qanastek/EMEA-V3 huggingface dataset:
Renal impairment
Pacientai su inkstų funkcijos sutrikimu
Patients with renal impairment have not been specifically studied.
Atskirai tirti nebuvo.
Less than 1% of the therapeutic dose of amprenavir is excreted unchanged in the urine.
Mažiau nei 1% nepakitusio amprenaviro gydomosios dozės pašalinama su šlapimu.
Renal clearance of ritonavir is also negligible, therefore the impact of renal impairment on amprenavir and ritonavir elimination should be minimal
Ritonaviro inkstų klirensas nežymus; taigi, esant inkstų funkcijos sutrikimui, poveikis amprenaviro ir ritonaviro eliminacijai turėtų būti minimalus.
Hepatic impairment
Pacientai su kepenų funkcijos sutrikimu
Fosamprenavir is converted in man to amprenavir.
Žmonių organizme fosamprenaviras paverčiamas amprenaviru.
The principal route of amprenavir and ritonavir elimination is hepatic metabolism.
Amprenaviras ir ritonaviras iš esmės pašalinami, metabolizuojant juos kepenyse.
The plasma amprenavir pharmacokinetics were evaluated in a 14 day repeat-dose study in HIV-1 infected adult subjects with mild, moderate, or severe hepatic impairment receiving fosamprenavir with ritonavir compared to matched control subjects with normal hepatic function.
Amprenaviro farmakokinetika plazmoje buvo įvertinta 14 dienų kartotinių dozių klinikiniame tyrime su ŽIV- 1 užsikrėtusiais suaugusiais tiriamaisiais, kuriems buvo lengvas, vidutinio sunkumo ar sunkus kepenų funkcijos sutrikimas ir kurie buvo gydyti fosamprenaviru ir ritonaviru, lyginant su atitinkama kontroline grupe, kurios tiriamųjų kepenų funkcija buvo normali.
In subjects with mild hepatic impairment (Child-Pugh score of 5-6), the dosage regimen of fosamprenavir 700 mg twice daily with a reduced dosing frequency of ritonavir 100 mg once daily provided slightly higher plasma amprenavir Cmax (17%), slightly higher plasma amprenavir AUC(0-12) (22%), similar plasma total amprenavir C12 values and approximately 117% higher plasma unbound amprenavir C12 values compared to subjects with normal hepatic function receiving the standard fosamprenavir / ritonavir 700 mg / 100 mg twice daily regimen.
Tiriamiesiems su lengvu kepenų funkcijos nepakankamumu (5– 6 balai pagal Child- Pugh) 2 kartus per parą skiriant 700 mg fosamprenaviro ir vieną kartą per parą (t. y. rečiau nei įprastai) skiriant 100 mg ritonaviro dozę, plazmoje nedaug padidėjo amprenaviro Cmax (17%), amprenaviro AUC (0– 12) (22%), bendras amprenaviro C12 lygis išliko panašus, o plazmoje esančio laisvo amprenaviro C12 lygis buvo maždaug 117% didesnis, lyginant su tiriamaisiais, turinčiais normalią kepenų funkciją ir gavusiais standartines 700 mg fosamprenaviro ir 100 mg ritonaviro dozes du kartus per parą.
In subjects with moderate hepatic impairment (Child-Pugh score of 7-9), a reduced dose of fosamprenavir 450 mg twice daily with a reduced dosing frequency of ritonavir 100 mg once daily is 20 predicted to deliver similar plasma amprenavir Cmax and AUC(0-12), but approximately 35% lower plasma total amprenavir C12 values and approximately 88% higher plasma unbound amprenavir C12 values than achieved in subjects with normal hepatic function receiving the standard fosamprenavir with ritonavir 700 mg / 100 mg twice daily regimen.
Tiriamiesiems su vidutinio sunkumo kepenų funkcijos nepakankamumu (7– 9 balai pagal Child- Pugh) 2 kartus per parą skiriant sumažintą 450 mg fosamprenaviro dozę ir vieną kartą per parą (t. y. rečiau nei įprastai) skiriant 100 mg ritonaviro dozę, amprenaviro Cmax ir AUC (0– 12) lygis plazmoje pakito panašiai, tačiau bendro amprenaviro C12 reikšmės buvo maždaug 35% mažesnės, o laisvo amprenaviro C12 reikšmės maždaug 88% didesnės, lyginant su tiriamaisiais, turinčiais normalią kepenų funkciją ir gavusiais standartines 700 mg fosamprenaviro ir 100 mg ritonaviro dozes du kartus per parą.
In subjects with severe hepatic impairment (Child-Pugh score of 10-13), a reduced dose of fosamprenavir 300 mg twice daily with a reduced dosing frequency of ritonavir 100 mg once daily delivered 19% lower plasma amprenavir Cmax, 23% lower AUC(0-12), and 38% lower C12 values, but similar unbound plasma amprenavir C12 values than achieved in subjects with normal hepatic function receiving the standard fosamprenavir with ritonavir 700 mg / 100 mg twice daily regimen.
Asmenims, kurie serga sunkiu kepenų funkcijos sutrikimu (10- 13 balų pagal Child- Pugh) vartojant mažesnę 300 mg fosamprenaviro dozę du kartus per parą ir kartu rečiau vartojant 100 mg ritonaviro dozę vieną kartą per parą, amprenaviro Cmax plazmoje buvo 19% mažesnė, AUC (0- 12) 23% mažesnė, o C12 reikšmė 38% mažesnė, bet panaši į neprisijungusio amprenaviro C12 reikšmę plazmoje, nustatytą asmenims, kurių kepenų funkcija normali, vartojantiems fosamprenavirą kartu su ritonaviru pagal įprastą dozavimo planą (po 700 mg/ 100 mg du kartus per parą).
Despite reducing the dosing frequency of ritonavir, subjects with severe hepatic impairment had 64% higher ritonavir Cmax, 40% higher ritonavir AUC(0-24), and 38% higher ritonavir C12 than achieved in subjects with normal hepatic function receiving the standard fosamprenavir with ritonavir 700 mg / 100 mg twice daily regimen.
Nepaisant retesnio ritonaviro dozavimo, asmenų, kurie sirgo sunkiu kepenų funkcijos sutrikimu, organizme ritonaviro Cmax buvo 64%, ritonaviro AUC (0- 24) – 40% ir ritonaviro C12 – 38% didesnės nei asmenų, kurių kepenų funkcija normali, vartojančių fosamprenavirą kartu su ritonaviru pagal įprastą dozavimo planą (po 700 mg/ 100 mg du kartus per parą).
Fosamprenavir with ritonavir was generally well-tolerated in subjects with mild, moderate, or severe hepatic impairment, and these regimens had similar adverse event and clinical laboratory profiles as previous studies of HIV-1 infected subjects with normal hepatic function.
Šie dozavimo režimai turėjo panašų šalutinį poveikį ir klinikinius laboratorinius duomenis, kaip ir ankstesniuose klinikiniuose tyrimuose su ŽIV- 1 infekuotais tiriamaisiais, kurių kepenų funkcija buvo normali.
Toxicity was similar to that of amprenavir and occurred at amprenavir plasma exposure levels below human exposure after treatment with fosamprenavir in combination with ritonavir at the recommended dose.
Toksinis poveikis panašus į amprenaviro ir pasireiškia, esant mažesnei amprenaviro koncentracijai plazmoje nei susidariusiai po gydymo rekomenduojamomis fosamprenaviro ir ritonaviro derinio dozėmis.
In repeated dose toxicity studies in adult rats and dogs, fosamprenavir produced evidence of gastrointestinal disturbances (salivation, vomiting and soft to liquid faeces), and hepatic changes (increased liver weights, raised serum liver enzyme activities and microscopic changes, including hepatocyte necrosis).
20 Atliekant toksinio kartotinių fosamprenaviro dozių poveikio tyrimą su žiurkėmis ir šunimis, pasireiškė virškinimo trakto sutrikimo požymiai (seilėtekis, vėmimas ir vidurių laisvumas - nuo minkštų iki skystų išmatų) bei kepenų pokyčiai (kepenų padidėjimas, kepenų fermentų aktyvumo padidėjimas bei mikroskopiniai pokyčiai, taip pat hepatocitų nekrozė).
Toxicity was not aggravated when juvenile animals were treated as compared with adult animals, but the data did indicate a steeper dose response.
Kai vaistas buvo skiriamas jauniems gyvūnams, toksinis poveikis nepadidėjo, tačiau duomenys rodė staigesnį atsaką į dozę.
In reproductive toxicity studies with fosamprenavir in rats, male fertility was not affected, but in females gravid uterine weights, numbers of ovarian corpora lutea and uterine implantation sites were reduced.
Atlikus toksinio fosamprenaviro poveikio reprodukcijai tyrimą su žiurkėmis, nustatyta, kad patinų vaisingumas nekito, bet nėščių patelių gimdos svoris, geltonkūnių kiaušidėse skaičius ir implantacijos vietos gimdoje sumažėjo.
However, the number of abortions increased.
Tiriant vaikingas žiurkes ir triušius, stipraus poveikio embriono bei vaisiaus vystymuisi nepastebėta, tačiau padidėjo abortų skaičius.
In rabbits, systemic exposure at the high dose level was only 0.3 times human exposure at the maximum clinical dose and thus the developmental toxicity of fosamprenavir has not been fully determined.
Skiriant didžiausias dozes triušiams, jų organizme susidarė tik 0, 3 karto didesnė dozė nei žmogaus organizme, skiriant didžiausias klinikines dozes, todėl toksinis poveikis vystymuisi išsamiai ištirtas nebuvo.
In rats exposed pre- and post-natally to fosamprenavir, pups showed impaired physical and functional development and reduced growth.
Žiurkiukams, iki ir po gimimo gavusiems fosamprenaviro, stebėtas sutrikęs fizinis ir funkcinis vystymasis bei sulėtėjęs augimas.
Pup survival was decreased.
Žiurkiukų išgyvenamumas buvo prastesnis.
In addition, decreased number of implantation sites per litter and a prolongation of gestation were seen when pups were mated after reaching maturity.
Be to, suporavus šiuos žiurkiukus subrendusius, stebėtas implantacijos vietų vadoje sumažėjimas, gestacijos trukmės pailgėjimas.
Fosamprenavir was not mutagenic or genotoxic in a standard battery of in vitro and in vivo assays.
Atliekant standartinių testų rinkinio in vitro ir in vivo tyrimus, fosamprenaviras nepasižymėjo mutageniniu ar genotoksiniu poveikiu.
In long-term carcinogenicity studies with fosamprenavir in mice and rats, there were increases in hepatocellular adenomas and hepatocellular carcinomas in mice at exposure levels equivalent to 0.1 to 0.3-fold those in humans given 700 mg of fosamprenavir plus 100mg ritonavir twice daily, and increases in hepatocellular adenomas and thyroid follicular cell adenomas in rats at exposure levels equivalent to 0.3 to 0.6-fold those in humans given 700 mg of fosamprenavir plus 100mg ritonavir twice daily.
Atliekant ilgalaikius fosamprenaviro kancerogeniškumo tyrimus su pelėmis ir žiurkėmis, hepatoceliulinių adenomų ir hepatoceliulinių karcinomų atvejų pelėms nustatyta daugiau, kai ekspozicijos lygis sudarė 0, 1– 0, 3 žmonių ekspozicijos, skiriant joms 700 mg fosamprenaviro ir 100 mg ritonaviro du kartus per parą, ir nustatyta daugiau hepatoceliulinių adenomų bei skydliaukės folikulinių ląstelių adenomų atvejų žiurkėms, kai ekspozicijos lygis buvo 0, 1– 0, 3 žmonių ekspozicijos, skiriant joms 700 mg fosamprenaviro ir 100 mg ritonaviro du kartus per parą.
The relevance of the hepatocellular findings in the rodents for humans is uncertain; however, there is no evidence from clinical trials or marketed use to suggest that these findings are of clinical significance.
Neaišku, ar yra ryšys tarp šių hepatoceliulinių pakitimų graužikų ir žmonių organizme, be to, klinikiniai tyrimai ir duomenys, gauti vaistui patekus į rinką, neįrodo, kad šie pokyčiai yra kliniškai svarbūs.
Repeat dose studies with fosamprenavir in rats produced effects consistent with hepatic enzyme induction, which predisposes rats to thyroid neoplasms.
Kartotinių fosamprenaviro dozių tyrimai su žiurkėmis parodė poveikius, atitinkančius kepenų fermentų indukciją, dėl kurios žiurkėms gali atsirasti skydliaukės navikų.
The thyroid tumorigenic potential is regarded to be species-specific.
Tumorogeninis poveikis skydliaukei yra specifinis rūšies atžvilgiu.
In rats 21 only there was an increase in interstitial cell hyperplasia in males at exposure levels equivalent to 0.5- fold those in humans, and an increase in uterine endometrial adenocarcinoma in females at an exposure level equivalent to 1.1-fold those in humans.
Tik žiurkių patinams, kai ekspozicijos lygis sudarė 0, 5 žmonių ekspozicijos, pasitaikė daugiau intersticinių ląstelių hiperplazijos atvejų, o kai ekspozicijos lygis buvo 1, 1 žmonių ekspozicijos, žiurkių patelėms buvo daugiau gimdos endometriumo karcinomų atvejų.
The incidence of endometrial findings was slightly increased over concurrent controls, but within background range for female rats.
Endometriumo pakitimų atvejų buvo šiek tiek daugiau negu kontrolinėje grupėje, tačiau jų kiekis nebuvo didesnis, nei natūraliai pasitaikantis žiurkių patelėms.
The relevance of the uterine endometrial adenocarcinomas for humans is uncertain; however there is no evidence from clinical trials or marketed use to suggest that these findings are of clinical significance.
Neaišku, ar tai susiję su gimdos endometriumo karcinomomis žmonėms, be to, klinikiniai tyrimai ir duomenys, gauti vaistui patekus į rinką, neįrodo, kad šie pokyčiai yra kliniškai svarbūs.
Tablet core:
Tabletės užpildas
Microcrystalline cellulose Croscarmellose sodium Povidone K30 Magnesium stearate Colloidal anhydrous silica
Mikrokristalinė celiuliozė Kroskarmeliozės natrio druska Povidonas K30 Koloidinis silicio dioksidas, bevandenis Magnio stearatas
Tablet film-coat:
Tabletę dengianti plėvelė
Hypromellose Titanium dioxide (E171) Glycerol triacetate Iron oxide red (E172)
Hipromeliozė Titano dioksidas (E171) Glicerolio triacetatas Raudonasis geležies oksidas (E 172)
6.2 Incompatibilities
21 6. 2 Nesuderinamumas
HDPE bottles with a child resistant polypropylene closure containing 60 tablets.
DTPE buteliukai su vaikų neatidaromais polipropileno uždoriais; buteliuke yra 60 tablečių.
Any unused product should be disposed of in accordance with local requirements..
Vaistinio preparato likučius ir atliekas reikia naikinti laikantis vietinių reikalavimų.
Glaxo Group Ltd Greenford Road Greenford
Glaxo Group Ltd Greenford Road Greenford Middlesex UB6 0NN Jungtinė Karalystė
12 July 2004
2004 m. liepos 12 d.
Telzir 50 mg/ ml oral suspension.
Telzir 50 mg/ ml geriamoji suspensija.
Each ml of oral suspension contains 50 mg fosamprenavir as fosamprenavir calcium (equivalent to approximately 43 mg amprenavir).
Kiekviename geriamosios suspensijos mililitre yra 50 mg fosamprenaviro kaip kalcio fosamprenaviro (atitinkančio apie 43 mg amprenaviro).
The suspension is white to off-white in colour.
Suspensija baltos ar balkšvos spalvos.
In moderately antiretroviral experienced adults, Telzir in combination with low dose ritonavir has not been shown to be as effective as lopinavir / ritonavir.
Neįrodyta, kad saikingai antiretrovirusiniais vaistais gydytiems suaugusiems žmonėms, Telzir kartu su mažomis ritonaviro dozėmis būtų tiek pat veiksmingas kaip ir lopinaviras/ ritonaviras.
In protease inhibitor (PI) experienced patients, the choice of Telzir should be based on individual viral resistance testing and treatment history (see section 5.1).
5. 1 skyrių).
24 Caution is advised if the recommended dose of fosamprenavir with ritonavir detailed below are exceeded (see section 4.4).
4. 4 skyrių).
Telzir suspension is administered orally.
Telzir suspensija turi būti vartojama per burną.
Shake the bottle vigorously for 20 seconds before first dose is removed and 5 seconds before each subsequent dose.
23 Prieš vartojant pirmąją dozę, buteliuką reikia 20 sekundžių stipriai pakratyti, prieš kiekvieną kitą dozę buteliuką reikia kratyti 5 sekundes.
Telzir is also available as 700 mg film-coated tablets.
Taip pat tiekiamos Telzir 700 mg plėvele dengtos tabletės.
In adults, the oral suspension should be taken without food and on an empty stomach.
Suaugusieji geriamąją suspensiją turi gerti be maisto ir nevalgę.
Please refer to the table below for the dosing recommendations in adults.
Dozavimo rekomendacijas suaugusiesiems žr. toliau esančioje lentelėje.
Paediatric patients (from 6 years of age)
Vaikai (vyresni kaip 6 metų)
In paediatric patients, the oral suspension should be taken with food in order to aid palatability and assist compliance (see section 5.2).
5. 2 skyrių).
Telzir oral suspension is the recommended option for the most accurate dosing in children based on body weight.
Telzir geriamoji suspensija yra rekomenduojamas pasirinkimas, norint tiksliausiai parinkti dozę vaikams pagal kūno svorį.
Please refer to the table below for the dosing recommendations in paediatric patients.
Dozavimo rekomendacijas vaikams žr. toliau esančioje lentelėje.
No dosing recommendations can be made for children weighing less than 25 kg.
Mažiau nei 25 kg sveriantiems vaikams dozavimo rekomendacijų suformuluoti negalima.
Dosing recommendations for Telzir with ritonavir
Dozavimo rekomendacijos, Telzir vartojant kartu su ritonaviru
Body weight
Kūno svoris
Telzir dose (TWICE DAILY)
Telzir dozė (DU KARTUS PER PARĄ)
Ritonavir dose (TWICE DAILY)
Ritonaviro dozė (DU KARTUS PER PARĄ)
Adult (> 18
Suaugusieji (> 18 metų)
700 mg (1 tablet or 14 ml suspension)
Tabletės arba geriamoji suspensija 700 mg (1 tabletė arba 14 ml suspensijos)
100 mg
Kapsulės arba tirpalas 100 mg
Oral suspension should be taken without food 6-17 years
Geriamąją suspensiją reikia vartoti be maisto.
Oral suspension should be taken with food
Geriamąją suspensiją reikia vartoti valgant.
Capsule or Solution
Kapsulės arba tirpalas
18 mg/ kg (0.36 ml/ kg); maximum 700 mg or 14 ml
18 mg/ kg (0, 36 ml/ kg) Didžiausia dozė 700 mg arba 14 ml
Solution
Tirpalas
No dosing recommendations
Dozavimo rekomendacijų nėra.
< 6 years
< 6 metų
Not recommended
Nerekomenduojama
7-9) the recommended dose is 450 mg fosamprenavir (i. e.
Suaugusiems žmonėms, kuriems yra vidutinio sunkumo kepenų funkcijos nepakankamumas (7– 9 balai pagal Child- Pugh), per parą rekomenduojama 2 kartus skirti 450 mg fosamprenaviro (t. y.
9 ml Telzir oral suspension) twice daily with 100 mg ritonavir once daily.
9 ml Telzir geriamosios suspensijos) ir vieną kartą 100 mg ritonaviro.
Even with these dose adjustments for adults with, some patients with hepatic impairment may have higher or lower than anticipated amprenavir and/ or ritonavir plasma concentrations as compared to patients with normal hepatic function, due to increased inter-patient variability (see section 5.2), therefore a close monitoring of safety and virologic response is warranted.
5. 2 skyrių), todėl pacientus reikia atidžiai stebėti, kad būtų užtikrintas saugumas ir virusologinis atsakas.
In this patient population, the oral suspension should be taken without food and on an empty stomach.
Šios grupės pacientai geriamąją suspensiją turi gerti be maisto ir nevalgę.
No dose recommendation can be made for children and adolescents with hepatic impairment as no studies have been conducted in these age groups.
Dozavimo rekomendacijų vaikams ir paaugliams, kurie serga kepenų funkcijos sutrikimu, pateikti negalima, nes tyrimų su šios grupės pacientais neatlikta.
26 Telzir must not be administered concurrently with medicinal products with narrow therapeutic windows that are substrates of cytochrome P450 3A4 (CYP3A4), e. g. amiodarone, astemizole, bepridil, cisapride, dihydroergotamine, ergotamine, pimozide, quinidine, terfenadine, oral midazolam (for caution on parenterally administered midazolam, see section 4.5), oral triazolam.
4. 5 skyrių), geriamuoju triazolamu.
Telzir with ritonavir must not be co-administered with medicinal products with narrow therapeutic windows that are highly dependent on CYP2D6 metabolism e. g. flecainide and propafenone (see section 4.5).
4. 5 skyrių).
Combination of rifampicin with Telzir with concomitant low-dose ritonavir is contraindicated.
Negalima vartoti Telzir ir rifampicino derinio kartu su mažos dozės ritonaviru (žr.
Patients should be advised that treatment with the Telzir, or any other current antiretroviral therapy, does not cure HIV and that they may still develop opportunistic infections and other complications of HIV infection.
Ligonius reikia įspėti, kad vartojant Telzir arba kitus antiretrovirusinius vaistus, nuo ŽIV infekcijos nepasveikstama; jie gali ir toliau sirgti sąlyginai patogeninių mikroorganizmų sukeltomis infekcinėmis ligomis bei kitomis ŽIV infekcijos komplikacijomis.
The Telzir oral suspension contains propyl and methyl parahydroxybenzoate.
Telzir geriamojoje suspensijoje yra propilo ir metiloparahidroksibenzoato.
These products may cause an allergic reaction in some individuals.
Kai kuriems asmenims šios medžiagos gali sukelti alerginę reakciją.
This reaction may be delayed.
Ši reakcija gali būti uždelsta.
Co-administration of Telzir 700 mg twice daily with ritonavir in doses greater than 100 mg twice daily has not been clinically evaluated.
Kartu skiriamų Telzir 700 mg du kartus per parą ir ritonaviro didesnėmis nei 100 mg du kartus per parą dozėmis poveikis nebuvo įvertintas kliniškai.
Telzir with ritonavir should be used with caution and at reduced doses in adults with mild, moderate or severe hepatic impairment (see section 4.2). Patients with chronic hepatitis B or C and treated with combination antiretroviral therapy are at an increased risk of severe and potentially fatal hepatic adverse events.
Lėtiniu B ar C hepatitu sergantiems ir kombinuotą antiretrovirusinį gydymą gaunantiems pacientams yra padidėjusi sunkių ir galbūt mirtinų nepageidaujamų su kepenimis susijusių reiškinių rizika.
Patients with pre-existing liver dysfunction, including chronic active hepatitis, have an increased frequency of liver function abnormalities during combination antiretroviral therapy and should be monitored according to standard practice.
Taikant kombinuotą antiretrovirusinį gydymą pacientams, kuriems yra buvę kepenų funkcijos sutrikimų, tarp jų lėtinis aktyvus hepatitas, dažniau pasireiškia kepenų funkcijos sutrikimai; todėl šiuos pacientus reikia atitinkamai tikrinti.
If there is evidence of worsening liver disease in such patients, interruption or discontinuation of treatment must be considered.
Jei jiems pasunkėja kepenų liga, gydymą reikia sustabdyti arba nutraukti.
The use of Telzir concomitantly with halofantrine or lidocaine (systemic) is not recommended.
4. 5 skyrių).
27 The use of Telzir concomitantly with PDE5 inhibitors (e. g. sildenafil and vardenafil) is not recommended (see section 4.5).
4. 5 skyrių).
A reduction in the rifabutin dosage by at least 75% is recommended when administered with Telzir with ritonavir.
26 Rekomenduojama mažiausiai 75% sumažinti rifabutino dozę, kai jis skiriamas kartu su Telzir ir ritonaviru.
Therapeutic concentration monitoring is recommended for tricyclic antidepressants (e. g. desipramine and nortriptyline) when co-administered with Telzir (see section 4.5).
4. 5 skyrių).
When warfarin or other oral anticoagulants are co-administered with Telzir a reinforced monitoring of INR (International normalised ratio) is recommended (see section 4.5).
4. 5 skyrių).
There have been reports of increased bleeding including spontaneous skin haematomas and haemarthroses in haemophiliac patients type A and B treated with protease inhibitors (PIs).
Yra pranešimų apie padažnėjusius kraujavimo atvejus, tarp jų odos hematomas ir hemoartrozes A ir B hemofilija sergantiems pacientams, gydomiems proteazių inhibitoriais (PI).
In some patients administration of factor VIII was necessary.
Kai kuriems pacientams reikėjo skirti VIII faktorių.
28 New onset of diabetes mellitus, hyperglycaemia or exacerbations of existing diabetes mellitus have been reported in patients receiving antiretroviral therapy, including protease inhibitors.
Aprašyti naujai atsiradusio cukrinio diabeto, hiperglikemijos ar jau esančio diabeto paūmėjimo atvejai pacientams, gydomiems antiretrovirusiniais vaistais bei proteazių inhibitoriais.
In some of these, the hyperglycaemia was severe and in some cases also associated with ketoacidosis.
Kai kuriems iš jų hiperglikemija buvo didelė ir kai kuriais atvejais susijusi su ketoacidoze.
Lipodystrophy
27 Lipodistrofija
Therefore, any medicinal products that either share this metabolic pathway or modify CYP3A4 activity may modify the pharmacokinetics of amprenavir and ritonavir.
Todėl bet kurie vaistiniai preparatai, kurie metabolizuojami tuo pačiu būdu ar kurie keičia CYP3A4 aktyvumą, gali keisti amprenaviro ir ritonaviro farmakokinetiką.
Similarily, administration of fosamprenavir with ritonavir may modify the pharmacokinetics of other active substances that share this metabolic pathway.
Fosamprenavirą skiriant su ritonaviru, panašiai gali keistis kitų veikliųjų medžiagų, metabolizuojamų tuo pačiu būdu, farmakokinetika.
CYP3A4 substrates with narrow therapeutic index
CYP3A4 substratai, turintys siaurą terapinį langą.
29 Telzir must not be administered concurrently with medicinal products with narrow therapeutic windows containing active substances that are substrates of cytochrome P450 3A4 (CYP3A4).
Telzir negalima skirti kartu su vaistiniais preparatais, kurių veikliųjų medžiagų terapinis langas siauras ir kurios yra citochromo P450 3A4 (CYP3A4) substratai.
Co-administration may result in competitive inhibition of the metabolism of these active substances thus increasing their plasma levels and leading to serious and / or life-threatening adverse reactions such as cardiac arrhythmia (e. g. amiodarone, astemizole, bepridil, cisapride, pimozide, quinidine, terfenadine) or peripheral vasospasm or ischaemia (e. g. ergotamine, dihydroergotamine).
Skiriant juos kartu, gali būti konkurentiškai slopinamas šių veikliųjų medžiagų metabolizmas, dėl ko padidėja jų koncentracija plazmoje, o tai gali sukelti sunkius ir/ ar gyvybei pavojingus nepageidaujamus reiškinius, tokius kaip širdies aritmijos (skiriant su amiodaronu, astemizoliu, bepridiliu, cizapridu, pimozidu, kvinidinu, terfenadinu) ar periferinis vazospazmas arba išemija (skiriant su ergotaminu, dihidroergotaminu).
Nucleoside / Nucleotide reverse transcriptase inhibitors
Nukleozidai/ nukleozidiniai atvirkštinės transkriptazės inhibitoriai.
Based on data derived from these studies and because ritonavir is not expected to have a significant impact on the pharmacokinetics of NRTIs, the co-administration of fosamprenavir and ritonavir with these medicinal products is not expected to significantly alter the exposure of the co-administered active substances.
Remiantis šių tyrimų duomenimis ir tikintis, kad ritonaviras neturės žymios įtakos NATI farmakokinetikai, manoma, kad fosamprenavirą ir ritonavirą skiriant kartu su šiais vaistiniais preparatais, veikliųjų medžiagų poveikis žymiai nesikeis.
No significant interaction is expected with didanosine gastro-resistent capsule
Kliniškai reikšmingos sąveikos su skrandžio sultims atspariomis didanozino kapsulėmis nesitikima.
30 Tenofovir: no recommendations can be drawn at this stage on the co-administration of fosamprenavir with ritonavir with tenofovir.
Rekomendacijų, kaip skirti fosamprenavirą ir ritonavirą su tenofoviru, kol kas nėra.
Co-administration of increased doses of fosamprenavir 1400mg twice daily with lopinavir/ ritonavir 533/ 133mg twice daily to PI-experienced patients resulted in a higher incidence of gastrointestinal adverse events and elevations in triglycerides with the combination regimen without increases in virological efficacy, when compared with standard doses of fosamprenavir/ ritonavir.
Fosamprenavirą vartojant padidintomis 1400 mg dozėmis du kartus per parą kartu su 533 / 133 mg lopinaviro / ritonaviro du kartus per parą pacientams, kurie buvo gydomi PI, palyginti su įprastinėmis fosamprenaviro / ritonaviro dozėmis, dažniau atsirasdavo nepageidaujamų virškinimo trakto reiškinių ir trigliceridų koncentracijos padidėjimų taikant derinimo režimą ir nedidėjant virusiniam veiksmingumui.
Therefore, concomitant administration of these medicinal products is not recommended.
29 Todėl nerekomenduojama šių vaistinių preparatų skirti vartoti kartu.
No interaction studies have been undertaken between fosamprenavir with ritonavir and the following protease inhibitors: indinavir, saquinavir, nelfinavir and atazanavir.
Fosamprenaviro ir ritonaviro su proteazių inhibitoriais indinaviru, sakvinaviru, nelfinaviru ir atanazaviru sąveikos tyrimų neatlikta.
Clarithromycin: a reduction in the clarithromycin dose should be considered when co-administered with Telzir with ritonavir in patients with renal impairment as moderate increases in clarithromycin concentrations are expected when coadministered with Telzir with ritonavir.
Reikia sumažinti klaritromicino dozę, skiriant jį su Telzir bei ritonaviru pacientams, kuriems sutrikusi inkstų funkcija, nes gali padidėti klaritromicino koncentracija.
Other medicinal products
Kiti vaistiniai preparatai
Antacids, Histamine H2 receptor antagonist and Proton-Pump inhibitors: no dose adjustment for any of the respective medicinal products is considered necessary when antacids, proton-pump inhibitors or histamine H2 receptor antagonists are administered concomitantly with fosamprenavir.
Antacidiniai vaistai, histamino H2 receptorių antagonistai ir protonų siurblio inhibitoriai.
The AUC and Cmax of amprenavir were decreased by 18% and 35% respectively, whilst the Cmin (C12h) was comparable, when a single 1400 mg dose of fosamprenavir was co-administered with a single 30 ml
Antacidinius vaistus, histamino H2 receptorių antagonistus ir protonų siurblio inhibitorius skiriant kartu su fosamprenaviru, nė vieno iš šių vaistų dozės koreguoti nereikia.
31 dose of antacid suspension (equivalent to 3.6 grams aluminium hydroxide and 1.8 grams magnesium hydroxide).
Amprenaviro AUC ir Cmax atitinkamai sumažėja 18% ir 35%, o Cmin (C12h) lieka panašus, kai vienkartinė 1400 mg fosamprenaviro dozė skiriama su vienkartine 30 ml antacidinės suspensijos doze (atitinkančia 3, 6 g aliuminio hidroksido ir 1, 8 g magnio hidroksido).
Concomitant administration of other anticonvulsant agents known to be enzymatic inducers (e. g. phenobarbital, carbamazepine) has not been studied but may lead to a decrease in the plasma concentrations of amprenavir.
Kitų antitraukulinių vaistų, vadinamųjų fermentų induktorių (pvz., fenobarbitalio, karbamazepino), vartojimas kartu nebuvo tirtas, bet tai gali paskatinti amprenaviro koncentracijos plazmoje sumažėjimą.
Medicinal products whose plasma levels may be increased when co-administered with Telzir
30 Vaistiniai preparatai, kurių koncentracija plazmoje, vartojant juos kartu su Telzir, gali padidėti
HMG-CoA reductase inhibitors: if treatment with a HMG-CoA reductase inhibitor is indicated, pravastatin or fluvastatin is recommended because their metabolism is not dependent on CYP3A4 and interactions are not expected with protease inhibitors.
Jei reikia gydyti HMG- KoA reduktazės inhibitoriais, rekomenduojami pravastatinas ar fluvastatinas, nes jie nemetabolizuojami CYP3A4, ir todėl nesąveikauja su proteazių inhibitoriais.
Since increased concentrations of HMG-CoA reductase inhibitors may cause myopathy, including rhabdomyolysis, the combination of lovastatin or simvastatin with Telzir with ritonavir is not
Kadangi padidėjusi HMG- KoA reduktazės inhibitorių koncentracija gali sukelti miopatijas bei rabdomiolizę, lovastatino ar simvastatino derinys su Telzir bei ritonaviru nerekomenduojamas.
When used with Telzir with ritonavir, doses of atorvastatin no greater than 20 mg/ day should be administered, with careful monitoring for atorvastatin toxicity.
Telzir ir ritonavirą skiriant kartu su atorvastatinu, pastarojo dozė turi būti nedidesnė kaip 20 mg per parą, pacientą atidžiai stebint dėl galimo atorvastatino toksinio poveikio.
Therefore Telzir/ ritonavir should not be co-administered with orally administered midazolam (see section 4.3), whereas caution should be used with co-administration of Telzir/ ritonavir and parenteral midazolam.
4. 3 skyrių), o midazolamą parenteraliai kartu su Telzir reikia skirti atsargiai.
If Telzir/ ritonavir is co-administered with parenteral midazolam, it should be done in an intensive care unit (ICU) or similar setting which ensures close clinical monitoring and appropriate medical management in case of respiratory depression and/ or prolonged sedation.
Jei Telzir kartu su arba be ritonaviro skiriamas kartu su parenteraliniu midazolamu, tai būtina daryti intensyvios terapijos skyriuje ar panašiomis sąlygomis, kuriomis užtikrinama kruopšti klinikinė stebėsena ir atitinkamas gydymas kvėpavimo slopinimo ir (arba)
Tricyclic antidepressants: careful monitoring of the therapeutic and adverse reactions of tricyclic antidepressants is recommended when they (for example desipramine and nortriptyline) are concomitantly administered with Telzir.
Kartu su Telzir paskyrus triciklius antidepresantus (pvz., dezipraminą ir nortriptiliną), rekomenduojama atidžiai stebėti pacientą, sekant gydomąjį triciklių antidepresantų poveikį ir nepageidaujamus reiškinius.
Methadone: co-administration of fosamprenavir 700 mg and ritonavir 100 mg twice daily with methadone once daily (≤ 200 mg) for 14 days decreased the active (R-) methadone enantiomer AUC(0- τ) and Cmax by 18% and 21% respectively.
14 dienų 2 kartus per parą vartojant po 700 mg fosamprenaviro ir 100 mg ritonaviro kartu su vieną kartą per parą vartojamu metadonu (≤ 200 mg), aktyvaus (R -) metadono enantiomero AUC( 0 - τ) ir Cmax sumažėjo atitinkamai 18% ir 21%.
Co-administration of fosamprenavir 700 mg twice daily + ritonavir 100 mg twice daily with an oral contraceptive containing ethinyl estradiol (EE) 0.035 mg/ norethisterone (NE) 0.5 mg once daily decreased plasma EE AUC(0- τ) and Cmax by 37% and 28%, respectively, and decreased plasma NE AUC(0-τ), Cmax, and Cτ by 34%, 38%, and 26%, respectively.
Kartu su fosamprenaviro 700 mg du kartus per parą ir ritonaviro 100 mg du kartus per parą skiriant vieną kartą per parą geriamuosius kontraceptikus, kuriuose yra etinilo estradiolio (EE) 0, 035 mg ir noretisterono (NE) 0, 5 mg, sumažėjo EE plazmos AUC( 0- τ) ir Cmax atitinkamai 37% ir 28%, bei sumažėjo NE AUC( 0- τ), Cmax ir Cτ atitinkamai 34%, 38% ir 26%.
33 Paroxetine:
Paroksetinas.
Lactation Amprenavir-related material was found in rat milk, but it is not known whether amprenavir is excreted in human milk.
Amprenaviro veikliosios medžiagos rasta žiurkių piene, bet ar amprenaviras išsiskiria į moters pieną, nežinoma.
It is therefore recommended that mothers treated with Telzir do not breast-feed their infants.
32 Telzir vartojančioms moterims nerekomenduojama žindyti.
It should be noted that the Telzir oral suspension has not been evaluated clinically in adults and that the adverse reaction profile detailed in this section is based on the experience in adults with the Telzir film coated tablets.
Reikia pastebėti, kad Telzir geriamoji suspensija nebuvo įvertinta kliniškai su suaugusiais žmonėmis, ir šiame skyriuje pateikiant nepageidaujamų reakcijų spektrą, remtasi duomenimis apie suaugusius žmones, vartojusius Telzir plėvele dengtas tabletes.
APV30003 in protease inhibitor experienced patients, fosamprenavir given in combination with low dose ritonavir either once daily (1400 mg / 200 mg) (n = 106) or twice daily (700 mg / 100 mg) (n = 106) in combination with two active reverse transcriptase inhibitors (RTIs).
APV30003 metu proteazių inhibitoriais gydytiems pacientams fosamprenaviras skirtas kartu su maža ritonaviro doze vieną kartą per parą (1400 mg/ 200 mg) (n = 106) arba du kartus per parą (700 mg/ 100 mg) (n = 106) kartu su dviem veikliais atvirkštinės transkriptazės inhibitoriais (AT).
Frequencies. are defined as:
Nepageidaujamos reakcijos išvardytos pagal „ MedDRA “ organų sistemų klases ir absoliutų dažnį.
The adverse event profile in children and adolescents is based on integrated safety data from two studies (APV29005 and APV20003) in which 126 HIV-1 infected subjects 2 to 18 years of age received fosamprenavir with ritonavir with background nucleoside reverse transcriptase inhibitor therapy (see section 5.1 for information on dosing regimens applied for each age group).
Vaikai ir paaugliai: nepageidaujamo poveikio spektras vaikams ir paaugliams nustatytas remiantis integruotais saugumo duomenimis iš dviejų tyrimų (APV29005 ir APV20003), kuriose 126 ŽIV infekuoti 2– 18 metų tiramieji gavo fosamprenaviro ir ritonaviro, kartu skiriant gydymą nukleozidų atvirkštinės transkriptazės inhibitoriais (kiekvienoje amžiaus grupėje taikyti dozavimo režimai pateikti 5. 1 skyriuje).
Severe or life-threatening cases of rash, including Stevens-Johnson syndrome are rare.
Retai pasireiškė sunkūs ar gyvybei pavojingi bėrimai, įskaitant Stevens- Johnson sindromą.
35 Clinical chemistry abnormalities: clinical chemistry abnormalities (Grade 3 or 4) potentially related to treatment with fosamprenavir with ritonavir and reported in greater than or equal to 1% of adult patients, included: increased ALT (common), AST (common), serum lipase (common) and triglycerides (very common).
ALT aktyvumo padidėjimas (dažnas), AST aktyvumo padidėjimas (dažnas), serumo lipazės aktyvumo padidėjimas (dažnas) ir trigliceridų koncentracijos padidėjimas (labai dažnas).
Grade 3 or 4 elevations in total cholesterol values were observed in less than 1% of adult patients (< 1% APV30002; 0% APV 30003).
3 ar 4 laipsnio bendro cholesterolio kiekio padidėjimas buvo stebėtas mažiau nei 1% suaugusių pacientų (< 1% APV30002; 0% APV 30003).
Co-administration of ritonavir with fosamprenavir increase plasma amprenavir AUC by approximately 2-fold and plasma C τ, ss by 4- to 6-fold, compared to values obtained when fosamprenavir is administered alone.
Kartu su fosamprenaviru skiriant ritonavirą padidėja amprenaviro plazmos AUC maždaug 2 kartus ir plazmos Cτ, ss nuo 4 iki 6 kartų, palyginti su tais duomenimis, kai skiriamas vienas fosamprenaviras.
36 daily results in plasma amprenavir concentrations (data from study APV30003 in antiretroviral experienced patients) which results in protein adjusted median ratios of Cmin/ IC50 and Cmin/ IC95 of 21.7 (range 1.19-240) and 3.21 (range 0.26-30.0), respectively.
Skiriant 700 mg fosamprenaviro du kartus per parą su 100 mg ritonaviro du kartus per parą, susidaro tokios plazmos amprenaviro koncentracijos (duomenys iš APV30003 tyrimo su pacientais, gavusiais antiretrovirusinį gydymą), dėl kurių baltymų pakoreguotų medianų koeficientai tampa atitinkamai Cmin/ IC50 ir Cmin/ IC95 iš 21, 7 (intervalas 1, 19 – 240) ir 3, 21 (intervale 0, 26 – 30, 0).
The 50% inhibitory concentration (IC50) of amprenavir ranged from 0.012 to 0.08 µM in acutely infected cells and was 0.41 µM in chronically infected cells (1 µM = 0.50 µg/ ml).
50% amprenaviro inhibicinė koncentracija (IC50) ūmiai infekuotose ląstelėse svyravo nuo 0, 012 iki 0, 08µM, o lėtiniai infekuotose ląstelėse - 0, 41 µM (1 µM = 0, 50 µg/ ml).
b) ART-naïve or PI-naïve patients
a) Pacientai, kuriems netaikytas ARG ar gydymas PI
Additional mutations observed which may contribute to resistance were:
Stebėta papildomų mutacijų, galinčių
37 In the studies of PI-experienced patients, APV30003 and its extension, APV30005 (fosamprenavir 700 mg / ritonavir 100 mg twice daily: n=107), the following mutations emerged in patients experiencing virological failure through 96 weeks:
Atliekant tyrimus su PI gydytais pacientais APV30003 ir jo tęsinyje APV30005 (700 mg fosamprenaviro/ 100 mg ritonaviro du kartus per parą: n = 107), pacientams, per 96 gydymo savaites patyrusiems virusologinę nesėkmę, atsirado šių mutacijų:
The current (July 2006) ANRS AC-11 algorithm for fosamprenavir / ritonavir defines resistance as the presence of the mutations V32I+I47A/ V, or I50V, or at least four mutations among:
Analizės, paremtos genotipinio atsparumo tyrimu Genotipinės interpretacijos sistemos gali būti pritaikytos norint įvertinti amprenaviro / ritonaviro ar fosamprenaviro / ritonaviro poveikį pacientams, kurių izoliatai yra atsparūs PI.
L10F/ I/ V, L33F, M36I, I54A/ L/ M/ S/ T/ V, I62V, V82A/ C/ F/ G, I84V and L90M and is associated with increased phenotypic resistance to fosamprenavir with ritonavir as well as reduced likelihood of virological response (resistance).
Dabartinis (2006 m. liepos mėn.) ANRS AC- 11 algoritmas fosamprenavirui / ritonavirui apibrėžia atsparumą, kai yra V32I+I47A/ V arba I50V mutacijos, ar bent keturios mutacijos iš L10F/ I/ V, L33F, M36I, I54A/ L/ M/ S/ T/ V, I62V, V82A/ C/ F/ G, I84V ir L90M, o tai susiję su padidėjusiu fenotipiniu atsparumu fosamprenavirui su ritonaviru ir taip pat sumažėjusiu virusologiniu atsaku.
Cross-Resistance
36 Kryžminis atsparumas
Based on data from twenty-five antiretroviral naïve patients failing a fosamprenavir containing regimen (one of whom showed Baseline resistance to lopinavir and saquinavir and another to tipranavir) the resistance pathways associated with amprenavir produce limited cross-resistance to atazanavir/ ritonavir (three of 25 isolates), darunavir/ ritonavir (four of 25 isolates), indinavir/ ritonavir (one of 25 isolates), lopinavir/ ritonavir (three of 24 isolates, saquinavir (three of 24 isolates) and tipranavir/ ritonavir (four of 24 isolates).
Remiantis duomenimis apie dvidešimt penkis pacientus, negavusius antiretrovirusinio gydymo ir neatsakiusius į gydymo schemas su fosamprenaviru (iš kurių vienam pradžioje buvo atsparumas lopinavirui ir sakvinavirui, o kitas buvo atsparus tipranavirui), amprenaviro atsparumo mechanizmai taip pat dalyvauja, kai susidaro ribotas kryžminis atsparumas atazanavirui / ritonavirui (3 iš 25 izoliatų), darunavirui / ritonavirui (4 iš 25 izoliatų), indinavirui / ritonavirui (vienas iš 25 izoliatų), lopinavirui / ritonavirui (3 iš 24 izoliatų), sakvinavirui (3 iš 24 izoliatų) ir tipranavirui / ritonavirui (4 iš 24 izoliatų)..
38 Clinical experience with fosamprenavir boosted with ritonavir is mainly based on three open label studies.
Klinikinė patirtis iš esmės remiasi dviem atvirais tyrimais, lyginant su nelfinaviru, taikytu antiretrovirusinio gydymo negavusiems pacientams (APV30002 tyrimas) ir su lopinaviru/ ritonaviru, skirtais antivirusinį gydymą gavusiems pacientams (APV30003 tyrimas).
Two studies performed in antiretroviral naïve patients, one in comparison to nelfinavir (study APV30002) and one in comparison to lopinavir / ritonavir (study ESS100732), and one study in antiretroviral experienced patients, in comparison to lopinavir / ritonavir (study APV30003).
Abiejų tyrimų metu fosamprenaviras buvo skiriamas kartu su jo poveikį sustiprinančiu ritonaviru.
In antiretroviral naïve patients in APV30002, fosamprenavir (1400 mg) given once daily in combination with low dose ritonavir (200 mg) as part of a triple regimen including abacavir (300 mg twice daily) and lamivudine (150 mg twice daily) showed similar efficacy over 48 weeks compared to nelfinavir (1250 mg) given twice daily in combination with abacavir plus lamivudine (300 and 150 mg twice daily).
Antiretrovirusinio gydymo negavusiems pacientams APV30002 tyrimo metu fosamprenaviro (1400 mg), skirto vieną kartą per parą kartu su mažomis ritonaviro dozėmis (200 mg) kaip dalis trigubo gydymo abakaviru (300 mg du kartus per parą) ir lamivudinu (150 mg du kartus per parą), efektyvumas po 48 savaičių buvo panašus į nelfinaviro (1250 mg), skirto du kartus per parą derinyje su abakaviru ir lamivudinu (300 mg ir 150 mg du kartus per parą).
In the ITT (Rebound or Discontinuation = Failure) analysis, 69% (221 / 322) of patients receiving fosamprenavir with ritonavir achieved < 400 copies/ ml compared to 68% (221 / 327) of patients receiving nelfinavir.
ITT analizės (gydymo atsisakymas arba nutraukimas = nesėkmė) duomenimis, koncentracija plazmoje < 400 kopijų/ ml pasiekta 69% (221/ 322) pacientų, gavusių fosamprenavirą su ritonaviru, ir 68% (221/ 327) pacientų, gavusių nelfinavirą.
CD4+ cell counts increased in both the fosamprenavir with ritonavir and nelfinavir groups, with median increases above baseline being similar in magnitude at Week 48 (+203 and +207 cells/ mm3, respectively).
CD4+ ląstelių skaičius padidėjo ir fosamprenaviru su ritonaviru, ir nelfinaviru gydytose grupėse, o vidutinis padidėjimas nuo pradinio 48 savaitę buvo panašus (atitinkamai + 203 ir + 207 ląstelės/ mm3).
The data presented above demonstrates that the once daily regimen of fosamprenavir with ritonavir (1400/ 200 mg OD) in antiretroviral naïve patients showed similar efficacy compared to nelfinavir given twice daily.
Aukščiau pateikti duomenys rodo, kad antiretrovirusinio gydymo negavusiems pacientams vieną kartą per parą skiriamas fosamprenaviras su ritonaviru (1400/ 200 mg OD) veikia panašiai efektyviai kaip ir
Non-inferiority was demonstrated between fosamprenavir co-administered with ritonavir and lopinavir / ritonavir based on the proportions of patients achieving plasma HIV-1 RNA levels < 400 copies/ ml at 48 weeks (primary endpoint).
Tačiau efektyvumo šiai populiacijai duomenys paremti tik vienu atviru tyrimu, lyginant nelfinaviro poveikį.
The median plasma HIV-1 RNA had decreased by 3.34 log10 copies/ ml and 3.33 log10 copies/ ml at Week 48 in the fosamprenavir with ritonavir and lopinavir / ritonavir arms respectively.
Planuojamas kitas klinikinis tyrimas, patvirtinsiantis vaistinio preparato efektyvumą, įrodytą šioje populiacijoje.
Median increase in CD4 cell count was 176 cells/ mm3 in the fosamprenavir with ritonavir arm and 191 cells/ mm3 in the lopinavir / ritonavir arm respectively by Week 48.
4. 2 skyrių).
39 In a randomised open-label study (APV30003) in protease inhibitor experienced patients with virological failure (less than or equal to two PIs) the fosamprenavir with ritonavir (700 / 100 mg twice daily or 1400 / 200 mg once daily) did not demonstrate non-inferiority to lopinavir / ritonavir with regard to viral suppression as measured by the average area under the curve minus baseline (AAUCMB) for plasma HIV-1 RNA over 48 weeks (the primary end point).
Atsitiktinių imčių atviro tyrimo (APV30003) metu proteazių inhibitoriais gydytų pacientų, kuriems ankstesnis antivirusinis gydymas (dviem ar mažiau PI) buvo nesėkmingas, gydymas fosamprenaviru ir ritonaviru (700/ 100 mg du kartus per parą arba 1400/ 200 mg vieną kartą per parą) po 48 savaičių nebuvo efektyvesnis už gydymą lopinaviru/ ritonaviru, vertinant virusų slopinimą, nustatomą pagal vidutinį plotą po kreive, atmetus pradinius (AAUCMB) ŽIV- 1 RNR plazmoje (pagrindinis tyrimo tikslas).
The mean AAUCMBs (log10 c/ ml) in the ITT (E) population (Observed analysis) at 48 weeks are described in the table below:
Vidutinės AAUCMB (log10 c/ ml) (stebėjimo analizė) reikšmės 48 savaitę pateiktos žemiau esančioje lentelėje.
Plasma HIV-1 RNA Average Area Under the Curve Minus Baseline (AAUCMB) Values (log10 copies/ ml) at week 48 by Randomisation Strata in APV30003 ITT (E) Population (Observed Analysis)
Vidutinio ploto po kreive, atmetus pradinius ŽIV- 1 RNR plazmoje (AAUCMB), reikšmės (log10 kopijų/ ml) ITT (E) populiacijose 48 savaitę pagal atsitiktinės atrankos grupes APV30003 tyrimo metu (stebėjimo analizė)
Observed analysis Observed analysis FPV/ RTV BID LPV/ RTV BID
Stebėjimo analizė Stebėjimo analizė
Observed analysis Mean Diff.
Stebėjimo analizė
Plasma HIV-1 RNA stratum 1000 – 10,000
FPV/ RTV 2 k. / d.
N=107 N=103 Mean (n) Mean (n)
LPV/ RTV 2 k. / d.
(97.5% CI) FPV/ RTV BID vs LPV/ RTV BID
Vidutinis skirtumas
copies/ ml > 10.000 – 100,000
ŽIV- 1 RNR
-1.53 (41) -1.43 (43)
- 1, 53 (41) - 1, 43 (43)
Total population
Bendroji
Key:
38 Trumpiniai:
FPV/ RTV BID – Fosamprenavir with ritonavir twice daily, LPV/ RTV BID – Lopinavir / ritonavir twice daily
FPV/ RTV 2 k. / d.: fosamprenaviras ir ritonaviras du kartus per dieną, LPV/ RTV 2 k. / d.: lopinaviras/ ritonaviras du kartus per dieną.
58% versus 61% (plasma HIV-1 RNA < 400 copies/ ml) or 46% versus 50% (plasma HIV-1 RNA < 50 copies/ ml) at Week 48 (secondary efficacy endpoint) in the intent to treat (RD=F) analysis.
Vertinant pacientų, kuriems nenustatyta virusų, santykį fosamprenaviro su ritonaviru, dozuojamų du kartus per parą, ir lopinaviro/ ritonaviro grupėse, matoma tendenciją lopinaviro/ ritonaviro grupės naudai: atitinkamai 58% ir 61% pacientų (plazmoje ŽIV- 1 RNR koncentracija < 400 kopijų/ ml) arba atitinkamai 46% ir 50% pacientų (plazmoje ŽIV- 1 RNR koncentracija < 50 kopijų/ ml), vertinant 48- ą savaitę pagal ketinimo gydytis (RD = F) analizę (antraeilis efektyvumo tikslas).
40 In patients with high viral load at baseline (> 100,000 copies/ ml) 7/ 14 (50%) patients in the lopinavir / ritonavir group and 6/ 19 (32%) patients in the fosamprenavir with ritonavir group had plasma HIV-1 RNA < 400 copies/ ml.
Pacientams, kuriems tyrimo pradžioje buvo nustatyta didelė virusų koncentracija (> 100. 000 kopijų/ ml), 7/ 14 (50%) lopinaviro / ritonaviro grupėje ir 6/ 19 (32%) fosamprenaviro su ritonaviru grupėje ŽIV- 1 RNR koncentracija plazmoje buvo < 400 kopijų/ ml.
The fosamprenavir with ritonavir twice daily regimen and the lopinavir / ritonavir twice daily regimen showed similar immunological improvements through 48 weeks of treatment as measured by median change from baseline in CD4+ cell count (fosamprenavir with ritonavir twice daily:
Fosamprenaviras su ritonaviru, skirti du kartus per parą, ir lopinaviras/ ritonaviras, skirti du kartus per parą, buvo vienodai efektyvūs, vertinant imunologinį pagerėjimą per 48 gydymo savaites, nustatytą pagal vidutinį CD4+ ląstelių skaičiaus pokytį nuo pradžios (fosamprenaviras su ritonaviru:
81 cells/ mm3: lopinavir / ritonavir twice daily:
81 ląstelė/ mm3, lopinaviras/ ritonaviras du kartus per parą:
91 cells/ mm3).
91 ląstelė/ mm3).