qanastek/EMEA-V3 huggingface dataset:
Yellow-orange gelatin capsules imprinted in red with “ 0.5 mg” on the light yellow capsule cap and “ 647” on the orange capsule body, containing white powder.
Geltonos ir oranžinės, želatininės kapsulės, ant šviesiai geltono kapsulės gaubtelio raudonai įspausta “ 0. 5 mg ”, ir “ 647 ” - ant pagrindinės oranžinės kapsulės dalies, kurioje yra baltų miltelių.
Prophylaxis of transplant rejection in adult kidney or liver allograft recipients.
Suaugusių pacientų, kuriems persodinti donoro inkstai ar kepenys, transplantato atmetimo profilaktikai.
Treatment of allograft rejection resistant to treatment with other immunosuppressive medicinal products in adult patients.
Suaugusių pacientų alotransplantato atmetimo reakcijai, atspariai kitiems imunitetą slopinantiems preparatams, gydyti.
Advagraf is a once-a-day oral formulation of tacrolimus.
Advagraf yra vieną kartą per parą vartojama geriamoji takrolimuzo vaistinė forma.
Advagraf therapy requires careful monitoring by adequately qualified and equipped personnel.
Gydymą Advagraf turi atidžiai kontroliuoti patyręs ir tinkamomis techninėmis priemonėmis aprūpintas personalas.
The medicinal product should only be prescribed, and changes in immunosuppressive therapy initiated, by physicians experienced in immunosuppressive therapy and the management of transplant patients.
Vaistu gali gydyti ir pradėti keisti imunosupresinį gydymą tik tie gydytojai, kurie turi sukaupę patyrimo apie imunosupresinį gydymą ir pacientų su persodintais organais gydymą.
Inadvertent, unintentional or unsupervised switching of immediate- or prolonged-release formulations of tacrolimus is unsafe.
Neapdairus, netyčinis ar gydytojui neprižiūrint atliktas greito atpalaidavimo ar pailginto atpalaidavimo takrolimuzo farmacinės formos pakeitimas kita yra nesaugus.
This can lead to graft rejection or increased incidence of side effects, including under- or overimmunosuppression, due to clinically relevant differences in systemic exposure to tacrolimus.
Toks keitimas dėl kliniškai reikšmingų sisteminės takrolimuzo ekspozicijos skirtumų gali sukelti transplantato atmetimą ar didinti šalutinio poveikio pasireiškimo dažnį, įskaitant nepakankamą arba per stiprią imunosupresiją.
Patients should be maintained on a single formulation of tacrolimus with the corresponding daily dosing regimen; alterations in formulation or regimen should only take place under the close supervision of a transplant specialist (see sections 4.4 and 4.8).
Pacientams reikia nuolat skirti tos pačios farmacinės formos preparato, laikantis atitinkamo paros dozavimo režimo; farmacinę formą ar dozavimo režimą keisti galima tik atidžiai prižiūrint patirties transplantacijos srityje turinčiam specialistui (žr.
Following conversion to any alternative formulation, therapeutic drug monitoring must be performed and dose adjustments made to ensure that systemic exposure to tacrolimus is maintained.
Pakeitus vieną farmacinę formą kita, reikia stebėti klinikinį vaisto poveikį ir koreguoti jo dozę, kad būtų išlaikyta sisteminė takrolimuzo ekspozicija.
General considerations The recommended initial doses presented below are intended to act solely as a guideline.
Bendros taisyklės Žemiau nurodytos pradinės vaisto dozės yra tik bendrai rekomenduojamos.
Advagraf is routinely administered in conjunction with other immunosuppressive agents in the initial post- operative period.
Advagraf paprastai vartojama kartu su kitais imunitetą slopinančiais preparatais pooperacinio periodo pradžioje.
The dose may vary depending upon the immunosuppressive regimen chosen.
Dozė gali keistis priklausomai nuo pasirinktos imunosupresinio gydymo schemos.
Advagraf dosing should primarily be based on clinical assessments of rejection and tolerability in each patient individually aided by blood level monitoring (see below under “ Target whole blood trough concentration recommendations”).
Advagraf dozės pirmiausia turi būti pagrįstos individualiu paciento atmetimo reakcijos įvertinimu ir tolerancija, kuri nustatoma pagal kraujo tyrimo duomenis (žr. žemiau “ Mažiausios planuojamos vaisto koncentracijos kraujyje rekomendacijos ”).
If clinical signs of rejection are apparent, alteration of the immunosuppressive regimen should be considered.
Atsiradus atmetimo reakcijos požymiams, reikia spręsti apie galimus imunosupresinio gydymo pakeitimus.
In stable patients converted from Prograf (twice daily) to Advagraf (once daily) on a 1:1 (mg: mg) total daily dose basis the systemic exposure to tacrolimus (AUC0-24) for Advagraf was approximately 10% lower than that for Prograf.
2 Stabilios būklės pacientų, kurie vietoj Prograf (vartojamo du kartus per parą) pradėjo vartoti Advagraf (vieną kartą per parą) paros dozių santykiu 1: 1 (mg: mg), sisteminė takrolimuzo ekspozicija (AUC0- 24), pavartojus Advagraf, buvo maždaug 10% mažesnė, nei pavartojus Prograf.
The relationship between tacrolimus trough levels (C24) and systemic
Priklausomybė tarp takrolimuzo mažiausios koncentracijos (C24) ir sisteminės ekspozicijos (AUC0- 24), pavartojus Advagraf, yra panaši kaip ir pavartojus Prograf.
When converting from Prograf capsules to Advagraf tacrolimus trough levels should be measured prior to conversion and within two weeks after conversion.
Vietoj Prograf kapsulių pradėjus vartoti Advagraf, takrolimuzo mažiausią koncentraciją reikia nustatyti prieš keičiant vaistinį preparatą ir per dvi savaites po pakeitimo.
Dose adjustments should be made to ensure that similar systemic exposure is maintained.
Dozę reikia koreguoti taip, kad būtų palaikoma panaši sisteminė ekspozicija.
In de novo kidney and liver transplant patients AUC0-24 of tacrolimus for Advagraf on Day 1 was 30% and 50% lower respectively, when compared with that for Prograf at equivalent doses.
Anksčiau negydytiems pacientams, kuriems buvo parsodinti inkstai ar kepenys, takrolimuzo AUC0- 24 po Advagraf pavartojimo 1- ąją dieną buvo, atitinkamai, 30% ar 50% mažesnis, lyginant su ekvivalentiškomis Prograf dozėmis.
By Day 4, systemic exposure as measured by trough levels is similar for both kidney and liver transplant patients with both formulations.
Iki 4- osios gydymo dienos abiejų vaistų formų sisteminė ekspozicija pasidaro panaši ir pacientams, kuriems buvo persodinti inkstai, ir pacientams, kuriems buvo persodintos kepenys.
Careful and frequent monitoring of tacrolimus trough levels is recommended in the first two weeks post-transplant with Advagraf to ensure adequate drug exposure in the immediate post-transplant period.
Pacientams, kuriems buvo persodinti organai, pirmąsias dvi gydymo Advagraf savaites rekomenduojama atidžiai ir dažnai stebėti takrolimuzo mažiausią koncentraciją tam, kad būtų užtikrinta adekvati vaisto ekspozicija ankstyvuoju periodu po transplantacijos.
As tacrolimus is a substance with low clearance, adjustments to the Advagraf dose regimen may take several days before steady state is achieved.
Kadangi takrolimuzo klirensas yra nedidelis, po Advagraf dozės koregavimo gali praeiti kelios dienos, kol bus pasiekta pusiausvyrinė koncentracija.
In patients unable to take oral medicinal products during the immediate post-transplant period, tacrolimus therapy can be initiated intravenously (Prograf 5 mg/ ml Concentrate for Infusion) at a dose approximately 1/ 5th of the recommended oral dose for that indication.
Pacientams, kurie iškart po transplantacijos negali gerti vaistinių preparatų, gydymą takrolimuzu galima pradėti nuo infuzijos į veną (Prograf 5 mg/ ml koncentratas infuziniam tirpalui), tokiu atveju skirti maždaug 1/ 5- ąją rekomenduojamos geriamosios dozės.
Method of administration It is recommended that the oral daily dose of Advagraf be administered once daily in the morning.
Vartojimo metodas Rekomenduojama Advagraf paros dozę gerti vieną kartą per parą ryte.
Advagraf prolonged-release capsules should be taken immediately following removal from the blister.
Advagraf pailginto atpalaidavimo kapsules reikia gerti iškart išėmus iš lizdinio lapelio.
Patients should be advised not to swallow the desiccant.
Pacientą reikia įspėti nenuryti sausiklio.
The capsules should be swallowed with fluid (preferably water).
Kapsulę reikia nuryti užgeriant skysčiu (geriausia - vandeniu).
Advagraf should generally be administered on an empty stomach or at least 1 hour before or 2 to 3 hours after a meal, to achieve maximal absorption (see section 5.2).
5. 2 skyrių).
A forgotten morning dose should be taken as soon as possible on the same day.
Pamirštą rytinę dozę reikia išgerti kaip galima greičiau tą pačią dieną.
A double dose should not be taken on the next morning.
Negalima gerti dvigubos dozės kitą rytą.
Duration of dosing To suppress graft rejection, immunosuppression must be maintained; consequently, no limit to the duration of oral therapy can be given.
Vartojimo trukmė Atmetimo reakcijai slopinti reikia palaikyti imunosupresinį poveikį, todėl geriamojo vaisto vartojimo trukmės apribojimų nustatyti negalima.
Dose recommendations - Kidney transplantation Prophylaxis of transplant rejection Oral Advagraf therapy should commence at a dose of 0.20 - 0.30 mg/ kg/ day administered once daily in the morning.
Rekomenduojama dozė - inkstų transplantacija Transplantato atmetimo reakcijos profilaktika Gydyti geriamąja Advagraf forma pradedama skiriant 0, 20- 0, 30 mg/ kg kūno svorio dozę vieną kartą per parą, ryte.
Administration should commence within 24 hours after the completion of surgery.
Vaisto reikia pradėti skirti per 24 valandas po operacijos.
Dose adjustment during post-transplant period Advagraf doses are usually reduced in the post-transplant period.
Dozės parinkimas potransplantaciniu laikotarpiu Potransplantaciniu laikotarpiu Advagraf dozė paprastai yra sumažinama.
It is possible in some cases to withdraw concomitant immunosuppressive therapy, leading to Advagraf monotherapy.
Kai kuriais atvejais galima nutraukti gydymą kitais kartu vartojamais imunitetą slopinančiais preparatais ir tokiu būdu palikti gydymą tik vienu Advagraf.
Post-transplant improvement in the condition of the patient may alter the pharmacokinetics of tacrolimus and may necessitate further dose adjustments.
Paciento būklės pagerėjimas po transplantacijos gali pakeisti takrolimuzo farmakokinetiką ir dėl to vėl gali prireikti koreguoti vaisto dozę.
Dose recommendations - Liver transplantation Prophylaxis of transplant rejection Oral Advagraf therapy should commence at a dose of 0.10 - 0.20 mg/ kg/ day administered once daily in the morning.
Rekomenduojama dozė - kepenų transplantacija Transplantato atmetimo reakcijos profilaktika Gydyti geriamąja Advagraf forma reikia pradėti skiriant 0, 10- 0, 20 mg/ kg kūno svorio dozę vieną kartą per parą, ryte.
Administration should commence approximately 12-18 hours after the completion of surgery.
Vaisto reikia pradėti duoti gerti praėjus maždaug 12- 18 valandų po operacijos.
It is possible in some cases to withdraw concomitant immunosuppressive therapy, leading to Advagraf monotherapy.
Kai kuriais atvejais galima nutraukti gydymą kitais kartu vartojamais imunitetą slopinančiais preparatais ir tokiu būdu palikti tik gydymą vienu Advagraf.
Post-transplant improvement in the condition of the patient may alter the pharmacokinetics of tacrolimus and may necessitate further dose adjustments.
Pacieto būklės pagerėjimas po transplantacijos gali pakeisti takrolimuzo farmakokinetiką ir dėl to vėl gali prireikti koreguoti vaisto dozę.
Dose recommendations – Conversion of Prograf treated patients to Advagraf Allograft transplant patients maintained on twice daily Prograf capsules dosing requiring conversion to once daily Advagraf should be converted on a 1:1 (mg: mg) total daily dose basis.
Rekomenduojama dozė – Prograf kapsulių keitimas Advagraf kapsulėmis Pacientams po transplantacijos du kartus per parą vartojamo Prograf kapsules keičiant į vieną kartą per parą vartojamas Advagraf kapsules, paros dozių santykis turi būti 1: 1 (mg: mg).
Advagraf should be administered in the morning.
Advagraf reikia gerti
3 Dose recommendations - Rejection therapy Increased doses of tacrolimus, supplemental corticosteroid therapy, and introduction of short courses of mono-/ polyclonal antibodies have all been used to manage rejection episodes.
Vienas kapsules pakeitus kitomis, reikia sekti takrolimuzo mažiausią koncentraciją ir, esant reikalui, koreguoti dozę, kad būtų palaikoma panaši sisteminė ekspozicija.
If signs of toxicity are noted (e. g. pronounced adverse reactions - see section 4.8) the dose of Advagraf may need to be reduced.
4. 8 skyrių), Advagraf dozę gali tekti mažinti.
For information on conversion from ciclosporin to Advagraf, see below under “ Dose adjustments in specific patient populations”.
Kaip gydymą ciklosporinu keisti gydymu Advagraf žr. toliau poskyryje „ Dozės koregavimas ypatingoms pacientų grupėms “.
Kidney and liver transplantation For conversion from other immunosuppressants to once daily Advagraf, treatment should begin with the initial oral dose recommended in kidney and liver transplantation respectively for prophylaxis of transplant rejection.
Inkstų ir kepenų transplantacija Vietoj kitų imunitetą slopinančių vaistų pradedant vartoti Advagraf vieną kartą per parą, gydymą reikia pradėti pradine geriamąja doze, atitinkamai rekomenduojama vartoti po inkstų ir kepenų persodinimo transplanto atmetimo profilaktikai.
Heart transplantation In adult patients converted to Advagraf, an initial oral dose of 0.15 mg/ kg/ day should be administered once daily in the morning.
Širdies transplantacija Suaugusiems pacientams ankstesnį gydymą keičiant gydymu Advagraf, turi būti skiriama pradinė geriamoji 0, 15 mg/ kg paros dozė vieną karta per parą ryte.
Other allografts transplantation Although there is no clinical experience with Advagraf in lung-transplanted, pancreas-transplanted and intestine-transplanted patients, Prograf has been used in lung-transplanted patients at an initial oral dose of 0.10 - 0.15 mg/ kg/ day, in pancreas-transplanted patients at an initial oral dose of 0.2 mg/ kg/ day and in intestinal transplantation at an initial oral dose of 0.3 mg/ kg/ day.
Po kitų transplantacijų Nors nėra duomenų apie Advagraf vartojimą pacientų po plaučių, kasos ar žarnyno transplantacijų grupėse, pacientai po plaučių transplantacijos gėrė pradinę 0, 10 – 0, 15 mg/ kg Prograf paros dozę, po kasos transplantacijos - pradinę 0, 2 mg/ kg paros dozę ir po žarnyno transplantacijos - pradinę 0, 3 mg/ kg paros dozę.
Dose adjustments in specific patient populations Patients with liver impairment Dose reduction may be necessary in patients with severe liver impairment in order to maintain the blood trough levels within the recommended target range.
Dozės koregavimas ypatingoms pacientų grupėms Kepenų veiklos sutrikimas Norint išlaikyti numatytą rekomenduojamą mažiausią vaisto koncentraciją kraujyje, esant kepenų veiklos sutrikimui, dozę gali prireikti sumažinti.
Patients with kidney impairment As the pharmacokinetics of tacrolimus are unaffected by renal function, no dose adjustment should be required.
Inkstų veiklos sutrikimas Kadangi inkstų funkcija neturi reikšmės takrolimuzo farmakokinetikai, dozės koreguoti nereikia.
However, owing to the nephrotoxic potential of tacrolimus careful monitoring of renal function is recommended (including serial serum creatinine concentrations, calculation of creatinine clearance and monitoring of urine output).
Tačiau, atsižvelgiant į takrolimuzo nefrotoksinio poveikio galimybę, patariama atidžiai kontroliuoti inkstų funkciją (įskaitant kreatinino koncentracijos kraujyje tyrimą, kreatinino klirenso apskaičiavimą, išsiskiriančio šlapimo kiekio matavimą).
Race In comparison to Caucasians, black patients may require higher tacrolimus doses to achieve similar trough levels.
Rasė Lyginant su baltaisiais, juodaodžiams pacientams gali reikėti didesnių takrolimuzo dozių vienodai mažiausiai koncentracijai pasiekti.
Gender There is no evidence that male and female patients require different doses to achieve similar trough levels.
Lytis Nėra duomenų rodančių, kad, norint pasiekti vienodą mažiausią koncentraciją, vyrams ir moterims reikėtų skirtingų dozių.
Elderly patients There is no evidence currently available to indicate that dosing should be adjusted in elderly patients.
Senyvi pacientai Kol kas nėra gauta jokių duomenų, rodančių, kad senyviems pacientams reikėtų koreguoti vaisto dozę.
Conversion from ciclosporin to Advagraf Care should be taken when converting patients from ciclosporin-based to tacrolimus-based therapy (see sections 4.4 and 4.5).
4. 4 ir 4. 5 skyrius).
Advagraf therapy should be initiated after considering ciclosporin blood concentrations and the clinical condition of the patient.
Gydymą Advagraf reikia pradėti nustačius ciklosporino koncentraciją kraujyje ir įvertinus paciento būklę.
Dosing should be delayed in the presence of elevated ciclosporin blood levels.
Jei ciklosporino koncentracija kraujyje yra padidėjusi, vaisto skyrimą reikia atidėti.
In practice, tacrolimus-based therapy has been initiated 12 - 24 hours after discontinuation of ciclosporin.
Praktiškai gydyti takrolimuzu pradedama po 12- 24 val., kai baigiama vartoti ciklosporino.
Monitoring of ciclosporin blood levels should be continued following conversion as the clearance of ciclosporin might be affected.
Tęsiant perėjimą nuo gydymo ciklosporinu, reikia tirti jo koncentraciją kraujyje, nes gali būti pakitęs ciklosporino klirensas.
Target whole blood trough concentration recommendations Dosing should primarily be based on clinical assessments of rejection and tolerability in each individual patient aided by whole blood tacrolimus trough level monitoring.
Rekomenduojamos planuojamos mažiausios vaisto koncentracijos kraujyje Dozę pirmiausiai reikia pagrįsti įvertinant klinikinius atmetimo reakcijos simptomus ir kiekvieno paciento toleranciją vaistui, kam padeda takrolimuzo mažiausios koncentracijos kraujyje kontroliavimas.
As an aid to optimise dosing, several immunoassays are available for determining tacrolimus concentrations in whole blood.
Optimalios vaisto dozės parinkimui padeda takrolimuzo koncentracijos kraujyje nustatymas naudojant įvairius imunologinius tyrimus.
Comparisons of concentrations from the published literature to individual values in clinical practice should be assessed with care and knowledge of the assay methods employed.
Literatūros duomenis apie vaisto koncentraciją su konkretaus ligonio duomenimis lyginti reikia atsargiai, remiantis žiniomis apie naudotus tyrimo metodus.
In current clinical practice, whole blood levels are monitored using immunoassay methods.
Dabar medicinos praktikoje vaisto koncentracija kraujyje kontroliuojama naudojant imunologinius tyrimo metodus.
The relationship between tacrolimus trough levels (C24) and systemic exposure (AUC 0-24) is similar between the two formulations Advagraf and Prograf.
4 Priklausomybė tarp takrolimuzo mažiausios koncentracijos (C24) ir jo sisteminės ekspzicijos (AUC0- 24) yra panaši po abiejų vaisto formų, Advagraf ir Prograf, pavartojimo.
Blood trough levels of tacrolimus should be monitored during the post-transplantation period.
Takrolimuzo mažiausia koncentracija kraujyje turi būti kontroliuojama pooperaciniu laikotarpiu.
Blood trough levels for Advagraf should be drawn approximately 24 hours post-dosing, just prior to the next dose.
Advagraf mažiausią koncentraciją kraujyje reikia nustatyti praėjus maždaug 24 valandoms po vaisto pavartojimo, kaip tik prieš kitą dozę.
Frequent trough level monitoring in the initial two weeks post transplantation is recommended, 4 followed by periodic monitoring during maintenance therapy.
Pirmosiomis dviem savaitėmis po transplantacijos rekomenduojama dažnai nustatyti mažiausią koncentraciją, vėliau ją reguliariai tirti palaikomojo gydymo metu.
Blood trough levels of tacrolimus should also be monitored following conversion from Prograf to Advagraf, dose adjustment, changes in the immunosuppressive regimen, or co-administration of substances which may alter tacrolimus whole blood concentrations (see section 4.5).
4. 5 skyrių).
The frequency of blood level monitoring should be based on clinical needs.
Vaisto koncentracijos kraujyje tyrimo dažnumas priklauso nuo tokių tyrimų poreikio vertinant ligonio būklę.
As Advagraf is a medicinal product with low clearance, adjustments to the Advagraf dose regimen may take several days before steady state is achieved.
Kadangi Advagraf yra vaistas, pasižymintis mažu klirensu, jo pusiausvyrinė koncentracija kraujyje pasiekiama praėjus kelioms dienoms po dozės korekcijos.
Clinical study analysis suggests that the majority of patients can be successfully managed if tacrolimus blood trough levels are maintained below 20 ng/ ml.
Klinikinių tyrimų įvertinimas rodo, kad dauguma pacientų gali būti sėkmingai gydomi, jei takrolimuzo mažiausia koncentracija kraujyje palaikoma mažesnė kaip 20 ng/ ml.
It is necessary to consider the clinical condition of the patient when interpreting whole blood levels.
Vertinant vaisto koncentraciją kraujyje, būtina atsižvelgti į paciento klinikinę būklę.
In clinical practice, whole blood trough levels have generally been in the range 5 - 20 ng/ ml in liver transplant recipients and 10 - 20 ng/ ml in kidney and heart transplant patients in the early post- transplant period.
Praktiškai, mažiausia vaisto koncentracija kraujyje ankstyvuoju transplantaciniu laikotarpiu po kepenų persodinimo dažniausiai esti 5- 20 ng/ ml, po inkstų ir širdies persodinimo – 10- 20 ng/ ml.
During subsequent maintenance therapy, blood concentrations have generally been in the range of 5 - 15 ng/ ml in liver, kidney and heart transplant recipients.
Vėliau, palaikomojo gydymo laikotarpiu, vaisto koncentracija kraujyje po kepenų, inkstų ir širdies persodinimo esti 5- 15 ng/ ml.
Hypersensitivity to tacrolimus or other macrolides or to any of the excipients.
Padidėjęs jautrumas takrolimuzui arba kitiems makrolidams, arba bet kuriai pagalbinei medžiagai.
Medication errors, including inadvertent, unintentional or unsupervised substitution of immediate- or prolonged-release tacrolimus formulations, have been observed.
Pastebėta klaidingo vaisto vartojimo atvejų, įskaitant neapdairų, netyčinį ar gydytojui neprižiūrint atliktą greito atpalaidavimo ar pailginto atpalaidavimo takrolimuzo farmacinių formų pakeitimą.
This has led to serious adverse events, including graft rejection, or other side effects which could be a consequence of either under- or over- exposure to tacrolimus.
Dėl to pasireiškė sunkių nepageidaujamų reiškinių, įskaitant transplantato atmetimą, arba kitų šalutinių reiškinių, kurie buvo arba nepakankamo poveikio, arba per stiprios takrolimuzo ekspozicijos pasekmė.
Patients should be maintained on a single formulation of tacrolimus with the corresponding daily dosing regimen; alterations in formulation or regimen should only take place under the close supervision of a transplant specialist (see sections 4.2 and 4.8).
4. 2 ir 4. 8 skyrius).
There is limited experience in non-Caucasian patients and patients at elevated immunological risk (e. g. retransplantation, evidence of panel reactive antibodies (PRA)).
Nedaug patirties gydant kitų, ne baltųjų, rasių pacientus ir pacientus, kuriems padidėjusi imunologinė rizika (pvz., pakartotinė transplantacija, nustatyti su panele reaguojantys antikūnai (PRA)).
For treatment of allograft rejection resistant to treatment with other immunosuppressive medicinal products in adult patients clinical data are not yet available for the prolonged-release formulation Advagraf.
Nėra suaugusiųjų pacientų transplantato atmetimo, kai neefektyvūs kiti imuninę sistemą slopinantys preparatai, gydymo pailginto atpalaidavimo forma Advagraf klinikinės patirties.
For prophylaxis of transplant rejection in adult heart allograft recipients and for paediatric allograft recipients clinical data are not yet available for the prolonged-release formulation Advagraf.
Dar nėra klinikinių duomenų apie pailginto atpalaidavimo formos Advagraf skyrimą suaugusiesiems, kuriems persodinta širdis, ir vaikams, kuriems persodinti organai, transplantato atmetimo profilaktikai.
During the initial post-transplant period, monitoring of the following parameters should be undertaken on a routine basis: blood pressure, ECG, neurological and visual status, fasting blood glucose levels, electrolytes (particularly potassium), liver and renal function tests, haematology parameters, coagulation values, and plasma protein determinations.
Pradiniu potransplantaciniu periodu paprastai reikia stebėti tokius rodiklius: kraujospūdį, EKG, neurologinę ir bendrą organizmo būklę, gliukozės koncentraciją kraujyje nevalgius, elektrolitų koncentraciją kraujyje (ypač kalio), atlikti kepenų ir inkstų funkcinius mėginius, kraujo ląstelių sudėtį, krešumą, baltymo kiekį kraujo plazmoje.
If clinically relevant changes are seen, adjustments of the immunosuppressive regimen should be considered.
Nustačius kliniškai reikšmingų pakitimų, reikia spręsti apie imunosupresinio gydymo tikslinimą.
John’ s Wort (Hypericum perforatum) or other herbal preparations should be avoided when taking Advagraf due to the risk of interactions that lead to decrease in blood concentrations of tacrolimus and reduced clinical effect of tacrolimus (see section 4.5).
Sąveika su kitais vaistiniais preparatais ir kitokia sąveika).
Since levels of tacrolimus in blood may significantly change during diarrhoea episodes, extra monitoring of tacrolimus concentrations is recommended during episodes of diarrhoea.
Kadangi viduriuojant takrolimuzo koncentracija kraujyje gali reikšmingai pasikeisti, tokiais atvejais takrolimuzo koncentraciją reikia tirti papildomai.
The combined administration of ciclosporin and tacrolimus should be avoided and care should be taken when administering tacrolimus to patients who have previously received ciclosporin (see sections 4.2 and 4.5).
4. 2 ir 4. 5 skyrius).
Ventricular hypertrophy or hypertrophy of the septum, reported as cardiomyopathies, have been observed in Prograf treated patients on rare occasions and may therefore also occur with Advagraf.
5 Prograf vartojusiems pacientams retais atvejais stebėtos širdies skilvelių arba pertvaros hipertrofijos, vertintos kaip kardiomiopatija, todėl tokių sutrikimų gali būti ir vartojant Advagraf.
Most cases have been reversible, occurring with tacrolimus blood trough concentrations much higher than the recommended maximum levels.
Dažniausiai tai buvo laikini pakitimai, pasireiškę tada, kai takrolimuzo koncentracija kraujyje buvo žymiai didesnė negu didžiausia rekomenduojama.
Other factors observed to increase the risk of these clinical 5 conditions included pre-existing heart disease, corticosteroid usage, hypertension, renal or hepatic dysfunction, infections, fluid overload, and oedema.
Nustatyta, kad tokių pokyčių rizika gali padidėti dėl tokių priežasčių kaip anksčiau buvusi širdies liga, kortikosteroidų vartojimas, hipertenzinė liga, inkstų ar kepenų veiklos sutrikimas, infekcinės ligos, per didelis skysčių kiekis, patinimai.
Accordingly, high-risk patients receiving substantial immunosuppression should be monitored, using such procedures as echocardiography or ECG pre- and post-transplant (e. g. initially at 3 months and then at 9 -12 months).
Todėl didelėmis imunosupresantų dozėmis gydomus pacientus, kuriems yra rizikos faktorių, reikia stebėti atliekant echokardiografiją, EKG iki transplantacijos operacijos ir po jos (pvz., pradžioje kas trys mėnesiai, vėliau kas 9- 12 mėnesių).
If abnormalities develop, dose reduction of Advagraf therapy, or change of treatment to another immunosuppressive agent should be considered.
Nustačius pakitimų, reikia mažinti Advagraf dozę arba keisti jį kitais imunosupresiniais preparatais.
Tacrolimus may prolong the QT interval but at this time lacks substantial evidence for causing Torsades de Pointes.
Takrolimuzas gali sukelti QT intervalo pailgėjimą, tačiau ar jis sukelia torsades de pointes pakankamų įrodymų šiuo metu nėra.
Caution should be exercised in patients with diagnosed or suspected Congenital Long QT Syndrome.
Reikia atsargiai vartoti pacientams, kuriems nustatytas arba įtariamas įgimtas ilgo QT intervalo sindromas.
Patients treated with tacrolimus have been reported to develop EBV-associated lymphoproliferative disorders.
Takrolimuzu gydomiems pacientams pasireiškė su EBV susijusios limfinio audinio proliferacinės ligos.
A combination of immunosuppressives such as antilymphocytic antibodies given concomitantly increases the risk of EBV-associated lymphoproliferative disorders.
Imunosupresantų derinių vartojimas, pvz., kartu vartojami antilimfocitiniai antikūnai, didina su EBV susijusių limfinio audinio proliferacinių ligų riziką.
EBV-Viral Capsid Antigen (VCA)-negative patients have been reported to have an increased risk of developing lymphoproliferative disorders.
Pacientams, kurių organizme nėra EBV – viruso kapsidės antigeno (VKA), yra didesnė limfinio audinio proliferacinių ligų pasireiškimo rizika.
Therefore, in this patient group, EBV-VCA serology should be ascertained before starting treatment with Advagraf.
Todėl, šiai pacientų grupei, prieš pradedant gydymą Advagraf, reikia nustatyti EBV- VKA serologiją.
During treatment, careful monitoring with EBV- PCR is recommended.
Gydymo metu rekomenduojama atidžiai stebėti EBV- PCR.
Positive EBV-PCR may persist for months and is per se not indicative of lymphoproliferative disease or lymphoma.
EBV- PCR gali išlikti teigiamas kelis mėnesius, tai savaime nerodo limfinio audinio proliferacinės ligos ar limfomos.
Patients treated with immunosuppressants, including Advagraf are at increased risk for opportunistic infections (bacterial, fungal, viral and protozoal).
Pacientams, kurie buvo gydomi imunosupresantais (įskaitant Advagraf), yra padidėjusi oportunistinių infekcijų (bakterinių, grybelinių, virusinių ir pirmuonių) rizika, įskaitant BK viruso sukeltą nefropatiją bei JC viruso sukeltą progresuojančią multifokalinę leukoencefalopatiją (PML).
Among these conditions are BK virus associated nephropathy and JC virus associated progressive multifocal leukoencephalopathy (PML).
Šios infekcijos dažniausiai atsiranda dėl stiprios bendros organizmo imunosupresijos ir gali turėti rimtų pasekmių arba būti mirtinos.
These infections are often related to a high total immunosuppressive burden and may lead to serious or fatal conditions that physicians should consider in the differential diagnosis in immunosuppressed patients with deteriorating renal function or neurological symptoms.
Todėl gydantis gydytojas turi atkreipti dėmesį, jeigu tokiems pacientams ima blogėti inkstų funkcija ar atsiranda neurologinių simptomų.
As with other immunosuppressive agents, owing to the potential risk of malignant skin changes, exposure to sunlight and UV light should be limited by wearing protective clothing and using a sunscreen with a high protection factor.
Kaip ir vartojant kitus imunitetą slopinančius vaistus, siekiant išvengti piktybiniu požiūriu pavojingų odos pakitimų, reikia vengti saulės ir ultravioletinių spindulių – nešioti saugius drabužius, vartoti gerai apsaugančius kosmetinius preparatus nuo saulės nudegimo.
As with other potent immunosuppressive compounds, the risk of secondary cancer is unknown (see section 4.8).
4. 8 skyrių).
Patients treated with tacrolimus have been reported to develop posterior reversible encephalopathy syndrome (PRES).
Buvo pranešimų, kad pacientams, gydytiems takrolimuzu, išsivystė užpakalinės grįžtamos encefalopatijos sindromas (UGES).
MRI) should be performed.
Jei pacientams, vartojantiems takrolimuzą, atsiranda simptomai, būdingi UGES pvz., galvos skausmas, pasikeitusi psichinė būklė, priepuoliai, regėjimo sutrikimas, jiems reikia atlikti radiologinį tyrimą (pvz., MR).
If PRES is diagnosed, adequate blood pressure and seizure control and immediate discontinuation of systemic tacrolimus is advised.
Jei diagnozuojamas UGES, patartina tinkamai sekti kraujospūdį ir priepuolius, ir nedelsiant nutraukti sisteminį takrolimuzo vartojimą.
Most patients completely recover after appropriate measures are taken.
Daugumai pacientų būklė visiškai atsistato, jei imamasi tinkamų priemonių.
As Advagraf prolonged-release capsules contain lactose, special care should be taken in patients with rare hereditary problems of galactose intolerance, the Lapp lactase deficiency or glucose-galactose malabsorption.
Kadangi Advagraf pailginto atpalaidavimo kietose kapsulėse yra laktozės, vaistą atsargiai skirti pacientams, kuriems yra retų paveldimų sutrikimų – galaktozės netoleravimas, Lapp laktazės trūkumas ar gliukozės- galaktozės malabsorbcija.
Metabolic interactions Systemically available tacrolimus is metabolised by hepatic CYP3A4.
Metabolinė sąveika Sisteminiu būdu vartojamas takrolimuzas metabolizuojamas veikiant kepenų fermentui CYP3A4.
There is also evidence of gastrointestinal metabolism by CYP3A4 in the intestinal wall.
Taip pat nustatyta, kad, veikiant CYP3A4, metabolizmas vyksta virškinamajame trakte – žarnų sienelėje.
Concomitant use of medicinal products or herbal remedies known to inhibit or induce CYP3A4 may affect the metabolism of tacrolimus and thereby increase or decrease tacrolimus blood levels.
Jei kartu su takrolimuzu vartojami vaistai ar vaistažolių preparatai, slopinantys arba aktyvinantys CYP3A4, tai gali pakeisti takrolimuzo metabolizmą, padidinti ar sumažinti jo koncentraciją kraujyje.
It is therefore recommended to monitor tacrolimus blood levels whenever substances which have the potential to alter CYP3A metabolism are used concomitantly and to adjust the tacrolimus dose as appropriate in order to maintain similar tacrolimus exposure (see sections 4.2 and 4.4).
4. 2 ir 4. 4 skyrius).
Inhibitors of metabolism Clinically the following substances have been shown to increase tacrolimus blood levels:
Metabolizmo inhibitoriai
6 ritonavir).
6 Kliniškai nustatyta, kad takrolimuzo koncentraciją kraujyje didina šie preparatai: stipri sąveika nustatyta su tokiais priešgrybeliniais preparatais kaip ketokonazolis, flukonazolis, itrakonazolis ir vorikonazolis, makrolidų grupės antibiotiku eritromicinu arba ŽIV proteazių inhibitoriais (pvz., ritonaviru).
Concomitant use of these substances may require decreased tacrolimus doses in nearly all patients.
Kartu vartojant šiuos preparatus, beveik visiems pacientams gali prireikti sumažinti takrolimuzo dozę.
Pharmacokinetics studies have indicated that the increase in blood levels is mainly a result of increase in oral bioavailability of tacrolimus owing to the inhibition of gastrointestinal metabolism.
Farmakokinetikos tyrimų metu nustatyta, kad takrolimuzo koncentracija kraujyje daugiausiai didėja dėl to, kad padidėja išgerto vaisto biologinis prieinamumas, nes slopinamas jo metabolizmas virškinimo trakte.
Effect on hepatic clearance is less pronounced.
Kepenų klirenso įtaka yra mažesnė.
Weaker interactions have been observed with clotrimazole, clarithromycin, josamycin, nifedipine, nicardipine, diltiazem, verapamil, danazol, ethinylestradiol, omeprazole and nefazodone.
Silpnesnė sąveika stebėta su klotrimazoliu, klaritromicinu, josamicinu, nifedipinu, nikardipinu, diltiazemu, verapamiliu, danazoliu, etinilestradioliu, omeprazoliu ir nefazodonu.
In vitro the following substances have been shown to be potential inhibitors of tacrolimus metabolism: bromocriptine, cortisone, dapsone, ergotamine, gestodene, lidocaine, mephenytoin, miconazole, midazolam, nilvadipine, norethindrone, quinidine, tamoxifen, (triacetyl)oleandomycin.
Tyrimais in vitro nustatyta, kad takrolimuzo metabolizmo galimais inhibitoriais yra šie preparatai: bromokriptinas, kortizonas, dapsonas, ergotaminas, gestodenas, lidokainas, mefenitoinas, mikonazolis, midazolamas, nilvadipinas, noretindronas, chinidinas, tamoksifenas, (triacetil) oleandomicinas.
Grapefruit juice has been reported to increase the blood level of tacrolimus and should therefore be avoided.
Pranešama, kad greipfrutų sultys didina takrolimuzo koncentraciją kraujyje, todėl reikia vengti jas vartoti.
Lansoprazol and ciclosporin may potentially inhibit CYP3A4-mediated metabolism of tacrolimus and thereby increase tacrolimus whole blood concentrations.
Lansoprazolis ir ciklosporinas gali slopinti takrolimuzo metabolizmą CYP3A4 sistemoje ir padidinti takrolimuzo koncentaciją kraujyje.
John’ s Wort (Hypericum perforatum) which may require increased tacrolimus doses in almost all patients.
Metabolizmo induktoriai Kliniškai nustatyta, kad takrolimuzo koncentraciją kraujyje mažina šie preparatai: stipri sąveika nustatyta su rifampicinu, fenitoinu, jonažole (Hypericum perforatum), dėl kurios beveik visiems pacientams gali prireikti padidinti takrolimuzo dozę.
Clinically significant interactions have also been observed with phenobarbital.
Klinikiniu aspektu reikšminga sąveika taip pat stebėta su fenobarbitaliu.
Maintenance doses of corticosteroids have been shown to reduce tacrolimus blood levels.
Nustatyta, kad palaikomosios kortikosteroidų dozės mažina takrolimuzo koncentraciją kraujyje.
High dose prednisolone or methylprednisolone administered for the treatment of acute rejection have the potential to increase or decrease tacrolimus blood levels.
Didelė prednizolono arba metilprednizolono dozė, skiriama esant ūmiai atmetimo reakcijai, gali padidinti arba sumažinti takrolimuzo koncentraciją kraujyje.
Carbamazepine, metamizole and isoniazid have the potential to decrease tacrolimus concentrations.
Karbamazepinas, metamizolis ir izoniazidas gali sumažinti takrolimuzo koncentraciją kraujyje.
Effect of tacrolimus on the metabolism of other medicinal products Tacrolimus is a known CYP3A4 inhibitor; thus concomitant use of tacrolimus with medicinal products known to be metabolised by CYP3A4 may affect the metabolism of such medicinal products.
Takrolimuzo poveikis kitų vaistų metabolizmui Takrolimuzas yra žinomas CYP3A4 inhibitorius, todėl jo vartojimas kartu su vaistais, kurie metabolizuojami veikiant CYP3A4, gali turėti įtakos šių vaistų metabolizmui.
The half-life of ciclosporin is prolonged when tacrolimus is given concomitantly.
Vartojant kartu su ciklosporinu, pailgėja ciklosporino pusinės eliminacijos laikas.
In addition, synergistic/ additive nephrotoxic effects can occur.
Be to, galimas sinerginis (papildomas) toksinis poveikis inkstams.
For these reasons, the combined administration of ciclosporin and tacrolimus is not recommended and care should be taken when administering tacrolimus to patients who have previously received ciclosporin (see sections 4.2 and 4.4).
4. 2 ir 4. 4 skyrius).
Tacrolimus has been shown to increase the blood level of phenytoin.
Nustatyta, kad takrolimuzas didina kraujyje fenitoino koncentraciją.
As tacrolimus may reduce the clearance of steroid-based contraceptives leading to increased hormone exposure, particular care should be exercised when deciding upon contraceptive measures.
Kadangi takrolimuzas gali sumažinti steroidinių kontraceptikų klirensą ir padidinti hormonų kiekį, į tai reikia atsižvelgti pasirenkant kontracepcijos priemones.
Limited knowledge of interactions between tacrolimus and statins is available.
Apie takrolimuzo sąveiką su statinais duomenų nepakanka.
Clinical data suggest that the pharmacokinetics of statins are largely unaltered by the co-administration of tacrolimus.
Klinikiniai duomenys rodo, kad vartojant takrolimuzą kartu su statinais pastarųjų farmakokinetika žymiau nesikeičia.
Animal data have shown that tacrolimus could potentially decrease the clearance and increase the half- life of pentobarbital and antipyrine.
Tyrimais su gyvūnais nustatyta, kad takrolimuzas gali sumažinti pentobarbitalio ir antipirino klirensą ir pailginti jų pusinės eliminacijos laiką.
Other potential interactions that may increase systemic exposure of tacrolimus Prokinetic agents such as metoclopramide and cisapride.
Kita sąveika, galinti padidinti sisteminę takrolimuzo ekspoziciją Prokinetikai, pvz., metoklopramidas ir cisapridas Cimetidinas.
Magnesium-aluminum-hydroxide.
Magnio hidroksidas ir aliuminio hidroksidas.
Other interactions which have led to clinically detrimental effects Concurrent use of tacrolimus with medicinal products known to have nephrotoxic or neurotoxic effects may increase these effects (e. g., aminoglycosides, gyrase inhibitors, vancomycin, cotrimoxazole, NSAIDs, ganciclovir or aciclovir).
Kita sąveika, galinti sukelti klinikinius kenksmingus požymius Vartojant takrolimuzo kartu su kitais vaistais, pasižyminčiais toksiniu poveikiu inkstams ar nervų sistemai (pvz., aminoglikozidais, girazės inhibitoriais, vankomicinu, kotrimoksazoliu, nesteroidiniais vaistais nuo uždegimo (NVNU), gancikloviru ar acikloviru), šis poveikis gali sustiprėti.
Enhanced nephrotoxicity has been observed following the administration of amphotericin B and ibuprofen in conjunction with tacrolimus.
Sustiprėjęs toksinis poveikis inkstams stebėtas tuomet, kai kartu su takrolimuzu buvo vartojamas amfotericinas B ir ibuprofenas.
As tacrolimus treatment may be associated with hyperkalaemia, or may increase pre-existing hyperkalaemia, high potassium intake, or potassium-sparing diuretics (e. g., amiloride, triamterene, or spironolactone) should be avoided.
Kadangi takrolimuzo vartojimas gali būti susijęs su hiperkalemija arba dėl jo vartojimo gali sustiprėti anksčiau buvusi hiperkalemija, reikia vengti vartoti daug kalio, skirti kalį organizme sulaikančių diuretikų (pvz., amilorido, triamtereno arba spironolaktono).
Immunosuppressants may affect the response to vaccination and vaccination during treatment with tacrolimus may be less effective.
7 Imunosupresoriai gali turėti įtakos organizmo atsakui į vakcinaciją, todėl, gydantis takrolimuzu, skiepijimas gali būti mažiau veiksmingas.
The use of live attenuated vaccines should be avoided.
Reikia vengti vartoti gyvas susilpnintas vakcinas.
Protein binding considerations 7 Tacrolimus is extensively bound to plasma proteins.
Susijungimas su kraujo baltymais Takrolimuzas stipriai jungiasi su kraujo plazmos baltymais.
Possible interactions with other medicinal products known to have high affinity for plasma proteins should be considered (e. g., NSAIDs, oral anticoagulants, or oral antidiabetics).
Dėl to galima sąveika su kitais vaistais, kurie pasižymi dideliu afinitetu kraujo plazmos baltymams (pvz., NVNU, geriamaisiais antikoaguliantais ar geriamaisiais vaistais nuo cukrinio diabeto).
Human data show that tacrolimus crosses the placenta.
Duomenys rodo, kad takrolimuzas praeina per žmogaus placentą.
Limited data from organ transplant recipients show no evidence of an increased risk of adverse events on the course and outcome of pregnancy under tacrolimus treatment compared with other immunosuppressive medicinal products.
Negausūs transplantuotų organų recipientų nėštumų stebėjimo duomenys padidintos nepageidaujamo takrolimuzo poveikio nėštumo eigai ir jo pasekmėms rizikos, lyginant su kitais imunitetą slopinančiais vaistiniais preparatais, nerodo.
Tacrolimus treatment can be considered in pregnant women, when there is no safer alternative and when the perceived benefit justifies the potential risk to the foetus.
Nėščioms moterims skiriama atsargiai, jei nėra saugesnės alternatyvos, takrolimuzo galima vartoti, kai gydymo nauda didesnė už galimą pavojų vaisiui.
In case of in utero exposure, monitoring of the newborn for the potential adverse events of tacrolimus is recommended (in particular effects on the kidneys). There is a risk for premature delivery (< 37 week) as well as for hyperkalaemia in the newborn (incidence 8 of 111 neonates, i. e.
Gręsia priešlaikinis gimdymas (< 37 sav.), taip pat naujagimio hiperkalemija (pasireiškia 8 iš 111 naujagimių, t. y.
7.2%) which, however normalises spontaneously.
7, 2%); pastaroji išnyksta savaime.
In rats and rabbits, tacrolimus caused embryofoetal toxicity at doses which demonstrated maternal toxicity (see section 5.3).
5. 3 skyrių).
Tacrolimus affected fertility in male rats (see section 5.3).
5. 3 skyrių).
Lactation Human data demonstrate that tacrolimus is excreted in breast milk.
Žindymo laikotarpis Žmonių stebėjimo duomenimis nustatyta, kad takrolimuzo išsiskiria su žindyvės pienu.
As detrimental effects on the newborn cannot be excluded, women should not breast-feed whilst receiving Advagraf.
Kadangi negalima paneigti žalingo poveikio naujagimiui, vartojančios Advagraf moterys negali žindyti.
Tacrolimus may cause visual and neurological disturbances.
Takrolimuzas gali sukelti regėjimo ir nervų sistemos sutrikimus.
This effect may be enhanced if Advagraf is administered in association with alcohol.
Šis poveikis sustiprėja, jei kartu su Advagraf vartojama alkoholio.
The adverse reaction profile associated with immunosuppressive agents is often difficult to establish owing to the underlying disease and the concurrent use of multiple medications.
Nepageidaujamų reakcijų ypatumus, susijusius su imuninę sistemą slopinančiais vaistais, dažnai nustatyti sunku atsižvelgiant į pačios ligos ypatumus ir daugelio kitų kartu vartojamų vaistų poveikį.
Many of the adverse reactions stated below are reversible and/ or respond to dose reduction.
Dauguma nepageidaujamų reakcijų, kurios nurodomos toliau, yra grįžtamojo pobūdžio ir (arba) išnyksta sumažinus vaisto dozę.
Adverse reactions are listed below in descending order by frequency of occurrence: very common (≥ 1/ 10); common (≥ 1/ 100 to < 1/ 10); uncommon (≥ 1/ 1,000 to < 1/ 100); rare (≥ 1/ 10,000 to < 1/ 1,000); very rare (< 1/ 10,000), not known (cannot be estimated from the available data).
Toliau nepageidaujami poveikiai išvardyti pagal jų pasireiškimo dažnumą, mažėjančia tvarka: labai dažni (≥1/ 10), dažni (nuo ≥1/ 100 iki < 1/ 10), nedažni (nuo ≥1/ 1000 iki < 1/ 100), reti (nuo ≥1/ 10000 iki < 1/ 1000), labai reti (< 1/ 10000), dažnis nežinomas (negali būti įvertintas pagal turimus duomenis).
Cardiac disorders common: uncommon:
Nedažni:
ischaemic coronary artery disorders, tachycardia ventricular arrhythmias and cardiac arrest, heart failures, cardiomyopathies, ventricular hypertrophy, supraventricular arrhythmias, palpitations, ECG investigations abnormal, heart rate and pulse investigations abnormal
išeminė širdies liga, tachikardija skilvelinės aritmijos ir širdies sustojimas, širdies nepakankamumas, kardiomiopatijos, skilvelių hipertrofija, supraventrikulinės aritmijos, širdies plakimas, EKG pakitimai, širdies ritmo ir pulso pakitimai
rare: very rare:
Labai reti:
pericardial effusion echocardiogram abnormal
skysčio sankaupa perikarde echokardiogramos pakitimai
Blood and lymphatic system disorders common:
Kraujo ir limfinės sistemos sutrikimai Dažni:
uncommon:
Nedažni:
coagulopathies, coagulation and bleeding analyses abnormal, pancytopenia, neutropenia
anemija, leukopenija, trombocitopenija, leukocitozė, pakitę eritrocitų tyrimo rodikliai krešumo sutrikimai, pakitę krešumo ir kraujavimo tyrimų rodmenys, pancitopenija, neutropenija
rare:
Reti:
thrombotic thrombocytopenic purpura, hypoprothrombinaemia
trombocitopeninė purpura su trombų susidarymu, hipoprotrombinemija
Nervous system disorders very common: common:
Dažni:
tremor, headache seizures, disturbances in consciousness, paraesthesias and dysaesthesias, peripheral neuropathies, dizziness, writing impaired, nervous system disorders 8
tremoras, galvos skausmas traukuliai, suvokimo sutrikimai, parastezijos ir jutimo sutrikimai, periferinė neuropatija, svaigulys, sutrikęs gebėjimas rašyti, nervų sistemos sutrikimai
coma, central nervous system haemorrhages and cerebrovascular accidents, paralysis and paresis, encephalopathy, speech and language abnormalities, amnesia
koma, kraujosruvos galvos smegenyse ir smegenų kraujotakos sutrikimai, paralyžius ir parezė, encefalopatija, kalbos sutrikimai, amnezija
hypertonia myasthenia
padidėjęs tonusas miastenija
Eye disorders
Akių sutrikimai Dažni:
common: uncommon: rare:
Reti:
vision blurred, photophobia, eye disorders cataract blindness
pablogėjęs regėjimas, fotofobija, akių sutrikimai katarakta aklumas
Ear and labyrinth disorders common: uncommon: rare: very rare:
Labai reti:
tinnitus hypoacusis deafness neurosensory hearing impaired
spengimas ausyse susilpnėjusi klausa neurosensorinis kurtumas pablogėjusi klausa
Respiratory, thoracic and mediastinal disorders common:
Kvėpavimo sistemos, krūtinės ląstos ir tarpuplaučio sutrikimai Dažni:
dyspnoea, parenchymal lung disorders, pleural effusion, pharyngitis, cough, nasal congestion and inflammations
dusulys, parenchiminės plaučių ligos, skystis pleuros ertmėje, faringitas, kosulys, nosies užburkimas, nosies gleivinės uždegimas
uncommon: rare:
Reti:
respiratory failures, respiratory tract disorders, asthma acute respiratory distress syndrome
kvėpavimo nepakankamumas, kvėpavimo sistemos ligos, astma ūminis respiracinio distreso sindromas
Gastrointestinal disorders very common: common:
Dažni: