qanastek/EMEA-V3 huggingface dataset:
Tasmar is contraindicated for patients with liver disease or increased liver enzymes.
4. 3): pacientams, kurie serga kepenų liga arba yra padidėjęs kepenų fermentų aktyvumas, Tasmar skirti negalima.
No dose adjustment of Tasmar is recommended for elderly patients.
Pagyvenę pacientai: pagyvenusiems pacientams Tasmar dozės keisti nerekomenduojama.
Tasmar should not be used in children as there are no data available.
Vaikai: apie Tasmar vartojimą vaikams duomenų nėra, todėl Tasmar vaikams neskirtinas.
There is no identified potential use of tolcapone in paediatric patients.
Tolkapono vartojimo vaikams galimybė nenustatyta.
Method of administration Tasmar is administered orally three times daily.
Vartojimo metodas Tasmar skiriama gerti tris kartus per parą.
The first dose of the day of Tasmar should be taken together with the first dose of the day of a levodopa preparation, and the subsequent doses should be given approximately 6 and 12 hours later.
Pirmąją Tasmar dienos dozę reikia išgerti kartu su pirmąja levodopos preparato dienos doze, o kitas dozes − maždaug po 6 ir 12 valandų.
Tasmar tablets are film-coated and should be swallowed whole because tolcapone has a bitter taste.
Tasmar tabletės yra padengtos plėvele ir jas reikia nuryti nekramtytas, nes tolkaponas yra kartaus skonio.
Tasmar can be combined with all pharmaceutical formulations of levodopa/ benserazide and levodopa/ carbidopa (see also 4.5).
4. 5).
Tasmar is contraindicated in patients with:
Tasmar yra kontraindikuojamas pacientams, kuriems yra:
• Evidence of liver disease or increased liver enzymes • Severe dyskinesia • A previous history of Neuroleptic Malignant Syndrome Symptom Complex (NMS) and / or non- traumatic Rhabdomyolysis or Hyperthermia. • Hypersensitivity to tolcapone or any of its other ingredients. • Phaeochromocytoma.
• kepenų ligos požymių ar padidėjęs kepenų fermentų aktyvumas, • sunki diskinezija, • anksčiau buvęs neurolepsinio piktybinio sindromo simptomų kompleksas (NPS) ir (arba) netrauminė rabdomiolizė ar hipertermija, • padidėjęs jautrumas tolkaponui arba bet kuriai pagalbinei medžiagai,
3 4.4 Special warnings and special precautions for use
3 • feochromocitoma.
Tasmar therapy should only be initiated by physicians experienced in the management of advanced Parkinson’ s disease, to ensure an appropriate risk-benefit assessment.
Gydyti Tasmar gali pradėti tik įsisenėjusios Parkinsono ligos gydymo patirties turintys gydytojai, kad būtų užtikrintas tinkamas pavojaus ir naudos vertinimas.
Tasmar should not be prescribed until there has been a complete informative discussion of the risks with the patient.
Tasmar neturi būti skiriamas tol, kol su pacientu nėra apsvarstyta visa informacija apie vartojimo pavojus.
Tasmar should be discontinued if substantial clinical benefits are not seen within 3 weeks of the initiation of the treatment regardless of dose.
Jeigu per 3 savaites nuo gydymo pradžios, neatsižvelgiant į dozę, esminės klinikinės naudos nematyti, Tasmar reikia nebeskirti.
Liver Injury:
Kepenų pažeidimas:
Because of the risk of rare but potentially fatal acute liver injury, Tasmar is only indicated for use in patients with levodopa-responsive idiopathic Parkinson’ s disease and motor fluctuations, who failed to respond to or are intolerant of other COMT inhibitors.
Dėl retai pasitaikančio, bet galinčio baigtis mirtimi ūminio kepenų pažeidimo Tasmar skirtina tik tiems pacientams, kurie serga gydymui levodopa pasiduodančia idiopatine Parkinsono liga ir turi motorinės funkcijos svyravimų, kai kiti KOMT inhibitoriai nepadeda arba yra netoleruojami.
Periodic monitoring of liver enzymes cannot reliably predict the occurrence of fulminant hepatitis.
Periodiškai kontroliuojant kepenų fermentų aktyvumą, negalima patikimai numatyti žaibiško hepatito atsiradimo.
However, it is generally believed that early detection of medication-induced hepatic injury along with immediate withdrawal of the suspect medication enhances the likelihood for recovery.
Tačiau paprastai manoma, kad anksti išsiaiškinus vaisto sukeltą kepenų pažeidimą ir skubiai nustojus vartoti įtariamąjį vaistą, padidėja kepenų funkcijos atsitaisymo galimybė.
Liver injury has most often occurred between 1 month and 6 months after starting treatment with Tasmar.
Kepenys dažniausiai pažeidžiamos po 1- 6 mėnesių nuo gydymo Tasmar pradžios.
Additionally late onset hepatitis after approximately 18 months of treatment has been reported rarely.
Be to, retais atvejais pranešama apie vėlyvą hepatitą, prasidedantį praėjus apie 18 mėnesių nuo gydymo pradžios.
If liver function tests are abnormal or there are signs of impaired liver function, Tasmar should not be prescribed.
Prieš pradedant gydyti: jeigu kepenų funkcijos rodmenys nenormalūs arba yra pažeistos kepenų funkcijos požymių, Tasmar neskiriama.
If Tasmar is to be prescribed, the patient should be informed about the signs and symptoms which may indicate liver injury, and to contact the physician immediately.
Jeigu Tasmar būtina skirti, pacientą privalu informuoti apie požymius ir simtomus, kurie gali rodyti kepenų pažeidimą, taip pat įspėti, kad jis nedelsdamas kreiptųsi į gydytoją.
Liver function should be monitored every 2 weeks for the first year of therapy, every 4 weeks for the next 6 months and every 8 weeks thereafter.
Gydymo metu: pirmaisiais gydymo metais kepenų funkciją būtina tikrinti kas 2 savaites, per kitus 6 mėnesius – kas 4 savaites ir vėliau – kas 8 savaites.
If the dose is increased to 200 mg tid, liver enzyme monitoring should take place before increasing the dose and then be re-initiated following the sequence of frequencies as above.
Jeigu dozė yra padidinta iki 200 mg 3 k/ p, kepenų fermentų aktyvumą reikia nustatyti prieš didinant dozę ir vėliau ją vėl tikrinti tokia seka ir dažniu, kaip aprašyta aukščiau.
Treatment should be immediately discontinued if ALT and/ or AST exceed the upper limit of normal or if symptoms or signs suggesting the onset of hepatic failure (persistent nausea, fatigue, lethargy, anorexia, jaundice, dark urine, pruritus, right upper quadrant tenderness) develop.
Gydyti reikia nedelsiant liautis, jeigu ALT ir (arba) AST aktyvumas padidėja virš viršutinės normos ribos arba, jeigu atsiranda simptomų ar požymių, rodančių prasidedantį kepenų funkcijos nepakankamumą (nepaliaujamas pykinimas, nuovargis, letargija, anoreksija, gelta, tamsus šlapimas, niežėjimas ir skausmingas pilvo dešinysis viršutinis ketvirtis).
Patients who show evidence of acute liver injury while on Tasmar and are withdrawn from the drug may be at increased risk for liver injury if Tasmar is re- introduced.
Jeigu gydyti liaujamasi: tiems pacientams, kuriems vartojant Tasmar pasireiškė ūminis kepenų pažeidimas, ir dėl to jiems vaisto skirti liautasi, jeigu Tasmar vėl skiriama, gresia padidėjęs kepenų pažeidimo pavojus.
Accordingly, such patients should not be considered for re-treatment.
Todėl paprastai tokiems pacientams kartotinio gydymo nereikėtų taikyti.
Neuroleptic Malignant Syndrome (NMS):
Neurolepsinis piktybinis sindromas (NPS):
In Parkinson`s patients, NMS tends to occur when discontinuing or stopping dopaminergic- enhancing medications.
Parkinsono liga sergantiems pacientams NPS turi tendenciją atsirasti, kai liaujamasi skirti arba išvis nebeskiriama dopaminerginę mediaciją stiprinančių vaistų.
Therefore, if symptoms occur after discontinuing Tasmar, physicians should consider increasing the patient’ s levodopa dose (see 4.2).
4. 2).
Isolated cases consistent with NMS have been associated with Tasmar treatment.
Su Tasmar vartojimu buvo susiję pavieniai atvejai, atitinkantys NPS.
Symptoms have usually onset during Tasmar treatment or shortly after Tasmar has been discontinued.
Simptomai paprastai atsiranda gydymo Tasmar metu arba tuoj pat, kai Tasmar nustojama vartoti.
NMS is characterised by motor symptoms (rigidity, myoclonus and tremor), mental status changes (agitation, confusion, stupor and coma), elevated temperature, autonomic dysfunction (labile blood pressure, tachycardia) and elevated serum creatine phosphokinase (CPK) which may be a consequence of myolysis.
4 NPS būdingi motoriniai simptomai (rigidiškumas, mioklonusas, drebulys), psichinės būsenos pokyčiai (ažitacija, sumišimas, stuporas ir koma), padidėjusi temperatūa, sutrikusi vegetacinės nervų sistemos veikla (labilus kraujospūdis, tachikardija) ir padidėjęs serumo kreatinfosfokinazės (KFK) aktyvumas, kuris gali būti miolizės pasekmė.
A diagnosis of NMS should be considered even if not all the above findings are present.
NPS diagnozę reikia apsvarstyti net tuomet, jeigu yra ne visi aukščiau nurodyti rodmenys.
Under such a diagnosis Tasmar should be immediately discontinued and the patient should be followed up closely.
Nustačius tokią diagnozę, Tasmar vartojimą reikia tuoj pat nutraukti ir pacientą atidžiai stebėti.
To reduce the risk of NMS, Tasmar should not be prescribed for patients with severe dyskinesia or a previous history of NMS including rhabdomyolysis or
Prieš pradedant gydyti: siekiant sumažinti NPS pavojų, Tasmar neturėtų būti skiriama tiems pacientams, kuriems yra sunki diskinezija ar ankščiau buvo NPS, įskaitant rabdomiolizę ar hipertermiją (žr.
4 hyperthermia (see 4.3).
4. 3).
Patients receiving multiple medications with effects on different CNS pathways (e. g. antidepressants, neuroleptics, anticholinergics) may be at greater risk of developing NMS.
Pacientams, gaunantiems daugeriopą gydymą vaistais, veikiančiais skirtingus impulsų sklidimo CNS takus (pvz., antidepresantų, neuroleptikų, anticholinerginių vaistų), gresia didesnis NPS atsiradimo pavojus.
Dyskinesia, nausea and other levodopa-associated adverse reactions:
Diskinezija, pykinimas ir kitos su levodopa susijusios reakcijos.
Diarrhoea:
Viduriavimas.
In clinical trials, diarrhoea developed in 16% and 18% of patients receiving Tasmar 100 mg tid and 200 mg tid respectively, compared to 8% of patients receiving placebo.
Klinikinių bandymų metu vartojančių Tasmar po 100 mg 3 k/ p ir 200 mg 3 k/ p, atitinkamai viduriavo 16% ir 18% pacientų, palyginti su 8% viduriavusių placebo vartojančių pacientų.
Diarrhoea associated with Tasmar usually began 2 to 4 months after initiation of therapy.
Su Tasmar susijęs viduriavimas paprastai prasidėdavo praėjus 2- 4 mėnesiams nuo gydymo pradžios.
Diarrhoea led to withdrawal of 5% and 6% of patients receiving Tasmar 100 mg tid and 200 mg tid respectively, compared to 1% of patients receiving placebo.
Dėl viduriavimo 5% ir 6% atitinkamai po 100 mg 3 k/ p ir 200 mg 3 k/ p Tasmar vartojančių pacientų, palyginti su 1% placebo vartojančių pacientų, gydymą reikėjo nutraukti.
Benserazide interaction:
Sąveika su benserazidu.
MAO inhibitors:
MAO- A inhibitoriai.
Tasmar should not be given in conjunction with non-selective monoamine oxidase (MAO) inhibitors (e. g. phenelzine and tranylcypromine).
Tasmar negalima skirti kartu su neselektyviais monoaminooksidazės (MAO) inhibitoriais (pvz., fenelzinu ir tranilciprominu).
The combination of MAO-A and MAO-B inhibitors is equivalent to non-selective MAO-inhibition, therefore they should not both be given concomitantly with Tasmar and levodopa preparations (see also 4.5).
4. 5).
Selective MAO-B inhibitors should not be used at higher than recommended doses (e. g. selegiline 10 mg/ day) when co- administered with Tasmar.
Kai selektyvūs MAO- B inhibitoriai vartojami drauge su Tasmar, jų negalima skirti didesnėmis negu rekomenduojama dozėmis (pvz., selegilino po 10 mg per dieną).
Since clinical information is limited regarding the combination of warfarin and tolcapone, coagulation parameters should be monitored when these drugs are co-administered.
Varfarinas: kadangi klinikinės informacijos apie varfarino ir tolkapono derinio poveikį yra mažai, vartojant šiuos vaistus kartu reikia nuolat tirti kraujo krešėjimo parametrus.
Lactose intolerance:
Laktozės netoleravimas.
Each tablet contains 7.5 mg lactose; this quantity is probably not sufficient to induce symptoms of lactose intolerance.
Kiekvienoje tabletėje yra 7, 5 mg laktozės; šis kiekis tikriausiai nepakankamas, kad sukeltų laktozės netoleravimo simptomų.
Patients with rare hereditary problems of galactose intolerance, the Lapp lactase deficiency or glucose- galactose malabsorption should not take this medicine.
Pacientams, kuriems būdingi reti paveldimi metabolizmo sutrikimai - netoleravimas, Lapp laktazės stoka ar gliukozės ir galaktozės malabsorbcija, šio vaisto skirti negalima.
Special populations:
Specialios pacientų grupės.
Patients with severe renal impairment (creatinine clearance < 30 ml/ min) should be treated with caution.
Pacientai, kurių inkstų funkcija ryškiai susilpnėjusi (kreatinino klirensas < 30ml/ min.), reikėtų gydyti atsargiai.
Tasmar, as a COMT inhibitor, is known to increase the bioavailability of the co-adminstered levodopa.
Žinoma, kad Tasmar, kaip KOMT inhibitorius, didina kartu vartojamos levodopos biologinį prieinamumą.
The consequent increase in dopaminergic stimulation can lead to the dopaminergic side effects observed after treatment with COMT inhibitors.
Dėl to padidėjęs dopaminerginis poveikis gali suketi dopaminerginių nepageidaujamų poveikių, kurie pastebimi gydant KOMT inhibitoriais.
The most common of these are increased dyskinesia, nausea, vomiting, abdominal pain, syncope, orthostatic complains, constipation, sleep disorders, somnolence, hallucination.
Dažniausi iš jų yra sustiprėjusi diskinezija, pykinimas, vėmimas, pilvo skausmas, alpulys, ortostatiniai negalavimai, vidurių užkietėjimas, miego sutrikimai, liguistas mieguistumas, haliucinacijos.
Levodopa has been associated with somnolence and episodes of sudden sleep onset.
5 Su levodopa buvo susijęs liguistas mieguistumas ir staigiai prasidedančio miego epizodai.
Sudden onset of sleep during daily activities, in some cases without awareness or warning signs, has been reported very rarely.
Apie kai kuriais atvejais be suprantamų ar įspėjančių ženklų staigiai prasidedantį miegą kasdienės veiklos metu pranešama labai retai.
Patients must be informed of this and advised to exercise caution while driving or operating machines during treatment with levodopa.
Pacientus reikia apie tai informuoti ir patarti, kad vartodami levodopą jie vairuotų ir valdytų mechanizmus atsargiai.
Patients who have experienced somnolence and/ or an episode of sudden sleep onset must refrain from driving or operating machines.
Pacientai, kuriems buvo atsiradęs liguistas mieguistumas ir (arba) staigiai prasidedančio miego epizodas privalo nevairuoti ir navaldyti mechanizmų.
Furthermore a reduction of levodopa dosage or termination of therapy may be considered.
Be to, galima apsvarstyti, ar nereikėtų sumažinti levodopos dozės arba jos išvis nebeskirti.
Protein binding:
Jungimasis su baltymais.
Although tolcapone is highly protein bound, in vitro studies have shown that tolcapone did not displace warfarin, tolbutamide, digitoxin and phenytoin from their binding sites at therapeutic concentrations.
Nors tolkaponas labai jungiasi su baltymais, in vitro tyrimai parodė, kad, esant tolkapono terapinėms koncentracijoms, jis varfarino, tolbutamido, digitoksino ir fenitoino iš jų jungimosi vietų neišstumia.
5 Catechols and other drugs metabolised by catechol-O-methyltransferase (COMT):
Katecholaminai ir kiti vaistai, kurie metabolizuojami dalyvaujant katechol- O metiltransferazei (KOMT).
Tolcapone may influence the pharmacokinetics of drugs metabolised by COMT.
Tolkaponas gali paveikti KOMT metabolizuojamų vaistų farmakokinetiką.
No effects were seen on the pharmacokinetics of the COMT substrate carbidopa.
Jokio poveikio KOMT substrato karbidopos farmakokinetikai nepastebėta.
An interaction was observed with benserazide, which may lead to increased levels of benserazide and its active metabolite.
Nustatyta sąveika su benserazidu, dėl kurios gali didėti benserazido ir jo aktyvaus metabolito koncentracijos.
The magnitude of the effect was dependent on the dose of benserazide.
Poveikio stiprumas buvo priklausomas nuo benserazido dozių.
The plasma concentrations of benserazide observed after co-administration of tolcapone and benserazide-25 mg/ levodopa were still within the range of values observed with levodopa/ benserazide alone.
Išgėrus tolkapono kartu su benserazido 25 mg ir levodopos preparatu, benserazido koncentracijos plazmoje dar išliko tų reikšmių diapazone, kuris nustatytas, kai buvo vartojama vien levodopos ir benserazido.
On the other hand, after co-administration of tolcapone and benserazide-50 mg/ levodopa the benserazide plasma concentrations could be increased above the levels usually observed with levodopa/ benserazide alone.
Kita vertus, pavartojus tolkapono kartu su benserazido 50 mg ir levodopos preparatu, benserazido koncentracijos plazmoje gali būti didesnės negu paprastai būna, kai vartojama vien levodopos ir benserazido.
The effect of tolcapone on the pharmacokinetics of other drugs metabolised by COMT such as α -methyldopa, dobutamine, apomorphine, adrenaline and isoprenaline have not been evaluated.
Tolkapono poveikis kitų KOMT metabolizuojamų vaistų pvz., α- metildopos, dobutamino, apomorfino, adrenalino ir izoprenalino farmakokinetikai nebuvo vertintas.
The prescriber should be observant of adverse effects caused by putative increased plasma levels of these drugs when combined with Tasmar.
Skiriantysis vaisto turėtų atidžiai stebėti, ar, vartojant kartu Tasmar, nėra nepageidaujamų efektų, atsirandančių dėl spėjamo šių vaistų koncentracijų padidėjimo.
Effect of tolcapone on the metabolism of other drugs:
Tolkapono poveikis kitų vaistų metabolizmui.
Due to its affinity for cytochrome CYP2C9 in vitro, tolcapone may interfere with drugs whose clearance is dependent on this metabolic pathway, such as tolbutamide and warfarin.
Dėl tolkapono giminingumo citochromui CYP2C9 in vitro, gali būti jo sąveika su vaistais, kurių klirensas priklauso nuo to paties medžiagų apykaitos kelio, pvz., su tolbutamidu ir varfarinu.
In an interaction study, tolcapone did not change the pharmacokinetics of tolbutamide.
Sąveikos tyrimo metu tolkaponas tolbutamido farmakokinetikos nekeitė.
Therefore, clinically relevant interactions involving cytochrome CYP2C9 appear unlikely.
Dėl to kliniškai svarbios sąveikos, dalyvaujant citochromui CYP2C9, neturėtų būti.
Since clinical information is limited regarding the combination of warfarin and tolcapone, coagulation parameters should be monitored when these drugs are co-administered.
Kadangi klinikinė informacija apie varfarino ir tolkapono derinio poveikį ribota, vartojant šių vaistų kartu, reikėtų nuolat kontroliuoti kraujo krešėjimo rodmenis.
Tolcapone did not change the pharmacokinetics of desipramine, even though both drugs share glucuronidation as their main metabolic pathway.
Tolkaponas nekeičia dezipramino farmakokinetikos, nors abiejų vaistų pagrindinis metabolizmo kelias yra gliukuronidų susidarymas.
Drugs that increase catecholamines:
Vaistai, kurie didina katecholaminų kiekį.
Since tolcapone interferes with the metabolism of catecholamines, interactions with other drugs affecting catecholamine levels are theoretically possible.
Kadangi tolkaponas įsiterpia į katecholaminų metabolizmą, teoriškai galimos sąveikos su kitais vaistais, kurie veikia katecholaminų koncentracijas.
Tolcapone did not influence the effect of ephedrine, an indirect sympathomimetic, on hemodynamic parameters or plasma catecholamine levels, either at rest or during exercise.
Tolkaponas neturi įtakos efedrino, netiesioginio simpatomimetiko, poveikiui, kraujotakos rodikliams arba katecholaminų koncentracijoms plazmoje tiek ramybės, tiek fizinio krūvio metu.
Since tolcapone did not alter the tolerability of ephedrine, these drugs can be co-administered.
Kadangi tolkaponas nekeičia efedrino toleravimo, šiuos vaistus kartu vartoti galima.
When Tasmar was given together with levodopa/ carbidopa and desipramine, there was no significant change in blood pressure, pulse rate and plasma concentrations of desipramine.
Kai Tasmar buvo skiriama kartu su levodopa, karbidopa ir dezipraminu, ryškaus kraujospūdžio, pulso dažnio ir dezipramino koncentracijų pokyčio nebuvo.
Overall, the frequency of adverse events increased slightly.
Apskritai, nepageidaujamų reiškinių dažnis padidėjo nedaug.
These adverse events were predictable based on the known adverse reactions to each of the three drugs individually.
Žinant kiekvieno iš šių trijų vaistų sukeliamas nepageidaujamas reakcijas, šie nepageidaujami reiškiniai yra nuspėjami.
Therefore, caution should be exercised when potent noradrenaline uptake inhibitors such as desipramine, maprotiline, or venlafaxine are administered to Parkinson’ s disease patients being treated with Tasmar and levodopa preparations.
Dėl to stiprių noradrenalino reabsorbcijos inhibitorių pvz., dezipramino, maprotilino ar venlafaksino, reikėtų atsargiai skirti tiems Parkinsono liga sergantiems pacientams, kurie gydomi Tasmar ir levodopos preparatais.
In clinical trials, patients receiving Tasmar/ levodopa preparations reported a similar adverse event profile independent of whether or not they were also concomitantly administered selegiline (a MAO-B inhibitor).
Pranešama, kad klinikinių tyrimų metu pacientams, gaunantiems Tasmar ir levodopos preparatų, neatsižvelgiant į tai, ar jie dar kartu vartojo selegilino (MAO- B inhibitoriaus), ar nevartojo, nepageidaujamų reiškinių pobūdis buvo panašus.
In rats and rabbits, embryo-foetal toxicity was observed after tolcapone administration (see 5.3).
Davus tolkapono žiurkėms ir triušiams, nustatytas toksinis poveikis gemalui ir vaisiui (žr.
There are no adequate data from the use of tolcapone in pregnant women.
Atitinkamų duomenų apie tolkapono vartojimą nėščioms moterims nėra.
Therefore, Tasmar should be used during pregnancy only if the potential benefit justifies the potential risk to the foetus.
Dėl to, nėštumo laikotarpiu Tasmar galima skirti tik tuomet, jeigu numatoma nauda didesnė negu galimas pavojus vaisiui.
In animal studies, tolcapone was excreted into maternal milk.
Tiriant tolkapono poveikį gyvūnams, jo į patelės pieną pateko.
The safety of tolcapone in infants is unknown; therefore, women should not breast-feed during treatment with Tasmar.
Ar tolkaponas nekenksmingas kūdikiams, nežinoma; dėl to Tasmar vartojimo laikotarpiu moterys kūdikio neturi žindyti.
No studies on the effects of Tasmar on the ability to drive and use machines have been performed.
Tasmar poveikis gebėjimui vairuoti ir valdyti mechanizmus netirtas.
There is no evidence from clinical studies that Tasmar adversely influences a patient’ s ability to drive and use machines.
Klinikinių tyrimų duomenimis, įrodymų, kad Tasmar trikdytų paciento gebėjimą vairuoti ir valdyti mechanizmus, nėra.
However patients should be advised that their ability to drive and operate machines may be compromised due to their Parkinson’ s disease symptoms.
Tačiau pacientams reikėtų patarti atsižvelgti į tai, kad jų gebėjimas vairuoti ir valdyti mechanizmus gali pablogėti dėl Parkinsono ligos simptomų.
Tasmar, as a COMT inhibitor, is known to increase the bioavailability of the co-adminstered levodopa.
Žinoma, kad Tarmar, kaip KOMT inhibitorius, didina kartu vartojamos levodopos biologinį prieinamumą.
The consequent increase in dopaminergic stimulation can lead to the dopaminergic side effects observed after treatment with COMT inhibitors.
Dėl to padidėjęs dopaminerginis poveikis gali sukelti dopaminerginių nepageidaujamų poveikių, pastebimų gydant KOMT inhibitoriais.
Patients being treated with Levodopa and presenting with somnolence and/ or sudden sleep episodes must be informed to refrain from driving or engaging in activities where impaired alertness may put themselves or others at risk of serious injury or death (e. g. operating machines) until such recurrent episodes and somnolence have resolved (see also Section 4.4)
4. 4).
The most commonly observed adverse events associated with the use of Tasmar, occurring more frequently than in placebo-treated patients are listed in the table below.
Dažniausiai pastebėti susiję su Tasmar vartojimu nepageidaujami reiškiniai, kurių pasitaikė dažniau negu vartojantiems placebo pacientams, nurodyti lentelėje toliau.
However, Tasmar, as a COMT inhibitor, is known to increase the bioavailability of the co-adminstered levodopa.
Tačiau, kad žinoma, kad Tasmar, kaip KOMT inhibitorius, padidina kartu vartojamos levodopos biologinį prieinamumą.
The consequent increase in dopaminergic stimulation can lead to the dopaminergic side effects observed after treatment with COMT inhibitors.
Dėl to sustiprėjęs dopaminerginis stimuliavimas gali sukelti dopaminerginių nepageidaujamų poveikių, kurie pastebimi gydant KOMT inhibitoriais.
The most common of these are increased dyskinesia, nausea, vomiting, abdominal pain, syncope, orthostatic complains, constipation, sleep disorders, somnolence, hallucination.
Dažniausi iš jų yra sustiprėjusi diskinezija, pykinimas, vėmimas, pilvo skausmas, alpulys, ortostatiniai negalavimai, vidurių užkietėjimas, sutrikęs miegas, liguistas mieguistumas, haliucinacijos.
Increases to more than three times the upper limit of normal (ULN) in alanine aminotransferase (ALT) occurred in 1% of patients receiving Tasmar 100 mg three times daily, and 3% of patients at 200 mg three times daily.
Daugiau kaip tris kartus didesnis nei viršutinė normos riba (VNR) alaninaminotransferazės (ALT) aktyvumas pasitaikė 1% pacientų, vartojusių Tasmar po 100 mg tris kartus per parą, ir 3% pacientų, vartojusių po 200 mg tris kartus per parą.
Increases were approximately two times more likely in females.
Padidėjimų maždaug du kartus dažniau pasitaikė moterims.
The increases usually appeared within 6 to 12 weeks of starting treatment, and were not associated with any clinical signs or symptoms.
Paprastai fermentų aktyvumas padidėdavo per 6- 12 savaičių nuo gydymo pradžios ir nebuvo susijęs su kokiais nors klinikiniais požymiais ar simptomais.
In about half the cases, transaminase levels returned spontaneously to baseline values whilst patients continued Tasmar treatment.
Beveik pusei pacientų transaminazių aktyvumas dar juos tebegydant Tasmar preparatu savaime vėl pasidarydavo toks, koks buvo iš pradžių.
For the remainder, when treatment was discontinued, transaminase levels returned to pre-treatment levels.
Likusiai daliai pacientų transaminazių aktyvumas pasidarė toks, koks buvo iki gydymo, kai gydyti buvo liautasi.
Isolated cases of patients with symptoms suggestive of Neuroleptic Malignant Syndrome Symptom Complex (see 4.4) have been reported following reduction or discontinuation of Tasmar and following introduction of Tasmar when this was accompanied by a significant reduction in other concomitant dopaminergic medications.
Yra pranešimų, kad sumažinus Tasmar dozę arba nustojus jo vartoti, taip pat pradėjus vartoti Tasmar ir kartu labai sumažinus kitų drauge vartojamų dopaminerginių vaistų, pavieniams pacientams
In addition, rhabdomyolysis, secondary to NMS or severe dyskinesia, has been observed.
Be to, keletui pacientų kaip antrinis procesas po NPS ar sunkios diskinezijos nustatyta rabdomiolizė.
Urine discolouration:
Šlapimo spalvos pakitimas.
Tolcapone and its metabolites are yellow and can cause a harmless intensification in the colour of the patient’ s urine.
Tolkaponas ir jo metabolitai yra geltonos spalvos, todėl paciento šlapimas gali dar labiau pagelsti; tai nekenksminga.
Experience with Tasmar obtained in parallel placebo-controlled randomised studies in patients with Parkinson’ s disease is shown in the following table, which lists adverse reactions with a potential relationship to Tasmar.
Lyginamųjų, placebo kontroliuojamų, randomizuotų tyrimų metu gauta Parkinsono liga sergančių pacientų gydymo Tasmar patirtis nurodyta žemiau pateiktoje lentelėje, kurioje išvardyti galimai su Tasmar susiję nepageidaujos reakcijos.
Summary of potentially Tasmar-related adverse reactions, with crude incidence rates for the phase III placebo-controlled studies:
Suvestinė, kurioje pateikti III fazės placebo kontroliuojamų tyrimų metu galimai su Tasmar susijusių nepageidaujamų reakcijų paprastas santykinis dažnis
7
12, 8 7, 7
100 mg tid
18, 9 15, 5
200 mg tid
22, 8 18, 1
System organ class
Vėmimas Vidurių
Incidence*
9, 7
Adverse Events Placebo N=298 (%)
užkietėjimas Kserostomija Pilvo skausmas Dispepsija
Tolcapone N=296 (%)
6, 4 4, 7 4, 7 4, 1
Tolcapone N=298 (%)
8, 4 6, 4 5, 7 3
Gastrointestinal disorders Very common Nausea Anorexia Diarrhoea Common Vomiting Constipation Xerostomia
Bendri sutrikimai ir vartojimo vietos pažeidimai
17.8 12.8 7.7 3.7 5.0 2.3
Dažni
30.4 18.9 15.5 8.4 6.4 4.7
Krūtinės skausmas
34.9 22.8 18.1 9.7 8.4 6.4
Infekcijos ir infestacijos
Abdominal pain 2.7 Dyspepsia 1.7
Viršutinių kvėpavimo takų infekcija
4.7 4.1
4, 7
5.7 3.0
7, 4
General disorders and administration site conditions
Nervų sistemos sutrikimai
Chest pain 1.3
19, 8 17, 1 7, 4 9, 7
3.4
51, 3 22, 1 11, 4 6, 4
1.0
Dažni
Infections and infestations
Hipokinezija
Common
0, 7
Upper 3.4 respiratory tract infection
0, 7
4.7
2, 7
7.4
Labai dažni
Nervous system disorders Very common Dyskinesia Dystonia Headache Dizziness Common Hypokinesia Psychiatric disorders Very common Sleep disorder Excessive dreaming
Miego sutrikimas Besaikiai sapnai Somnolencija Konfūzija Haliucinacijos
19.8 17.1 7.4 9.7 0.7 18.1 17.1
18, 1 17, 1 13, 4 8, 7 5, 4
41.9 18.6 9.8 13.2 0.7 23.6 21.3
23, 6 21, 3 17, 9 10, 5 8, 4
51.3 22.1 11.4 6.4 2.7 24.8 16.4
24, 8 16, 4 14, 4 10, 4 10, 4
Somnolence Confusion Hallucination Renal and urinary Common Urine disorders discoloration
Inkstų ir šlapimo takų sutrikimai
13.4 8.7 5.4 0.7
Dažni
17.9 10.5 8.4 2.4
Šlapimo spalvos pokytis
Respiratory, thoracic and Common Influenza mediastinal disorders
Kvėpavimo sistemos,
1.7
Dažni
3.0
Gripas
4.0
1, 7
Skin and subcutaneous Common Sweating tissue disorders increased
krūtinės ląstos ir tarpusienio sutrikimai Odos ir poodinio audinio sutrikimai
Vascular disorders Very common Orthostatic complaints
Ortostatiniai sutrikimai
Common Syncope
Dažni
2.7
Sinkopė
4.1
2, 7
5.0
4, 1
* Very common (> 1/ 10); common (> 1/ 100< 1/10), uncommon (> 1/1,000 < 1/ 100); rare (1/10,000 < 1/ 1,000); very rare (< 1/10,000)
* labai dažni (> 1/ 10), dažni (> 1/ 100, < 1/ 10), nedažni (> 1/ 1 000, < 1/ 100), reti (1/ 10 000, < 1/ 1 000); labai reti (< 1/ 10 000)
Isolated cases of either accidental or intentional overdose with tolcapone tablets have been reported.
8 Pranešama apie pavienius netyčinio ar tyčinio tolkapono tablečių perdozavimo atvejus.
However clinical circumstances of these cases were so diverse, that no general conclusions can be drawn from the cases.
Tačiau klinikinės šių atvejų aplinkybės buvo tokios skirtingos, kad jokių bendrų išvadų iš šių atvejų padaryti negalima.
The highest dose of tolcapone administered to humans was 800 mg three times daily, with and without levodopa coadministration, in a one week study in healthy elderly volunteers.
Tiriant vaisto poveikį sveikiems senyviems savanoriams vieną savaitę, didžiausia žmonių vartota tolkapono dozė buvo po 800 mg tris kartus per parą, kartu skiriant levodopos ir be jos.
The peak plasma concentrations of tolcapone at this dose were on average 30 µg/ ml (compared to 3 and 6 µg/ ml with 100 mg tid and 200 mg tid of tolcapone respectively).
Vartojant šią dozę, didžiausios tolkapono koncentracijos plazmoje vidutiniškai buvo 30 µg/ ml (palyginti su 3 ir 6 µg/ ml, kai atitinkamai vartota po 100 mg 3 k/ p ir 200 mg 3 k/ p tolkapono).
Nausea, vomiting and dizziness were observed, particularly in combination with levodopa.
Buvo nustatytas pykinimas, vėmimas ir galvos svaigimas, ypač kai kartu vartota levodopos.
8 Management of overdose:
Perdozavimo gydymas.
Hospitalisation is advised.
Patartina pacientą paguldyti į ligoninę.
General supportive care is indicated.
Skirtinas bendras palaikomasis slaugymas.
Based on the physicochemical properties of the compound, hemodialysis is unlikely to be of benefit.
Atsižvelgiant į fizikines ir chemines junginio savybes, hemodializė vargu ar bus naudinga.
Tolcapone is an orally active, selective and reversible catechol-O-methyltransferase (COMT) inhibitor.
Tolkaponas išlieka aktyvus jį geriant, yra selektyvus ir grįžtamo poveikio katechol- 0- metiltransferazės (KOMT) inhibitorius.
Administered concomitantly with levodopa and an aromatic amino acid decarboxylase inhibitor (AADC-I), it leads to more stable plasma levels of levodopa by reducing metabolism of levodopa to 3-methoxy-4-hydroxy-L-phenylalanine (3-OMD).
Vartojamas kartu su levodopa ir aromatinės aminorūgšties dekarboksilazės inhibitoriumi (AADI) jis padeda palaikyti pastovesnes levodopos koncentracijas plazmoje, nes slopina levodopos virtimą į 3- metoksi- 4- hidroksi- L- fenilalaniną (3- OMD).
High levels of plasma 3-OMD have been associated with poor response to levodopa in Parkinson’ s disease patients.
Su didele 3- OMD koncentracija plazmoje buvo siejama silpna Parkinsono liga sergančių pacientų reakcija į levodopą.
Tolcapone markedly reduces the formation of 3-OMD.
Tolkaponas ryškiai sumažina 3- OMD susidarymą.
NO4BX01
Farmakoterapinė grupė – antiparkinsoninis vaistas, ATC kodas – N04B X01
Clinical pharmacology
Klinikinė farmakologija
Studies in healthy volunteers have shown that tolcapone reversibly inhibits human erythrocyte COMT activity after oral administration.
Poveikio sveikiems savanoriams tyrimai parodė, kad išgertas tolkaponas grįžtamai slopina žmogaus eritrocitų KOMT aktyvumą.
The inhibition is closely related to plasma tolcapone concentration.
Šis slopinimas glaudžiai susijęs su tolkapono koncentracija plazmoje.
With 200 mg tolcapone, maximum inhibition of erythrocyte COMT activity is, on average, greater than 80%.
Apskritai paėmus, nuo 200 mg tolkapono didžiausias eritrocitų KOMT aktyvumo slopinimas yra per 80%.
During dosing with Tasmar 200 mg three times daily, erythrocyte COMT inhibition at trough is 30% to 45%, with no development of tolerance.
Vartojant Tasmar po 200 mg tris kartus per parą, silpniausias eritrocitų KOMT slopinimas yra nuo 30% iki 45%, neatsirandant tolerancijos.
Transient elevation above pretreatment levels of erythrocyte COMT activity was observed after withdrawal of tolcapone.
Nustojus vartoti tolkapono, pastebėtas laikinai padidėjęs, palyginti su prieš gydymą buvusiu lygmeniu, eritrocitų KOMT aktyvumas.
However, a study in Parkinson’ s patients confirmed that after treatment discontinuation there was no significant change in levodopa pharmacokinetics or in patient response to levodopa compared to pretreatment levels.
Tačiau Parkinsono liga sergančių pacientų tyrimas patvirtino, kad, nustojus vartoti vaisto, ryškių levodopos farmakokinetikos pokyčių ar pacientų reakcijos į levodopą, palyginti su buvusia prieš gydymą, nebuvo.
When Tasmar is administered together with levodopa, it increases the relative bioavailability (AUC) of levodopa approximately twofold.
Kai Tasmar vartojama kartu su levodopa, jis maždaug dukart padidina santykinį levodopos biologinį prieinamumą (pagal AUC, t. y. plotą po koncentracijos kitimo, atsižvelgiant į laiką, kreive).
This is due to a decrease in clearance in L-dopa resulting in a prolongation of the terminal elimination half-life (t1/ 2) of levodopa.
Tai susiję su sumažėjusiu levodopos klirensu, dėl kurio ilgėja levodopos galutinis pusinės eliminacijos (t1/ 2) periodas.
In general, the average peak levodopa plasma concentration (Cmax) and the time of its occurrence (tmax) were unaffected.
Paprastai, vidutinė didžiausia levodopos koncentracija (Cmax) plazmoje ir jos susidarymo laikas (tmax) lieka nepakitę.
The onset of effect occurs after the first administration.
Poveikis pasireiškia po pirmosios dozės.
Studies in healthy volunteers and parkinsonian patients have confirmed that the maximum effect occurs with 100 – 200 mg tolcapone.
Sveikų savanorių ir parkinsonizmu sergančių pacientų tyrimai patvirtino, kad stipriausią poveikį sukelia 100 – 200 mg tolkapono.
Plasma levels of 3- OMD were markedly and dose-dependently decreased by tolcapone when given with levodopa/ AADC-I (aromatic amino acid decarboxylase - inhibitor) (benserazide or carbidopa).
Kai tolkapono vartojama kartu su levodopa ir AADI (aromatinės aminorūgšties dekarboksilazės inhibitoriumi) (benserazidu arba karbidopa), ryškiai ir priklausomai nuo dozės sumažėja 3- OMD koncentracija plazmoje.
Tolcapone’ s effect on levodopa pharmacokinetics is similar with all pharmaceutical formulations of levodopa/ benserazide and levodopa/ carbidopa; it is independent of levodopa dose, levodopa/ AADC-I (benserazide or carbidopa) ratio and the use of sustained-release formulations.
Tolkapono poveikis levodopos farmokinetikai yra panašus vartojant visus farmacinius levodopos ir benserazido, taip pat levodopos ir karbidopos preparatus; tai nepriklauso nuo levodopos dozės, levodopos ir AADI ((benserazido arba karbidopos) santykio ir pailginto atpalaidavimo vaistų formų vartojimo.
Clinical studies
9 Klinikiniai tyrimai
Double blind placebo controlled clinical studies have shown a significant reduction of approximately 20% to 30% in OFF time and a similar increase in ON time, accompanied by reduced severity of symptoms in fluctuating patients receiving Tasmar.
Klinikiniai tyrimai parodė, kad ryškiai, maždaug nuo 20% iki 30%, sumažėjo “ neveikimo ” (OFF) ir panašiai padidėjo “ veikimo ” (ON) trukmė; dėl to susilpnėjo Tasmar vartojančių pacientų motorinės funkcijos svyravimų simptomai.
Investigator’ s global assessments of efficacy also showed significant improvement.
Tyrėjų pasauliniai efektyvumo vertinimai taip pat rodė ryškų pagerėjimą.
A double-blind trial compared Tasmar with entacapone in Parkinson's disease patients who had at least three hours of OFF time per day while receiving optimised levodopa therapy.
2003 metais atliktas dvigubai aklas tyrimas palygino Tasmar ir entakapono poveikį Parkinsono liga sergantiems pacientams, kuriems, taikant tinkamiausią gydymą levodopa, per dieną buvo mažiausiai trys “ neveikimo ” (OFF) valandos.
The primary outcome was the proportion of patients with a 1 or more hour increase in ON time (see Table 1).
1 lentelę).
9 Tab.
1 lentelė.
1 Primary and Secondary Outcome of double-blind Trial Primary Outcome
Pirminis ir antrinis rezultatas, bei po to atlikta dvigubai aklo bandymo analizė Pirminis rezultatas
Entacapone N=75
Entakaponas Tolkaponas p reikšmė N=75 N=75
95% CI
95% PR
Number (proportion) with ≥ 1 hour ON time response Secondary Outcome
Pacientų skaičius (dalis), kuriems ON laikas pailgėjo ≥ 1 valandų Antrinis rezultatas
40 (53%)
32 (43%) 40 (53%) p=0, 191
19 (25%)
Pacientų skaičius (dalis), kuriems vidutiniškai arba 19 (25%) ryškiai pagerėjo
Number (proportion) improved on both primary and secondary outcome
Pacientų skaičius (dalis), kuriems pagerėjo pirminis ir antrinis rezultatas
In the therapeutic range, tolcapone pharmacokinetics are linear and independent of levodopa/ AADC-I (benserazide or carbidopa) coadministration.
Terapinių tolkapono dozių farmakokinetikos rodmenys yra tiesiniai ir nepriklauso nuo kartu vartojamos levodopos ir AAD- I (benserazido arba karbidopos).
Tolcapone is rapidly absorbed with a tmax of approximately 2 hours.
Tolkaponas greitai absorbuojamas, jo tmax yra maždaug 2 valandos.
The absolute bioavailability of an oral administration is around 65%.
Išgerto vaisto absoliutus biologinis prieinamumas yra apie 65%.
Tolcapone does not accumulate with three times daily dosing of 100 or 200 mg.
Skiriant tris kartus per parą po 100 arba 200 mg tolkapono, jis organizme nesikaupia.
At these doses, Cmax is approximately 3 and 6 µg/ ml, respectively.
Vartojant šias dozes, Cmax atitinkamai yra maždaug 3 ir 6 µg/ ml.
Food delays and decreases the absorption of tolcapone, but the relative bioavailability of a dose of tolcapone taken with a meal is still 80% to 90%.
Maistas lėtina ir sumažina tolkapono absorbciją, bet santykinis biologinis tolkapono dozės, vartojamos su maistu, prieinamumas vis dar yra nuo 80% iki 90%.
Distribution:
Pasiskistymas.
The volume of distribution (Vss) of tolcapone is small (9 l).
Tolkapono pasiskirstymo tūris (Vss) yra mažas (9 L).
Tolcapone does not distribute widely into tissues due to its high plasma protein binding (> 99.9%).
Vaistas plačiai po audinius nepasiskirsto, nes daug jo (> 99, 9%) susijungia su plazmos baltymais.
In vitro experiments have shown that tolcapone binds mainly to serum albumin.
Eksperimentai in vitro parodė, kad tolkaponas daugiausia jungiasi prie serumo albuminų.
Metabolism/ Elimination:
Metabolizmas ir eliminacija.
Tolcapone is almost completely metabolised prior to excretion, with only a very small amount (0.5% of dose) found unchanged in urine.
Tolkaponas beveik visas metabolizuojamas prieš jį pašalinant, tik labai mažai jo (0, 5% dozės) nepakitusio išskiriama su šlapimu.
The main metabolic pathway of tolcapone is conjugation to its inactive glucuronide.
Pagrindinis tolkapono metabolizmo kelias yra konjugacija − susidaro neaktyvūs gliukuronidai.
In addition, the compound is methylated by COMT to 3-O-methyl-tolcapone and metabolised by cytochromes P450 3A4 and P450 2A6 to a primary alcohol (hydroxylation of the methyl group), which is subsequently oxidised to the carboxylic acid.
Be to, šis junginys, dalyvaujant KOMT, metilinamas iki 0- metiltolkapono ir, dalyvaujant citochromams P450 3A4 ir P450 2A6, metabolizuojamas į pirminį alkoholį (hidroksilinama metilo grupė), kuris toliau oksiduojamas į karboksirūgštį.
The reduction to a putative amine, as well as the subsequent N-acetylation, occurs to a minor extent.
Redukcija į spėjamą aminą, taip pat tolesnis N- acetilinimas, vyksta menkai.
After oral administration, 60% of drug-related material is excreted into urine and 40% into faeces.
Išgėrus vaisto, 60% su juo susijusių medžiagų pašalinama su šlapimu, 40% - su išmatomis.
Tolcapone is a low-extraction-ratio drug (extraction ratio = 0.15), with a moderate systemic clearance of about 7 L/ h.
Tolkaponas yra mažą ekstrakcijos santykį turintis vaistas (ekstrakcijos koeficientas=0, 15), jo vidutinis sisteminis klirensas – apie 7 l/ val.
The t1/ 2 of tolcapone is approximately 2 hours.
Tolkapono t1/ 2 yra maždaug 2 valandos.
Hepatic impairment:
Susilpnėjusi kepenų funkcija.
Because of the risk of liver injury observed during post-marketing use, Tasmar is contraindicated in patients with liver disease or increased liver enzymes.
Kadangi vartojant jau įdiegtą į praktiką Tasmar pastebėtas kepenų pažeidimo pavojus, jis yra kontraindikuojamas pacientams, kurie serga kepenų ligomis ar kurių kepenų fermentų aktyvumas yra padidėjęs.
A study in patients with hepatic impairment has shown that moderate non-cirrhotic liver disease had no impact on the pharmacokinetics of tolcapone.
Pacientų, kurių kepenų funkcija susilpnėjusi, tyrimas
However, in patients with moderate cirrhotic liver disease, clearance of unbound tolcapone was reduced by almost 50%.
Tačiau pacientams, kurie sirgo apysunkia cirozine kepenų liga, laisvo tolkapono klirensas buvo sumažėjęs beveik 50%.
This reduction may increase the average concentration of unbound drug two-fold.
Dėl šio sumažėjimo vidutinė laisvo vaisto koncentracija gali padidėti du kartus.
Renal impairment:
Susilpnėjusi inkstų funkcija.
The pharmacokinetics of tolcapone have not been investigated in patients with renal impairment.
Pacientų, kurių inkstų funkcija pablogėjusi, tolkapono farmakokinetika netirta.
However, the relationship of renal function and tolcapone pharmacokinetics has been investigated using population pharmacokinetics during clinical trials.
Tačiau naudojantis gyventojų farmakokinetikos rodmenimis klinikinių tyrimų metu, buvo tyrinėtas inkstų funkcijos ir tolkapono farmakokinetikos sąryšis.
The data of more than 400 patients have confirmed that over a wide range of creatinine clearance values (30-130 mL/ min) the pharmacokinetics of tolcapone are unaffected by renal function.
Daugiau nei 400 pacientų tyrimų duomenys patvirtino, kad, esant plačiam kreatinino klirenso reikšmių diapazonui (30 – 130 ml/ min.), inkstų funkcija tolkapono farmakokinetikos nepaveikė.
This could be explained by the fact that only a negligible amount of unchanged tolcapone is excreted in the urine, and the main metabolite, tolcapone-glucuronide, is excreted both in urine and in bile (faeces).
Tai reikėtų aiškinti tuo faktu, kad su šlapimu išsiskiria tik nedaug nepakitusio tolkapono, ir pagrindinis metabolitas, tolkapono gliukuronidas, yra pašalinamas ir su šlapimu, ir su tulžimi (išmatomis).
Preclinical data reveal no special hazard for humans based on conventional studies of safety pharmacology, repeated dose toxicity, genotoxicity, carcinogenic potential, toxicity to reproduction.
Įprastinių ikiklinikinių farmakologinių saugumo, toksinio kartotinių dozių poveikio, genotoksinio bei kancerogeninio poveikio ir toksinio poveikio dauginimosi funkcijai tyrimų duomenimis, specifinio pavojaus žmogui preparatas nekelia.
Carcinogenesis, mutagenesis:
Kancerogenezė, mutagenezė.
3% and 5% of rats in the mid- and high- dose groups, respectively, of the 24-month carcinogenicity study were shown to have renal epithelial tumours (adenomas or carcinomas).
Nustatyta, kad 24 mėnesių kancerogeninio poveikio tyrimo metu vidutinio dydžio ir didelę dozę gavusių žiurkių grupėse atitinkamai 3% ir 5% gyvūnų rasta inkstų epitelinių navikų (adenomų ar karcinomų).
However, no evidence of renal toxicity was observed in the low-dose group.
Tačiau jokio toksiškumo inkstams požymių nepastebėta tos grupės gyvūnams, kuriems skirta nedidelė dozė.
An increased incidence of uterine adenocarcinomas was seen in the high-dose group of the rat carcinogenicity study.
Daugiau gimdos adenokarcinomų aptikta toje grupėje žiurkių, kurioms karcinogeninio poveikio tyrimo metu skirta didelė dozė.
There were no similar renal findings in the mouse or dogs carcinogenicity studies.
Kancerogeninio poveikio tyrimų metu panašių pakitimų pelių ir šunų inkstuose nerasta.
Tolcapone was shown not to be genotoxic in a complete series of mutagenicity studies.
Mutegenezė: atlikus visą seriją mutageninio poveikio tyrimų nustatyta, kad tolkaponas nėra genotoksiškas.
Toxicity to reproduction:
Toksinis poveikis dauginimosi funkcijai.
Tolcapone, when administered alone, was shown to be neither teratogenic nor to have any relevant effects on fertility.
Nustatyta, kad tolkaponas, kai jis vartojamas vienas, neveikia teratogeniškai, taip pat neturi tiesiogiai su juo susijusio poveikio vaisingumui.
Calcium hydrogen phosphate (anhydrous) Microcrystalline cellulose Polyvidone K30 Sodium starch glycollate Lactose monohydrate Talc Magnesium stearate.
Tabletės branduolio: kalcio hidrofosfatas (bevandenis), mikrokristalinė celiuliozė, povidonas K30, karboksimetilkrakmolo natrio druska, laktozės monohidratas, talkas, magnio stearatas.
Methylhydroxypropylcellulose, Talc Yellow iron oxide (E 172) Ethylcellulose Titanium dioxide (E 171) Triacetin Sodium lauryl sulfate
Tabletės dengiamosios plėvelės: metilhidroksipropilceliuliozė, talkas, geltonasis geležies oksidas (E172), etilceliuliozė, titano dioksidas (E171), triacetinas, natrio laurilsulfatas.
This medicinal product does not require any special storage conditions
Šiam vaistiniam preparatui specialių laikymo sąlygų nereikia
Tasmar is available in PVC/ PE/ PVDC blisters (pack sizes of 30 and 60 film-coated tablets) and in glass bottles (pack sizes of 30, 60 and 100 film-coated tablets).
Tasmar tiekiamas PVC/ PE/ PVDC lizdiniuose lakštuose (pakuočių dydžiai – 30 ir 60 plėvele dengtų tablečių) ir stiklo buteliuose (po 30, 60 ir 100 plėvele dengtų tablečių).
Not all pack sizes may be marketed
Gali būti registruotos ne visų dydžių pakuotės.
11 6.6 Instructions for use and handling and disposal
6. 6 Vartojimo ir darbo su vaistiniu preparatu instrukcija
Tasmar 100 mg tablets:
Tasmar 100 mg tabletės:
27 August 1997 / 31 october2004
1997 m. rugpjūčio 27 d.
Tasmar 200 mg film coated tablets.
Tasmar 200 mg plėvele dengtos tabletės
Each film-coated tablet contains 200 mg tolcapone.
Kiekvienoje plėvele dengtoje tabletėje yra 200 mg tolkapono.
Tasmar 200 mg is an orange yellow to brown yellow, hexagonal, biconvex, film-coated tablet. “ TASMAR” and “ 200” are engraved on one side.
Vienoje pusėje yra įspausta “ TASMAR ” ir “ 200 ”.
As Tasmar decreases the breakdown of levodopa in the body, side effects due to increased levodopa concentrations may occur when beginning Tasmar treatment.
13 Levodopos dozės pakeitimas gydymo Tasmar metu Kadangi Tasmar slopina levodopos irimą organizme, pradėjus gydyti Tasmar preparatu dėl padidėjusių levodopos koncentracijų gali atsirasti nepageidaujamų efektų.
14 4.4 Special warnings and special precautions for use
14 • feochromocitoma.