų metu pacientams, kurių ALT koncentracija buvo padidėjusi, nepasireiškė jokie simptomai, daugumoje atvejų koncentracijos padidėjimas išnyko toliau tęsiant gydymą.
Crohn’ s disease clinical trials: in controlled clinical trials, elevations of ALT were similar in patients receiving adalimumab or placebo.
13 Krono ligos klinikiniai tyrimai: kontroliuojamų klinikinių tyrimų metu ALT koncentracija panašiai didėjo ir adalimumabą, ir placebą vartojantiems pacientams.
Psoriasis clinical trials: in controlled psoriasis clinical trials, elevations of ALT were similar in patients receiving adalimumab or placebo.
Psoriazės klinikiniai tyrimai: kontroliuojamų psoriazės klinikinių tyrimų metu ALT koncentracija panašiai didėjo ir adalimumabą, ir placebą vartojantiems pacientams.
Additional Adverse Reactions from Postmarketing Surveillance or Phase IV Clinical Trials
Vaisto poveikio stebėjimo arba IV fazės klinikinių tyrimų metu atsiradusios papildomos nepageidaujamos reakcijos
The additional adverse reactions in Table 2 have been reported from postmarketing surveillance or Phase IV clinical trials:
2 lentelėje pateiktos papildomos nepageidaujamos reakcijos, pastebėtos vaisto poveikio stebėjimo ar IV fazės klinikių tyrimų metu:
Table 2 Undesirable Effects in Postmarketing Surveillance and Phase IV Clinical Studies
2 lentelė Vaisto poveikio stebėjimo ir IV fazės klinikinių tyrimų metu atsiradusios nepageidaujamos reakcijos
System Organ Class Gastrointestinal disorders Hepatobiliary disorders Nervous system disorders
pakartotinis B hepatito suaktyvėjimas
Adverse Reaction intestinal perforation reactivation of hepatitis B demyelinating disorders (e. g. optic neuritis, Guillian-Barré syndrome)
demielinizuojančios ligos (pvz., regos nervo neuritas, Guillain- Barré sindromas)
interstitial lung disease, including pulmonary fibrosis
intersticinės plaučių ligos, įskaitant plaučių fibrozę
Skin and subcutaneous tissue disorders Immune system disorders Neoplasma benign, malignant and unspecified (including cysts and polyps)
Gerybiniai, piktybiniai ir nepatikslinti navikai (tarp jų cistos ir polipai)
cutaneous vasculitis anaphylaxis hepatosplenic T-cell lymphoma
hepatospleninė T- ląstelių limfoma
14 4.9 Overdose
4. 9 Perdozavimas
No dose-limiting toxicity was observed during clinical trials.
Klinikinių tyrimų metu nepastebėta dozę ribojančio toksiškumo.
The highest dose level evaluated has been multiple intravenous doses of 10 mg/ kg, which is approximately 15 times the recommended dose.
Tirtos didžiausios kartotinės intraveninės 10 mg/ kg dozės, kuri maždaug 15 kartų viršija rekomenduojamą dozę.
5.1 Pharmacodynamic properties
Farmakodinaminės savybės 5. 1
Selective immunosuppressive agents.
Farmakoterapinė grupė: selektyvus imunosupresantas.
Adalimumab binds specifically to TNF and neutralizes the biological function of TNF by blocking its interaction with the p55 and p75 cell surface TNF receptors.
Adalimumabas specifiškai jungiasi prie TNF ir neutralizuoja biologinę jo funkciją, blokuodamas sąveiką su p55 ir p75 ląstelės pviršiaus TNF receptoriais.
Adalimumab also modulates biological responses that are induced or regulated by TNF, including changes in the levels of adhesion molecules responsible for leukocyte migration (ELAM-1, VCAM-1, and ICAM-1 with an IC50 of0.1-0.2 nM).
Adalimumabas taip pat moduliuoja biologinį atsaką, kurį sukelia ar reguliuoja TNF, pvz., adhezijos molekulių, atsakingų už leukocitų migraciją (ELAM- 1, VCAM- 1 ir ICAM- 1, kai IC50 – 0. 1- 0. 2 nM), kiekio pokyčius.
Pharmacodynamic effects
14 Farmakodinaminis poveikis
After treatment with Humira, a rapid decrease in levels of acute phase reactants of inflammation (C-reactive protein (CRP) and erythrocyte sedimentation rate (ESR)) and serum cytokines (IL-6) was observed compared to baseline in patients with rheumatoid arthritis.
Po gydymo Humira pastebėta, kad greitai mažėja ūminės fazės uždegimo reaktantų (C reaktyviojo baltymo (CRB) ir eritrocitų nusėdimo greičio (ENG)) bei serumo citokinų (IL- 6) kiekiai lyginant su reumatoidiniu artritu sergančių pacientų pradiniu lygiu.
Serum levels of matrix metalloproteinases (MMP-1 and MMP-3) that produce tissue remodelling responsible for cartilage destruction were also decreased after Humira administration.
Po Humira vartojimo serume taip pat sumažėjo matricinių metaloproteinazių (MMP- 1 ir MMP- 3), sukeliančių audinių remodeliavimą, dėl kurio vyksta kremzlės destrukcija.
Patients treated with Humira usually experienced improvement in haematological signs of chronic inflammation.
Humira gydomiems pacientams paprastai pagerėja hematologiniai lėtinio uždegimo rodikliai.
A rapid decrease in CRP levels was also observed in patients with Crohn’ s disease.
CRB koncentracija greitai mažėjo ir Krono liga sergantiems pacientams.
A rapid decrease in CRP levels was also observed in patients with polyarticular juvenile idiopathic arthritis.
CRB koncentracija greitai mažėjo ir jaunatviniu idiopatiniu poliartritu sergantiems pacientams.
Humira was evaluated in over 3,000 patients in all rheumatoid arthritis clinical trials.
Visų reumatoidinio artrito klinikinių tyrimų metu Humira buvo tirtas daugiau kaip 3, 000 pacientų.
Some patients were treated for up to 60 months duration.
Kai kurie iš jų buvo gydyti iki 60 mėnesių.
The efficacy and safety of Humira for the treatment of rheumatoid arthritis were assessed in five randomised, double-blind and well-controlled studies.
Humira efektyvumas ir saugumas buvo vertinamas penkių randomizuotų, dvigubai aklų ir gerai kontroliuojamų tyrimų metu.
RAstudy I evaluated 271 patients with moderately to severely active rheumatoid arthritis who were ≥ 18 years old, had failed therapy with at least one disease-modifying, anti rheumatic drug and had insufficient efficacy with methotrexate at doses of 12.5 to 25 mg (10 mg if methotrexate-intolerant) every week and whose methotrexate dose remained constant at 10 to 25 mg every week.
I RA tyrimo metu tirta 271 pacientas (≥18 metų), kuriems buvo vidutinio sunkumo ar sunkus aktyvus reumatoidinis artritas ir gydymas bent vienu ligą modifikuojančiu vaistu nuo reumato buvo neefektyvus bei 12, 5- 25 mg metotreksato (10 mg, jeigu jo netoleravo) dozė kas savaitę veikė nepakankamai efektyviai ir kuriems metotreksato dozė buvo pastovi (10 – 25 mg kas savaitę).
Doses of 20, 40 or 80 mg of Humira or placebo were given every other week for 24 weeks.
20 mg, 40 mg ar 80 mg Humira dozė arba placebas buvo skiriami kas antrą savaitę 24 savaites.
RA study II evaluated 544 patients with moderately to severely active rheumatoid arthritis who were ≥ 18 years old and had failed therapy with at least one disease-modifying, anti-rheumatic drugs.
II RA tyrimo metu vertinti 544 pacientai (≥18 metų), kuriems buvo vidutinio sunkumo ar sunkus aktyvus reumatoidinis artritas, kuriems gydymas bent vienu ligą modifikuojančiu vaistu nuo reumato buvo nefektyvus.
Doses of 20 or 40 mg of Humira were given by subcutaneous injection every other week with placebo on alternative weeks or every week for 26 weeks; placebo was given every week for the same duration.
20 mg ar 40 mg Humira dozė buvo švirkščiama į poodį kas antrą savaitę pakaitomis su placebu kas antrą savaitę ar kas savaitę 26 savaites; placebo buvo skiriama kas savaitę tokį pat laikotarpį.
No other disease-modifying anti-rheumatic drugs were allowed.
Negalima buvo vartoti kitų ligą modifikuojančių vaistų nuo reumato.
RA study III evaluated 619 patients with moderately to severely active rheumatoid arthritis who were ≥ 18 years old, and who had an ineffective response to methotrexate at doses of 12.5 to 25 mg, or
III RA tyrimo metu vertinta 619 pacientų (≥18 metų), kuriems buvo vidutinio sunkumo ar sunkus aktyvus reumatoidinis artritas ir kuriems nebuvo adekvataus atsako į 12, 5- 25 mg metotreksato dozę arba, kurie netoleravo kassavaitinės 10 mg metotreksato dozės.
There were three groups in this study.
Šiame tyrime dalyvavo 3 pacientų grupės.
The third group received 40 mg of Humira every other week with placebo injections on alternate weeks.
Pirmosios grupės pacientai gavo placebo injekcijas kas savaitę 52 savaites, antrosios – 20 mg Humira kas savaitę 52 savaites, o trečiosios – 40 mg Humira kas dvi savaites pakaitomis su placebo injekcijomis kitas savaites.
Thereafter, patients enrolled in an open-label extension phase in which 40 mg of Humira was administered every other week up to 60 months.
Po to pacientai buvo įtraukti į atvirą išplėstinės fazės tyrimą, kai 40 mg Humira buvo skiriama iki 60 mėnesių kas antrą savaitę.
RA study IV primarily assessed safety in 636 patients with moderately to severely active rheumatoid arthritis who were ≥ 18 years old.
IV RA tyrimo metu pirmiausiai buvo vertinamas saugumas 636 pacientams (≥18 metų), kuriems buvo vidutinio sunkumo ar sunkus reumatoidinis artritas.
Patients were permitted to be either disease-modifying, anti-rheumatic drug-naïve or to remain on their pre-existing rheumatologic therapy provided that therapy was stable for a minimum of 28 days.
Pacientams buvo leista pasirinkti: arba nevartoti ligą modifikuojančių vaistų nuo reumato, arba toliau tęsti paskirtą gydymą nuo reumato, jei mažiausiai 28 dienas šis gydymas nekeistas.
These therapies include methotrexate, leflunomide, hydroxychloroquine, sulfasalazine and/ or gold salts.
Pacientai buvo gydyti metotreksatu, leflunomidu, hidroksichlorokvinu, sulfasalazinu ir( ar) aukso druskomis.
Patients were randomised to 40 mg of Humira or placebo every other week for 24 weeks.
Pacientai buvo atsitiktinai atrinkti vartoti 40 mg Humira ar placebą kas antrą savaitę 24 sav.
RA study V evaluated 799 methotrexate-naïve, adult patients with moderate to severely active early rheumatoid arthritis (mean disease duration less than 9 months).
VRA tyrimo metu buvo tiriami 799 suaugę pacientai, kurie nebuvo gydomi metotreksatu, ir kurių ankstyvojo reumatoidinio artrito (vidutinė ligos trukmė – mažiau, negu 9 mėnesiai) forma buvo nuo vidutinio sunkumo iki sunkios.
This study evaluated the efficacy of Humira 40 mg every other week/ methotrexate combination therapy, Humira 40 mg every other week monotherapy and methotrexate monotherapy in reducing the signs and symptoms and rate of progression of joint damage in rheumatoid arthritis for 104 weeks.
Šiame tyrime buvo įvertintas Humira 40 mg, skiriamo kas antrą savaitę/ kartu su metotreksatu, Humira 40 mg, skiriamo kas antrą savaitę monoterapijai ir metotreksato monoterapijos veiksmingumas, sumažinant požymius ir simptomus bei sąnarių pakenkimo progresavimo greitį reumatoidinio artrito atveju per 104 savaites.
The primary end point in RA studies I, II and III and the secondary endpoint in RA study IV was the percent of patients who achieved an ACR 20 response at Week 24 or 26.
Pagrindinis I, II ir III RA tyrimų tikslas ir antrinis IV RA tyrimo tikslas buvo nustatyti pacientų dalį (procentais), kuriems pasiekiamas ACR 20 atsakas 24- ąją ar 26- ąją savaitę.
The primary endpoint in RA study V was the percent of patients who achieved an ACR 50 response at Week 52.
Pagrindinis V RA tyrimo tikslas buvo nustatyti pacientų dalį (procentais), kuriems pasiekiamas ACR 50 atsakas 52- ąją savaitę.
RA study III also had a primary endpoint of changes in quality of life.
15 III ir V RA tyrimai turėjo papildomus pagrindinius tikslus - 52- ąją savaitę įvertinti ligos progresavimo lėtėjimą (nustatytą remiantis rentgeniniais tyrimais). III RA tyrimo pagrindinis tikslas taip pat buvo nustatyti pakitusią gyvenimo kokybę.
ACR response
ACR atsakas
The percent of Humira-treated patients achieving ACR 20, 50 and 70 responses was consistent across RA studies I, II and III.
Dalis Humira gydytų pacientų, kuriems stebėtas ACR 20, 50 ir 70 atsakas, buvo pastovi I, II ir III tyrimo metu.
The results for the 40 mg every other week dose are summarised in Table 3.
40 mg dozės, vartotos kas antrą savaitę duomenys apibendrinti 3 lentelėje.
Table 3 ACR Responses in Placebo-Controlled Trials (Percent of Patients)
ACR atsakas placebu kontroliuotų tyrimų metu (pacientų procentas) Atsakas
Response
I RA tyrimasa **
RA Study Ia**
II RA tyrimasa **
Placebo/ MTXc n=60
MTXc N = 60
Humirab/ MTXc n=63
N = 63
Placebo n=110
N = 110
Humirab n=113
N = 113
Placebo/ MTXc n=200
MTXc N = 200
Humirab/ MTXc n=207
N = 207
6 months 12 months ACR 50
12 mėn.
13.3% NA
13, 3% N/ T
65.1% NA
65, 1% N/ T
19.1% NA
19, 1% N/ T
46.0% NA
46, 0% N/ T
6 months 12 months ACR 70
12 mėn.
6.7% NA
6, 7% N/ T
52.4% NA
52, 4% N/ T
8.2% NA
8, 2% N/ T
22.1% NA
22, 1% N/ T
6 months 12 months a
12 mėn.
3.3% NA
3, 3% N/ T
23.8% NA
23, 8% N/ T
1.8% NA
1, 8% N/ T
12.4% NA
12, 4% N/ T
RA study I at 24 weeks, RA study II at 26 weeks, and RA study III at 24 and 52 weeks b 40 mg Humira administered every other week c MTX = methotrexate **p < 0.01, Humira versus placebo
MTX = metotreksatas. c
In RA studies I-IV, all individual components of the ACR response criteria (number of tender and swollen joints, physician and patient assessment of disease activity and pain, disability index (HAQ) scores and CRP (mg/ dl) values) improved at 24 or 26 weeks compared to placebo.
I- IV RA tyrimuose visi atskiri ACR atsako kriterijai (skausmingų ir patinusių sąnarių skaičius, gydytojo ir paciento atliktas ligos aktyvumo bei skausmo vertinimas, neįgalumo indekso (HAQ) balai ir CRB (mg/ dl) rodmuo) pagerėjo 24- ąją ar 26- ąją savaitę lyginant su placebu.
In RA study III, these improvements were maintained throughout 52 weeks.
III RA tyrimo metu šis pagerėjimas išliko 52 savaites.
In addition, ACR response rates were maintained in the majority of patients followed in the open-label extension phase to Week 104.
Be to, ACR atsako rodikliai išliko daugumai pacientų, stebimų atvirame išplėstinės fazės tyrime, iki 104 savaičių.
There 16 were 114 out of 207 patients who continued on Humira 40 mg every other week for 60 months.
114 pacientų iš 207 vartojo 40 mg Humira kas antrą savaitę 60 mėnesių.
Among those, 86, 72, and 41 patients had ACR 20/ 50/ 70 response, respectively at Month 60.
Iš jų, 86, 72, ir 41 pacientui 60- ą mėnesį atitinkamai buvo gautas ACR 20/ 50/ 70 atsakas.
In RA study IV, the ACR 20 response of patients treated with Humira plus standard of care was statistically significantly better than patients treated with placebo plus standard of care (p < 0.001).
IV RA tyrimo metu pacientų, vartojusių Humira su standartiniu gydymu, ACR 20 atsakas buvo statististiškai reikšmingai geresnis negu pacientų, vartojusių placebą su standartiniu gydymu (p < 0, 001).
In RA studies I-IV, Humira-treated patients achieved statistically significant ACR 20 and 50 responses compared to placebo as early as one to two weeks after initiation of treatment.
I- IV RA tyrimų metu Humira gydyti pacientai pasiekė statistiškai reikšmingą ACR 20 ir 50 atsaką lyginant su placebu, praėjus jau 1- 2 savaitėms nuo gydymo pradžios.
In RA study V with early rheumatoid arthritis patients who were methotrexate naïve, combination therapy with Humira and methotrexate led to faster and significantly greater ACR responses than methotrexate monotherapy and Humira monotherapy at Week 52 and responses were sustained at Week 104 (see Table 4).
4 lentelę).
Table 4 ACR Responses in RA Study V (percent of patients)
ACR atsakas V RA tyrimo metu (pacientų dalis procentais)
n=257
N = 257
n=274
N = 268
ACR 50
104 savaitė ACR 50
Week 52 Week 104
< 0, 001
62.6% 56.0%
52 savaitė
54.4% 49.3%
45, 9%
< 0.001 < 0.001
0, 317
ACR 70
< 0, 001
Week 52 Week 104
104 savaitė ACR 70
45.9% 42.8%
59, 0%
41.2% 36.9%
< 0, 001
< 0.001 < 0.001 < 0.001 < 0.001
0, 162
0.317 0.162
52 savaitė
a
45, 5%
27.2% 28.4%
< 0, 001
25.9% 28.1%
104 savaitė
45.5% 46.6%
< 0, 001
p-value is from the pairwise comparison of methotrexate monotherapy and Humira/ methotrexate combination therapy using the Mann-Whitney U test. b p-value is from the pairwise comparison of Humira monotherapy and Humira/ methotrexate combination therapy using the Mann-Whitney U test c p-value is from the pairwise comparison of Humira monotherapy and methotrexate monotherapy using the Mann-Whitney U test
gydymu, naudojant Mann- Whitney U testą. b p- reikšmė iš porinio Humira monoterapijos palyginimo su Humira/ metotreksato kombinuotu gydymu, naudojant Mann- Whitney U testą. p- reikšmė iš porinio Humira monoterapijos palyginimo su metotreksato monoterapija, naudojant c
At Week 52, 42.9% of patients who received Humira/ methotrexate combination therapy achieved clinical remission (DAS28 < 2.6) compared to 20.6% of patients receiving methotrexate monotherapy and 23.4% of patients receiving Humira monotherapy.
52- ą savaitę 42, 9% pacientų, gavusių sudėtinį gydymą Humira/ metotreksatu, pasiekė klinikinę remisiją (DAS 28 < 2, 6), lyginant su 20, 6% pacientų, gavusių gydymą metotreksato monoterapija ir 23, 4% pacientų, gavusių gydymą Humira monoterapija.
Humira/ methotrexate combination therapy was clinically and statistically superior to methotrexate (p < 0.001) and Humira monotherapy (p < 0.001) in achieving a low disease state in patients with recently diagnosed moderate to severe rheumatoid arthritis.
Kombinuotas gydymas Humira/ metotreksatu buvo kliniškai ir statistiškai pranašesnis už gydymą metotreksato (p < 0, 001) ir Humira (p < 0, 001) monoterapija, pasiekiant nedidelio aktyvumo ligos būklę su tais pacientais, kuriems buvo neseniai diagnozuota nuo vidutinio iki sunkaus reumatodinio artrito forma.
The response for the two monotherapy arms was similar (p = 0.447).
Šis atsakas dvejose monoterapijos grupėse buvo panašus (p = 0, 447).
Radiographic response
Rentgenologinis atsakas
In RA study III, where Humira treated patients had a mean duration of rheumatoid arthritis of approximately 11 years, structural joint damage was assessed radiographically and expressed as change in modified Total Sharp Score (TSS) and its components, the erosion score and joint space narrowing score.
III RA tyrimo metu, kur Humira gydyti pacientai vidutiniškai sirgo reumatoidiniu artritu maždaug 11 metų, rentgenologiškai buvo nustatyti struktūriniai sąnarių pažeidimai ir išreikšti kaip pokytis modifikuotame Bendrame Sharp Indekse (BSI) ir jo komponentuose, erozijos indekse ir sąnarinio tarpo susiaurėjimo indekse.
Humira/ methotrexate patients demonstrated significantly less radiographic progression than patients receiving methotrexate alone at 6 and 12 months (see Table 5).
5 lentelę).
Data from the open-label extension phase indicate that the reduction in rate of progression of structural damage is maintained for 60 months in a subset of patients.
Duomenys, gauti iš atviro išplėstinės fazės tyrimo, parodo, kad struktūrinių pažeidimų progresavimo rodiklių sumažėjimas išlieka 60 mėnesių šiame pacientų pogrupyje.
113/ 207 of patients originally treated with 40 mg Humira every other week were evaluated radiographically at 5 years.
113 pacientų iš 207, iš pradžių vartojusių 40 mg Humira kas antrą savaitę, po 5 metų buvo atlikti radiologiniai tyrimai.
Among those, 66 patients showed no progression of structural damage defined by a change in the TSS of zero or less.
Iš jų, 66 pacientams nenustatyta struktūrinio pažeidimo progresavimo, apibūdinamo, kaip nulinis ar mažesnis BSI (Bendrasis Sharp Indeksas) pokytis.
17 Table 5 Radiographic Mean Changes Over 12 Months in RA Study III
RA tyrimo III metu gauti rentgenologinių rodmenų pokyčiai per 12 mėnesių
HUMIRA/ MTX 40 mg every
HUMIRA/ MTX 40 mg kas antrą
p-value
p- dydis
other
savaitę
week
(95% Pasikliautinis Intervalasb)
(95% Confidence Intervalb)
Bendras Sharp Indeksas
Total Sharp Score Erosion score JSNd score
2, 6 (1, 4, 3, 8)
2.7 1.6 1.0
< 0, 001c
0.1 0.0 0.1
Erozijų indeksas
methotrexate b 95% confidence intervals for the differences in change scores between methotrexate and Humira. c Based on rank analysis d Joint Space Narrowing
Remiantis analize c d Sąnarinio Tarpo Susiaurėjimas
In RA study V, structural joint damage was assessed radiographically and expressed as change in modified Total Sharp Score (see Table 6).
6 lentelę).
Table 6 Radiographic Mean Changes at Week 52 in RA Study V
RA tyrime V rentgenologinio rodiklio pokyčio vidurkis vertinant 52- ąją savaitę
n=268
p -
p-valuea
reikšmėb
p-valueb
reikšmė
p-valuec
reikšmėa
confidence confidence interval) interval)
pasikliautinas is intervalas)
confidence interval)
pasikliautinasi s intervalas)
Total Sharp Score
Bendras Sharp Indeksas
1.3 (0.5-2.1) < 0.001
1, 3 (0, 5- 2, 1)
Erosion score JSN score a
Erozijų indeksas
3.7 (2.7-4.7) 2.0 (1.2-2.8)
3, 7 (2, 7- 4, 7)
1.7 (1.0-2.4) 1.3 (0.5-2.1)
1, 7 (1, 0- 2, 4)
0.8 (0.4-1.2) 0.5 (0-1.0)
0, 8 (0, 4- 1, 2)
< 0.001 < 0.001
0, 0082
p-value is from the pairwise comparison of methotrexate monotherapy and Humira/ methotrexate combination therapy using the Mann-Whitney U test. b p-value is from the pairwise comparison of Humira monotherapy and Humira/ methotrexate combination therapy using the Mann-Whitney U test c p-value is from the pairwise comparison of Humira monotherapy and methotrexate monotherapy using the Mann-Whitney U test
kombinuotu gydymu, naudojant Mann- Whitney U testą. b p- reikšmė iš porinio Humira monoterapijos palyginimo su Humira/ metotreksato kombinuotu gydymu, naudojant Mann- Whitney U testą. p- reikšmė iš porinio Humira monoterapijos palyginimo su metotreksato monoterapija, c
Following 52 weeks and 104 weeks of treatment, the percentage of patients without progression (change from baseline in modified Total Sharp Score ≤ 0.5) was significantly higher with Humira/ methotrexate combination therapy (63.8% and 61.2% respectively) compared to methotrexate monotherapy (37.4% and 33.5% respectively, p < 0.001) and Humira monotherapy (50.7%, p < 0.002 and 44.5%, p < 0.001 respectively).
Po 52 ir 104 gydymo savaičių, pacientų be progresavimo (pasikeitimas nuo pradinės reikšmės pagal modifikuotą Bendrąjį Sharp Indeksą ≤ 0, 5) procentinė dalis buvo reikšmingai didesnė kombinuoto gydymo Humira/ metotreksatu grupėje (atitinkamai 63, 8% ir 61, 2%), lyginant su metotreksato monoterapija (atitinkamai 37, 4% ir 33, 5%, p < 0, 001) ir Humira monoterapija (atitinkamai 50, 7%, p < 0, 002 ir 44, 5%, p < 0, 001).
Quality of life and physical function
Gyvenimo kokybė ir fizinė funkcija
Health-related quality of life and physical function was assessed using the disability index of the Health Assessment Questionnaire (HAQ) in the four original adequate and well-controlled trials, which was a pre-specified primary endpoint at Week 52 in RA study III.
Tai buvo iš anksto nustatytas pagrindinis 52 savaičių III RA tyrimo tikslas.
All doses/ schedules of Humira in all four studies showed statistically significantly greater improvement in the disability index of the HAQ from baseline to Month 6 compared to placebo and in RA study III the same was seen at Week 52.
Vartojant visas Humira dozes (visus dozavimo režimus) šių keturių tyrimų metu, statistiškai 18 reikšmingai daugiau pagerėjo HAQ neįgalumo indeksas nuo pradinio lygio iki 6 mėn. lyginant su placebu, o III RA tyrimo metu tai stebėta 52- ąją savaitę.
Results from the Short Form Health Survey (SF 36) for all doses/ schedules of Humira in all four studies support these findings, with statistically significant physical component summary (PCS) scores, as well as statistically significant pain and vitality domain scores for the 40 mg every other week dose.
Keturių tyrimų metu visų Humira dozių (dozavimo režimų) sveikatos klausimyno trumpos formos (SF 36) rezultatai patvirtino šiuos duomenis, gauti statistiškai reikšmingi fizinio pajėgumo įvertinimo (physical component summary, PCS) rezultatai bei statistiškai reikšmingi skausmo ir gyvybingumo skalių įvertinimo rezultatai, kai buvo vartojama 40 mg dozė kas antrą savaitę.
A statistically significant decrease in fatigue as measured by functional assessment of chronic illness therapy (FACIT) scores was seen in all three studies in which it was assessed (RA studies I, III, IV).
Statistiškai patikimas nuovargio sumažėjimas, nustatytas pagal funkcinio lėtinių ligų gydymo vertinimo (functional assessment of chronic illness therapy (FACIT)) klausimyno balus, pastebėtas visų trijų (I, II, IV RA) tyrimų, per kuriuos jis buvo vertinamas, metu.
18 In RA study III, improvement in physical function was maintained through Week 260 (60 months) of open-label treatment.
III RA tyrimo metu fizinės funkcijos pagerėjimas išliko per 260 atviro gydymo savaičių (60 mėnesių).
Improvement in quality of life was measured up to Week 156 (36 months) and improvement was maintained through that time.
Gyvenimo kokybės pagerėjimas buvo vertinamas iki 156 savaitės (36 mėnesių) ir nustatyta, kad pagerėjimas išliko per tą laikotarpį.
In RA study V, the improvement in the HAQ disability index and the physical component of the SF 36 showed greater improvement (p < 0.001) for Humira/ methotrexate combination therapy versus methotrexate monotherapy and Humira monotherapy at Week 52, which was maintained through Week 104.
V RA tyrime, HAQ neįgalumo indekso pagerėjimas bei SF 36 fizinis komponentas ryškiau pagerėjo (p < 0, 001), taikant kombinuotą gydymą Humira/ metotreksatu, lyginant su metotreksato monoterapija ir Humira monoterapija ir pagerėjimą vertinant 52- ąją savaitę; toks pagerėjimas išliko iki 104- osios savaitės.
Polyarticular juvenile idiopathic arthritis (JIA)
Jaunatvinis idiopatinis poliartritas (JIA)
The safety and efficacy of Humira were assessed in a multicentre, randomised, double-blind, parallel − group study in 171 children (4-17 years old) with polyarticular JIA.
Humira saugumas ir veiksmingumas buvo tirtas daugiacentrio, atsitiktinių imčių, dvigubai aklo, paralelinių grupių klinikinio tyrimo metu, kuriame dalyvavo 171 vaikas (4- 17 metų), sergantis jaunatviniu idiopatiniu poliartritu.
In the open-label lead in phase (OL LI) patients were stratified into two groups, MTX (methotrexate)-treated or non- MTX- treated.
Atvirojoje įvadinėje fazėje pacientai buvo suskirstyti į dvi grupes: gydomus MTX (metotreksatu) ir negydomus metotreksatu.
Patients who were in the non-MTX stratum were either naïve to or had been withdrawn from MTX at least two weeks prior to study drug administration.
Į metotreksatu negydomų grupę patekę pacientai buvo visai negydyti metotreksatu arba gydymas metotreksatu buvo nutrauktas bent dvi savaites prieš paskiriant tiriamąjį vaistą.
Patients remained on stable doses of NSAIDs and or prednisone (≤ 0.2 mg / kg/ day or 10 mg/ day maximum).
NVNU ir prednizolono (≤0, 2 mg / kg/ parą ar daugiausiai 10 mg/ parą) dozės nebuvo keistos.
In the OL LI phase all patients received 24 mg/ m2 up to a maximum of 40 mg Humira every other week for 16 weeks.
Atvirosios įvadinės fazės metu pacientai gavo nuo 24 mg/ m2 iki 40 mg (maksimaliai) Humira kas antrą dieną 16 savaičių.
The distribution of patients by age and minimum, median and maximum dose received during the OL LI phase is presented in Table 7.
Pacientų susiskrirstymas pagal amžių ir minimalios, vidutinės ar maksimalios dozės gavimą atvirosios fazės metu pateiktas 7 lentelėje.
Table 7 Distribution of patients by age and adalimumab dose received during the OL LI phase
7 lentelė Pacientų pasiskirstymas pagal amžių ir įvadinėje tyrimo fazėje gautą adalimumabo dozę
Age Group
Amžius
Number of patients at Baseline n (%)
Pacientai pradiniame taške n (%)
Minimum, median and maximum dose
Minimali, vidutinė ir maksimali dozės
4 to 7 years 8 to 12 years 13 to 17 years
Nuo 4 iki 7 metų Nuo 8 iki 12 metų Nuo 13 iki 17 metų
10, 20 and 25 mg 20, 25 and 40 mg 25, 40 and 40 mg
10, 20 ir 25 mg 20, 25 ir 40 mg 25, 40 ir 40 mg
Patients demonstrating a Pediatric ACR 30 response at Week 16 were eligible to be randomised into the double blind (DB) phase and received either Humira 24 mg/ m2 up to a maximum of 40 mg, or placebo every other week for an additional 32 weeks or until disease flare.
Pacientai, kuriems buvo Pediatric ACR 30 atsakas 16- ąją tyrimo savaitę, buvo tinkami suskirstymui atsitiktine tvarka į dvigubai aklo tyrimo fazę ir ir gavo arba Humira 24 mg/ m2 (maksimali dozė 40 mg), arba placebą kas antrą savaitę dar 32 savaites arba iki tol, kol liga paūmėjo.
Disease flare criteria were defined as a worsening of ≥ 30% from baseline in ≥ 3 of 6 Pediatric ACR core criteria, ≥ 2 active joints, and improvement of > 30% in no more than 1 of the 6 criteria.
Ligos paūmėjimas buvo apibrėžiamas kaip ≥30% pablogėjimas ≥3 iš 6 Pediatric ACR pagrindinių kriterijų, ≥2 aktyvūs sąnariai ir jei > 30% pagerėjo ne daugiau kaip 1 iš 6 kriterijų.
After 32 weeks or at disease flare, patients were eligible to enrol into the open label extension phase
Po 32 savaičių arba ligai paūmėjus, pacientai galėjo būti įtraukti į atvirą tyrimo pratęsimo fazę.
19 Table 8 Ped ACR Responses in the JIA study
19 8 lentelė PedACR atsakas JIA tyrime
Stratum Phase OL-LI 16 weeks
Grupė Fazė Atviroji fazė 16- oji savaitė
Without MTX
Be MTX
Ped ACR 30 response (n/ N)
Ped ACR 30 atsakas (n/ N)
Double
Dvigubai aklas
Placebo (n = 37)
Placebo
Placebo (n = 28)
Placebo
64.9% (24/ 37)b
(n = 37)
71.4% (20/ 28)c
64, 9% (24/ 37) b
a
71, 4% (20/ 28) c
Median time to disease flare
Vidutinis laikas iki ligos paūmėjimo
> 32 weeks
> 32 savaitės
20 weeks
20 savaičių
14 weeks
14 savaičių
Ped ACR 30/ 50/ 70 responses week 48 significantly greater than those of placebo treated patients b p = 0.015 c p = 0.031
Ped ACR 30/ 50/ 70 atsakas 48- ąją savaitę reikšmingai didesnis, nei placebo grupės pacientams a b p = 0. 015 p = 0. 031 c
Amongst those who responded at Week 16 (n=144), the Pediatric ACR 30/ 50/ 70/ 90 responses were maintained for up to two years in the OLE phase in patients who received Humira throughout the study.
Tarp tų, kuriems atsakas pasireiškė 16- ąją savaitę (n = 144), Pediatric ACR 30/ 70/ 90 atsakas išliko iki dviejų metų tiems, kurie tyrime buvo gydomi Humira.
Overall responses were generally better and, fewer patients developed antibodies when treated with the combination of Humira and MTX compared to Humira alone.
Bendrasis atsakas buvo žymiai geresnis ir rečiau atsirado antikūnių Humira ir MTX deriniu gydytiems pacientams, lyginant su gydytais vien Humira.
Taking these results into consideration, Humira is recommended for use in combination with MTX and for use as monotherapy in patients for whom MTX use is not appropriate (see section 4.2).
4. 2. skyrių)
Humira, 40 mg every other week, was studied in patients with moderately to severely active psoriatic arthritis in two placebo-controlled studies, PsA studies I and II.
Humira, po 40 mg kas antrą savaitę, dviejų placebu kontroliuojamų tyrimų metu (I ir II PsA tyrimai) buvo tiriama su pacientais, kurie sirgo vidutinio aktyvumo – labai aktyvia psoriazinio artrito forma.
PsA study I with 24 week duration, treated 313 adult patients who had an inadequate response to non-steroidal anti-inflammatory drug therapy and of these, approximately 50% were taking methotrexate.
VI PsA tyrimo, trukusio 24 savaites, metu, buvo gydomi 313 suaugusių pacientų, kurių atsakas į gydymą nesteroidiniais priešuždegiminiais vaistais buvo nepakankamas, iš jų – apie 50% vartojo metotreksatą.
PsA study II with 12- week duration, treated 100 patients who had an inadequate response to DMARD therapy.
II PsA tyrimo trukusio 12 savaičių, metu, buvo gydoma 100 pacientų, kuriems DMARD terapija buvo nepakankama.
Upon completion of both studies, 383 patients enrolled in an open-label extension study, in which 40 mg Humira was administered eow.
Abu tyrimus baigus, 383 pacientai buvo įtraukti į atviru būdu atliekamą tęstinį tyrimą, kurio metu jie vartojo po 40 mg Humira kas antrą savaitę.
There is insufficient evidence of the efficacy of Humira in patients with ankylosing spondylitis-like psoriatic arthropathy due to the small number of patients studied.
Dėl per mažo ištirtų pacientų skaičiaus, nėra pakankamai Humira veiksmingumo įrodymų, gydant pacientus sergančius į ankilozuojantį spondilitą panašia psoriazine artropatija.
20 Table 9 ACR Response in Placebo-Controlled Psoriatic Arthritis Studies (Percent of Patients)
ACR atsakas placebu kontroliuotuose psoriazinio artrito tyrimuose (pacientų dalis procentais)
PsA Study I
I PsA tyrimas
PsA Study II
II PsA tyrimas
Response
Atsakas
Week 12 Week 24 ACR 50
12 savaitė 24 savaitė ACR 50
16% N/ A
16% N/ T
39%* N/ A
39% * N/ T
Week 12
12 savaitė
Week 24 ACR 70
24 savaitė 70
N/ A
N/ T
Week 12 Week 24
12 savaitė
*** p < 0.001 for all comparisons between Humira and placebo
24 savaitė
p < 0.05 for all comparisons between Humira and placebo
N/ T
N/ A not applicable
N/ T
ACR responses in PsA study I were similar with and without concomitant methotrexate therapy.
I PsA tyrimo ACR atsakas buvo panašus, taikant ar netaikant kombinuotą gydymą su metotreksatu.
ACR responses were maintained in the open-label extension study for up to 136 weeks.
ACR atsakas išliko ir atviru būdu atliekamo tęstinio tyrimo, trukusio iki 136 savaičių, metu.
Radiographic changes were assessed in the psoriatic arthritis studies.
Rentgenogramos pokyčiai buvo vertinami psoriazinio artrito tyrimų metu.
Radiographs of hands, wrists, and feet were obtained at baseline and Week 24 during the double-blind period when patients were on Humira or placebo and at Week 48 when all patients were on open-label Humira.
Rankų, riešų ir pėdų rentgenogramos buvo daromos prieš pradedant gydyti, dvigubai aklu būdu atliekamo tyrimo etapo, kurio metu pacientai vartojo Humira arba placebo, 24- ąją savaitę ir atviru būdu atliekamo tyrimo etapo, kurio metu visi tiriameji vartojo Humira, 48- ąją savaitę.
A modified Total Sharp Score (mTSS), which included distal interphalangeal joints (i. e., not identical to the TSS used for rheumatoid arthritis), was used.
Buvo naudotas modifikuotas Bendrasis Sharp indeksas (mBSI), apimantis ir distalinius tarppirštakaulinius sąnarius (šis indeksas nėra identiškas reumatoidinio artrito vertinimui naudojamam BSI).
Humira treatment reduced the rate of progression of peripheral joint damage compared with placebo treatment as measured by change from baseline in mTSS (mean ± SD) 0.8 ± 2.5 in the placebo group (at Week 24) compared with 0.0 ± 1.9; (p < 0.001) in the Humira group (at Week 48).
0, 8 ± 2, 5 placebo vartojusių grupėje (24 savaitę) ir 0, 0 ± 1, 9 (p < 0, 001) Humira gydytų grupėje (48 savaitę).
In subjects treated with Humira with no radiographic progression from baseline to Week 48 (n=102), 84% continued to show no radiographic progression through 144 weeks of treatment.
Iš Humira gydytų asmenų, kurių rentgenograma ligos progresavimo nuo tyrimo pradžios iki 48 savaitės nerodė (n = 102), 84% rentgenograma progresavimo nerodė ir per 144 gydymo savaites.
Humira treated patients demonstrated statistically significant improvement in physical function as assessed by HAQ and Short Form Health Survey (SF 36) compared to placebo at Week 24.
Humira gydytiems pacientams, palyginti su vartojusiais placebo, 24 savaitę nustatytas statistiškai reikšmingas fizinės funkcijos pagerėjimas, vertinant pagal HAQ ir Sveikatos klausimyno trumpą formą (SF 36).
Improved physical function continued during the open label extension up to Week 136.
Fizinė funkcija išliko pagerėjusi ir atviru būdu atliekamo tęstinio tyrimo, trukusio iki 136 savaičių, metu.
Ankylosing spondylitis
Ankilozuojantis spondilitas
Humira 40 mg every other week was assessed in 393 patients in two randomised, 24 week double − blind, placebo − controlled studies in patients with active ankylosing spondylitis (mean baseline score of disease activity [Bath Ankylosing Spondylitis Disease Activity Index (BASDAI)] was 6.3 in all groups) who have had an inadequate response to conventional therapy.
Dviejų randomizuotų, 24 savaičių trukmės, dvigubai aklų, placebo kontroliuojamų tyrimų metu, Humira 40 mg kas antrą savaitę efektyvumas buvo vertintas 393 pacientams, sergantiems aktyviu ankilozuojančiu spondilitu (vidutinis pradinis ligos aktyvumo balas [Bath ankilozuojančio spondilito ligos aktyvumo indeksas - Bath Ankylosing Spondylitis Disease Activity Index (BASDAI)] buvo 6, 3 visose grupėse), kuriems nebuvo gautas pakankamas atsakas skiriant įprastinį gydymą.
Seventy-nine (20.1%) patients were treated concomitantly with disease modifying anti-rheumatic drugs, and 37 (9.4%) patients with glucocorticoids.
Septyniasdešimt devyniems (20, 1%) pacientams kartu buvo skiriama ligą modifikuojančių priešreumatinių vaistų, o trisdešimt septyniems (9, 4%) - gliukokortikoidų.
The blinded period was followed by an open − label period during which patients received Humira 40 mg every other week subcutaneously for up to an additional 28 weeks.
Pasibaigus aklai tyrimo fazei, atviro tyrimo pratęsimo metu pacientai dar iki 28 savaičių vartojo po 40 mg Humira kas antrą savaitę į poodį.
Subjects (n = 215, 54.7%) who failed to achieve ASAS 20 at Weeks 12, or 16 or 20 received early escape open-label adalimumab 40 mg every other week subcutaneously and were subsequently treated as non-responders in the double-blind statistical analyses.
Asmenys (n = 215; 54, 7%), kuriems 12 ar 16, ar 20 savaitę nebuvo pasiektas ASAS 20 (Ankilozuojančio spondilito vertinimo skalė - Assessments in Ankylosing Spondylitis), anksčiau laiko pateko į atvirą gydymo adalimumabu 40 mg kas antrą savaitę į poodį fazę, o dvigubai aklos fazės statistinėje analizėje buvo priskirti grupei, kurioje nebuvo gauta atsako.
In the larger AS study I with 315 patients, results showed statistically significant improvement of the signs and symptoms of ankylosing spondylitis in patients treated with Humira compared to placebo.
21 Didesnio tyrimo AS I, kuriame dalyvavo 315 pacientų, rezultatai rodo, kad Humira gydytiems pacientams statistiškai reikšmingai palengvėjo ankilozuojančio spondilito simptomai lyginant su placebo gavusia grupe.
Significant response was first observed at Week 2 and maintained through 24 weeks (Table 10).
Reikšmingas atsakas pastebėtas 2 savaitę ir išliko 24 savaites (10 lentelė).
21 Table 10– Efficacy Responses in Placebo-Controlled AS Study – Study I Reduction of Signs and Symptoms
10 lentelė Efektyvus atsakas placebo kontroliuojamame AS tyrime – I tyrime Simptomų palengvėjimas
Week 2 Week 12 Week 24 ASAS 50
2 savaitė 12 savaitė 24 savaitė ASAS 50
Week 2 Week 12 Week 24 ASAS 70
2 savaitė 12 savaitė 24 savaitė ASAS 70
Week 2 Week 12 Week 24
12 savaitė 24 savaitė
Week 2 Week 12 Week 24
2 savaitė
***, ** Statistically significant at p < 0.001, < 0.01 for all comparisons between Humira and placebo at Weeks 2, 12 and 24 a ASsessments in Ankylosing Spondylitis b Bath Ankylosing Spondylitis Disease Activity Index
***, ** Statistiškai reikšminga, kai p < 0, 001, p < 0, 01 lyginant visas reikšmes Humira ir placebo grupėse 2, 12 ir 24 savaitę Ankilozuojančio spondilito vertinimo skalė (Assessments in Ankylosing Spondylitis) a b Bath ankilozuojančio spondilito ligos aktyvumo indeksas (Bath Ankylosing Spondylitis Disease Activity Index)
Humira treated patients had significantly greater improvement at Week 12 which was maintained through Week 24 in both the SF36 and Ankylosing Spondylitis Quality of Life Questionnaire (ASQoL).
Humira vartojusiems pacientams simptomai reikšmingai labiau palengvėjo 12 savaitę ir šis atsakas išliko iki 24 savaitės ir pagal SF36, ir pagal Ankilozuojančio spondilito gyvenimo kokybės klausimyną - Ankylosing Spondylitis Quality of Life Questionnaire (ASQoL).