qanastek/EMEA-V3 huggingface dataset:
No dosage adjustment is necessary if methadone is coadministered with REYATAZ and ritonavir.
ritonaviru, dozių koreguoti nereikia.
Midazolam Triazolam
RAMINAMIEJI VAISTAI
Midazolam and triazolam are extensively metabolized by CYP3A4.
Midazolamas ir triazolamas daugiausia metabolizuojami
Co-administration with REYATAZ/ ritonavir may cause a large increase in the concentration of these benzodiazepines.
Skiriant kartu su REYATAZ / ritonaviru, gali žymiai padidėti šių benzodiazepinų koncentracijos.
No drug interaction study has been performed for the co-administration of REYATAZ/ ritonavir with benzodiazepines.
Benzodiazepinų vartojimo kartu su REYATAZ / ritonaviru sąveikos tyrimų neatlikta.
Based on data for other CYP3A4 inhibitors, plasma concentrations of midazolam are expected to be significantly higher when midazolam is given orally.
Remiantis duomenimis, gautais vartojant kitų CYP3A4 inhibitorių, tikėtina, kad skiriant geriamojo midazolamo, jo koncentracija plazmoje bus žymiai didesnė.
Data from concomitant use of parenteral midazolam with other protease inhibitors suggest a possible 3-4 fold increase in midazolam plasma levels.
Duomenys, gauti skiriant kitų proteazių inhibitorių kartu su parenteriniu midazolamu, rodytų galimą 3- 4 kartus padidėjusią pastarojo koncentraciją plazmoje.
REYATAZ/ ritonavir should not be co-administered with triazolam or orally administered midazolam (see section 4.3), whereas caution should be used with co-administration of REYATAZ/ ritonavir and parenteral midazolam.
Jei REYATAZ vartojama kartu su parenteriniu midazolamu, šį derinį reikia skirti intensyvios terapijos ar panašiame skyriuje, kad būtų užtikrinta, jog pacientas bus atidžiai stebimas, o pasireiškęs galimas kvėpavimo slopinimas ir (arba) pailgėjusi sedacija bus tinkamai gydomi.
If REYATAZ is
4. 6 Nėštumo ir žindymo laikotarpis
11
11 skyrių).
REYATAZ should be used during pregnancy only if the potential benefit justifies the potential risk.
Nėštumo metu REYATAZ turėtų būti vartojamas tik tuo atveju, jeigu galima nauda pateisintų potencialią riziką.
It is not known whether REYATAZ administered to the mother during pregnancy will exacerbate physiological hyperbilirubinaemia and lead to kernicterus in neonates and infants.
Nėra žinoma, ar skiriant REYATAZ motinai nėštumo metu sustiprės fiziologinė hiperbilirubinemija ir ar tai sukels branduolinę naujagimių ir kūdikių geltą.
In the prepartum period, additional monitoring and alternative therapy to REYATAZ should be considered.
Reikia apsvarstyti alternatyvaus gydymo bei papildomos kontrolės galimybę priešgimdyviniame periode.
It is not known whether atazanavir is excreted in human milk.
Nėra žinoma, ar atazanaviras išskiriamas su motinos pienu.
Studies in rats have demonstrated that atazanavir is excreted in the milk.
Tyrimai su žiurkėmis parodė, kad atazanaviras išskiriamas su pienu.
It is therefore recommended that mothers being treated with REYATAZ not breast-feed their infants.
Todėl moterims, gydomoms REYATAZ, nerekomenduojama žindyti kūdikio.
As a general rule, it is recommended that HIV infected women not breast-feed their infants in order to avoid transmission of HIV.
Paprastai, siekiant išvengti ŽIV perdavimo, rekomenduojama, kad ŽIV infekuotos moterys nemaitintų krūtimi kūdikių.
Patients should be informed that dizziness has been reported during treatment with regimens containing REYATAZ (see section 4.8).
4. 8 skyrių).
REYATAZ has been evaluated for safety in combination therapy with other antiretroviral medicinal products in controlled clinical trials in 1,806 adult patients receiving REYATAZ 400 mg once daily (1,151 patients, 52 weeks median duration and 152 weeks maximum duration) or REYATAZ 300 mg with ritonavir 100 mg once daily (655 patients, 48 weeks median duration and 101 weeks maximum duration).
REYATAZ saugumas buvo vertinamas derinyje su kitais antiretrovirusiniais vaistais kontroliuojamųjų klinikinių tyrimų metu, kuriuose dalyvavo 1 806 suaugusieji, kuriems buvo skiriama REYATAZ 400 mg kartą per parą (1 151 pacientas, vidutinė gydymo trukmė buvo 52 savaitės, o didžiausia gydymo trukmė – 152 savaitės) arba REYATAZ 300 mg derinyje su ritonaviro 100 mg doze kartą per parą (655 pacientai, vidutinė gydymo trukmė buvo 48 savaitės, o didžiausia gydymo trukmė – 101 savaitė).
Adverse reactions were consistent between patients who received REYATAZ 400 mg once daily and patients who received REYATAZ 300 mg with ritonavir 100 mg once daily, except that jaundice and elevated total bilirubin levels were reported more frequently with REYATAZ plus ritonavir.
Tik gelta ir padidėjęs bilirubino kiekis REYATAZ ir ritonaviro derinio grupėje buvo stebėti dažniau.
Among patients who received REYATAZ 400 mg once daily or REYATAZ 300 mg with ritonavir 100 mg once daily, the only adverse reactions of any severity reported very commonly with at least a possible relationship to regimens containing REYATAZ and one or more NRTIs were nausea (20%), diarrhoea (10%), and jaundice (12%).
Pacientų, vartojusių REYATAZ 400 mg kartą per parą arba REYATAZ 300 mg ir 100 mg ritonaviro derinį kartą per parą, grupėse buvo stebėtos tik tokios labai dažnos nepageidaujamos įvairaus sunkumo reakcijos, kurias bent kiek galima sieti su gydymo schemoje esančiu REYATAZ ir vienu ar daugiau NATI: pykinimas (20%), viduriavimas (10%) ir gelta (12%).
Among patients receiving REYATAZ 300 mg with ritonavir
Ligonių, gydytų REYATAZ 300 mg su ritonaviro 100 mg grupėje, gelta pasireiškė 17% atvejų.
In the majority of cases, jaundice was reported within a few days to a few months after the initiation of treatment (see section 4.4).
Su kombinuotu antiretrovirusiniu gydymu ŽIV pacientams susijęs kūno riebalinio audinio persiskirstymas (lipodistrofija).
Combination antiretroviral therapy has been associated with redistribution of body fat (lipodystrophy) in HIV patients, including loss of peripheral and facial subcutaneous fat, increased intra-abdominal and visceral fat, breast hypertrophy, and dorsocervical fat accumulation (buffalo hump).
Riebalai gali išnykti iš periferinių audinių, veido poodžio, jų padaugėja pilvo ertmėje, vidaus organuose; padidėja krūtys, jų gali kauptis sprando srityje (buivolo kupra).
Combination antiretroviral therapy has been associated with metabolic abnormalities such as hypertriglyceridaemia, hypercholesterolaemia, insulin resistance, hyperglycaemia, and hyperlactataemia (see sections 4.4 and 5.1).
4. 4 ir 5. 1 skyrius).
Adult patients The following adverse reactions of moderate intensity or greater with at least a possible relationship to regimens containing REYATAZ and one or more NRTIs have also been reported.
Suaugusieji pacientai Pranešama apie šias vidutinio laipsnio ar daugiau išreikštas nepageidaujamas reakcijas, bent kiek susijusias su gydymo schemoje esančiu REYATAZ kartu su vienu ar daugiau NATI.
The frequency of adverse reactions listed below is defined using the following convention: very common (≥ 1/ 10), common (≥ 1/ 100 to < 1/ 10), uncommon (≥ 1/ 1,000 to < 1/ 100), rare (≥ 1/ 10,000 to < 1/ 1,000), or very rare (< 1/ 10,000).
Žemiau išvardytas nepageidaujamų reakcijų dažnis nustatytas remiantis šiuo susitarimu: labai dažnos (≥ 1/ 10), dažnos (nuo ≥ 1/ 100 iki < 1/ 10), nedažnos (nuo ≥ 1/ 1 000 iki < 1/ 100), retos (nuo ≥ 1/ 10 000 iki < 1/ 1 000) arba labai retos (< 1/ 10 000).
Nervous system disorders:
dažni: galvos skausmas; Nervų sistemos sutrikimai
common: headache; uncommon: peripheral neuropathy, syncope, amnesia, dizziness, somnolence, dysgeusia
12 nedažni: periferinė neuropatija, sinkopė, amnezija, svaigulys, mieguistumas, sutrikęs skonis.
Eye disorders:
dažni: sklerų pageltimas.
Respiratory, thoracic and mediastinal disorders:
Akių sutrikimai
uncommon: dyspnoea
nedažni: dusulys.
Gastrointestinal disorders:
Kvėpavimo sistemos, krūtinės ląstos ir tarpuplaučio sutrikimai
common: vomiting, diarrhoea, abdominal pain, nausea, dyspepsia; uncommon: pancreatitis, gastritis, abdominal distension, stomatitis aphthous, flatulence, dry mouth
dažni: vėmimas, viduriavimas, pilvo skausmas, Virškinimo trakto sutrikimai pykinimas, dispepsija; nedažni: pankreatitas, gastritas, vidurių pūtimas, opinis stomatitas, flatulencija, sausa burna.
Renal and urinary disorders:
nedažni: akmenligė, hematurija, proteinurija, dažnas Inkstų ir šlapimo takų sutrikimai šlapinimasis; reti: inkstų skausmas.
uncommon: nephrolithiasis, hematuria, proteinuria, pollakiuria; rare: kidney pain
dažni: bėrimas; Odos ir poodinio audinio nedažni: dilgėlinė, alopecija, niežulys; sutrikimai reti: vezikulobulozinis bėrimas, egzema, vazodilatacija.
Skin and subcutaneous tissue disorders:
nedažni: raumenų atrofija, artralgija, mialgija; Skeleto, raumenų ir jungiamojo reti: miopatija. audinio sutrikimai
common: rash; uncommon: urticaria, alopecia, pruritus; rare: vesiculobullous rash, eczema, vasodilatation
nedažni: sumažėjęs svoris, padidėjęs svoris, anoreksija, Metabolizmo ir mitybos sutrikimai padidėjęs apetitas.
Musculoskeletal and connective tissue disorders:
Kraujagyslių sutrikimai
uncommon: muscle atrophy, arthralgia, myalgia; rare: myopathy
dažni: lipodistrofinis sindromas, nuovargis; Bendrieji sutrikimai ir vartojimo nedažni: skausmas krūtinėje, negalia, karščiavimas, vietos pažeidimai astenija; reti: sutrikusi eisena.
Metabolism and nutrition disorders:
Imuninės sistemos sutrikimai
uncommon: weight decreased, weight gain, anorexia, appetite increased
dažni: gelta; Kepenų, tulžies pūslės ir latakų nedažni: hepatitas; sutrikimai reti: hepatosplenomegalija.
Vascular disorders:
nedažni: ginekomastija.
uncommon: hypertension
Lytinės sistemos ir krūties sutrikimai
General disorders and administration site conditions:
nedažni: depresija, dezorientacija, nerimas, nemiga, Psichikos sutrikimai miego sutrikimas, nenormalūs sapnai.
common: lipodystrophy syndrome, fatigue; uncommon: chest pain, malaise, pyrexia, asthenia; rare: gait disturbance
4. 4 skyrių).
Immune system disorders:
4. 4 skyrių).
uncommon: hypersensitivity
3 arba 4 laipsnio
13
13 bendro bilirubino padidėjimas buvo atžymėtas 35% atvejų (5% - 4- jo laipsnio).
Among experienced patients treated with REYATAZ 300 mg once daily with 100 mg ritonavir once daily for a median duration of 95 weeks, 53% had Grade 3-4 total bilirubin elevations.
53% anksčiau jau gydytų ligonių, kuriems skirta REYATAZ 300 mg ir ritonaviro 100 mg derinio kartą per parą vidutiniškai 95 savaites, nustatyta 3- 4 laipsnio bendro bilirubino padidėjimas.
Among naive patients treated with REYATAZ 300 mg once daily with 100 mg ritonavir once daily for a median duration of 48 weeks, 39% had Grade 3-4 total bilirubin elevations (see section 4.4).
4. 4 skyrių).
Other marked clinical laboratory abnormalities (Grade 3 or 4) reported in ≥ 2% of patients receiving regimens containing REYATAZ and one or more NRTIs included: elevated creatine kinase (7%), elevated alanine aminotransferase/ serum glutamic-pyruvic transaminase (ALT/ SGPT) (4%), low neutrophils (4%), elevated aspartate aminotransferase/ serum glutamic-oxaloacetic transaminase (AST/ SGOT) (3%), and elevated lipase (2%).
Kiti žymesni klinikinių laboratorinių tyrimų pakitimai (3- jo arba 4- jo laipsnio) nustatyti ≥ 2% pacientų, gydytų REYATAZ kartu su vienu ar daugiau NATI: kreatinkinazės aktyvumo padidėjimas (7%), alanino aminotransferazės/ serumo glutamino- piruvato transaminazės (ALT/ SGPT) aktyvumo padidėjimas (4%), neutrofilų kiekio sumažėjimas (4%), aspartataminotransferazės/ serumo glutamino - oksaloacto transaminazės (AST/ SGOT) aktyvumo padidėjimas (3%) ir lipazės aktyvumo padidėjimas (2%).
One percent of patients treated with REYATAZ experienced concurrent Grade 3-4 ALT/ AST and Grade 3-4 total bilirubin elevations.
Vienam procentui pacientų, gydytų REYATAZ, tuo pačiu metu nustatyta ir 3- 4 laipsnio ALT/ AST, ir 3- 4 laipsnio bendrojo bilirubino padidėjimas.
Patients co-infected with hepatitis B and/ or hepatitis C virus Among 1,151 patients receiving atazanavir 400 mg once daily, 177 patients were co-infected with chronic hepatitis B or C, and among 655 patients receiving atazanavir 300 mg once daily with ritonavir 100 mg once daily, 97 patients were co-infected with chronic hepatitis B or C.
Iš 655 ligonių, gydytų 300 mg atazanaviro ir 100 mg ritonaviro deriniu kartą per parą, 97 pacientai dar sirgo lėtiniu B ar C hepatitu.
Co-infected patients were more likely to have baseline hepatic transaminase elevations than those without chronic viral hepatitis.
Tokiems papildomai infekuotiems pacientams pradinis kepenų transaminazės aktyvumas greičiausiai jau buvo padidėjęs, skirtingai nuo pacientų, nesergančių lėtiniu virusiniu hepatitu.
No differences in frequency of bilirubin elevations were observed between these patients and those without viral hepatitis.
Bilirubino padidėjimo atvejų dažnio skirtumų tarp sergančių ir nesergančių virusiniu hepatitu ligonių nenustatyta.
The frequency of treatment emergent hepatitis or transaminase elevations in co-infected patients was comparable between REYATAZ and comparator regimens (see section 4.4).
4. 4 skyrių).
Postmarketing experience There have been postmarketing reports of unknown frequency for torsades de pointes, QTc prolongation, diabetes mellitus, hyperglycaemia, nephrolithiasis, and gallbladder disorders including cholelithiasis, cholecystitis, and cholestasis.
Poregistracinio vartojimo patirtis Vaistui jau esant rinkoje, pranešta torsades de pointes (polimorfinės skilvelių tachikardijos), pailgėjusio QTc intervalo, cukrinio diabeto, hiperglikemijos, inkstų akmenligės ir tulžies pūslės sutrikimų (tulžies pūslės akmenligės, cholecistito bei cholestazės) atvejų, kurių pasireiškimo dažnis nežinomas.
Human experience of acute overdose with REYATAZ is limited.
Patirtis apie ūminį REYATAZ perdozavimą yra ribota.
At high doses that lead to
Sveiki savanoriai yra vartoję vienkartines iki 1. 200 mg dydžio dozes, tačiau jokių nepalankių poveikių simptomų nebuvo stebėta.
14 high drug exposures, jaundice due to indirect (unconjugated) hyperbilirubinaemia (without associated liver function test changes) or PR interval prolongations may be observed (see sections 4.4 and 4.8).
4. 4 ir 4. 8 skyrius).
Treatment of overdose with REYATAZ should consist of general supportive measures, including monitoring of vital signs and electrocardiogram (ECG), and observations of the patient's clinical status.
Perdozavus REYATAZ gydymui reikia taikyti bendras palaikomąsias priemones, stebėti paciento gyvybines funkcijas, sekti elektrokardiogramą (EKG) ir paciento klinikinę būklę.
If indicated, elimination of unabsorbed atazanavir should be achieved by emesis or gastric lavage.
Jei reikia, galima pašalinti nerezorbuotą atazanavirą, sukeliant vėmimą ar plaunant skrandį.
Administration of activated charcoal may also be used to aid removal of unabsorbed drug.
Nerezorbuoto vaisto dalį galima pašalinti aktyvuota anglimi.
There is no specific antidote for overdose with REYATAZ.
Perdozavus REYATAZ nėra specifinio priešnuodžio.
Since atazanavir is extensively metabolised by the liver and is highly protein bound, dialysis is unlikely to be beneficial in significant removal of this medicinal product.
Kadangi atazanaviras labiausiai metabolizuojamas kepenyse ir smarkiai jungiasi su baltymais, vargu ar dializė padėtų šalinant šį vaistą.
J05AE08
Farmakoterapinė grupė – proteazių inhibitorius, ATC kodas – J05AE08.
Mechanism of action: atazanavir is an azapeptide HIV-1 protease inhibitor (PI).
Atazanaviras yra azapeptidas ŽIV- 1 proteazių inhibitorius (PI).
The compound selectively inhibits the virus-specific processing of viral Gag-Pol proteins in HIV-1 infected cells, thus preventing formation of mature virions and infection of other cells.
Taip trukdoma formuotis subrendusiems vibrionams ir infekuoti kitas ląsteles.
Antiviral activity in vitro: atazanavir exhibits anti-HIV-1 activity (EC50 of 2 to 5 nM) in the absence of human serum against a variety of laboratory and clinical HIV isolates.
Atazanaviras slopina ŽIV- 1 (EC50 nuo 2 iki 5 nM) įvairiose laboratoriškai ir kliniškai išskirtose ŽIV kultūrose, be žmogaus serumo.
Atazanavir has activity against HIV-1 Group M subtype viruses A, B, C, D, AE, AG, F, G, and J isolates in cell culture.
Atazanaviras slopina išskirtus M grupės ŽIV- 1 A, B, C, D, AE, AG, F, G ir J potipių virusus ląstelių kultūrose.
Atazanavir has activity against HIV-2 isolates (EC50 of 1.9 to 32 nM).
Atazanaviras slopina išskirtus ŽIV- 2 virusus (EC50 nuo 1, 9 iki 32 nM).
Combinations of atazanavir with stavudine, didanosine, lamivudine, zidovudine, nelfinavir, indinavir, ritonavir, saquinavir, amprenavir, did not result in antagonistic anti-HIV activity or enhanced cytotoxic effects at the highest concentrations used for antiviral evaluation.
Atazanaviro deriniai su stavudinu, didanozinu, lamivudinu, zidovudinu, nelfinaviru, indinaviru, ritonaviru, sakvinaviru, amprenaviru nesukėlė antagonistinio prieš ŽIV veikimo bei padidėjusio citotoksinio poveikio, taikant didžiausias koncentracijas, nustatant antivirusinį poveikį.
Resistance Antiretroviral treatment naive patients In antiretroviral treatment naive patients, the I50L substitution, sometimes in combination with an A71V change, is the signature resistance substitution for atazanavir.
Rezistentiškumas Antiretrovirusiniais vaistais negydytiems ligoniams Antiretrovirusiniais vaistais negydytiems ligoniams 150L substitucija (kartais kartu su A71V pakitimu) yra rezistentiškos atazanavirui substitucijos požymis.
An atazanavir resistance phenotype is expressed in all recombinant viral clones containing the I50L substitution in a variety of genetic backgrounds.
Rezistentiškumo atazanavirui fenotipas pasireiškia visuose įvairios kilmės rekombinantiniuose viruso klonuose, turinčiuose 150L substituciją.
Resistance levels ranged from 3.5- to 29-fold.
Rezistentiškumo laipsnis svyruoja nuo 3, 5 iki 29 kartų.
There was no evidence of cross-resistance between atazanavir and amprenavir, with the presence of the I50L and I50V substitutions yielding selective resistance to atazanavir and amprenavir, respectively.
Esant 150L ir 150V substitucijoms, nuo kurių priklauso selektyvus rezistentiškumas atitinkamai atazanavirui ir amprenavirui, kryžminio rezistentiškumo atazanavirui ir amprenavirui nebuvo stebėta.
The N88S substitution has been rarely observed in patients with virologic failure on atazanavir treatment.
N88S substitucija retai stebima pacientams, kuriems gydymas atazanaviru virologiškai buvo neveiksmingas.
While it may contribute to decreased susceptibility to atazanavir when it occurs with other protease substitutions, in clinical studies N88S by itself does not lead to phenotypic resistance to atazanavir or have a consistent impact on clinical efficacy.
Klinikinių tyrimų duomenimis, N88S substitucija pati savaime nelemia fenotipinio rezistentiškumo atazanavirui ar dėsningai neįtakoja klinikinio veiksmingumo, nors ji gali prisidėti prie sumažėjusio jautrumo atazanavirui, kai pasireiškia kartu su kitomis proteazių substitucijomis.
Antiretroviral treatment experienced patients In antiretroviral treatment experienced patients, 100 isolates from patients designated as virological failures on therapy that included either atazanavir, atazanavir + ritonavir, or atazanavir + saquinavir were determined to have developed resistance to atazanavir.
Antiretrovirusiniais vaistais gydytiems ligoniams Antiretrovirusiniais vaistais gydytiems ligoniams, 100 virusinių kultūrų, išskirtų iš pacientų, virologiškai nereagavusių į gydymą atazanaviru, (įskaitant gydymą vienu atazanaviru, atazanaviru su ritonaviru ir atazanaviru su sakvinaviru) buvo nustatytas išsivystęs rezistentiškumas atazanavirui.
Of the 60 isolates from patients treated with either atazanavir or atazanavir + ritonavir, 18 (30%) displayed the I50L phenotype previously described in naive patients.
Iš 60 kultūrų, išskirtų iš ligonių, gydytų atazanaviru arba atazanaviru su ritonaviru, 18 (30%) nustatytas 150L fenotipas (aprašytas aukščiau antiretrovirusiniais preparatais negydytiems ligoniams).
The resistance in antiretroviral treatment experienced patients mainly occurs by accumulation of the primary and secondary resistance substitutions described previously to be involved in protease inhibitor resistance.
Kaip buvo paminėta aukščiau, tai turi įtakos ir rezistentiškumui proteazių inhibitoriams.
These isolates developed higher levels of resistance to the other protease inhibitors.
Šios virusinės kultūros kitiems proteazių inhibitoriams buvo labiau rezistentiškos.
Cross-resistance in vitro in viruses resistant to other protease inhibitors Atazanavir susceptibility was evaluated in 943 clinical isolates from patients without prior atazanavir exposure and exhibited a wide array of genotypic and phenotypic patterns.
Rezistentiškų kitiems proteazių inhibitoriams virusų kryžminis rezistentiškumas in vitro Atazanaviro jautrumas buvo įvertintas panaudojant 943 klinikinius virusų kamienus, išskirtus iš pacientų, anksčiau nevartojusių atazanaviro ir kurie pasižymėjo daugybe genotipinių ir fenotipinių požymių.
In vitro, there was a clear trend toward decreased susceptibility to atazanavir as isolates exhibited high resistance levels to
In vitro buvo stebima aiški sumažėjusio jautrumo atazanavirui tendencija, nes daugelis išskirtų virusų kamienų pasižymėjo dideliu rezistentiškumu proteazės inhibitoriams.
In general, susceptibility to atazanavir was retained (83% of isolates displayed < 2.5 fold change in EC50) among isolates resistant to no more than 2 protease inhibitors.
Apskritai, jautrios atazanavirui išliko (83% išskirtų kamienų nustatyta < 2, 5 karto pakitęs EC50) ir tos virusinės kultūros, kurios buvo rezistentiškos ne daugiau kaip 2 proteazių inhibitoriams.
Eighteen percent of isolates had 4 or more of the following 6 substitutions considered critical substitutions for protease inhibitors: positions L10, M46, I54, V82, I84, and L90.
18% virusinių kultūrų buvo nustatytos 4 ar daugiau iš šių 6 proteazių inhibitoriams kritinių substitucijų: pozicijos L10, M46, I54, V82, I84 ir L90.
These isolates expressed a median fold change in EC50 relative to wildtype of 12.0 for atazanavir.
Atazanaviro EC50 pokytis šiose kultūrose buvo vidutinis, lyginant jį su 12. 0 fenotipu.
Therefore, viral isolates having at least 4 of these specific mutations would be considered resistant for atazanavir.
Todėl virusinės kultūros, turinčios ne mažiau kaip 4 iš šių specifinių mutacijų, turi būti laikomos rezistentiškomis atazanavirui.
Clinical results In antiretroviral naive patients Study 138 is an international randomised, open-label, multicenter, prospective trial of 883 antiretroviral treatment naïve patients comparing REYATAZ/ ritonavir (300 mg/ 100 mg once daily) to lopinavir/ ritonavir (400 mg/ 100 mg twice daily), each in combination with fixed dose tenofovir/ emtricitabine (300 mg/ 200 mg tablets once daily).
Tyrimo metu buvo lyginama REYATAZ/ ritonaviro (300 mg/ 100 mg kartą per parą) derinys su lopinaviro/ ritonaviro (po 400 mg/ 100 mg du kartus per parą) deriniu; kiekvienas iš šių derinių skirtas kartu su fiksuota tenofoviro/ emtricitabino doze (300 mg/ 200 mg tabletės kartą per parą).
2.6 to 5.88 log10 copies/ ml).
Vidutinis pradinis CD4 ląstelių skaičius buvo 214 ląstelių/ mm3 (svyravo nuo 2 iki 810 ląstelių / mm3), o vidutinė pradinė ŽIV- 1 RNR koncentracija plazmoje buvo 4, 94 log10 kopijų/ ml (svyravo nuo 2, 6 iki 5, 88 log10 kopijų/ ml).
The REYATAZ/ ritonavir arm has similar (non-inferior) antiviral efficacy compared to the lopinavir/ ritonavir arm, as assessed by the proportion of patients with HIV RNA < 50 copies/ ml at week 48:
REYATAZ/ ritonaviro grupėje nustatytas panašus (neprastesnis) priešvirusinis poveikis, lyginant su lopinaviro/ ritonaviro grupe ir vertinant pagal pacientų, kuriems 48 savaitę ŽIV RNR buvo < 50 kopijų/ ml, santykį:
78% of patients on REYATAZ/ ritonavir compared to 76% on lopinavir/ ritonavir (difference estimate of ATV/ RTV-LPV/ RTV:
78% pacientų REYATAZ/ ritonaviro grupėje lyginant su 76%
1.7% [95% CI, -3.8%, 7.1%] according to the Confirmed Virologic Response (CVR) Non-Completer = Failure (NC = F) definition of response.
1, 7% [95% CI, - 3, 8%, 7, 1%]), remiantis Nepasiekto = Nesėkmė (NP = N) Patvirtinto virusologinio atsako (PVA) apibrėžimu.
In a per protocol analysis which excluded non-completers (i. e. patients who discontinued before the week 48 HIV RNA assessment) and patients with major protocol deviations, the proportion of patients with HIV RNA < 50 copies/ ml at week 48 was 86% (338/ 392) for REYATAZ/ ritonavir and 89% (332/ 372) for lopinavir/ ritonavir (difference estimate of ATV/ RTV-LPV/ RTV: -3% [95% CI, -7.6%, 1.5%].
Protokolo analizės, į kurią buvo neįtraukti tyrimo nebaigę pacientai (t. y. pacientai, kurie nutraukė dalyvavimą tyrime iki ŽIV RNR vertinimo 48 savaitę) ir stipriai nuo protokolo reikalavimų nukrypę pacientai, duomenimis, pacientų, kuriems 48 savaitę ŽIV RNR rasta < 50 kopijų/ ml, santykis buvo 86% (338/ 392) REYATAZ/ ritonaviro grupėje ir 89% (332/ 372) lopinaviro/ ritonaviro grupėje (apskaičiuotas ATV/ RTV- LPV/ RTV skirtumas: - 3% [95% CI, - 7, 6%, 1, 5%]).
Table 2:
REYATAZ /
Efficacy Outcomes at Week 48 (Study 138) for the CVR (NC=F) REYATAZ/ ritonavira (300 mg/ 100 mg once daily)
ritonavirasa (300 mg/ 100 mg kartą per parą)
analysis lopinavir/ ritonavirb (400 mg/ 100 mg twice daily)
lopinaviras/ ritonavirasb (po 400 mg/ 100 mg du kartus per parą)
Parameter
Kriterijus
HIV RNA < 50 copies/ ml,% c All patients Baseline Characteristics HIV RNA
ŽIV RNR < 50 kopijų/ ml,% c Visi pacientai Pradinės charakteristikos ŽIV RNR
< 100,000 copies/ ml ≥ 100,000 copies/ ml
< 100 000 kopijų/ ml
82 (n=217d) 74 (n=223)
74 (n=223
16 CD4 count
CD4 skaičius 78 (n=58)
< 50 cells/ mm3 50 to < 100 cells/ mm3
< 50 ląstelių/ mm3 Nuo 50 iki < 100 ląstelių/ mm
78 (n=58) 76 (n=45)
76 (n=45
100 to < 200 cells/ mm3 ≥ 200 cells/ mm3
Nuo 100 iki < 200 ląstelių/ mm
HIV RNA Mean Change from Baseline, log10 copies/ ml
Vidutinis ŽIV RNR pokytis nuo pradinio, log10 kopijų/ ml
CD4 Mean Change from Baseline, cells/ mm3 All patients Baseline Characteristics HIV RNA
CD4 Mean Change from Baseline, cells/ mm Visi pacientai Pradinės charakteristikos ŽIV RNR
< 100,000 copies/ ml ≥ 100,000 copies/ ml a
< 100, 000 kopijų/ ml ≥100, 000 kopijų/ ml a
REYATAZ/ RTV with tenofovir/ emtricitabine (fixed dose 300 mg/ 200 mg tablets once daily). b Lopinavir/ RTV with tenofovir/ emtricitabine (fixed dose 300 mg/ 200 mg tablets once daily). c Intent-to-treat analysis, with missing values considered as failures. d Number of patients evaluable.
REYATAZ/ RTV su tenofoviru/ emtricitabinu (fiksuota dozė 300 mg/ 200 mg tabletės kartą per parą). b Lopinaviras/ RTV su tenofoviru/ emtricitabinu (fiksuota dozė 300 mg/ 200 mg tabletės kartą per parą). c “ Intent- to- treat ” analizė, kai trūkstami duomenys laikomi nesėkme. d Ištirtų pacientų skaičius.
In antiretroviral experienced patients Study 045 is a randomised, multicenter trial comparing REYATAZ (300 mg once daily) with ritonavir (100 mg once daily) to REYATAZ (400 mg once daily) with saquinavir soft gelatine capsules (1,200 mg once daily), and to lopinavir + ritonavir (400/ 100 mg fixed dose combination twice daily), each in combination with tenofovir (see sections 4.5 and 4.8) and one NRTI, in 347 (of 358 randomised) patients with virologic failure on two or more prior regimens containing at least one PI, NRTI, and NNRTI.
Tai randomizuotas multicentrinis tyrimas, kuriame palyginamas REYATAZ (po 300 mg vieną kartą per parą) kartu vartojant su ritonaviru (po 100 mg vieną kartą per parą) su REYATAZ (po 400 mg vieną kartą per parą) kartu vartojant su sakvinaviro minkštomis želatinos kapsulėmis (po 1. 200 mg vieną kartą per parą) ir su lopinaviru+ritonaviru (400/ 100 mg fiksuotos dozės sudėtinis preparatas du kartus per parą), kiekvieną iš jų vartojant kartu su tenofoviru (žr.
For randomised patients, the mean time of prior antiretroviral exposure was 138 weeks for PIs, 281 weeks for NRTIs, and 85 weeks for NNRTIs.
4. 5 ir 4. 8 skyrius) ir vienu NATI 347 (iš 358 randomizuotų) pacientų, kuriems nepavyko nuslopinti virusų, taikant dvi ar daugiau gydymo schemas su mažiausiai vienu PI, NATI ir NNATI.
At baseline, 34% of patients were receiving a PI and 60% were receiving an NNRTI.
Pradiniame etape 34% ligonių vartojo PI, 60% - NNATI.
Fifteen of 120 (13%) patients in the REYATAZ + ritonavir treatment arm and 17 of 123 (14%) patients in the lopinavir + ritonavir arm had four or more of the PI substitutions L10, M46, I54, V82, I84, and L90.
Penkiolika iš 120 pacientų (13%), vartojusių REYATAZ su ritonaviru, ir 17 iš 123 pacientų (14%), vartojusių lopinavirą su ritonaviru, nustatyta 4 ar daugiau PI substitucijų (L10, M46, I54, V82, I84 ir L90).
Thirty-two percent of patients in the study had a viral strain with fewer than two NRTI substitutions.
32% studijoje dalyvavusiems ligoniams išskirtas viruso štamas, turintis mažiau nei dvi NATI substitucijas.
The mean baseline CD4 cell count was 337 cells/ mm3 (range:
Vidutinis pradinis CD4 ląstelių skaičius buvo 337 ląstelės/ mm3 (svyravo nuo 14 iki 1. 543 ląstelės/ mm3).
2.6 to 5.88 log10 copies/ ml).
Vidutinis pradinis plazmos ŽIV- 1 RNR lygis buvo 4, 4 log10 kopijos/ ml (svyravo nuo 2, 6 iki 5, 88 log10 kopijos/ ml).
The population included in this study was moderately pretreated.
Tiriamieji, įtraukti į šią studiją, prieš tai buvo nuosaikiai gydyti.
The primary endpoint was the time-averaged difference in change from baseline in HIV RNA through 48 weeks.
16 Pagrindinis šios studijos tikslas buvo nustatyti vidutinį laiko skirtumo pasikeitimą nuo pradinio ŽIV- 1 RNR lygio iki jo lygio po 48 savaičių.
Through 48 weeks of treatment, the decreases from baseline in HIV RNA levels (primary endpoint) were 1.93 log10 copies/ ml for REYATAZ + ritonavir and 1.87 log10 copies/ ml for lopinavir + ritonavir.
REYATAZ ir ritonaviro grupėje - 1, 93 log10 kopijų/ ml, ir lopinaviro su ritonaviru grupėje - 1, 87 log10 kopijų/ ml.
REYATAZ + ritonavir was similar (non-inferior) to lopinavir + ritonavir on this efficacy measure (time-averaged difference of 0.13, 97.5% confidence interval [-0.12, 0.39]).
Vertinant pagal šiuos rodiklius, REYATAZ su ritonaviru ir lopinaviro su ritonaviru grupėse veiksmingumas buvo panašus, bet ne mažesnis (laikinio vidurkinimo skirtumas - 0, 13, pasikliautinasis intervalas – 97, 5% [-- 0, 12, 0, 39]).
Consistent results were obtained with the last observation carried forward method of analysis (time-averaged difference of 0.11, 97.5% confidence interval [-0.15, 0.36]).
Panašūs rezultatai buvo gauti ir išanalizavus paskutinius stebėjimo duomenis (laikinio vidurkinimo skirtumas – 0, 11, pasikliautinasis intervalas – 97, 5% 0, 15, 0, 36].
The proportions of patients with HIV RNA < 400 copies/ ml in the REYATAZ + ritonavir arm and the lopinavir + ritonavir arm were 53% and 54%, respectively, by intent-to-treat analysis, with missing values considered as failures.
Apskaičiavimai atlikti intent- to treat analizės metodu, trūkstamas reikšmes vertinant kaip nesėkmes.
The proportions of patients with HIV RNA < 50 copies/ ml in the REYATAZ + ritonavir arm and the lopinavir + ritonavir arm were 36% and 42%, respectively.
Ligonių, kurių ŽIV RNR yra < 50 kopijų/ ml, pasiskirstymas REYATAZ su ritonaviru ir lopinaviro su ritonaviru grupėse buvo 36% ir 42%, atitinkamai.
By as-treated analysis, excluding missing values, the proportions of patients with HIV RNA < 400 copies/ ml (< 50 copies/ ml) in the REYATAZ + ritonavir arm and the lopinavir + ritonavir arm were 55% (40%) and 56% (46%), respectively.
REYATAZ su ritonaviru grupėje - 55% (40%), lopinaviro su ritonaviru grupėje 56% (46%).
The mean increases from baseline in CD4 cell count were 110 cells/ mm3 and 121 cells/ mm3 in the REYATAZ + ritonavir and lopinavir + ritonavir arms, respectively.
Vidutinis CD4 ląstelių kiekio padidėjimas, lyginant su pradiniu, buvo 110 ląstelių/ mm3 REYATAZ su ritonaviru ir 121 ląstelė/ mm3 lopinaviro su ritonaviru grupėse.
Analyses of data through 96 weeks of treatment demonstrated durability of antiviral activity.
Duomenų analizė po 96 gydymo savaičių parodė antivirusinio aktyvumo pastovumą.
Mean HIV RNA changes from baseline at Week 96 (-2.29 log10 copies/ ml for REYATAZ + ritonavir and -2.08 log10 copies/ ml for lopinavir + ritonavir, time-averaged difference of 0.14, 97.5% confidence interval [-0.13, 0.41]) met criteria for non-inferiority based on observed cases.
Vertinant stebėtus pacientus, vidutinis ŽIV RNR pokytis lyginant su pradiniu po 96 gydymo savaičių (REYATAZ ir ritonaviro grupėje – - 2, 29 log10 kopijų/ ml ir lopinaviro su ritonaviru grupėje – - 2, 08 log10 kopijų/ ml; laikinio vidurkinimo skirtumas – 0, 14, pasikliautinasis intervalas – 97, 5% [- 0, 13, 0, 41]) atitiko ne blogesnio veiksmingumo kriterijus.
Consistent results were obtained with the last observation carried forward method of analysis.
Panašūs rezultatai buvo gauti ir išanalizavus paskutinius stebėjimo duomenis.
The proportions of patients with HIV RNA < 400 copies/ ml (< 50 copies/ ml) for REYATAZ + ritonavir were 43% (32%) and for
Ligonių, kurių ŽIV RNR yra < 400 kopijų/ ml (< 50 kopijų/ ml), pasiskirstymas REYATAZ su ritonaviru grupėje buvo 43% (32%), o lopinaviro su ritonaviru grupėje – 46% (35%).
Patients completing treatment while in response after 48 weeks were censored.
Pacientai, baigiantys gydymą po 48 savaičių, nebuvo įskaičiuoti nepaisant vaistų veiksmingumo.
By as-treated analysis, excluding missing values, the proportions of patients with HIV RNA < 400 copies/ ml (< 50 copies/ ml) for REYATAZ + ritonavir were 84% (72%) and for lopinavir + ritonavir were 82% (72%).
REYATAZ su ritonaviru grupėje – 84% (72%), o lopinaviro su ritonaviru grupėje – 82% (72%).
It is important to note that at time of the 96-week analysis, 48% of patients overall remained on study.
Svarbu pastebėti, kad 96- tos gydymo savaitės duomenų vertinimo laikotarpiu tyrime tebedalyvavo 48% visų pacientų.
Through 48 weeks of treatment, two types of analyses were performed based on baseline genotypic mutations.
Po 48 gydymo savaičių buvo atliktos dviejų tipų analizės, remiantis genotipų mutacijomis pradiniame etape.
The first consisted in assessing the HIV RNA change from baseline in the subgroup of patients with < or ≥ of 4 of the following set of mutations:
Pirmosios analizės metu buvo vertinamas ŽIV RNR pokytis, lyginant su pradiniu etapu, pogrupyje ligonių, kuriems nustatyta < 4 arba ≥ 4 mutacijos iš tokio mutacijų rinkinio:
10, 20, 24, 32, 33, 36, 46, 48, 50, 54, 63, 71, 73, 82, 84 and 90.
10, 20, 24, 32, 33, 36, 46, 48, 50, 54, 63, 71, 73, 82, 84 ir 90.
The second consisted in assessing the HIV RNA change from baseline in the subgroup of patients with < or ≥ of 4 of the following more specific set of mutations:
Antrosios analizės metu buvo vertinamas ŽIV RNR pokytis, lyginant su pradiniu etapu, pogrupyje ligonių, kuriems nustatyta < 4 arba ≥ 4 mutacijos iš labiau specifinio mutacijų rinkinio:
In the analysis performed for patients with ≥ 4 protease gene mutations among the following set of mutations 10, 20, 24, 32, 33, 36, 46, 48, 50, 54, 63, 71, 73, 82, 84 and 90, the results significantly favoured the lopinavir + ritonavir arm.
Ligonių, kuriems nustatyta ≥ 4 proteazių genų mutacijos iš šių:
There were too few patients with ≥ 4 of the second more specific set of mutations (i. e.
10, 20, 24, 32, 33, 36, 46, 48, 50, 54, 63, 71, 73, 82, 84 ir 90, analizės rezultatai buvo žymiai geresni lopinaviro ir ritonaviro derinio šakoje.
10, 46, 54, 82, 84, 90) to assess the comparability of the REYATAZ + ritonavir and lopinavir + ritonavir regimens, but reduced virologic activity may be anticipated among patients with this resistance profile.
Pacientų, kuriems nustatyta ≥ 4 mutacijos iš antrojo, labiau specifinio mutacijų rinkinio (10, 46, 54, 82, 84, 90), buvo per mažai, kad būtų galima palyginti REYATAZ su ritonaviru ir lopinaviro su ritonaviru gydymo schemų efektyvumą.
REYATAZ + saquinavir was shown to be inferior to lopinavir + ritonavir.
Rezultatai, gauti REYATAZ ir sakvinaviro derinio grupėje, buvo blogesni nei lopinaviro su ritonaviru grupėje.
The pharmacokinetics of atazanavir were evaluated in healthy adult volunteers and in HIV-infected patients; significant differences were observed between the two groups.
Tarp šių grupių nustatyta reikšmingų skirtumų.
The pharmacokinetics of atazanavir exhibit a non-linear disposition.
Atazanaviro farmakokinetika nėra linijinė.
In healthy subjects, the AUC of atazanavir from the capsules and oral powder were similar.
Sveikiems žmonėms, vartojantiems atazanavirą kapsulėmis ir geriamais milteliais AUC rodmenys buvo panašūs.
Absorption: in HIV-infected patients (n=33, combined studies), multiple dosing of REYATAZ 300 mg once daily with ritonavir 100 mg once daily with food produced a geometric mean (CV%) for atazanavir, Cmax of 4466 (42%) ng/ ml, with time to Cmax of approximately 2.5 hours.
ŽIV infekuotiems pacientams (n= 33, apibendrinti tyrimų duomenys), vartojusiems kartotines REYATAZ 300 mg kartą per parą su ritonaviro 100 mg kartą per parą dozes su maistu, nustatyta, kad atazanaviro Cmax geometrinis vidurkis (CV%) buvo 4 466 (42%) ng/ ml, o laikas iki
The geometric mean (CV%) for atazanavir Cmin and AUC was 654 (76%) ng/ ml and 44185 (51%) ng• h/ ml, respectively.
Atazanaviro Cmin ir AUC geometriniai vidurkiai (CV%) buvo atitinkamai 654 (76%) ng/ ml ir 44 185 (51%) ng• h/ ml.
Food effect: co-administration of REYATAZ and ritonavir with food optimizes the bioavailability of atazanavir.
REYATAZ ir ritonaviro skiriant valgio metu optimizuojamas biologinis atazanaviro prieinamumas.
Co-administration of a single 300-mg dose of REYATAZ and 100-mg dose of ritonavir with a light meal resulted in a 33% increase in the AUC and a 40% increase in both the Cmax and the 24-hour concentration of atazanavir relative to the fasting state.
Skiriant vienkartinę REYATAZ 300 mg ir ritonaviro 100 mg dozę su lengvu maistu, 33% padidėjo atazanaviro AUC ir 40% padidėjo jo Cmax bei 24 valandų koncentracija, lyginant su vartojimu nevalgius.
Co-administration with a high-fat meal did not affect the AUC of atazanavir relative to fasting conditions and the Cmax was within 11% of fasting values.
Skiriant kartu su riebiu maistu, atazanaviro AUC lyginant su vartojimu nevalgius nepakito, o Cmax buvo 11% vartojimo nevalgius reikšmių ribose.
The 24-hour concentration following a high fat meal was increased by approximately 33% due to delayed absorption; the median Tmax increased from 2.0 to 5.0 hours.
Skiriant kartu su riebiu maistu, 24 valandų koncentracija dėl uždelstos rezorbcijos padidėjo apytiksliai 33%; Tmax mediana padidėjo nuo 2, 0 iki 5, 0 valandos.
Administration of REYATAZ with ritonavir with either a light or a high-fat meal decreased the coefficient of variation of AUC and Cmax by approximately 25% compared to the fasting state.
Skiriant REYATAZ ir ritonaviro tiek su lengvu, tiek su riebiu maistu, AUC ir Cmax variacijos koeficientas sumažėjo maždaug 25%, palyginus su duomenimis, gautais vartojant nevalgius.
To enhance bioavailability and minimise variability, REYATAZ is to be taken with food.
REYATAZ bioprieinamumui padidinti ir jo farmakokinetinių rodiklių kintamumui sumažinti, jį reikia vartoti su maistu.
Distribution: atazanavir was approximately 86% bound to human serum proteins over a concentration range of 100 to 10,000 ng/ ml.
Apie 86% atazanaviro jungiasi su žmogaus serumo baltymais, kai jo koncentracija yra nuo 100 iki 10. 000 ng/ ml.
Atazanavir binds to both alpha-1-acid glycoprotein (AAG) and albumin to a similar extent (89% and 86%, respectively, at 1,000 ng/ ml).
Atazanaviras vienodai jungiasi ir su alfa- 1- rūgšties glikoproteinu (ARG), ir su albuminu (atitinkamai 89% ir 86%, esant 1. 000 ng/ ml).
In a multiple-dose study in HIV-infected patients dosed with 400 mg of atazanavir once daily with a light meal for 12 weeks, atazanavir was detected in the cerebrospinal fluid and semen.
Kartotinių dozių studijoje ŽIV infekuotiems pacientams, skiriant atazanavirą po 400 mg vieną kartą per parą su lengvu maistu 12 savaičių, atazanaviras buvo aptinkamas galvos ir stuburo smegenų skystyje ir sėkloje.
Metabolism: studies in humans and in vitro studies using human liver microsomes have demonstrated that atazanavir is principally metabolised by CYP3A4 isozyme to oxygenated metabolites.
Tyrimais su žmonėmis ir in vitro, naudojant žmogaus kepenų mikrosomas, buvo nustatyta, kad atazanaviras pagrindinai metabolizuojamas CYP3A4 izofermento iki oksiduotų metabolitų.
Metabolites are then excreted in the bile as either free or glucuronidated metabolites.
Tada metabolitai yra išskiriami į tulžį nesurišti arba gliukuronizuoti.
Additional minor metabolic pathways consist of N-dealkylation and hydrolysis.
Nedidelė dalis vaisto metabolizuojama N- dealkilizacija ir hidrolize.
Two minor metabolites of atazanavir in plasma have been characterised.
Iš šių metabolitų apibūdinti du, randami plazmoje.
Neither metabolite demonstrated in vitro antiviral activity.
In vitro nė vienas metabolitas neturėjo antivirusinio poveikio.
18 Elimination: following a single 400-mg dose of 14C-atazanavir, 79% and 13% of the total radioactivity was recovered in the faeces and urine, respectively.
Suvartojus vienkartinę 14C- atazanaviro 400 mg dozę, 79% radioaktyvumo nustatyta išmatose ir 13% - šlapime.
Unchanged drug accounted for approximately 20% and 7% of the administered dose in the faeces and urine, respectively.
20% suvartotos dozės nepakitusio vaisto nustatyta išmatose ir 7% - šlapime.
Mean urinary excretion of unchanged drug was 7% following 2 weeks of dosing at 800 mg once daily.
Vartojant 800 mg vieną kartą per parą, su šlapimu dar 2 sekančias savaites pasišalindavo 7% nepakitusio vaisto.
In HIV-infected adult patients (n=33, combined studies) the mean half-life within a dosing interval for atazanavir was 12 hours at steady state following a dose of 300 mg daily with ritonavir 100 mg once daily with a light meal.
ŽIV infekuotiems suaugusiems pacientams (n= 33, apibendrinti tyrimų duomenys) vartojant 300 mg atazanaviro kartu su 100 mg ritonaviro kartą per parą su lengvu maistu, vidutinis atazanaviro pusinės eliminacijos periodas tarp dozių buvo 12 val.
Special populations
Įvairios populiacijos
Impaired renal function: in healthy subjects, the renal elimination of unchanged atazanavir was approximately 7% of the administered dose.
Sveikiems žmonėms per inkstus buvo išskiriama maždaug 7% suvartotos dozės nepakitusio atazanaviro.
There are no pharmacokinetic data available on patients with renal insufficiency (see section 4.2); however, the impact of renal impairment on atazanavir elimination is anticipated to be minimal.
4. 2 skyrių); tačiau manoma, kad inkstų veiklos sutrikimo įtaka atazanaviro eliminacijai yra minimali.
Impaired hepatic function: atazanavir is metabolised and eliminated primarily by the liver.
Atazanaviras pirmiausia metabolizuojamas ir išskiriamas kepenyse.
The effects of hepatic impairment on the pharmacokinetics of atazanavir after a 300 mg dose with ritonavir have not been studied.
Sutrikusios kepenų veiklos įtaka atazanaviro 300 mg dozės derinyje su ritonaviru farmakokinetikai nebuvo tirta.
Concentrations of atazanavir with or without ritonavir are expected to be increased in patients with moderately or severely impaired hepatic function (see sections 4.2, 4.3, and 4.4).
4. 2, 4. 3 ir 4. 4 skyrius).
Age/ Gender: a study of the pharmacokinetics of atazanavir was performed in 59 healthy male and female subjects (29 young, 30 elderly).
Atazanaviro farmakokinetikos tyrimas atliktas 59 sveikiems vyrams ir moterims (29 iš jų
There were no clinically important pharmacokinetic differences based on age or gender.
Kliniškai svarbių farmakokinetinių skirtumų pagal amžių ar lytį nenustatyta.
Race: a population pharmacokinetic analysis of samples from Phase II clinical trials indicated no effect of race on the pharmacokinetics of atazanavir.
Farmakokinetinė II fazės klinikinių tyrimų analizė parodė, jog atazanaviro farmakokinetika nepriklauso nuo rasės.
Infants, toddlers, children, and adolescents: the pharmacokinetics of atazanavir is being studied after multiple doses in paediatric patients, stratified by age.
Atazanaviro farmakokinetika buvo tiriama, įvertinant įvairias dozes, skiriamas vaikams atitinkamai pagal amžių.
5.3 Preclinical safety data
18 5. 3 Ikiklinikinių saugumo tyrimų duomenys
In repeat-dose toxicity studies, conducted in mice, rats, and dogs, atazanavir-related findings were generally confined to the liver and included generally minimal to mild increases in serum bilirubin and liver enzymes, hepatocellular vacuolation and hypertrophy, and, in female mice only, hepatic single-cell necrosis.
Dažniausiai jis pasireiškė minimaliu ar vidutiniu serumo bilirubino ir kepenų fermentų aktyvumo padidėjimu, hepatoceliuline vakuolizacija ir hipertrofija ir tik pelių patelėms pasireiškė atskirų kepenų ląstelių nekrozė.
Systemic exposures of atazanavir in mice (males), rats, and dogs at doses associated with hepatic changes were at least equal to that observed in humans given 400 mg once daily.
Atazanaviro dozės pelėms (patinams), žiurkėms ir šunims, kurios sukėlė kepenų rodiklių pokyčius, buvo bent jau ekvivalentiškos toms, kurios skiriamos žmonėms (400 mg vieną kartą per parą).
In female mice, atazanavir exposure at a dose that produced single-cell necrosis was 12 times the exposure in humans given 400 mg once daily.
Pelių patelėms atazanaviro dozės, dėl kurių pasireiškė atskirų ląstelių nekrozė, buvo 12 kartų didesnės už tas, kurias vartojo žmonės (400 mg vieną kartą per parą).
Serum cholesterol and glucose were minimally to mildly increased in rats but not in mice or dogs.
Serumo cholesterolis ir gliukozė minimaliai ar vidutiniškai padidėjo žiurkėms, tačiau pelėms ir šunims to nestebėta.
During in vitro studies, cloned human cardiac potassium channel (hERG), was inhibited by 15% at a concentration (30 μ M) of atazanavir corresponding to 30-fold the free drug concentration at Cmax in humans.
Tyrimais in vitro nustatyta, kad žmogaus širdies ląstelių klonų kalio kanalai (hERG) buvo slopinami 15%, esant tokiai atazanaviro koncentracijai (30 μM), kuri atitinka 30 kartų didesnę vaisto koncentraciją nei Cmax žmonėms.
Similar concentrations of atazanavir increased by 13% the action potential duration (APD90) in rabbit Purkinje fibres study.
Tiriant triušių Purkinje skaidulas nustatyta, kad panaši atazanaviro koncentracija 13% padidino jo veikimo potencialo trukmę (APD90).
Electrocardiographic changes (sinus bradycardia, prolongation of PR interval, prolongation of QT interval, and prolongation of QRS complex) were observed only in an initial 2-week oral toxicity study performed in dogs.
Elektrokardiografiniai pokyčiai (sinusinė bradikardija, PR, QT intervalų ir QRS komplekso pailgėjimas) buvo nustatyti tik pirminiame 2 sav. trukmės toksiškumo tyrime, sugirdant vaistą šunims.
Subsequent 9-month oral toxicity studies in dogs showed no drug-related electrocardiographic changes.
Vėlesni 9 mėn. trukmės toksiškumo, sugirdant vaistą šunims, tyrimai parodė, kad su vaistu susijusių EKG pokyčių nėra.
The clinical relevance of these non-clinical data is unknown.
Šių neklinikinių tyrimų duomenų klinikinė reikšmė nežinoma.
Potential cardiac effects of this product in humans cannot be ruled out (see sections 4.4 and 4.8).
4. 4 ir 4. 8 skyrius).
The potential for PR prolongation should be considered in cases of overdose (see section4.9).
4. 9 skyrių).
In a fertility and early embryonic development study in rats, atazanavir altered oestrus cycling with no effects on mating or fertility.
Vaisingumo ir ankstyvo embriono vystymosi tyrime žiurkėms atazanaviras pakeitė rujos ciklą, bet neturėjo įtakos poravimuisi ir vaisingumui.
No teratogenic effects were observed in rats or rabbits at maternally toxic doses.
Žiurkėms ir triušiams nestebėta teratogeninio veikimo, skiriant motinai toksiškas dozes.
In pregnant rabbits, gross lesions of the stomach and intestines were observed in dead or moribund does at maternal doses 2 and 4 times the highest dose administered in the definitive embryo-development study.
Nėščioms triušėms duodant 2- 4 kartus didesnes dozes už tas, kurios buvo skiriamos galutiniame embriono vystymosi tyrime, buvo stebimi dideli skrandžio ir žarnyno pakenkimai pas nudvėsusias ar dvesiančias pateles.
In the pre- and postnatal development assessment in rats, atazanavir
Vertinant žiurkių pre - ir postnatalinį išsivystymą, atazanaviras sukėlė laikiną kūno svorio sumažėjimą jaunikliams, kai motinoms buvo skirtos toksinės dozės.