qanastek/EMEA-V3 huggingface dataset:
If treatment with a HMG-CoA reductase inhibitor is indicated, pravastatin or fluvastatin is recommended.
Jei būtina gydyti HMG- KoA reduktazės inhibitoriumi, rekomenduojama rinktis pravastatiną ar fluvastatiną.
Dexamethasone: may induce CYP3A4 and may decrease lopinavir concentrations.
Gali indukuoti CYP3A4 ir sumažinti lopinaviro koncentraciją.
Phosphodiesterase inhibitors: phosphodiesterase inhibitors which are dependent on CYP3A4 metabolism, such as tadalafil and sildenafil, are expected to result in an approximately 2-fold and 11-fold increase in AUC respectively, when co-administered with ritonavir containing regimens including Kaletra and may result in an increase in PDE5 inhibitor associated adverse reactions including hypotension, synope, visual changes and prolonged erection.
Tikėtina, kad nuo CYP3A4 metabolizmo priklausančių fosfodiesterazės inhibitorių, pavyzdžiui, tadalafilio ir sildenafilio, gali atitinkamai 2 kartus ir 11 kartų padidėti AUC, skiriant juos kartu su ritonaviru, įskaitant ir Kaletra, ir dėl to gali sustiprėti su PDE5 inhibitoriais susijusios nepageidaujamos reakcijos, įskaitant hipotenziją, alpimą, regos pokyčius ir pailgėjusią erekciją.
Particular caution must be used when prescribing sildenafil or tadalafil in patients receiving Kaletra with increased monitoring for adverse events.
Ypač atsargiai reikia skirti sildelafilį arba tadalafilį Kaletra gydomiems pacientams, juos reikia intensyviau nuolat stebėti dėl nepageidaujamų reiškinių.
Co-administration of vardenafil with rtionavir containing regimens including Kaletra is expected to result in 49-fold increase in vardenafil AUC.
Manoma, kad vienu metu skiriant vardenafilį ir vaistus su ritonaviru, įskaitant Kaletra, vardenafilio AUC gali padidėti 49 kartus.
The use of vardenafil with Kaletra is contraindicated (see section 4.3).
4. 3 skyrių).
Cyclosporin, sirolimus (rapamycin) and tacrolimus: concentrations may be increased when co-administered with Kaletra.
Jų koncentracijos gali padidėti, kai kartu vartojama Kaletra.
More frequent therapeutic concentration monitoring is recommended until plasma levels of these products have been stabilised.
Rekomenduojama dažniau tirti vaistų koncentraciją kraujyje, kol ši stabilizuosis.
9 Ketoconazole and itraconazole: may have serum concentrations increased by Kaletra.
Gali padidėti jų koncentracija serume, kai kartu vartojama Kaletra.
High doses of ketoconazole and itraconazole (> 200 mg/ day) are not recommended.
Nerekomenduojama vartoti didelių ketokonazolo ir itrakonazolo (> 200 mg per parą) dozių.
Voriconazole: due to the potential for reduced voriconazole concentrations, co-administration of voriconazole and low dose ritonavir (100 mg twice daily) as contained in Kaletra should be avoided unless an assessment of the benefit/ risk to patient justifies the use of voriconazole.
Dėl galimo vorikonazolo koncentracijos sumažėjimo reikia vengti skirti vorikonazolą kartu su mažomis ritonaviro dozėmis (po 100 mg du kartus per parą), taigi ir kartu su Kaletra, nebent vorikonazolo nauda būtų patvirtinta, įvertinus naudos ir rizikos pacientui santykį.
Clarithromycin: moderate increases in clarithromycin AUC are expected when co-administered with Kaletra.
Kai kartu vartojama Kaletra, tikimasi vidutiniškai padidėjusio klaritromicino AUC.
For patients with renal or hepatic impairment dose reduction of clarithromycin should be considered (see section 4.4).
4. 4 skyrių).
Buprenorphine: buprenorphine (dosed at 16 mg daily) co-administered with lopinavir/ ritonavir (dosed at 400/ 100 mg twice daily) showed no clinically significant interaction.
Buprenorfinas: buprenorfino (po 16 mg per parą) vartojant kartu su lopinaviru/ ritonaviru (po 400/ 100 mg du kartus per parą), jokios kliniškai reikšmingos sąveikos nenustatyta.
Kaletra can be co-administered with buprenorphine with no dose adjustment.
Kaletra galima vartoti kartu su buprenorfinu nekoreguojant dozės.
Methadone:
Metadonas.
Kaletra was demonstrated to lower plasma concentrations of methadone.
Nustatyta, kad Kaletra mažina metadono koncentraciją plazmoje.
Monitoring plasma concentrations of methadone is recommended.
Rekomenduojama stebėti metadono koncentraciją plazmoje.
Contraceptives: levels of ethinyl oestradiol were decreased when oestrogen-based oral contraceptives were co-administered with Kaletra.
Kartu su Kaletra vartojant geriamųjų kontraceptikų, kurių pagrindą sudaro estrogenai, etinilestradiolio koncentracija sumažėja.
In case of co-administration of Kaletra with contraceptives containing ethinyl oestradiol (whatever the contraceptive formulation e. g. oral or patch), alternative methods of contraception are to be used.
Jei vartojami kontraceptiniai preparatai, į kurių sudėtį įeina etinilestradiolis (kontraceptinės tabletės, t. y. geriamosios formos, arba pleistrai), kartu su Kaletra, reikia vartoti alternatyvias kontracepcijos priemones.
Rifabutin: when rifabutin and Kaletra were co-administered for 10 days, rifabutin (parent substance and active 25-O-desacetyl metabolite) Cmax and AUC were increased by 3.5- and 5.7-fold, respectively.
Kai kartu su Kaletra 10 dienų buvo vartojamas rifabutinas, jo (pradinio junginio ir aktyvaus jo 25- O- desacetilo metabolito) Cmax ir AUC padidėjo atitinkamai 3, 5 ir 5, 7 karto.
On the basis of these data, a rifabutin dose reduction of 75% (i. e.
Vadovaujantis šiais duomenimis, rekomenduojama 75% sumažinti rifabutino dozę (t. y. skirti
150 mg every other day or 3 times per week) is recommended when administered with Kaletra.
10 po 150 mg kas antrą dieną ar 3 kartus per savaitę), kai kartu vartojama Kaletra.
Further reduction may be necessary.
Gali tekti dozę mažinti dar daugiau.
Rifampicin: co-administration of Kaletra with rifampicin is not recommended.
Kartu su Kaletra rifampicino vartoti nerekomenduojama.
Rifampicin administered with Kaletra causes large decreases in lopinavir concentrations which may in turn significantly decrease the lopinavir therapeutic effect.
Rifampicino vartojant kartu su Kaletra labai sumažėja lopinaviro koncentracija, dėl ko gali žymiai sumažėti lopinaviro gydomasis poveikis.
A dose adjustment of Kaletra 400 mg/ 400 mg twice daily has allowed compensating for the CYP 3A4 inducer effect of rifampicin.
Padidinus Kaletra dozę iki 400 mg/ 400 mg du kartus per parą, galima kompensuoti CYP 3A4 induktoriaus rifampicino sukeliamą poveikį.
However, such a dose adjustment might be associated with ALT/ AST elevations and with increase in gastrointestinal disorders.
Tačiau, tiek padidinus dozę, gali padidėti ALT ir AST aktyvumas bei padaugėti virškinimo trakto sutrikimų.
Therefore, this co-administration should be avoided unless judged strictly necessary.
Todėl šio derinio nevartoti, išskyrus neišvengiamus atvejus.
If this co-administration is judged unavoidable, increased dose of Kaletra at 400 mg/ 400 mg twice daily may be administered with rifampicin under close safety and therapeutic drug monitoring.
Jei būtina vartoti šį derinį, su rifampicinu galima vartoti iki 400 mg/ 400 mg du kartus per parą padidintą Kaletra dozę, ir pacientą atidžiai stebėti dėl vaisto saugumo ir efektyvumo.
The Kaletra dose should be titrated upward only after rifampicin has been initiated(see section 4.4).
4. 4 skyrių).
St John’ s wort: serum levels of lopinavir and ritonavir can be reduced by concomitant use of the herbal preparation St John’ s wort (Hypericum perforatum).
Kai kartu vartojami augaliniai jonažolės (Hypericum perforatum) preparatai, gali sumažėti lopinaviro ir ritonaviro koncentracijos serume.
This is due to the induction of drug metabolising enzymes by St John’ s wort.
Taip būna dėl to, kad jonažolė indukuoja vaistus metabolizuojančius fermentus.
Herbal preparations containing St John’ s wort should therefore not be combined with lopinavir and ritonavir.
Todėl augalinių jonažolės turinčių preparatų negalima vartoti kartu su lopinaviru ir ritonaviru.
If a patient is already taking St John’ s wort, stop St John’ s wort and if possible check viral levels.
Jau vartojamus jonažolės preparatus reikia nutraukti ir, jei įmanoma, nustatyti viruso kiekį.
Lopinavir and ritonavir levels may increase on stopping St John’ s wort.
Nustojus vartoti jonažolę, gali padidėti lopinaviro ir ritonaviro koncentracijos.
The dose of Kaletra may need adjusting.
Gali tekti koreguoti Kaletra dozę.
The inducing effect may persist for at least 2 weeks after cessation of treatment with St John’ s wort (see section 4.3).
4. 3 skyrių).
Midazolam: midazolam is extensively metabolised by CYP3A4.
Midazolamas: midazolamas ekstensyviai metabolizuojamas CYP3A4 sistemoje.
Co-administration with Kaletra may cause a large increase in the concentration of this benzodiazepine.
Skiriant kartu su Kaletra, gali labai padidėti šio benzodiazepino koncentracija.
A phenotyping cocktail study in 14 healthy volunteers showed an increase of AUC by about 13 fold with oral midazolam and an increase by about 4 fold with parenteral midazolam.
Atliekant fenotipavimo mišinio tyrimą su 14 sveikų savanorių, skiriant geriamąjį midazolamą, AUC padidėjo apie 13 kartų, o midazolamą skiriant parenteraliai - apie 4 kartus.
Therefore, Kaletra should not be co-administered with orally administered midazolam (see section 4.3), whereas caution should be used with co-administration of Kaletra and parenteral midazolam.
4. 3 skyrių), o tuo tarpu Kaletra kartu su parenterine midazolamo forma reiktų skirti atsargiai.
If Kaletra is co-administered with parenteral midazolam, it should be done in an intensive care unit (ICU) or similar setting which ensures close clinical monitoring and appropriate medical management in case of respiratory depression and/ or prolonged sedation.
Jei Kaletra skiriamas kartu su parenterine midazolamo forma, tai turi būti atliekama intensyviosios priežiūros skyriuje (IPS) arba panašioje vietoje, kur būtų užtikrintas atidus nuolatinis sekimas ir atitinkama medicininė priežiūra kvėpavimo slopinimo ir/ arba užsitęsusios sedacijos atvejais.
Dosage adjustment for midazolam should be considered especially if more than a single dose of midazolam is administered.
Reikia pagalvoti apie midazolamo dozės koregavimą, ypač tada, kai paskiriama daugiau, nei viena midazolamo dozė.
10 Fluticasone propionate (interaction with ritonavir): in a clinical study where ritonavir 100 mg capsules twice daily were co − administered with 50 μ g intranasal fluticasone propionate (4 times daily) for seven days in healthy subjects, the fluticasone propionate plasma levels increased significantly, whereas the intrinsic cortisol levels decreased by approximately 86% (90% confidence interval 82 − 89%).
Klinikinio tyrimo metu, kai sveiki žmonės 7 dienas vartojo ritonaviro 100 mg kapsulių du kartus per parą kartu su 50 µg flutikazono propionato į nosį (4 kartus per parą), flutikazono propionato koncentracija plazmoje reikšmingai padidėjo, o endogeninio kortizolio koncentracija sumažėjo maždaug 86% (90% pasikliautinumo intervalas 82- 89%).
Systemic corticosteroid effects including Cushing's syndrome and adrenal suppression have been reported in patients receiving ritonavir and inhaled or intranasally administered fluticasone propionate; this could also occur with other corticosteroids metabolised via the P450 3A pathway eg budesonide.
Yra pranešimų, kad pacientams, kurie vartojo ritonaviro ir inhaliavo ar vartojo į nosį flutikazono propionato, išryškėjo sisteminis kortikosteroidų poveikis, įskaitant Kušingo sindromą ir antinksčių funkcijos slopinimą; šių reiškinių taip pat gali atsirasti vartojant kitų kortikosteroidų, kuriuos metabolizuojant dalyvauja P450 3A, pvz., budezonido.
Consequently, concomitant administration of Kaletra and these glucocorticoids is not recommended unless the potential benefit of treatment outweighs the risk of systemic corticosteroid effects (see section 4.4).
4. 4 skyrių).
A dose reduction of the glucocorticoid should be considered with close monitoring of local and systemic effects or a switch to a glucocorticoid, which is not a substrate for CYP3A4 (eg beclomethasone).
Turėtų būti svarstoma - mažinti tokio gliukokortikoido dozę, atidžiai kontroliuojant jo vietinį ir sisteminį poveikį, ar skirti gliukokortikoido, kuris nėra CYP3A4 substratas (pvz., beklometazono).
Based on known metabolic profiles, clinically significant interactions are not expected between Kaletra and fluvastatin, dapsone, trimethoprim/ sulfamethoxazole, azithromycin or fluconazole.
Atsižvelgiant į žinomus metabolizmo būdus, nesitikima kliniškai reikšmingos sąveikos tarp Kaletra ir fluvastatino, dapsono, trimetoprimo/ sulfametoksazolio, azitromicino ar flukonazolio.
4.6 Pregnancy and lactation
11 4. 6 Nėštumo ir žindymo laikotarpis
There are no data from the use of Kaletra in pregnant women.
Reikiamų duomenų apie Kaletra vartojimą nėštumo metu nėra.
Kaletra should not be used during pregnancy unless clearly necessary.
Kaletra nėštumo metu vartoti negalima, išskyrus neabejotinai būtinus atvejus.
Studies in rats revealed that lopinavir is excreted in the milk.
Tyrimai su žiurkėmis parodė, kad lopinaviro išsiskiria į pieną.
It is not known whether this medicinal product is excreted in human milk.
Nežinoma, ar šio preparato išsiskiria į moters pieną.
HIV infected women must not breast-feed their infants under any circumstances to avoid transmission of HIV.
ŽIV infekuotoms moterims žindyti kūdikių negalima, kad būtų išvengta ŽIV perdavimo.
Patients should be informed that nausea has been reported during treatment with Kaletra (see section 4.8).
4. 8 skyrių).
The safety of Kaletra has been investigated in 612 patients in Phase II/ III clinical trials, of which 442 have received a dose of 400/ 100 mg (3 capsules) twice daily.
Kaletra saugumas tirtas II/ III fazės klinikinių 612 pacientų, iš kurių 442 vartojo 400/ 100 mg (3 kapsulių) dozę du kartus per parą, tyrimų metu.
In some studies, Kaletra was used in combination with efavirenz or nevirapine.
Kai kurių tyrimų metu Kaletra buvo vartojama kartu su efavirenzu ar nevirapinu.
The most common adverse event associated with Kaletra therapy was diarrhoea and was generally of mild to moderate severity.
Dažniausias su Kaletra susijęs nepageidaujamas reiškinys buvo viduriavimas, paprastai nesunkus ar vidutinio sunkumo.
Discontinuation due to adverse reactions was 4.5% (naïve patients) and 9% (experienced patients) over a 48 week period.
Dėl nepageidaujamų reakcijų per 48 savaites gydymą reikėjo nutraukti 4, 5% anksčiau negydytiems ir 9% jau gydytiems pacientams.
It is important to note that cases of pancreatitis have been reported in patients receiving Kaletra, including those who developed hypertriglyceridaemia.
Svarbu paminėti, kad pavieniams Kaletra vartojusiems pacientams, taip pat tiems, kuriems atsirado hipertrigliceridemija, pasitaikė pankreatitas.
Furthermore, rare increases in PR interval have been reported during Kaletra therapy (see section 4.4: sections pancreatitis and lipid elevations).
4. 4 skyrių: pankreatitas ir padidėjęs lipidų kiekis).
Increased CPK, myalgia, myositis, and rarely, rhabdomyolysis have been reported with protease inhibitors, particularly in combination with nucleoside reverse transcriptase inhibitors.
Vartojant proteazės inhibitorius, ypač kartu su nukleozidiniais atgalinės transkriptazės inhibitoriais, būna padidėjęs KFK kiekis, mialgija, miozitas ir retai rabdomiolizė.
Combination antiretroviral therapy has been associated with redistribution of body fat (lipodystrophy) in HIV patients including the loss of peripheral and facial subcutaneous fat, increased intra-abdominal and visceral fat, breast hypertrophy and dorsocervical fat accumulation (buffalo hump).
Su sudėtiniu antiretrovirusiniu gydymu siejamas ŽIV pacientų kūno riebalų persiskirstymas (lipodistrofija): periferinių ir veido poodinių riebalų sluoksnio išnykimas, intraabdominalinių ir visceralinių riebalų kaupimosi padidėjimas, krūtų hipertrofija ir riebalų atsidėjimas sprando srityje (buivolo kupra).
11 Combination antiretroviral therapy has been associated with metabolic abnormalities such as hypertriglyceridaemia, hypercholesterolaemia, insulin resistance, hyperglycaemia and hyperlactataemia (see section 4.4).
4. 4 skyrių).
Adult patients
Suaugę pacientai
Adverse reactions:
Nepageidaujamos reakcijos
The following adverse reactions of moderate to severe intensity with possible or probable relationship to Kaletra have been reported.
Toliau nurodytos stebėtos nepageidaujamos vidutinio sunkumo ar sunkios reakcijos, kurių ryšys su Kaletra vartojimu galimas ar tikėtinas.
The adverse reactions are displayed by system organ class.
Nepageidaujamos reakcijos nurodytos pagal organų sistemas.
Within each frequency grouping, undesirable effects are presented in order of decreasing seriousness: very common > 1/ 10, common > 1/ 100 ,< 1/10, uncommon > 1/ 1000, < 1/ 100.
Kiekvienoje dažnio grupėje nepageidaujamas poveikis pateikiamas mažėjančio sunkumo tvarka: labai dažni > 1/ 10, dažni > 1/ 100, < 1/ 10, nedažni > 1/ 1 000, < 1/ 100.
Undesirable effects in clinical studies in adult patients Infections and infestations
12 Nepageidaujamas poveikis, stebėtas suaugusiems pacientams klinikinių tyrimų metu
Otitis media, bronchitis, sinusitis, furunculosis, bacterial infection, viral infections
Vidurinės ausies uždegimas, bronchitas, sinusitas, furunkuliozė, bakterinė infekcija, virusinė infekcija
Neoplasms benign, malignant and unspecified (including cysts and polyps)
Gerybiniai, piktybiniai ir nepatikslinti navikai (įskaitant cistas bei polipus)
Skin benign neoplasm, cyst
Gerybinis odos navikas, cista
Anaemia, leucopenia and lymphadenopathy
Anemija, leukopenija ir limfadenopatija
Hypogonadism male, Cushing syndrome, hypothyroidism
Vyrų hipogonadizmas, Cushing sindromas, hipotirozė
Metabolic and nutritional disorders
Metabolizmo ir mitybos sutrikimai
Avitaminosis, dehydration, oedema, increased appetite, lactic acidosis, obesity, anorexia, diabetes, mellitus, hyperglycaemia, hypocholesteremia
Avitaminozė, dehidracija, edema, padidėjęs apetitas, laktatacidozė, nutukimas, anoreksija, cukrinis diabetas, hiperglikemija, hipocholesterolemija
Psychiatric disorder
Psichikos sutrikimai
Abnormal dreams, agitation, anxiety, confusion, depression, dyskenesia, emotional liability, decreased libido, nervousness, abnormal thinking
Nenormalūs sapnai, sujaudinimas, nerimas, sumišimas, depresija, diskinezija, emocinis labilumas, sumažėjęs lytinis potraukis, nervingumas, nenormalus mąstymas
Headache, parathesia
Galvos skausmas, parestezija
Dizziness, amnesia, ataxia, encephalopathy, facial paralysis, hypertonia, neuropathy, peripheral neuritis, somnolence, tremor, taste perversion, migraine, extrapyramidal syndrome
Galvos svaigimas, amnezija, ataksija, encefalopatija, veido paralyžius, hipertonija, neuropatija, periferinis neuritas, mieguistumas, tremoras, pakitęs skonio jutimas, migrena, ekstrapiramidinis sindromas
Eye disorders Ear and labyrinth disorders Cardiac disorders Vascular disorders
Akies sutrikimai Ausies ir labirinto sutrikimai Širdies sutrikimai
Uncommon Uncommon Uncommon Uncommon
Nedažni Nedažni Nedažni
Abnormal vision, eye disorder Tinnitus Palpitation, lung oedema, myocardial infarct1 Hypertension, thrombophebitis, vasculitis, varicose vein, deep thrombophlebitis, vascular disorder
Hipertenzija, tromboflebitas, vaskulitas, venų varikozė, giliųjų venų tromboflebitas, kraujagyslių pažeidimas
Dyspnoea, rhinitis, cough increased
Dusulys, rinitas, padidėjęs kosulys
12 Gastrointestinal disorders
Virškinimo trakto sutrikimai
Nausea, vomiting, abdominal pain, abnormal stools, dyspepsia, flatulence, gastrointestinal disorder
Pykinimas, vėmimas, pilvo skausmas, nenormalios išmatos, dispepsija, vidurių pūtimas, virškinimo trakto sutrikimai
Abdomen enlarged, constipation, dry mouth, dysphagia, enterocolitis, eructation, oesophagitis, faecal incontinence, gastritis, gastroenteritis, haemorrhagic colitis, mouth ulcerations, pancreatitis2, sialadenitis, stomatitis, ulcerative stomatitis, periodontitis
Padidėjęs pilvas, vidurių užkietėjimas, burnos džiūvimas, disfagija, enterokolitas, raugėjimas, ezofagitas, išmatų nelaikymas, gastritas, gastroenteritas, hemoraginis kolitas, burnos išopėjimas, pankreatitas2, seilių liaukų uždegimas, stomatitas, opinis stomatitas, periodontitas
Hepatobiliary disorders
13 Kepenų ir tulžies sistemos sutrikimai
Cholecystitis, hepatitis, hepatomegaly, liver fatty deposit, liver tenderness
Cholecistitas, hepatitas, hepatomegalija, riebalų sankaupa kepenyse, kepenų jautrumas
Rash, lipodystrophy, acne
Bėrimas, lipodistrofija, spuogai
Alopecia, dry skin, eczema, exfoliative dermatitis, maculopapular rash, nail disorder, pruritis, seborrhoea, skin discoloration, skin ulcer, face oedema, sweating, skin striae
Plikimas, sausa oda, egzema, eksfoliacinis dermatitas, makulopapulinis bėrimas, nagų pažeidimai, niežulys, seborėja, pakitusi odos spalva, odos opos, veido edema, prakaitavimas, odos strijos
Musculoskeletal and connective tissue disorder
Raumenų, kaulų ir jungiamojo audinio sutrikimai
Arthralgia, arthrosis, myalgia, back pain, joint disorder
Artralgija, artrozė, mialgija, nugaros skausmas, sąnarių pažeidimas
Kidney calculus, urine abnormality, albuminuria, hypercalcinuria, hyperuricemia
Inkstų akmenys, šlapimo pokyčiai, albuminurija, hiperkalciurija, hiperurikemija
Abnormal ejaculation, breast enlargement, gynecomastia, impotence, menorrhagia
Nenormali ejakuliacija, padidėjusios krūtys, ginekomastija, impotencija, menoragija
Asthenia, pain
Astenija, skausmas
Chest pain, chest pain substernal, chills, fever, flu syndrome, malaise, peripheral oedema, drug interactions
Krūtinės skausmas, skausmas už krūtinkaulio, šaltkrėtis, karščiavimas, gripo sindromas, negalavimas, periferinė edema, vaistų sąveika
Very common (Grade 3 or 4)
Labai dažni (3 ar 4 laipsnio)
Increased triglycerides, increased total cholesterol, increased GGT
Padidėjusi trigliceridų, bendrojo cholesterolio, GGT koncentracija
This event had a fatal outcome
1 Šio reiškinio išeitis buvo letali 2
Uncommon
Dažni (3 ar 4 laipsnio) Nedažni
Decreased glucose tolerance, weigh gain, weight loss, increased bilirubin, hormone level altered, lab test abnormal
Padidėjusi gliukozės koncentracija, amilazės, SGOT/ AST, SGPT/ ALT aktyvumas, kepenų funkcijos rodiklių pakitimai Sumažėjęs gliukozės toleravimas, padidėjęs kūno svoris, sumažėjęs kūno svoris, padidėjusi bilirubino koncentracija, hormonų lygio pakitimai, laboratorinių rodiklių pakitimai
See Section 4.4 pancreatitis and lipids
4. 4 skyrių: pankreatitas ir lipidai.
13 Paediatric patients
14 Vaikai
In children 2 years of age and older, the nature of the safety profile is similar to that seen in adults.
2 metų ir vyresnių vaikų vaisto saugumas yra panašus į suaugusiųjų.
Undesirable effects in clinical studies in paediatric patients Infections and infestations
Nepageidaujamas poveikis, stebėtas vaikams klinikinių tyrimų metu
Viral infection
Virusinė infekcija
Taste perversion
Pakitęs skonio jutimas
Gastrointestinal disorders Hepatobiliary disorders Skin and subcutaneous tissue disorders
Virškinimo trakto sutrikimai
Common Common Common
Dažni
Constipation, vomiting, pancreatitis Hepatomegaly Rash, Dry skin
Vidurių užkietėjimas, vėmimas, pankreatitas *
Common (Grade 3 or 4)
Dažni (3 ar 4 laipsnio)
Increased activated partial thromboplastin time, decreased haemoglobin, decreased platelets, increased sodium, increased potassium, increased calcium, increased bilirubin, increased SGPT/ ALT, increased SGOT/ AST, increased total cholesterol, increased amylase, increased uric acid, decreased sodium, decreased potassium, decreased calcium, decreased neutrophils
Padidėjęs aktyvintas dalinis tromboplastino laikas, sumažėjęs hemoglobino kiekis, sumažėjęs trombocitų skaičius, padidėjusi natrio, kalio, kalcio koncentracija, padidėjusi bilirubino, SGPT/ ALT, SGOT/ AST, bendrojo cholesterolio, amilazės, šlapimo rūgšties koncentracija, sumažėjusi natrio, kalio, kalcio koncentracija, sumažėjęs neutrofilų skaičius
*see section 4.4: pancreatitis and lipids
4. 4 skyrių: pankreatitas ir lipidai.
Post marketing experience
Patirtis įdiegus vaistą į rinką
Hepatitis, and rarely jaundice, have been reported in patients on Kaletra therapy in the presence or absence of identifiable risk factors for hepatitis.
Pasitaikė hepatitas ir retai gelta Kaletra vartojantiems pacientams, kuriems buvo ar nebuvo aiškių hepatito rizikos veiksnių.
Stevens-Johnson syndrome and erythema multiforme have been reported.
Gauta pranešimų apie – Stevens- Johnson sindromą bei daugiaformę eritemą.
To date, there is limited human experience of acute overdose with Kaletra.
Kol kas dar mažai yra patirties apie ūminį Kaletra perdozavimą žmonėms.
The adverse clinical signs observed in dogs included salivation, emesis and diarrhoea/ abnormal stool.
Nepageidaujami klinikiniai požymiai, stebėti šunims, buvo seilėtekis, vėmimas ir viduriavimas, nenormalios išmatos.
The signs of toxicity observed in mice, rats or dogs included decreased activity, ataxia, emaciation, dehydration and tremors.
Toksiškumo požymiai pelėms, žiurkėms ar šunims buvo šie: sumažėjęs aktyvumas, ataksija, išsekimas, dehidracija ir tremoras.
There is no specific antidote for overdose with Kaletra.
Specifinio priešnuodžio perdozavus Kaletra nėra.
Treatment of overdose with Kaletra is to consist of general supportive measures including monitoring of vital signs and observation of the clinical status of the patient.
Perdozavus Kaletra, taikomos bendrosios pagalbos priemonės, tarp jų paciento gyvybinių požymių stebėjimas ir klinikinės būklės vertinimas.
If indicated, elimination of unabsorbed active substance is to be achieved by emesis or gastric lavage.
Prireikus nerezorbuotą veikliąją medžiagą galima pašalinti sukėlus vėmimą ar išplovus skrandį.
Administration of activated charcoal may also be used to aid in removal of unabsorbed active substance.
Nerezorbuotai medžiagai pašalinti taip pat galima duoti aktyvintos anglies.
Since Kaletra is highly protein bound, dialysis is unlikely to be beneficial in significant removal of the active substance.
15 Kadangi Kaletra gerai jungiasi su baltymais, mažai tikėtina, kad dializė reikšmingai pašalintų veikliąją medžiagą.
Pharmaco-therapeutic group: protease inhibitor, ATC code:
Farmakoterapinė grupė: proteazių inhibitoriai, ATC kodas:
Lopinavir provides the antiviral activity of Kaletra.
Antivirusinis Kaletra aktyvumas priklauso nuo lopinaviro.
Lopinavir is an inhibitor of the HIV-1 and HIV-2 proteases.
Lopinaviras yra ŽIV- 1 ir ŽIV- 2 proteazių inhibitorius.
Inhibition of HIV protease prevents cleavage of the gag-pol polyprotein resulting in the production of immature, non-infectious virus.
Nuslopinus ŽIV proteazę, sutrinka gag- pol poliproteino skilimas ir susidaro nebrandus, neinfekcinis virusas.
QTcF interval was evaluated in a randomised, placebo and active (moxifloxacin 400 mg once daily) controlled crossover study in 39 healthy adults, with 10 measurements over 12 hours on Day 3.
Pokyčiai elektrokardiogramoje: atrankinio, placebu ir aktyviu preparatu (moksifloksacinas 400 mg vieną kartą per parą) kontroliuojamo, persikryžiuojančio tyrimo, kuriame dalyvavo 39 sveiki suaugusieji, 3- ąją parą per 12 valandų buvo paimta po 10 mėginių QTcF intervalui įvertinti.
The maximum mean (95% upper confidence bound) differences in QTcF from placebo were 3.6 (6.3) and 13.1(15.8) for 400/ 100 mg twice daily and supratherapeutic 800/ 200 mg twice daily LPV/ r, respectively.
Didžiausias vidutinis (95% viršutinė pasikliautinio intervalo riba) QTcF skirtumas, lyginant su placebo grupe, buvo 3, 6 (6, 3) ir 13, 1( 15, 8), kai LPV/ r dozė, atitinkamai, buvo 400/ 100 mg du kartus per parą arba didesnė už gydomąją - 800/ 200 mg du kartus per parą.
The induced QRS interval prolongation from 6 ms to 9.5 ms with high dose lopinavir/ ritonavir (800/ 200 mg twice daily) contributes to QT prolongation.
Didelių lopinaviro ir ritonaviro dozių (800/ 200 mg du kartus per parą) sukeltas QRS intervalo pailgėjimas nuo 6 ms iki 9, 5 ms sąlygoja QT pailgėjimą.
The two regimens resulted in exposures on Day 3 which were approximately 1.5 and 3-fold higher than those observed with recommended once daily or twice daily LPV/ r doses at steady state.
Skiriant šiuos du gydymo režimus, 3- ąją parą susidarė vidutiniškai 1, 5 ir 3 kartus didesnės koncentracijos, lyginant su ta pusiausvyrine koncentracija, kuri susidaro vartojant rekomenduojamas LPV/ r dozes vieną arba du kartus per parą.
No subject experienced an increase in QTcF of ≥ 60 msec from baseline or a QTcF interval exceeding the potentially clinically relevant threshold of 500 msec.
Nei vienam asmeniui QTcF nepailgėjo ≥ 60 msek, lyginant su pradine verte, ar nepailgėjo tiek, kad viršytų galimai kliniškai reikšmingą 500 msek ribą.
Modest prolongation of the PR interval was also noted in subjects receiving lopinavir/ ritonavir in the same study on Day 3.
To paties tyrimo 3- ąją parą lopinavirą ir ritonavirą vartojusiems asmenims stebėtas nedidelis PR intervalo pailgėjimas.
The mean changes from baseline in PR interval ranged from 11.6 ms to 24.4 ms in the 12 hour interval post dose.
Vidutinis PR intervalo trukmės pokytis, lyginant su pradine verte, svyravo nuo 11, 6 ms iki 24, 4 ms per 12 val. po dozės pavartojimo.
Maximum PR interval was 286 msec and no second or third degree heart block was observed (see section 4.4).
4. 4 skyrių).
Antiviral activity in vitro: the in vitro antiviral activity of lopinavir against laboratory and clinical HIV strains was evaluated in acutely infected lymphoblastic cell lines and peripheral blood lymphocytes, respectively.
Antivirusinis lopinaviro poveikis in vitro laboratorinėms ir klinikinėms ŽIV padermėms tirtas atitinkamai ūmiai infekuotuose limfoblastinėse ląstelėse ir periferinio kraujo limfocituose.
In the absence of human serum, the mean IC50 of lopinavir against five different HIV-1 laboratory strains was 19 nM.
Be žmogaus serumo, vidutinė lopinaviro IC50 prieš penkias skirtingas laboratorines ŽIV- 1 padermes buvo 19 nM.
In the absence and presence of 50% human serum, the mean IC50 of lopinavir against HIV-1IIIB in MT4 cells was 17 nM and 102 nM, respectively.
Be žmogaus serumo ir esant 50% žmogaus serumo koncentracijai, vidutinė lopinaviro IC50 prieš ŽIV- 1IIIB MT4 ląstelėse buvo atitinkamai 17 nM ir 102 nM.
In the absence of human serum, the mean IC50 of lopinavir was 6.5 nM against several HIV-1 clinical isolates.
Be žmogaus serumo, vidutinė lopinaviro IC50 prieš kelis klinikinius ŽIV- 1 izoliatus buvo 6, 5 nM.
In vitro selection of resistance:
In vitro atsparumo selekcija
HIV-1 isolates with reduced susceptibility to lopinavir have been selected in vitro.
In vitro buvo atrinkti ŽIV- 1 izoliatai, kurių jautrumas lopinavirui buvo sumažėjęs.
HIV-1 has been passaged in vitro with lopinavir alone and with lopinavir plus ritonavir at concentration ratios representing the range of plasma concentration ratios observed during Kaletra therapy.
ŽIV - 1 pasažo in vitro metu kartu su vienu lopinaviru ir su lopinaviru bei ritonaviru koncentracijų santykis atitiko plazmos koncentracijų, kurios susidaro vartojant Kaletra, santykį.
Genotypic and phenotypic analysis of viruses selected in these passages suggest that the presence of ritonavir, at these concentration ratios, does not measurably influence the selection of lopinavir-resistant viruses.
Genotipinė ir fenotipinė virusų, selekcionuotų šiais pasėliais, analizė rodo, kad ritonaviras, esant tokiam koncentracijų santykiui, neturėjo reikšmingos įtakos lopinavorui atsparių virusų selekcijai.
Overall, the in vitro characterisation of phenotypic cross-resistance between lopinavir and other protease inhibitors suggest that decreased susceptibility to lopinavir correlated closely with decreased susceptibility to ritonavir and indinavir, but did not correlate closely with decreased susceptibility to amprenavir, saquinavir, and nelfinavir.
Nustatytas in vitro fenotipinis kryžminis atsparumas tarp lopinaviro ir kitų proteazės inhibitorių rodo, kad sumažėjęs jautrumas lopinavirui glaudžiai koreliuoja su sumažėjusiu jautrumu ritonavirui, indinavirui, bet nekoreliuoja su sumažėjusiu jautrumu amprenavirui, sakvinavirui ir nelfinavirui.
Analysis of resistance in ARV-naïve patients:
16 Anksčiau ARV negydytų pacientų atsparumo analizė
In a Phase II study (M97-720) through 204 weeks of treatment, genotypic analysis of viral isolates was successfully conducted in 11 of 16 patients with confirmed HIV RNA above 400 copies/ ml revealed no primary or active site mutations in protease (amino acids at positions 8, 30, 32, 46, 47, 48, 50, 82, 84 and 90) or protease inhibitor phenotypic resistance.
II fazės tyrimo (M97- 720) metu per 204 gydymo savaites 11 iš 16 pacientų buvo sėkmingai atlikta genotipinė viruso izoliatų analizė, kurioje buvo patvirtintas ŽIV RNR rodiklis, didesnis, kaip 400 kopijų/ ml, nebuvo aptikta pradinių ar aktyvių vietų mutacijų proteazėje (amino rūgštys 8, 30, 32, 46, 47, 48, 50, 82, 84 ir 90 pozicijose) ar proteazių inhibitorių fenotipinio atsparumo.
In a Phase III study (M98-863) of 653 patients randomised to receive stavudine plus lamivudine with either lopinavir/ ritonavir or nelfinavir, 113 nelfinavir-treated subjects and 74 lopinavir/ ritonavir- treated subjects had an HIV RNA above 400 copies/ ml while on treatment from Week 24 through Week 96.
Su atsitiktinai parinktais 653 pacientais atlikto III fazės tyrimo (M98- 863) metu, kuriems buvo skiriamas stavudinas ir lamivudinas su lopinaviru/ ritonaviru arba nelfinaviru, 113 nelfinaviru gydytų asmenų ir 74 lopinaviru/ ritonaviru gydytų asmenų ŽIV RNR rodiklis gydymo metu nuo 24 savaitės iki 96 savaitės buvo virš 400 kopijų/ ml.
Of these, isolates from 96 nelfinavir-treated subject and 51 lopinavir/ ritonavir-treated
Šių asmenų izoliatai, gauti iš 96 nelfinaviru gydytų asmenų ir 51 lopinaviru/ ritonaviru gydytų asmenų, galėjo būti amplifikuoti atsparumo tyrimams.
Resistance to nelfinavir, defined as the presence of the D30N or L90M mutation in protease, was observed in 41/ 96 (43%) subjects.
Atsparumas nelfinavirui, apibrėžiamas, kaip D30N arba L90M mutacija proteazėje, buvo stebimas 41/ 96 (43%) atvejais.
Resistance to lopinavir, defined as the presence of any primary or active site mutations in protease (see above), was observed in 0/ 51 (0%) subjects.
Atsparumas lopinavirui, apibrėžiamas, kaip bet kokių pradinių arba aktyvių mutacijų buvimas proteazėje (žr. aukščiau), buvo stebimas 0/ 51 (0%) atvejų.
Lack of resistance to lopinavir was confirmed by phenotypic analysis.
Atlikus fenotipinę analizę, buvo patvirtinta atsparumo lopinavirui stoka.
Analysis of resistance in PI-experienced patients:
PI gydytų pacientų atsparumo analizė
The selection of resistance to lopinavir in patients having failed prior protease inhibitor therapy was characterised by analysing the longitudinal isolates from 19 protease inhibitor-experienced subjects in 2 Phase II and one Phase III studies who either experienced incomplete virologic suppression or viral rebound subsequent to initial response to Kaletra and who demonstrated incremental in vitro resistance between baseline and rebound (defined as emergence of new mutations or 2-fold change in phenotypic susceptibility to lopinavir).
Atrenkant pacientus atsparius lopinavirui, kuriems ankstesnis gydymas proteazių inhibitoriais buvo nesėkmingas, šis atsparumas buvo apibūdinamas analizuojant išilginius izoliatus iš 19 proteazių inhibitoriais gydytų asmenų 2 II fazės ir viename III fazės tyrimuose, pas kuriuos buvo nepilnai nuslopinti virusai arba virusai išliko po pradinio atsako į gydymą Kaletra ir kurių in vitro atsparumas laipsniškai didėjo nuo pradinio virusų lygio iki jų išlikimo (apibrėžiama, kaip naujų mutacijų atsiradimas arba fenotipinio imlumo lopinavirui pasikeitimas 2 kartus).
Incremental resistance was most common in subjects whose baseline isolates had several protease inhibitor-associated mutations, but < 40-fold reduced susceptibility to lopinavir at baseline.
Laipsniškas atsparumo didėjimas dažniausiai buvo stebimas su asmenimis, kurių pradiniuose izoliatuose buvo keletas su proteazių inhibitoriais susijusių mutacijų, bet imlumas lopinaviro pradiniam lygiui buvo sumažėjęs < 40 kartų.
Mutations V82A, I54V and M46I emerged most frequently.
Dažniausiai atsirado V82A, I54V ir M46I mutacijos.
Mutations L33F, I50V and V32I combined with I47V/ A were also observed.
Taip pat buvo stebimos L33F, I50V ir V32I kombinacijos su I47V/ A mutacijos.
The 19 isolates demonstrated a 4.3-fold increase in IC50 compared to baseline isolates (from 6.2- to 43-fold, compared to wild-type virus).
Su 19 izoliatų buvo gautas IC50 padidėjimas 4, 3 karto, lyginant su pradiniais izoliatais (nuo 6, 2 iki 43 kartų, lyginant su prieš ŽIV veikiančiais vaistais negydytais virusais).
Genotypic correlates of reduced phenotypic susceptibility to lopinavir in viruses selected by other protease inhibitors.
Genotipas koreliuoja su virusų, selekcionuotų kitų proteazės inhibitorių, sumažėjusiu fenotipiniu jautrumu lopinavirui.
The in vitro antiviral activity of lopinavir against 112 clinical isolates taken from patients failing therapy with one or more protease inhibitors was assessed.
Tirtas priešvirusinis lopinaviro aktyvumas in vitro prieš 112 klinikinių izoliatų, gautų iš pacientų, kuriems gydymas vienu ar daugiau proteazės inhibitoriumi buvo neefektyvus.
Within this panel, the following mutations in HIV protease were associated with reduced in vitro susceptibility to lopinavir:
Šio tyrimo metu nustatyta ŽIV proteazės mutacijų, susijusių su sumažėjusiu in vitro jautrumu lopinavirui:
L10F/ I/ R/ V, K20M/ R, L24I, M46I/ L, F53L, I54L/ T/ V, L63P, A71I/ L/ T/ V, V82A/ F/ T, I84V and L90M.
L10F/ I/ R/ V, K20M/ R, L24I, M46I/ L, F53L, I54L/ T/ V, L63P, A71I/ L/ T/ V, V82A/ F/ T, I84V ir L90M.
The median EC50 of lopinavir against isolates with 0 − 3, 4 − 5, 6 − 7 and 8 − 10 mutations at the above amino acid positions was 0.8, 2.7 13.5 and 44.0-fold higher than the EC50 against wild type HIV, respectively.
Vidurinioji lopinaviro EC50 prieš izoliatus su 0- 3, 4- 5, 6- 7 ir 8- 10 mutacijomis, kai amino rūgščių seka tokia, kaip nurodyta aukščiau, buvo atitinkamai 0, 8, 2, 7, 13, 5 ir 44, 0 kartų didesnė negu EC50 prieš natūralų ŽIV tipą.
The 16 viruses that displayed > 20-fold change in susceptibility all contained mutations at positions 10, 54, 63 plus 82 and/ or 84.
Visi 16 virusų, kurių jautrumas buvo pakitęs > 20 kartų, turėjo mutacijas 10, 54, 63 plius 82 ir( ar) 84 pozicijose.
In addition, they contained a median of 3 mutations at amino acid positions 20, 24, 46, 53, 71 and 90.
Be to, jie turėjo 3 mutacijų medianą 20, 24, 46, 53, 71 ir 90 amino rūgščių pozicijose.
In addition to the mutations described above, mutations V32I and I47A have been observed in rebound isolates with reduced lopinavir susceptibility from protease inhibitor experienced patients receiving Kaletra therapy.
Be anksčiau aprašytų mutacijų išlikusiuose izoliatuose su sumažėjusiu imlumu lopinavirui, gautuose iš proteazių inhibitoriais gydytų pacientų, gydytų Kaletra, buvo stebimos V321 ir I47A mutacijos.
Antiviral activity of Kaletra in patients failing protease inhibitor therapy: the clinical relevance of reduced in vitro susceptibility to lopinavir has been examined by assessing the virologic response to Kaletra therapy, with respect to baseline viral genotype and phenotype, in 56 patients previous failing therapy with multiple protease inhibitors.
17 Priešvirusinis Kaletra aktyvumas pacientams, kuriems proteazės inhibitoriai buvo neefektyvūs: klinikinė sumažėjusio jautrumo lopinavirui in vitro reikšmė buvo tirta 56 pacientams, kuriems ankstesnis gydymas keliais proteazės inhibitoriais buvo neefektyvus, vertinant virusologinį atsaką į gydymą Kaletra, ir atsižvelgiant į pradinį viruso genotipą bei fenotipą.
The EC50 of lopinavir against the 56 baseline viral isolates ranged from 0.6 to 96-fold higher than the EC50 against wild type HIV.
Lopinaviro EC50 prieš 56 pradinius viruso izoliatus buvo 0, 6- 96 kartus didesnė negu EC50 prieš natūralaus ŽIV tipą.
After 48 weeks of treatment with Kaletra, efavirenz and nucleoside reverse transcriptase inhibitors, plasma HIV RNA ≤ 400 copies/ ml was observed in 93% (25/ 27), 73% (11/ 15), and 25% (2/ 8) of patients with< 10-fold, 10 to 40-fold, and > 40-fold reduced susceptibility to lopinavir at baseline, respectively.
Po 48 gydymo Kaletra, efavirenzu ir nukleozidiniu atgalinės transkriptazės inhibitoriumi savaičių plazmos ŽIV RNR ≤ 400 kopijų/ ml nustatyta 93% (25/ 27), 73% (11/ 15) ir 25% (2/ 8) pacientų, kurių pradinis sumažėjęs jautrumas lopinavirui buvo atitinkamai < 10 kartų, 10- 40 kartų ir > 40 kartų.
In addition, virologic response was observed in 91% (21/ 23), 71% (15/ 21) and 33% (2/ 6) patients with 0 − 5, 6 − 7, and 8 − 10 mutations of the above mutations in HIV protease associated with reduced in vitro susceptibility to lopinavir.
Be to, virusologinis atsakas stebėtas 91% (21/ 23), 71% (15/ 21) ir 33% (2/ 6) pacientų su 0- 5, 6- 7 ir 8- 10 aukščiau minėtomis ŽIV protezės mutacijomis, susijusiomis su sumažėjusiu lopinaviro jautrumu in vitro.
Since these patients had not previously been exposed to either Kaletra or efavirenz, part of the response may be attributed to the antiviral activity of efavirenz, particularly in patients harbouring highly lopinavir resistant virus.
Kadangi šie pacientai anksčiau nebuvo gydyti Kaletra ar efavirenzu, dalis atsako galėjo priklausyti priešvirusiniam efavirenzo aktyvumui, ypač asmenims, infekuotiems labai atspariais lopinavirui virusais.
The study did not contain a control arm of patients not receiving Kaletra.
Šiame tyrime nebuvo kontrolinės pacientų, negydytų Kaletra, grupės.
Activity of other protease inhibitors against isolates that developed incremental resistance to lopinavir after Kaletra therapy in protease inhibitor experienced patients:
Kaletra proteazių inhibitoriais gydytų pacientų, kitų proteazių inhibitorių veikimas izoliatus, kuriuose po gydymo išsivystė laipsniškai didėjantis atsparumas lopinavirui:
The presence of cross resistance to other protease inhibitors was analysed in 18 rebound isolates that had demonstrated evolution of resistance to lopinavir during 3 Phase II and one Phase III studies of Kaletra in protease inhibitor-experienced patients.
Kaletra 3- jų II fazės ir vieno III fazės tyrimų, atliktų su proteazių inhibitoriais gydytais pacientais, metu kryžminio atsparumo kitiems proteazių inhibitoriams buvimas buvo tiriamas 18- oje išlikusių izoliatų, kuriuose pasireiškė atsparumo lopinavirui vystymasis.
The median fold IC50 of lopinavir for these 18 isolates at baseline and rebound was 6.9- and 63-fold, respectively, compared to wild type virus.
Vidutinis šių 18 izoliatų lopinaviro IC50 padidėjimas nuo pradinio lygio iki virusų išlikimo lygio buvo atitinkamai nuo 6, 9 iki 63 kartų, lyginant su ŽIV veikiančiais vaistais negydytais virusais.
In general, rebound isolates either retained (if cross-resistant at baseline) or developed significant cross-resistance to indinavir, saquinavir and atazanavir.
Apskritai, išlikusiuose izoliatuose reikšmingas kryžminis atsparumas indinavirui, sakvinavirui ir atazanavirui išliko (jei pradiniame lygyje buvo kryžminis atsparumas) arba atsirado.
Modest decreases in amprenavir activity were noted with a median increase of IC50 from 3.7- to 8-fold in the baseline and rebound isolates, respectively.
Buvo stebimas nedidelis amprenaviro aktyvumo sumažėjimas, pradiniuose ir išlikusiuose izoliatuose IC50 vidutiniškai padidėjo atitinkamai nuo 3, 7 iki 8 kartų.
Please refer to the Aptivus Summary of Product
Izoliatai liko imlūs tipranavirui, vidutinis IC50 padidėjimas pradiniuose ir išlikusiuose izoliatuose buvo atitinkamai nuo 1, 9 iki 1, 8 karto, lyginant su ŽIV veikiančiais vaistais negydytais virusais.
16 Characteristics for additional information on the use of tipranavir, including genotypic predictors of response, in treatment of lopinavir-resistant HIV-1 infection.
Papildomą informaciją apie tipranaviro vartojimą, įskaitant genotipinius atsako prognostinius požymius, gydant lopinavirui atsparią ŽIV- 1 infekciją, skaitykite Aptivis Preparato charakteristikų santraukoje.
Clinical pharmacodynamic data
Klinikiniai farmakodinamikos duomenys
The effects of Kaletra (in combination with other antiretroviral agents) on biological markers (plasma HIV RNA levels and CD4 counts) have been investigated in a controlled study of Kaletra of 48 weeks duration, and in additional studies of Kaletra of 360 weeks duration.
Kaletra (kartu su kitais antiretrovirusiniais vaistais) poveikis biologiniams žymenims (plazmos ŽIV RNR kiekiui ir CD4 skaičiui) buvo tirtas kontroliuojamo Kaletra 48 savaičių tyrimo metu ir papildomo Kaletra 360 savaičių tyrimo metu.
Adult Use
Suaugusiesiems
Patients without prior antiretroviral therapy
Pacientams, anksčiau negavusiems antiretrovirusinio gydymo
Study M98-863 is a randomised, double-blind trial of 653 antiretroviral treatment naïve patients investigating Kaletra (400/ 100 mg twice daily) compared to nelfinavir (750 mg three times daily) plus nucleoside reverse transcriptase inhibitors.
M98- 863 yra randomizuotas, dvigubai aklas 653 antiretrovirusiniais vaistais negydytų pacientų tyrimas, lyginantis Kaletra (400/ 100 mg du kartus per parą) su nelfinaviru (750 mg tris kartus per parą) kartu su nukleozidiniu atgalinės transkriptazės inhibitoriumi.
By intent to treat analysis where patients with missing values are considered virologic failures, the proportion of patients at 48 weeks with HIV RNA < 400 copies/ ml in the Kaletra arm was 75% and 63% in the nelfinavir arm.
Pagal numatytų gydyti pacientų analizę (pacientai, kurių duomenų trūko, buvo laikomi virusologine nesėkme) 48- ąją savaitę su ŽIV RNR < 400 kopijų/ ml Kaletra grupėje buvo 75% ir nelfinaviro grupėje – 63% pacientų.
2.6 to 6.8 log10 copies/ ml).
Vidutinis pradinis CD4 ląstelių skaičius buvo 259 ląstelės/ mm3 (ribos – 2- 949 ląstelės/ mm3), o vidutinis pradinis plazmos ŽIV- 1 RNR buvo 4, 9 log10 kopijų/ ml (ribos – 2, 6- 6, 8 log10 kopijų/ ml).
Through 48 weeks of therapy, the proportion of patients in the Kaletra arm with plasma RNA < 50 copies/ ml was 67% and 52% in the nelfinavir arm.
Per 48 gydymo savaites Kaletra grupėje su plazmos RNR < 50 kopijų/ ml buvo 67%, o nelfinaviro grupėje – 52% pacientų.
The mean increase from baseline in CD4 cell count was 207 cells/ mm3 in the Kaletra arm and 195 cells/ mm3 in the nelfinavir arm.
Vidutinis CD4 ląstelių skaičiaus padidėjimas nuo pradinio lygio buvo 207 ląstelės/ mm3 Kaletra grupėje ir 195 ląstelės/ mm3 nelfinaviro grupėje.
Through 48 weeks of therapy, a statistically significantly higher proportion of patients in the Kaletra arm had HIV RNA < 50 copies/ ml compared to the nelfinavir arm.
18 Kaletra grupės pacientų dalis turėjo ŽIV RNR < 50 kopijų/ ml lyginant su nelfinavio grupės pacientais.
Sustained virological response to Kaletra (in combination with nucleoside/ nucleotide reverse transcriptase inhibitors) has been also observed in a small Phase II study (M97-720) through 360 weeks of treatment.
Nepertraukiamas virusologinis atsakas į Kaletra (kartu su nukleozidiniais/ nukleotidiniais atvirkštinės transkriptazės inhibitoriais) taip pat stebėtas nedidelės apimties II fazės 360 savaičių tyrimo (M97- 720) metu.
One hundred patients were originally treated with Kaletra in the study (including 51 patients receiving 400/ 100 mg twice daily and 49 patients at either 200/ 100 mg twice daily or 400/ 200 mg twice daily).
Atliekant tyrimą, šimtas pacientų nuo pradžios buvo gydomi Kaletra (įskaitant 51 pacientą, gavusius po 400/ 100 mg du kartus per parą ir 49 pacientus, kurie gavo po 200/ 100 mg du kartus per parą arba po 400/ 200 mg du kartus per parą).
All patients converted to open-label Kaletra at the 400/ 100 mg twice daily dose between week 48 and week 72.
Atliekant atvirą Kaletra tyrimą, visiems pacientams dozė pakeista į 400/ 100 mg, du kartus per parą, nuo 48 iki 72 savaitės.
Sixty-one patients completed the study (35 patients received the recommended 400/ 100 mg twice daily dose throughout the study).
Šešiasdešimt vienas pacientas užbaigė tyrimą (per visą tyrimo laikotarpį 35 pacientai gavo rekomenduojamą 400/ 100 mg dozę du kartus per parą).
Through 360 weeks of treatment, the proportion of patients with HIV RNA < 400 (< 50) copies/ ml was 61% (59%), and the corresponding mean increase in CD4 cell count was 501 cells/ mm3.
Per 360 savaičių trukusį gydymą, pacientų grupėje su ŽIV RNR < 400 (< 50) kopijų / ml buvo 61% (59%) ir atitinkamas vidutinis CD4 ląstelių padidėjimas buvo 501 ląstelė / mm3.
Thirty-nine patients (39%) discontinued the study, including 16 (16%) discontinuations due to adverse events, one of which was associated with a death.
Trisdešimt devyni pacientai (39%) nutraukė tyrimą, iš jų 16 (16%) tyrimas nutrauktas dėl nepageidaujamų reiškinių, vienas iš jų - dėl mirties.