qanastek/EMEA-V3 huggingface dataset:
In Study 1 (see section 5.1), decrease in absolute neutrophil count levels below 500 cells/mm3 was observed in 4% (8/194) of patients and decrease in platelets below 50,000/mm3 was observed in 4% (8/194) of patients receiving Rebetol in combination with peginterferon alfa-2b.
5. 1 skyrių) metu 4% (8/ 194) Rebetol ir kartu alfa- 2b- peginterferonu gydomų ligonių absoliutus neutrofilų kiekis tapo mažesnis negu 500 ląstelių/ mm3 ir 4% (8/ 194) trombocitų kiekis tapo mažesnis negu 50 000/ mm3.
Anaemia (haemoglobin < 9.4 g/dl) was reported in 12% (23/194) of patients treated with Rebetol in combination with peginterferon alfa-2b.
12% (23/ 194) Rebetol ir kartu alfa- 2b- peginterferonu gydomų ligonių atsirado anemija (hemoglobino kiekis < 9, 4 g/ dl).
CD4 lymphocytes decrease:
CD4 limfocitų kiekio sumažėjimas:
Treatment with Rebetol in combination with peginterferon alfa-2b was associated with decreases in absolute CD4+ cell counts within the first 4 weeks without a reduction in CD4+ cell percentage.
Gydymas Rebetol ir alfa- 2b- peginterferono deriniu buvo susijęs su absoliutaus CD4+ ląstelių kiekio sumažėjimu per pirmas 4 gydymo savaites, tačiau be CD4+ ląstelių procento sumažėjimo.
The decrease in CD4+ cell counts was reversible upon dose reduction or cessation of therapy.
Sumažinus dozę arba nutraukus gydymą, CD4+ ląstelių kiekio sumažėjimas praėjo.
The use of Rebetol in combination with peginterferon alfa-2b had no observable negative impact on the control of HIV viraemia during therapy or follow-up.
Gydymas Rebetol ir alfa- 2b - peginterferono deriniu pastebimos neigiamos įtakos ŽIV viremijos kontrolei gydymo arba sekimo metu neturėjo.
Limited safety data (N = 25) are available in co-infected patients with CD4+ cell counts < 200/µl (see section 4.4).
4. 4 skyrių).
Please refer to the respective Summary of Product Characteristics of the antiretroviral medicinal products that are to be taken concurrently with HCV therapy for awareness and management of toxicities specific for each product and the potential for overlapping toxicities with Rebetol in combination with peginterferon alfa-2b.
Reikia susipažinti su atitinkamomis antiretrovirusinių preparatų, vartojamų kartu su medikamentais nuo HCV, charakteristikų santraukomis, kad būtų galima suprasti ir valdyti specifinį toksinį kiekvieno tokio preparato poveikį ir žinoti, ar Rebetol ir alfa- 2b- peginterferonas gali slėpti toksinį jų poveikį.
In clinical trials of 118 children or adolescents 3 to 16 years of age, 6% discontinued therapy due to adverse events.
Vaikai ir paaugliai Atliekant klinikinius tyrimus su 118 pacientų vaikų ir paauglių, 3 – 16 metų amžiaus, 6% nutraukė gydymą dėl nepageidaujamų reiškinių.
In general, the adverse event profile in the limited paediatric population studied was similar to that observed in adults, although there is a paediatric-specific concern regarding growth inhibition, as decrease in height (mean percentile decrease of growth velocity of 9%) and weight (mean percentile decrease of 13%) percentile were observed during treatment (see section 4.4).
4. 4 skyrių).
Table 5
5 lentelėje nurodomos nepageidaujamos reakcijos, apie kurias duomenys buvo gauti klinikinių tyrimų su vaikais metu.
Adverse reactions very commonly and commonly reported during clinical trials of Rebetol with interferon alfa-2b injection in paediatric patients
16 5 lentelė Labai dažni arba dažni nepageidaujami poveikiai, apie kuriuos buvo pranešta pediatrinių klinikinių tyrimų metu Rebetol vartojant kartu su alfa- 2b- interferonu injekcijomis
Adverse Reactions
Labai dažni:
Infections and infestations Very common:
Virusinės infekcijos, faringitas
Viral infection, pharyngitis Fungal infection, bacterial infection, pulmonary infection,
Grybelinė infekcija, bakterinė infekcija, plaučių infekcija, vidurinės ausies uždegimas, dantų abscesas, herpes simplex, šlapimo takų infekcija, vaginitas, gastroenteritas
14
Dažni:
Neoplasm unspecified
Kraujo ir limfinės sistemos sutrikimai
Endocrine disorders
Trombocitopenija, limfadenopatija
Anaemia, neutropenia Thrombocytopenia, lymphadenopathy
Endokrininiai sutrikimai
Metabolism and nutrition disorders
Hipertiroidizmas, virilizmas
Hypothyroidism Hyperthyroidism, virilism
Metabolizmo ir mitybos sutrikimai
Anorexia Hypertriglyceridemia, hyperuricemia, increased appetite
Hipertrigliceridemija, hiperurikemija, padidėjęs apetitas
Very common:
Psichikos sutrikimai
Nervous system disorders
Depresija, nemiga, emocinis labilumas
Depression, insomnia, emotional lability Suicidal ideation, aggressive reaction, confusion, behaviour disorder, agitation, somnambulism, anxiety, nervousness, sleep disorder, abnormal dreaming, apathy
Savižudybės įsivaizdavimas, agresyvi reakcija, sumišimas, elgesio sutrikimas, sujaudinimas, patologinis mieguistumas, nerimas, nervingumas, miego sutrikimas, nenormalūs sapnai, apatija
Headache, dizziness Hyperkinesia, tremor, dysphonia, paresthaesia, hypoaesthesia, hyperaesthesia, concentration impaired, somnolence
Hiperkinezija, tremoras, disfonija, parestezija, hipoastezija, hiperastezija, koncentracijos sutrikimas, patologinis mieguistumas
Conjunctivitis, eye pain, abnormal vision, lacrimal gland disorder
Konjunktyvitas, akių skausmas, nenormalus matymas, ašarų liaukos sutrikimas
Raynaud’s disease, flushing, pallor
Raynaud liga, paraudimas, blyškumas
Respiratory, thoracic and mediastinal disorders Common:
Kvėpavimo sistemos, krūtinės ląstos ir tarpuplaučio sutrikimai
Gastro-intestinal disorders
Dažni:
Dyspnoea, tachypnea, epistaxis, coughing, nasal congestion, nasal irritation, rhinorrhea, sneezing
Dispnėja, tachipnėja, epistaksė, kosulys, nosies užgulimas, nosies sudirginimas, rinorėja, čiaudulys
Diarrhoea, vomiting, nausea, abdominal pain Mouth ulceration, stomatitis ulcerative, stomatitis, right upper quadrant pain, dyspepsia, glossitis, gastroesophogeal reflux, rectal disorder, gastrointestinal disorder, constipation, loose stools, toothache, tooth disorder
Burnos išopėjimas, opinis stomatitas, stomatitas, skausmas dešiniajame viršutiniame kvadrante, dispepsija, glositas, gastroezofaginis refliuksas, tiesiosios žarnos sutrikimas, virškinimo trakto sutrikimas, vidurių užkietėjimas, skystos išmatos, dantų skausmas, dantų sutrikimas
Skin and subcutaneous tissue disorders
Nenormali kepenų funkcija
Hepatic function abnormal
Odos ir poodinio audinio sutrikimai
Alopecia, rash Photosensitivity reaction, maculopapular rash, eczema, acne, skin disorder, nail disorder, skin discolouration, pruritus, dry skin, erythema, bruise, sweating increased
Fotosensibilizacijos reakcija, makulopapulinis bėrimas, egzema, aknė, odos sutrikimas, nagų sutrikimas, odos spalvos praradimas, niežulys, sausa oda, eritema, kraujosruvos, padidėjęs prakaitavimas
Musculoskeletal and connective tissue disorders Very common:
Skeleto, raumenų ir jungiamojo audinio sutrikimai
Renal and urinary disorders
Artralgija, mialgija, raumenų ir skeleto skausmas
Arthralgia, myalgia, musculoskeletal pain
Inkstų ir šlapimo takų sutrikimai
Reproductive system and breast disorders
Enurezė, skausmingas šlapinimasis, šlapimo nelaikymas
Female: amenorrhea, menorrhagia, menstrual disorder, vaginal disorder, Male: testicular pain
Moterys: amenorėja, menoragija, menstruacijų sutrikimas, makšties sutrikimas, Vyrai: sėklidžių skausmas
General disorders and administration site Very common:
18 Bendrieji sutrikimai ir vartojimo vietos pažeidimai
conditions Injection site inflammation, injection site reaction, fatigue, rigors, fever, influenza-like symptoms, malaise, irritability
Injekcijos vietos uždegimas, injekcijos vietos reakcija, nuovargis, sustingimas, karščiavimas, simptomai, panašūs į gripo, negalavimas, dirglumas
Chest pain, asthenia, oedema, injection site pain 15
Krūtinės skausmas, astenija, edema, injekcijos vietos skausmas
Growth rate decrease (height and/or weight decrease for age)
Augimo sulėtėjimas (ūgio ir/ ar svorio sumažėjimas pagal amžių)
Skin laceration
Odos įplėšimas
In clinical trials with Rebetol used in combination with peginterferon alfa-2b or interferon alfa-2b, the maximum overdose reported was a total dose of 10 g of Rebetol (50 x 200 mg capsules) and 39 MIU of interferon alfa-2b (13 subcutaneous injections of 3 MIU each) taken in one day by a patient in an attempt at suicide.
Atliekant klinikinius tyrimus vartojant Rebetol ir alfa- 2b- peginterferono ar alfa- 2b- interferono derinį, maksimali bendra perdozavimo dozė buvo 10 g preparato Rebetol (50 kapsulių po 200 mg) ir 39 MTV alfa- 2b- interferono (13 poodinių injekcijų po 3 MTV kiekviena), kurią pacientas, mėgindamas nusižudyti, suvartojo per vieną dieną.
The patient was observed for two days in the emergency room, during which time no adverse event from the overdose was noted.
Pacientas 2 dienas stebėtas intensyviosios terapijos palatoje, tačiau jokių šalutinių reiškinių per tą laiką nepastebėta.
J05A B04.
Farmakoterapinė grupė - tiesiogiai veikiantys antivirusiniai preparatai, nukleozidai ir nukleotidai (išskyrus atvirkštinės transkriptazės inhibitorius), ATC kodas - J05A B04.
Ribavirin (Rebetol) is a synthetic nucleoside analogue which has shown in vitro activity against some RNA and DNA viruses.
Ribavirinas (Rebetol) yra sintetinis nukleozidų analogas, kuris in vitro pasižymi aktyvumu prieš kai kuriuos RNR ir DNR virusus.
The mechanism by which Rebetol in combination with peginterferon alfa-2b or interferon alfa-2b exerts its effects against HCV is unknown.
Ribavirino su alfa- 2b- peginterferonu ar alfa- 2b- interferonu veikimo mechanizmas prieš HCV yra nežinomas.
Oral formulations of Rebetol monotherapy have been investigated as therapy for chronic hepatitis C in several clinical trials.
Atliekant kelis klinikinius tyrimus, ribavirino peroralinė monoterapija buvo tirta kaip lėtinio C hepatito terapija.
Results of these investigations showed that Rebetol monotherapy had no effect on eliminating hepatitis virus (HCV-RNA) or improving hepatic histology after six to 12 months of therapy and six months of follow-up.
Šių tyrimų rezultatai, vertinti po 6 ir 12 gydymo mėnesių bei stebint 6 mėnesius po gydymo, parodė, kad ribavirino monoterapija nepadėjo eliminuoti hepatito viruso (HCV- RNR) ar pagerinti kepenų histologinių duomenų.
Rebetol clinical trials in adults The use of Rebetol in combination treatment with peginterferon alfa-2b or interferon alfa-2b was evaluated in a number of clinical trials.
Rebetol klinikiniai tyrimai su suaugusiais Kelių klinikinių tyrimų metu buvo įvertintas gydymas preparato Rebetol ir alfa- 2b- peginterferono ar alfa- 2b- interferono deriniu.
Eligible patients for these trials had chronic hepatitis C confirmed by a positive HCV-RNA polymerase chain reaction assay (PCR) (> 30 IU/ml), a liver biopsy consistent with a histological diagnosis of chronic hepatitis with no other cause for the chronic hepatitis, and abnormal serum ALT.
Šiems tyrimams atrinktų pacientų diagnozė buvo lėtinis hepatitas C, patvirtintas teigiamu HCV- RNR polimerazės grandininės reakcijos tyrimu (PGR) (> 30 TV/ ml), kepenų biopsija, atitinkančia histologinę hepatito diagnozę (bet kurios kitos lėtinio hepatito priežasties nebuvimas), ir pakitusia serumo ALT.
Naïve patients Three trials examined the use of interferon in naïve patients, two with Rebetol + interferon alfa-2b (C95-132 and I95-143) and one with Rebetol + peginterferon alfa-2b (C/I98-580).
Negydyti pacientai Trijų klinikinių tyrimų metu buvo ištirtas interferono taikymas negydytiems pacientams: dviejuose Rebetol ir alfa- 2b- interferonas (C95- 132 ir I95- 143) ir viename Rebetol ir alfa- 2b- peginterferonas (CI98- 580).
In all cases the treatment was for one year with a follow-up of six months.
Visų tyrimų metu gydymas truko vienerius metus su vėlesniu šešių mėnesių stebėjimu.
The sustained response at the end of follow-up was significantly increased by the addition of Rebetol to interferon alfa-2b (41% vs 16%, p < 0.001).
Ilgalaikis atsakas stebėjimo pabaigoje žymiai padidėjo prie alfa- 2b- interferono pridėjus Rebetol (41% lyginant su 16%, p < 0, 001).
In clinical trials C95-132 and I95-143, Rebetol + interferon alfa-2b combination therapy proved to be significantly more effective than interferon alfa-2b monotherapy (a doubling in sustained response).
19 Klinikinių tyrimų C95- 132 ir I95- 143 metu įrodyta, kad atsakas į gydymą stipriai padidėjo, lyginant gydymą preparato Rebetol ir alfa- 2b- interferono deriniu ir gydymą tik alfa- 2b- interferonu (dvigubas ilgalaikis atsakas).
Combination therapy also decreased the relapse rate.
Kombinuotas gydymas taip pat sumažino recidyvinių ligonių skaičių.
This was true for all HCV genotypes, particularly Genotype 1, in which the relapse rate was reduced by 30% compared with interferon alfa-2b monotherapy.
Tai nustatyta visiems HCV genotipams, ypač 1 genotipui, kai atkritusiųjų skaičius sumažėjo 30%, lyginant su alfa - 2b- interferono monoterapija.
In clinical trial C/I98-580, 1,530 naïve patients were treated for one year with one of the following combination regimens: • Rebetol (800 mg/day) + peginterferon alfa-2b (1.5 micrograms/kg/week) (n = 511). • Rebetol (1,000/1,200 mg/day) + peginterferon alfa-2b (1.5 micrograms/kg/week for one month followed by 0.5 microgram/kg/week for 11 months) (n = 514). • Rebetol (1,000/1,200 mg/day) + interferon alfa-2b (3 MIU three times a week) (n = 505).
Klinikiniame tyrime C/ I98- 580 vienerius metus buvo gydoma 1 530 negydytų pacientų pagal vieną iš žemiau pateikiamų kombinuoto gydymo schemų: • Rebetol (800 mg per dieną) ir alfa- 2b- peginterferonas (1, 5 μg/ kg per savaitę) (n = 511). • Rebetol (1 000/ 1 200 mg per dieną) ir alfa- 2b- peginterferonas (1, 5 μg/ kg per savaitę vieną mėnesį ir 0, 5 μg/ kg per savaitę vienuolika mėnesių) (n = 514). • Rebetol (1 000/ 1 200 mg per dieną) ir alfa- 2b- interferonas (3 MTV tris kartus per savaitę) (n = 505).
16 In this trial, the combination of Rebetol and peginterferon alfa-2b (1.5 micrograms/kg/week) was significantly more effective than the combination of Rebetol and interferon alfa-2b, particularly in patients infected with Genotype 1.
Šiame tyrime kombinuotas gydymas Rebetol ir alfa- 2b- peginterferonu (1, 5 μg/ kg per savaitę) buvo žymiai efektyvesnis, ypač pacientams, infekuotiems 1 genotipu, lyginant su kombinuotu gydymu Rebetol su alfa- 2b- interferonu.
Sustained response was assessed by the response rate six months after the cessation of treatment.
Ilgalaikis atsakas buvo vertinamas praėjus 6 mėnesiams po gydymo nutraukimo.
HCV genotype and baseline virus load are prognostic factors which are known to affect response rates.
Žinoma, kad HCV genotipas ir pradinė viruso koncentracija prieš gydymą yra prognostiniai faktoriai, darantys įtaką atsako laipsniui.
However, response rates in this trial were shown to be dependent also on the dose of Rebetol administered in combination with peginterferon alfa-2b or interferon alfa-2b.
Tačiau atsako laipsnis šiame tyrime taip pat priklausė ir nuo Rebetol dozės, skiriamos kartu su alfa- 2b- peginterferonu ar alfa- 2b- interferonu.
In those patients that received > 10.6 mg/kg Rebetol (800 mg dose in typical 75 kg patient), regardless of genotype or viral load, response rates were significantly higher than in those patients that received ≤ 10.6 mg/kg Rebetol (Table 6), while response rates in patients that received > 13.2 mg/kg Rebetol were even higher.
Pacientams, vartojusiems Rebetol po > 10, 6 mg/ kg (800 mg dozė vidutiniam 75 kg pacientui), nepaisant genotipo ar viruso kiekio organizme, atsako laipsnis buvo gerokai didesnis, nei pacientų, vartojusių Rebetol po ≤ 10, 6 mg/ kg) (6 lentelė), nors atsakas pacientų, vartojusių Rebetol po > 13, 2 mg/ kg, buvo dar didesnis.
Sustained response rates with Rebetol + peginterferon alfa-2b (by Rebetol dose [mg/kg], genotype and viral load)
Ilgalaikio atsako rodiklis gydant Rebetol ir alfa- 2b- peginterferonu (pagal Rebetol dozę [mg/ kg], genotipą ir viruso kiekį)
HCV Genotype
HCV genotipas (mg/ kg)
Rebetol dose (mg/kg)
Visi ≤ 10, 6 > 10, 6
P 1.5/R
54% 50% 61%
P 0.5/R
47% 41% 48%
I/R
47% 27% 47%
All Genotypes Genotype 1 Genotype 1
1 genotipas
All 10.6 10.6 All 10.6 10.6 All
Visi ≤ 10, 6 > 10, 6
≤ 600,000 IU/ml Genotype 1
1 genotipas ≤ 600 000 TV/ ml
10.6 10.6 All
Visi ≤ 10, 6 > 10, 6
> 600,000 IU/ml Genotype 2/3
1 genotipas > 600 000 TV/ ml
≤ > ≤ >
Visi ≤ 10, 6 > 10, 6
10.6 10.6 All 10.6 10.6
Visi ≤ 10, 6 > 10, 6
P1.5/R P0.5/R I/R
P 1, 5/ R P 0, 5/ R I/ R
Rebetol (800 mg) + peginterferon alfa-2b (1.5 micrograms/kg) Rebetol (1,000/1,200 mg) + peginterferon alfa-2b (1.5 to 0.5 microgram/kg) Rebetol (1,000/1,200 mg) + interferon alfa-2b (3 MIU)
Rebetol (800 mg) ir alfa- 2b- peginterferonas (1, 5 μg/ kg) Rebetol (1 000/ 1 200 mg) ir alfa- 2b- peginterferonas (nuo 1, 5 μg/ kg iki 0, 5 μg/ kg) Rebetol (1 000/ 1 200 mg) ir alfa- 2b- interferonas (3 MTV)
In a separate trial, 224 patients with genotype 2 or 3 received peginterferon alfa-2b, 1.5 microgram/kg subcutaneously, once weekly, in combination with ribavirin 800 mg –1,400 mg p.o. for 6 months (based on body weight, only three patients weighing > 105 kg, received the 1,400 mg dose) (Table 7).
Atskiro tyrimo metu 224 pacientai, infekuoti 2 ar 3 genotipo virusu, gavo alfa- 2b- peginterferoną, 1, 5 mikrogramo/ kg po oda, kartą per savaitę, kartu su 800- 1 400 mg ribavirino per os 6 mėnesius (skaičiuojant pagal kūno masę; tik trys pacientai, sveriantys > 105 kg, gavo 1 400 mg dozę) (7 lentelė).
Twenty-four% had bridging fibrosis or cirrhosis (Knodell 3/4).
Dvidešimt keturi% turėjo tiltinę fibrozę ar cirozę (3/ 4 pagal Knodell).
Table 7.
20 7. lentelė.
Virologic Response at End of Treatment, Sustained Virologic Response and Relapse by HCV Genotype and Viral Load* Rebetol 800-1,400 mg/day Plus peginterferon alfa-2b 1.5 μg/kg Once Weekly
Virusinis atsakas pabaigus gydymą, ilgalaikis virusinis atsakas ir recidyvas, vertinant HCV genotipą ir viruso koncentraciją *
End
Rebetol 800- 1 400 mg/ parą ir alfa- 2b- peginterferonas 1, 5 μg/ kg kartą per savaitę
HCV 2 ≤ 600,000 IU/ml
2 HCV genotipas ≤ 600 000 TV/ ml > 600 000 TV/ ml 3 HCV genotipas
14%
7% (3/ 42) 5% (1/ 20) 9% (2/ 22) 14% (24/ 166)
≤ 600,000 IU/ml
≤ 600 000 TV/ ml
* Any subject with an undetectable HCV-RNA level at the Follow-Up Week 12 visit and missing data at the Follow- Up Week 24 visit was considered a sustained responder.
* Stabilus virusinis atsakas buvo nustatomas bet kuriam asmeniui, kurio HCV RNR buvo neigiamas 12 savaitę po gydymo ir kurio duomenys nebuvo užfiksuoti 24 savaitę po gydymo.
Any subject with missing data in and after the Follow-Up Week 12 window was considered to be a non-responder at Week 24 of follow-up.
Bet kuris asmuo, kurio duomenys nebuvo užfiksuoti 12 savaičių po gydymo lango laikotarpyje, buvo laikomas kaip nesureagavęs į gydymą 24 savaitę.
In a non-comparative trial, 235 patients with genotype 1 and low viral load (< 600,000 IU/ml) received peginterferon alfa-2b, 1.5 microgram/kg subcutaneously, once weekly, in combination with weight adjusted Rebetol.
Nepalyginamajame tyrime dalyvavę 235 pacientai, infekuoti 1 genotipu ir su maža viremija (< 600 000 TV/ ml), gavo peginterferoną po 1, 5 mikrogramo/ kg po oda vieną kartą per savaitę derinyje su pagal kūno masę skiriamu Rebetol.
Predictability of sustained virological response in naïve patients Virological response by week 12, defined as a 2-log viral load decrease or undetectable levels of HCV RNA has been shown to be predictive for sustained response (Table 8).
Nuolatinio virusologinio atsako numatymas negydytiems ligoniams Jei po 12 gydymo savaičių viremija sumažėja 2- log arba neaptinkama HCV- RNR, galima prognozuoti nuolatinį virusologinį atsaką (8 lentelė).
Table 8
8 lentelė
Predictability of sustained response by viral response at week 12 and genotype*
Nuolatinio virusologinio atsako numatymas pagal virusologinį atsaką 12 savaitę ir genotipą *
Treatment
Genotipas
Genotype Viral response at Sustained response Negative week 12 predictive value
Virusologinis Nuolatinis atsakas Neigiama atsakas 12 savaitę prognozinė vertė
0% (0/28)
Taip 75% 71% (58/ 82) ---- (82/ 110) Ne 25% (28/ 110) 0% (0/ 28) 100%
Rebetol 800-1400 mg 2 and 3 +peginterferon alfa-2b
21 Rebetol 800 – 1400 mg +
Yes 99% (213/215) 83%
Taip 99% (213/ 215)
1.5 24-week treatment *reflects patients with 12 week data available
Alfa- 2b - peginterferonas 1, 5 24 savaičių gydymas
No 1% (2/215)
Ne 1% (2/ 215)
HCV/HIV Co-infected patients Two trials have been conducted in patients co-infected with HIV and HCV.
HCV/ ŽIV koinfekuoti pacientai Atlikti du tyrimai su pacientais, koinfekuotais ŽIV ir HCV.
Study 1 (RIBAVIC; P01017) was a randomized, multicentre study which enrolled 41 2 previously untreated adult patients with chronic hepatitis C who were co-infected with HIV.
Jame dalyvavo 412 anksčiau negydytų lėtiniu hepatitu C sergančių suaugusių žmonių, infekuotų ŽIV.
Patients were randomized to receive either Rebetol (800 mg/day) plus peginterferon alfa-2b (1.5 µg/kg/week) or Rebetol (800 mg/day) plus interferon alfa-2b (3 MIU TIW) for 48 weeks with a follow-up period of 6 months.
Tiriamieji buvo gydomi 48 savaites ir sekami 6 mėn.
Study 2 (P02080) was a randomized, single centre study that enrolled 95 previously untreated adult patients with chronic hepatitis C who were co- infected with HIV.
Jame dalyvavo 95 anksčiau negydytų lėtiniu hepatitu C sergančių suaugusių žmonių, infekuotų ŽIV.
Patients were randomized to receive either Rebetol (800-1,200 mg/day based on weight) plus peginterferon alfa-2b (100 or 150 µg/week based on weight) or Rebetol (800- 1,200 mg/day based on weight) plus interferon alfa-2b (3 MIU TIW).
Pacientai atsitiktinių imčių būdu buvo suskirstyti į dvi grupes: vienos grupės tiriamieji buvo gydomi Rebetol (800 – 1 200 mg per parą atsižvelgiant į kūno svorį) ir kartu alfa- 2b - peginterferonu (100 arba 150 mikrogramų per savaitę, atsižvelgiant į kūno svorį), kitos grupės − Rebetol (800 – 1 200 mg per parą, atsižvelgiant į kūno svorį) ir kartu alfa- 2b- interferonu (3 MTV 3 kartus per savaitę).
The duration of therapy was 18 48 weeks with a follow-up period of 6 months except for patients infected with genotypes 2 or 3 and viral load < 800,000 IU/ml (Amplicor) who were treated for 24 weeks with a 6 month follow-up period.
Jie buvo gydomi 24 savaites ir sekami 6 mėn.
Table 9 Sustained virological response based on genotype after Rebetol in combination with peginterferon alfa-2b in HCV/HIV co-infected patients
HCV/ ŽIV koinfekuotų pacientų nuolatinis virusologinis atsakas priklausomai nuo genotipo po gydymo Rebetol ir alfa- 2b- peginterferonu
Study 22
Tyrimas 22
(800 mg/day)
(800 mg per reikšmėa
1,200 mg/day) 1,200 mg/day) d d
(800 mg per
+
parą) + alfa -
Rebetol
parą) +
+
1
peginterferon (800 mg/day) + peginterferon
200 mg
+
1 200 mg
alfa-2b
2b- peginterfe -
Interferon alfa-
alfa- 2b -
alfa-2b (100
per parą) +
Interferon
per parą) +
(1.5 µg /kg/
interferonas
2b (3 MIU
(1, 5 μg/ kg per
p
(3 MTV 3
or 150c
peginter -
alfa-2 b
interferonas
p
savaitę)
b
kartus per
week)
feronas
TIW)
(3 MTV 3
value a
savaitę)
µg/week)
(150 μg per savaitę)
(3 MIU TIW) value
kartus per savaitę)
All Genotype 1, 17 4
27% (56/ 205)
27% (56/205) 20%% (21/125)
20%
44% (23/52) 0.006 38% (12/32)
38%
0.017 0.007
(12/ 32) Genotipas 2, 3
Rebetol dosing was 800 mg for patients < 60 kg, 1,000 mg for patients 60-75 kg, and 1,200 mg for patients > 75 kg.
(10/ 19) MTV = milijonas tarptautinių vienetų; a p reikšmė, apskaičiuota pagal Cochram- Mantel Haenzel Chi square testą b p reikšmė, apskaičiuota pagal chi- square testą c < 75 kg sveriantys pacientai, vartoję po 100 μg per savaitę alfa- 2b- peginterferono ir > 75 kg sveriantys pacientai, vartoję po 150 μg per savaitę alfa- 2b- peginterferono d < 60 kg sveriantys pacientai, vartoję po 800 mg Rebetol, 60 – 75 kg sveriantys pacientai − po 1 000 mg, > 75 kg sveriantys pacientai − po 1 200 mg
Histological response Liver biopsies were obtained before and after treatment in Study 1 and were available for 210 of the 412 subjects (51%).
22 Histologinis atsakas Prieš Tyrimą 1 ir po jo 210 pacientų iš 412 tiriamųjų (51%) buvo padaryta kepenų biopsija.
Both the Metavir score and Ishak grade decreased among subjects treated with Rebetol in combination with peginterferon alfa-2b.
Pacientams, gydytiems Rebetol ir alfa- 2b- peginterferono deriniu sumažėjo Metavir rodmuo ir Ishak laipsnis.
This decline was significant among responders (-0.3 for Metavir and -1.2 for Ishak) and stable (-0.1 for Metavir and -0.2 for Ishak) among non- responders.
Į gydymą reagavusiems pacientams šis sumažėjimas buvo reikšmingas (Metavir: - 0, 3, Ishak:
In terms of activity, about one-third of sustained responders showed improvement and none showed worsening.
Maždaug trečdalio nuolat į
There was no improvement in terms of fibrosis observed in this study.
gydymą reagavusių pacientų būklė palengvėjo ir nė vienam jų ji nepasunkėjo.
Steatosis was significantly improved in patients infected with HCV Genotype 3.
HCV infekuotiems 3 genotipo pacientams reikšmingai palengvėjo riebalinė kepenų distrofija.
Previous treatment failure patients Retreatment of prior treatment failures (relapse and non-responder patients) with peginterferon alfa- 2b in combination with Rebetol In a non-comparative trial, 2,293 patients with moderate to severe fibrosis who failed previous treatment with combination alpha interferon/ribavirin were retreated with peginterferon alfa 2b, 1.5 microgram/kg subcutaneously, once weekly, in combination with weight adjusted Rebetol.
Pacientai, kurių ankstesnis gydymas buvo nesėkmingas Pakartotinis gydymas alfa- 2b- peginterferonu kartu su Rebetol, jei ankstesnis gydymas buvo nesėkmingas (pasireiškė atkrytis arba pacientas į gydymą nereagavo) Tyrimo, kuriame nebuvo lyginamosios grupės, metu 2 293 pacientai, kurie sirgo vidutinio sunkumo ar sunkia fibroze ir kuriems ankstesnis gydymas alfainterferono ir ribavirino deriniu buvo neveiksmingas, buvo iš naujo gydomi alfa- 2b- peginterferonu (kartą per savaitę po oda leista 1, 5 mikrogramo/ kg kūno svorio dozė) ir kartu Rebetol (jo dozė nustatyta pagal kūno svorį).
Table 10 Rates of Response to retreatment in prior treatment failures
10 lentelė Atsako į pakartotinį gydymą dažnumas, jei ankstesnis gydymas buvo nesėkmingas
Patients with undetectable HCV–RNA 19 at treatment Week 12 and SVR upon retreatement Overall
Pacientai, kuriems HCV– RNR neaptinkamas 12 gydymo savaitę ir nuolatinis virusologinis atsakas gydžius pakartotinai Bendra
Response Week 12% (n/N)
12
Response SVR% (n/N) Week 12% 99% CI (n/N)
% atsakas% (n/ N) 99% PI
SVR% (n/N) 99% CI
atsakas% (n/ N) 99% PI
Overall Prior Response
Bendrai Ankstesnis atsakas
38.6 (549/1,423) 59.4 (326/549) 54.0,64.8
38, 6 (549/ 1, 423)
31.5 (272/863) 50.4 (137/272) 42.6, 58.2
59, 4 (326/ 549) 31, 5 (272/ 863) 50, 4 (137/ 272) 54, 0; 64, 8 42, 6; 58, 2
59.6 (121/203) 50.7, 68.5
59, 6 (121/ 203) 50, 7; 68, 5
Genotype 2/3 Genotype
2/ 3 genotipas
METAVIR Fibrosis score
METAVIR fibrozės skalės įvertinimas
Baseline Viral Load HVL (> 600,000 IU/ml)
Pradinis virusų kiekis kraujyje Didelis virusų kiekis kraujyje (> 600 000 TV/ ml)
LVL (≤600,000 IU/ml)
Mažas virusų kiekis kraujyje (≤600 000 TV/ ml)
Overall, approximately 36% (821/2,286) of patients had undetectable plasma HCV-RNA levels at Week 12 of therapy measured using a research-based test (limit of detection 125 IU/ml).
Iš viso maždaug 36% (821/ 2 286) pacientų plazmoje 12 gydymo savaitę buvo toks kiekis HCV- RNR, kurio neįmanoma nustatyti, naudojant tyrimais paremtą testą (mažiausia koncentracija, kurią galima nustatyti - 125 TV/ ml).
20 Non-responders to prior therapy with pegylated interferon alpha/ribavirin were less likely to achieve a Week 12 response to retreatment than non-responders to nonpegylated interferon alpha/ribavirin (12.4% vs.
Pacientams, kuriems ankstesnis gydymas pegiliuotu alfa interferonu ir ribavirinu buvo nesėkmingas, mažiau buvo tikėtina pasiekti atsaką į pakartotinį gydymą po 12 savaičių lyginant su pacientais, kuriems buvo nesėkmingas gydymas nepegiliuotu alfa interferonu ir ribavirinu (atitinkamai 12, 4% ir 28, 6%).
Retreatment of relapse patients with Rebetol and interferon alfa-2b combination treatment Two trials examined the use of Rebetol and interferon alfa-2b combination treatment in relapse patients (C95-144 and I95-145); 345 chronic hepatitis patients who had relapsed after previous interferon treatment were treated for six months with a six month follow-up.
Pakartotinis pacientų, kuriems pasireiškė atkrytis, gydymas Rebetol ir alfa- 2b- interferono deriniu Dviejų klinikinių tyrimų metu buvo ištirtas Rebetol ir alfa- 2b- interferono derinys, gydant pacientus, kuriems liga atsinaujino (C95- 144 ir I95- 145); 345 pacientai, sergantys lėtiniu hepatitu, atkritę po ankstesnės interferono terapijos buvo gydomi šešis mėnesius ir vėliau stebimi dar šešis mėnesius.
Combination therapy with Rebetol and interferon alfa-2b resulted in a sustained virological response that was ten-fold higher than that with interferon alfa-2b alone (49% vs 5%, p < 0.0001).
Kombinuotas gydymas Rebetol ir alfa- 2b- interferonu davė ilgalaikį virusologinį atsaką, kuris buvo dešimt kartų didesnis nei taikant alfa- 2b- interferono monoterapiją (49% lyginant su 5%, p < 0, 0001).
This benefit was maintained irrespective of standard predictors of response to interferon alfa-2b such as virus level, HCV genotype and histological staging.
Šis pranašumas gautas nepriklausomai nuo įprastų faktorių, turinčių įtakos alfa- 2b- interferono atsakui, tokių kaip viruso koncentracija, HCV genotipas ir histologinė stadija.
Long-term efficacy data Two large long-term follow-up studies enrolled 1,071 patients and 567 patients after treatment in prior studies with nonpegylated interferon alfa-2b (with or without Rebetol) and pegylated interferon alfa- 2b (with or without Rebetol), respectively.
24 Ilgalaikio veiksmingumo tyrimų duomenys Dviejuose dideliuose ilgalaikio stebėjimo tyrimuose dalyvavo 1 071 ligonis ir, atitinkamai, 567 ligoniai, anksčiau dalyvavę nepegiliuoto alfa- 2b- interferono (kartu su Rebetol arba be jo) ir pegiliuoto alfa- 2b- interferono (kartu su Rebetol arba be jo) tyrimuose.
The purpose of the studies was to evaluate the durability of sustained virologic response (SVR) and assess the impact of continued viral negativity on clinical outcomes.
Tyrimų tikslas buvo įvertinti, kiek laiko išlieka nuolatinis virusologinis atsakas (NVA) ir kokį neigiamą poveikį sukelia besitęsianti virusinė infekcija klinikinei baigčiai.
At least 5 years of long-term follow-up was completed after treatment in 462 patients and 327 patients, respectively.
462 pacientai ir, atitinkamai, 327 pacientai baigė mažiausiai 5 metus po gydymo trukusį ilgalaikį stebėjimą.
12 out of 492 sustained responders and only 3 out of 366 sustained responders relapsed, respectively, in the studies.
Tyrimu metu 12 iš 492 asmenų, kuriems pasireiškė nuolatinis atsakas, ir, atitinkamai, tik 3 iš 366 asmenų, kuriems pasireiškė nuolatinis atsakas, atkrito.
The Kaplan-Meier estimate for continued sustained response over 5 years is 97% (95% CI:
Kaplan- Meier metodu nustatyta, kad ilgalaikis nuolatinis atsakas ilgiau kaip 5 metus laikėsi 97% (95% PI:
95-99%) for patients receiving nonpegylated interferon alfa-2b (with or without Rebetol), and is 99% (95% CI:
95 – 99%) pacientų, vartojusių nepegiliuotą alfa- 2b- interferoną (kartu su Rebetol arba be jo) ir 99% (95% PI:
98-100%) for patients receiving pegylated interferon alfa-2b (with or without Rebetol).
98 – 100%) pacientų, vartojusių pegiliuotą alfa- 2b- interferoną (kartu su Rebetol arba be jo).
SVR after treatment of chronic HCV with interferon alfa-2b (pegylated and nonpegylated,with or without Rebetol) results in long-term clearance of the virus providing resolution of the hepatic infection and clinical'cure' from chronic HCV.
Organizmo reakcija į virusą gydant lėtinę žmogaus koronavirusų sukeltą ligą alfa- 2b- interferonu (pegiliuotu ir nepegiliuotu, kartu su Rebetol arba be jo) lėmė ilgalaikį virusų išsiskyrimą, palengvindamas kepenų infekcinę ligą ir lėtinės žmogaus koronavirusų sukeltos ligos gydymą.
However, this does not preclude the occurrence of hepatic events in patients with cirrhosis (including hepatocarcinoma).
Visgi tai nesutrukdo pasireikšti nepageidaujamiems kepenų sutrikimams (įskaitant kepenų vėžį) ligoniams, kurie serga kepenų ciroze.
Children and adolescents 3 to 16 years of age with compensated chronic hepatitis C and detectable HCV-RNA (assessed by a central laboratory using a research-based RT-PCR assay) were enrolled in two multicentre trials and received Rebetol 15 mg/kg per day plus interferon alfa-2b 3 MIU/m2 3 times a week for 1 year followed by 6 months follow-up after treatment.
Rebetol klinikiniai tyrimai su pacientais vaikais ir paaugliais Pacientai vaikai ir paaugliai nuo 3 iki 16 metų amžiaus, sergantys kompensuotu lėtiniu C hepatitu, patvirtintu teigiamu HCV- RNR (nustatyta centrinėje laboratorijoje polimerazės grandininės reakcijos (PGR) metodu), buvo įtraukti į du multicentrinius tyrimus ir gavo Rebetol po 15 mg/ kg per parą ir alfa- 2b- interferono po 3 MTV/ m² derinį tris kartus per savaitę vienerius metus bei 6 mėnesius po gydymo buvo stebimi.
57% male, 80% Caucasian, and 78% genotype 1, 64% ≤ 12 years of age.
57% berniukų, 80% kaukaziečių, 78% 1 genotipo, 64% ≤ 12 metų amžiaus.
The population enrolled mainly consisted in children with mild to moderate hepatitis C.
Tyrime dalyvavę vaikai daugiausiai sirgo silpnu ar vidutinio stiprumo C hepatitu.
Sustained virological response rates in children and adolescents were similar to those in adults.
Stabilaus virusinio atsako reikšmės vaikams ir paaugliams buvo panašios į gautas pas suaugusius pacientus.
Study results are summarized in Table 11.
Studijos rezultatai patekti 11 lentelėje.
Virological response in previously untreated children and adolescents Rebetol 15 mg/kg/day + interferon alfa-2b 3 MIU/m2 3 times a week
Anksčiau negydytų pacientų vaikų ir paauglių virusinis atsakas Rebetol 15 mg/ kg per parą ir alfa- 2b- interferonas 3 MTV/ m2 3 kartus per savaitę
21 Genotype 2/3/4 (n=26) * Number (%) of patients
2/ 3/ 4 genotipas (n=26) * Pacientų skaičius (%)
Ribavirin is absorbed rapidly following oral administration of a single dose (mean Tmax= 1.5 hours), followed by rapid distribution and prolonged elimination phases (single dose half-lives of absorption, distribution and elimination are 0.05, 3.73 and 79 hours, respectively).
Išgėrus vienkartinę dozę, ribavirinas greitai absorbuojamas (vidutinis Tmax = 1, 5 val.), po to greitai pasiskirsto ir lėtai pašalinamas (absorbavus vienkartinę dozę pasiskirstymo ir pusinis eliminacijos laikas atitinkamai 0, 005; 3, 73 ir 79 valandos).
Absorption is extensive with approximately 10% of a radiolabelled dose excreted in the faeces.
Absorbcija yra didelė ir apie 10% radiologiškai pažymėtos dozės išskiriama su išmatomis.
However, absolute bioavailability is approximately 45 %-65%, which appears to be due to first pass metabolism.
Tačiau absoliutus biologinis prieinamumas yra apie 45% – 65%, manoma, kad dėl pirminio metabolizmo.
There is a linear relationship between dose and AUCtf following single doses of 200-1,200 mg ribavirin.
Egzistuoja tiesinė dozės ir AUCtf po vienkartinių 200 - 1 200 mg ribavirino dozių priklausomybė.
Volume of distribution is approximately 5,000 l.
Pasiskirstymo tūris – apytiksliai 5 000 l.
Ribavirin does not bind to plasma proteins.
Ribavirinas su plazmos baltymais nesijungia.
Ribavirin has been shown to produce high inter- and intra-subject pharmacokinetic variability following single oral doses (intrasubject variability of approximately 30% for both AUC and Cmax), which may be due to extensive first pass metabolism and transfer within and beyond the blood compartment.
25 Išgėrus vienkartinę dozę ribavirinas pasižymi dideliu farmakokinetiniu kintamumu tiek viename asmenyje, tiek tarp atskirų asmenų, (tarp atskirų asmenų kintamumas yra apytiksliai 30% tiek AUC, tiek Cmax), kuris gali atsirasti dėl pirminio metabolizmo ir judėjimo kraujo terpėje bei už jos ribų.
Ribavirin transport in non-plasma compartments has been most extensively studied in red cells, and has been identified to be primarily via an es-type equilibrative nucleoside transporter.
Plačiausiai ištirtas ribavirino pernešimas eritrocitais ir juose nustatytas es tipo subalansuotas nukleozido nešiklis.
This type of transporter is present on virtually all cell types and may account for the high volume of distribution of ribavirin.
Šis nešiklio tipas faktiškai egzistuoja visų tipų ląstelėse ir tai gali lemti didelį ribavirino pasiskirstymo tūrį.
The ratio of whole blood:plasma ribavirin concentrations is approximately 60: 1; the excess of ribavirin in whole blood exists as ribavirin nucleotides sequestered in erythrocytes.
1, ribavirino perteklius visame kraujyje egzistuoja kaip ribavirino nukleotidai, atskirti eritrocituose.
Ribavirin has two pathways of metabolism:
Ribavirino metabolizmas vyksta dviem keliais:
1) a reversible phosphorylation pathway; 2) a degradative pathway involving deribosylation and amide hydrolysis to yield a triazole carboxyacid metabolite.
1) grįžtamojo fosforilinimo; 2) degradacijos keliu, apimančiu deribozilinimą ir amidų hidrolizę, dėl to susidaro triazolo karboksirūgšties metabolitas.
Both ribavirin and its triazole carboxamide and triazole carboxylic acid metabolites are also excreted renally.
Tiek ribavirinas, tiek jo triazolo karboksamidas ir triazolo karboksilinės rūgšties metabolitai taip pat išskiriami pro inkstus.
Upon multiple dosing, ribavirin accumulates extensively in plasma with a six-fold ratio of multiple-dose to single-dose AUC12hr.
Vartojant daug ribavirino dozių, jo koncentracija plazmoje esti 6 kartus didesnė nei po vienkartinės dozės AUC12 val.
Following oral dosing with 600 mg BID, steady-state was reached by approximately four weeks, with mean steady state plasma concentrations approximately 2,200 ng/ml.
Išgėrus 600 mg dozę 2 kartus per dieną, įsotinimo koncentracija plazmoje pasiekta apytiksliai per keturias savaites, esant vidutinei įsotinimo koncentracijai plazmoje apie 2 200 ng/ ml.
Upon discontinuation of dosing the half-life was approximately 298 hours, which probably reflects slow elimination from non-plasma compartments.
Nustojus vartoti, pusinės eliminacijos laikas buvo apie 298 val., ir tai turbūt rodo lėtą pasišalinimą iš neplazminės terpės.
Food effect:
Maisto poveikis.
The bioavailability of a single oral dose of ribavirin was increased by co-administration of a high fat meal (AUCtf and Cmax both increased by 70%).
Vienkartinės ribavirino dozės biologinis prieinamumas padidėjo, kartu skiriant labai riebų maistą (ir AUCtf, ir Cmax padidėjo po 70%).
It is possible that the increased bioavailability in this study was due to delayed transit of ribavirin or modified pH.
Gali būti, kad biologinis prieinamumas, atliekant šį tyrimą, padidėjo dėl sulėtėjusio ribavirino tranzito arba pakitusio pH.
The clinical relevance of results from this single dose study is unknown.
Šios vienkartinės dozės tyrimo klinikinė reikšmė yra nežinoma.
In the pivotal clinical efficacy trial, patients were instructed to take ribavirin with food to achieve the maximal plasma concentration of ribavirin.
Pagrindiniuose klinikiniuose tyrimuose norint gauti didžiausią ribavirino koncentraciją plazmoje pacientams buvo rekomenduojama vartoti ribaviriną kartu su maistu.
Renal function:
Inkstų funkcija.
Single-dose ribavirin pharmacokinetics were altered (increased AUCtf and Cmax) in patients with renal dysfunction compared with control subjects (creatinine clearance > 90 ml/minute).
Vienkartinės ribavirino dozės farmakokinetika pakito (padidėjo AUCtf ir Cmax) pacientams su inkstų funkcijos sutrikimu, palyginti su kontroline grupe (kreatinino klirensas – > 90 ml/ min).
This appears to be due to reduction of apparent clearance in these patients.
Taip, manoma, yra dėl tariamo klirenso sumažėjimo šiems pacientams.
Ribavirin concentrations are essentially unchanged by haemodialysis.
Ribavirino koncentracija dėl hemodializės iš esmės nepasikeitė.
Single-dose pharmacokinetics of ribavirin in patients with mild, moderate or severe hepatic dysfunction (Child-Pugh Classification A, B or C) are similar to those of normal controls.
Vienkartinės ribavirino dozės farmakokinetika pacientų su lengvu, vidutiniu ar sunkiu kepenų funkcijos sutrikimu (Child- Pugh klasifikacijos A, B ar C lygiu) yra panaši į kontrolinės grupės.
Elderly patients (≥ 65 years of age):
Senyvi pacientai (≥ 65 metų).
Specific pharmacokinetic evaluations for elderly subjects have not been performed.
Specifiniai farmakokinetiniai tyrimai senyvo amžiaus žmonėms nebuvo atlikti.
However, in a population pharmacokinetic study, age was not a key factor in the kinetics of ribavirin; renal function is the determining factor.
Tačiau atliekant populiacinius farmakokinetikos tyrimus, amžius nebuvo pagrindinis ribavirino kinetikos veiksnys; lemiamas veiksnys buvo inkstų funkcija.
Population pharmacokinetic analysis was performed using sparsely sampled serum concentration values from four controlled clinical trials.
Populiacijos farmakokinetinė analizė buvo atlikta remiantis iš keturių kontrolinių klinikinių tyrimų atsitiktinai parinktais serumo koncentracijos dydžiais.
The clearance model developed showed that body weight, gender, age, and serum creatinine were the main covariates.
Pritaikytas klirenso modelis parodė, kad kūno masė, lytis, amžius ir serumo kreatininas buvo pagrindiniai kintami dydžiai.
For males, clearance was approximately 20% higher than 22 for females.
Vyrų klirensas buvo apytiksliai 20% didesnis nei moterų.
Clearance increased as a function of body weight and was reduced at ages greater than 40 years.
Klirensas didėjo esant didesnei kūno masei ir mažėjo esant vyresniam kaip 40 metų amžiui.
Effects of these covariates on ribavirin clearance appear to be of limited clinical significance due to the substantial residual variability not accounted for by the model.
Šių kintamų dydžių poveikis ribavirino klirensui turėjo ribotą klinikinę reikšmę, kadangi buvo ir kiti kintamieji, kurių šis modelis neįvertino.
Children and adolescents:
Pacientai vaikai ir paaugliai.
Multiple-dose pharmacokinetic properties for Rebetol capsules and interferon alfa-2b in children and adolescents with chronic hepatitis C between 5 and 16 years of age are summarized in Table 12.
12- ojoje lentelėje pateiktos Rebetol kapsulių ir alfa- 2b- interferono daug dozių farmakokinetinės savybės pacientams vaikams ir paaugliams nuo 5 iki 16 metų amžiaus, sergantiems lėtiniu C hepatitu.
The pharmacokinetics of Rebetol and interferon alfa-2b (dose-normalized) are similar in adults and children or adolescents.
Rebetol ir alfa- 2b- interferono (normaliomis dozėmis) derinio farmakokinetika suaugusių žmonių ir pacientų vaikų bei paauglių yra panaši.
Table 12.
26 12 lentelė
Mean (% CV) multiple-dose pharmacokinetic parameters for interferon alfa-2b and Rebetol capsules when administered to children or adolescents with chronic hepatitis C
Alfa- 2b- interferono ir Rebetol kapsulių kartotinių dozių farmakokinetinių parametrų vidurkiai (% CV), nustatyti paskyrus šiuos vaistus vaikams ir paaugliams, sergantiems lėtiniu C hepatitu.
Interferon alfa-2b
Alfa- 2b- interferonas
3 MIU/m2
dalis padalintą dozę (n = 17)
Tmax (hr)
Tmax (val.)
clearance l/hr/kg
Matomas klirensas l/ val. / kg
*AUC12 (ng.hr/ml) for Rebetol; AUC0-24 (IU.hr/ml) for interferon alfa-2b
* AUC12 (ng. val. / ml) preparatui Rebetol; AUC0- 24 (TV. val. / ml) alfa- 2b- interferonui
Ribavirin:
Ribavirinas.
Ribavirin is embryotoxic or teratogenic, or both, at doses well below the recommended human dose in all animal species in which studies have been conducted.
Visų rūšių gyvūnams, kuriems buvo atliekami tyrimai, buvo nustatytas embriotoksinis arba/ ir teratogeninis ribavirino poveikis, atsirandantis vartojant gerokai mažesnes, negu rekomenduojama žmogui, dozes.
Malformations of the skull, palate, eye, jaw, limbs, skeleton and gastrointestinal tract were noted.
Pastebėta kaukolės, gomurio, akių, žandikaulio, galūnių, skeleto ir virškinamojo trakto išsigimimų.
The incidence and severity of teratogenic effects increased with escalation of the dose.
Didinant ribavirino dozę, teratogeninis poveikis stiprėjo ir jo dažnis didėjo.
Survival of foetuses and offspring was reduced.
Embrionų ir jauniklių išgyvenamumas sumažėjo.
In a juvenile rat toxicity study, pups dosed from postnatal day 7 to 63 with 10, 25 and 50 mg/kg of ribavirin demonstrated a dose-related decrease in overall growth, which was subsequently manifested as slight decreases in body weight, crown-rump length and bone length.
Toksinio poveikio tyrimo metu, žiurkių jaunikliams, nuo 7 iki 63 dienos po gimimo, gavusiems 10, 25 ir 50 mg/ kg ribavirino, nustatytas nežymus nuo dozės priklausomas bendras augimo sulėtėjimas, pasireiškęs truputį sumažėjusiu kūno svoriu, viršugalvio – pasturgalio ir kaulų ilgiu.
At the end of the recovery period, tibial and femoral changes were minimal although generally statistically significant compared to controls in males at all dose levels and in females dosed with the two highest doses compared to controls.
Atsinaujinimo laikotarpio pabaigoje blauzdikaulio ir šlaunikaulio pokyčiai buvo minimalūs, tačiau, lyginant su kontroline grupe patinų grupes, gavusias visų stiprumų dozes, bei patelių grupes, gavusias dvi didžiausias dozes, skirtumas buvo statistiškai reikšmingas.
No histopathological effects on bone were observed.
Histopatologinių kaulų pakitimų nustatyta nebuvo.
No ribavirin effects were observed regarding neurobehavioural or reproductive development.
Taip pat nebuvo nustatyta ribavirino poveikio neurologinei elgsenai ar reprodukcinės sistemos vystymuisi.
Plasma concentrations achieved in rat pups were below human plasma concentrations at the therapeutic dose.
Koncentracija žiurkių jauniklių kraujo plazmoje buvo mažesnė nei vaisto koncentracija žmonių, vartojančių terapines dozes, kraujo plazmoje.
Erythrocytes are a primary target of toxicity for ribavirin in animal studies.
Tiriant gyvūnus nustatyta, kad eritrocitai yra pagrindiniai ribavirino toksiškumo taikiniai.
Anaemia occurs shortly after initiation of dosing, but is rapidly reversible upon cessation of treatment.
Anemija išsivysto vos tik pradėjus vartoti, bet, nutraukus vartojimą, greitai išnyksta.
In 3- and 6-month studies in mice to investigate ribavirin-induced testicular and sperm effects, abnormalities in sperm, occurred at doses of 15 mg/kg and above.
3- jų ir 6- ių mėnesių tyrimai su pelėmis, siekiant nustatyti ribavirino sukeltą poveikį sėklidėms ir spermai rodo, kad spermos pokyčių atsiranda vartojant 15 mg/ kg ir didesnes dozes.
These doses in animals produce systemic exposures well below those achieved in humans at therapeutic doses.
Dozės, sukeliančios sisteminį poveikį gyvūnams, yra daug mažesnės už žmonių gydymui vartojamas terapines dozes.
Upon cessation of treatment, essentially total recovery from ribavirin-induced testicular toxicity occurred within one or two spermatogenic cycles (see section 4.6).
4. 6 skyrių).
Genotoxicity studies have demonstrated that ribavirin does exert some genotoxic activity.
Genotoksiniai tyrimai parodė, kad ribavirinas pasižymi tam tikru genotoksiniu aktyvumu.
Ribavirin was active in the Balb/3T3 in vitro Transformation Assay.
Ribavirino aktyvumas nustatytas in vitro atlikus Balb/ 3T3 transformacijos tyrimą.
Genotoxic activity was observed in the mouse lymphoma assay, and at doses of 20-200 mg/kg in a mouse micronucleus assay.
Genotoksinis aktyvumas pastebėtas tiriant pelių limfomos testu bei tiriant pelių mikrobranduolių testu, vartojant 20– 200 mg/ kg dozes.
A dominant lethal assay in rats was negative, indicating that if mutations occurred in rats they were not transmitted through male gametes.
Dominantinio žiurkių mirtingumo analizės rezultatai buvo neigiami, ir tai rodo, kad jei atsirasdavo žiurkių mutacijos, jos nebuvo perduodamos per vyriškos lyties gametas.
Conventional carcinogenicity rodent studies with low exposures compared to human exposure under therapeutic conditions (factor 0.1 in rats and 1 in mice) did not reveal tumorigenicity of ribavirin.
Įprastinių kancerogeninio poveikio tyrimų su graužikais metu, kai gyvūnų organizme ekspozicija buvo daug žemesnė už ekspoziciją žmogaus organizme gydymo metu (faktorius 0, 1 žiurkėms ir 1 pelėms), nustatyta, kad ribavirinas tumorigeniniu poveikiu nepasižymi.