qanastek/EMEA-V3 huggingface dataset:
The hypoglycaemia may in general be accompanied by neurological symptoms like restlessness, tremor, visual disturbances, coordination problems, sleepiness, coma and convulsions.
Iš esmės hipoglikemija gali pasireikšti neurologiniais simptomais: neramumu, drebuliu, regos, koordinacijos sutrikimais, mieguistumu, koma ir traukuliais.
9 Treatment of overdosage of Tandemact primarily consists of preventing absorption of glimepiride by inducing vomiting and then drinking water or lemonade with activated charcoal (adsorbent) and sodium-sulphate (laxative).
Pirmutinė TANDEMACT perdozavimo gydymo priemonė – neleisti organizmui absorbuoti glimepirido sukeliant vėmimą ir po to duodant gerti vandens arba limonado su aktyvinta anglimi (absorbentu) bei natrio sulfatu (vidurius laisvinanti priemonė).
If large quantities have been ingested, gastric lavage is indicated, followed by activated charcoal and sodium-sulphate.
Jei išgertas didelis vaisto kiekis, patariama išplauti skrandį ir po to duoti aktyvintos anglies bei natrio sulfato.
In case of (severe) overdosage hospitalization in an intensive care department is indicated.
Perdozavimo atvejais (sunkiais) rekomenduojama hospitalizacija intensyvios terapijos skyriuje.
Start the administration of glucose as soon as possible, if necessary by a bolus intravenous injection of 50 ml of a 50% solution, followed by an infusion of a 10% solution with strict monitoring of blood glucose.
Kuo anksčiau reikia pradėti duoti gliukozės, jei reikia – greita srove į veną suleisti 50 ml 50% koncentracijos tirpalo, po to daryti 10% koncentracijos tirpalą infuziją, tiksliai kontroliuojant gliukozės kiekį kraujyje.
Further treatment should be symptomatic.
Po to taikomas simptominis gydymas.
In particular when treating hypoglycaemia due to accidental intake of Tandemact in infants and young children, the dose of glucose given must be carefully controlled to avoid the possibility of producing dangerous hyperglycaemia.
Gydant kūdikius ir mažus vaikus, kuriems išsivystė hipoglikemija netyčia išgėrus TANDEMACT, reikia ypač atidžiai kontroliuoti duodamos gliukozės kiekį, kad neišsivystytų pavojinga hiperglikemija.
Blood glucose should be closely monitored.
Būtina atidžiai sekti gliukozės kiekį kraujyje.
A10BD06.
Farmakoterapinė grupė – geriamųjų gliukozės koncentraciją kraujyje mažinančių vaistų deriniai, ATC kodas – A10BD06.
Tandemact combines two antihyperglycaemic agents with complementary mechanisms of action to improve glycaemic control in patients with type 2 diabetes: pioglitazone, a member of the thiazolidinedione class and glimepiride, a member of the sulphonylurea class.
TANDEMACT – dviejų antihiperglikeminių vaistų derinys, kuris pasižymi papildomu veikimo mechanizmu, gerinančiu glikemijos kontrolę II tipo diabetu sergantiems pacientams; pioglitazonas priklauso tiazolidindionų grupei, o glimepiridas – sulfonilkarbamidų grupei.
Thiazolidinediones act primarily by reducing insulin resistance and sulphonylureas primarily by inducing insulin release from pancreatic beta cells.
Tiazolidindionai visų pirma silpnina atsparumą insulinui, o sulfonilkarbamidai pirmiausiai stimuliuoja insulino išsiskyrimą iš kasos beta ląstelių.
Pioglitazone appears to act via activation of specific nuclear receptors (peroxisome proliferator activated receptor gamma) leading to increased insulin sensitivity of liver, fat and skeletal muscle cells in animals.
Manoma, kad jis aktyvina specifinius branduolio receptorius (peroksisomų proliferatoriaus aktyvinamus gama receptorius), todėl didėja gyvūnų kepenų, riebalų ir skeleto raumenų ląstelių jautrumas insulinui.
Fasting and postprandial glycaemic control is improved in patients with type 2 diabetes mellitus.
II- ojo tipo diabetu sergantiems pacientams pioglitazonas pagerina gliukozės kiekio reguliavimą nevalgius ir po valgio.
At two years, glycaemic control (defined as HbA1c < 8.0%) was sustained in 69% of patients treated with pioglitazone, compared with 50% of patients on gliclazide.
Glikemijos kontrolė išliko normali (HbA1c < 8, 0%) dvejus metus 69% pacientų, vartojusių pioglitazoną, lyginant su 50% pacientų,
In a two-year study of combination therapy comparing pioglitazone with gliclazide when added to metformin, glycaemic control measured as mean change from baseline in HbA1c was similar between treatment groups after one year.
Dvejų metų trukmės klinikiniu tyrimu, lyginant pioglitazoną su gliklazidu, skiriant juos kaip priedą prie metformino, buvo nustatyta, kad po vienerių metų glikemijos kontrolė, matuojant vidutinį HbA1c pokytį nuo pradinio lygio, buvo panaši abiejose gydymo grupėse.
In a placebo controlled trial, patients with inadequate glycaemic control despite a three month insulin optimisation period were randomised to pioglitazone or placebo for 12 months.
Placebo kontroliuojamų tyrimų metu pacientai, kuriems nepavyksta tinkamai kontroliuoti glikemijos, neatsižvelgiant į trijų mėnesių insulino optimizavimo laikotarpį atsitiktinių imčių metodu buvo paskirstyti į pioglitazono arba placebo grupes 12 mėnesių trukmės gydymui.
Patients receiving pioglitazone had a mean reduction in HbA1c of 0.45% compared with those continuing on insulin alone, and a reduction of insulin dose in the pioglitazone treated group.
Pioglitazoną vartojusiems pacientams HbA1c sumažėjo 0, 45% mažiau, negu vartojusiems vien insuliną; pioglitazono grupėje taip pat buvo sumažintos insulino dozės.
10 The effect of pioglitazone (45 mg monotherapy vs. placebo) was studied in a small 18-week trial in type 2 diabetics.
Pioglitazono poveikis II- ojo tipo cukriniu diabetu sergantiems pacientams buvo tirtas nedidelio 18 savaičių klinikinio tyrimo metu (monoterapija 45 mg pioglitazono doze lyginta su gydymu placebu).
In most clinical trials, reduced total plasma triglycerides and free fatty acids, and increased HDL- cholesterol levels were observed as compared to placebo, with small, but not clinically significant increases in LDL-cholesterol levels.
Daugumos klinikinių tyrimų metu pioglitazoną vartojusių pacientų, palyginti su vartojusiais placebą, kraujo plazmoje sumažėjo trigliceridų bei laisvųjų riebalų rūgščių kiekis, padidėjo DTL cholesterolio koncentracija, o MTL cholesterolio kiekis pakito mažai, tačiau kliniškai nereikšmingai.
In clinical trials of up to two years duration, pioglitazone reduced total plasma triglycerides and free fatty acids, and increased HDL cholesterol levels, compared with placebo, metformin or gliclazide.
Iki 2 metų trukmės klinikiniuose tyrimuose buvo nustatyta, kad pioglitazonas sumažina bendrą plazmos trigliceridų ir laisvųjų riebalų rūgščių kiekį bei padidina DTL cholesterolio kiekį, lyginant su placebu, metforminu ar gliklazidu.
Pioglitazone did not cause statistically significant increases in LDL cholesterol levels compared with placebo, whilst reductions were observed with metformin and gliclazide.
Pioglitazonas nesukėlė statistiškai reikšmingo MTL cholesterolio kiekio padidėjimo lyginant su placebu, o metforminas ir gliklazidas MTL cholesterolio kiekį sumažino.
These effects were independent of pioglitazone’ s effects on glycaemia and were statistically significant different to glibenclamide.
Šis poveikis nepriklausė nuo pioglitazono poveikio glikemijai ir statistiškai reikšmingai skyrėsi nuo glibenklamido.
In PROactive, a cardiovascular outcome study, 5238 patients with type 2 diabetes mellitus and pre- existing major macrovascular disease were randomised to pioglitazone or placebo in addition to existing antidiabetic and cardiovascular therapy, for up to 3.5 years.
Pasekmių širdžiai ir kraujagyslėms tyrimo „ PROactive “ metu, 5238 pacientai, sirgę 2- ojo tipo cukriniu diabetu ir prieš gydymą nustatyta sunkia stambiųjų kraujagyslių liga, atsitiktinių imčių metodu buvo suskirstyti į pioglitazono ir placebo grupes; 3, 5 metų trukmės tyrimo metu ligoniams tiriamieji vaistai buvo skiriami kartu su vartojamais vaistai nuo diabeto ir širdies bei kraujagyslių gydymu.
The study population had an average age of 62 years; the average duration of diabetes was 9.5 years.
Tiriamų pacientų vidutinis amžius buvo 62 metai; vidutinė sirgimo diabetu trukmė – 9, 5 metų.
Approximately one third of patients were receiving insulin in combination with metformin and/ or a sulphonylurea.
Maždaug trečdalis pacientų insuliną vartojo kartu su metforminu ir (arba) sulfonilkarbamidu.
To be eligible patients had to have had one or more of the following: myocardial infarction, stroke, percutaneous cardiac intervention or coronary artery bypass graft, acute coronary syndrome, coronary artery disease, or peripheral arterial obstructive disease.
Tyrime dalyvauti galėjo tik tie pacientai, kuriems tinka viena ar kelios šių sąlygų: miokardo infarktas, širdies priepuolis, perkutaninė širdies intervencija arba vainikinės arterijos šuntavimas, ūmus vainikinių kraujagyslių sindromas, vainikinių kraujagyslių liga arba periferinių arterijų obstrukcinė liga.
Almost half of the patients had a previous myocardial infarction and approximately 20% had had a stroke.
Beveik pusė pacientų buvo patyrę miokardo infarktą ir maždaug 20% – širdies priepuolį.
Approximately half of the study population had at least two of the cardiovascular history entry criteria.
Maždaug pusei tiriamųjų tiko ne mažiau kaip du išvardintieji veiksniai, susiję su širdies ir kraujagyslių sutrikimais praeityje.
Almost all subjects (95%) were receiving cardiovascular medications (beta blockers, ACE inhibitors, angiotensin II antagonists, calcium channel blockers, nitrates, diuretics, aspirin, statins, fibrates).
Beveik visi pacientai (95%) vartojo vaistus nuo širdies ir kraujagyslių ligų (betablokatorius, AKF inhibitorius, angiotenzino II antagonistus, kalcio kanalų blokatorius, nitratus, diuretikus, aspiriną, statinus, fibratus).
Although the study failed regarding its primary endpoint, which was a composite of all-cause mortality, non-fatal myocardial infarction, stroke, acute coronary syndrome, major leg amputation, coronary revascularisation and leg revascularisation, the results suggest that there are no long-term cardiovascular concerns regarding use of pioglitazone.
Nors tyrimo metu nepavyko pasiekti pirminio tikslo, kuris buvo nustatyti mirštamumo dėl įvairių priežasčių, nemirtinų miokardo infarktų, širdies priepuolių, ūmaus vainikinių arterijų sindromo, sunkių kojų amputacijų, vainikinių kraujagyslių atstatymo ir kojų kraujagyslių atstatymo rodiklius, rezultatai rodo, kad pioglitazono vartojimas ilgalaikio poveikio širdies ir kraujagyslių būklei neturi.
However, the incidence of oedema, weight gain and heart failure were increased.
Tačiau buvo nustatytas edemų, svorio augimo ir širdies nepakankamumo dažnio padidėjimas.
No increase in mortality from heart failure was observed.
Mirštamumas nuo širdies nepakankamumo nepadidėjo.
Glimepiride
11 Glimepiridas
Glimepiride acts mainly by stimulating insulin release from pancreatic beta cells.
Glimepiridas veikia daugiausia stimuliuodamas insulino išsiskyrimą iš kasos beta ląstelių.
As with other sulphonylureas this effect is based on an increase of responsiveness of the pancreatic beta cells to the physiological glucose stimulus.
Šio vaisto, kaip ir kitų sulfonilkarbamidų, poveikis pagrįstas pagerėjusiu kasos beta ląstelių atsaku į fiziologinį gliukozės dirgiklį.
In addition, glimepiride seems to have pronounced extrapancreatic effects also postulated for other sulphonylureas.
Be to, manoma, kad glimepiridas, kaip ir kiti sulfonilkarbamidai, stipriai veikia ir kitus organus, ne tik kasą.
Sulphonylureas regulate insulin secretion by closing the ATP-sensitive potassium channel in the beta cell membrane.
Insulino išsiskyrimas Sulfonilkarbamidai reguliuoja insulino išsiskyrimą, uždarydami nuo ATF priklausomus kalio kanalus beta ląstelių membranose.
Closing the potassium channel induces depolarisation of the beta cell and results – by opening of calcium channels – in an increased influx of calcium into the cell.
Užsidarius kalio kanalams, depoliarizuojasi beta ląstelės ir, atsidarius kalcio kanalams, padidėja kalcio srautas į ląstelę.
This leads to insulin release through exocytosis.
Tai skatina insulino išsiskyrimą egzocitozės būdu.
Glimepiride binds with a high exchange rate to a beta cell membrane protein which is associated with the ATP-sensitive potassium channel but which is different from the usual sulphonylurea binding site.
Glimepiridas labai greitai jungiasi su beta ląstelių membranos baltymu, susijusiu su ATF jautriais kalio kanalais, tačiau ši jungimosi vieta skiriasi nuo įprastinės sulfonilkarbamidų jungimosi vietos.
The extrapancreatic effects are for example an improvement of the sensitivity of the peripheral tissue for insulin and a decrease of the insulin uptake by the liver.
Poveikis kitiems organams, išskyrus kasą Poveikis kitiems organams – pagerėja periferinių audinių jautrumas insulinui ir sumažėja insulino pasisavinimas kepenyse.
The uptake of glucose from blood into peripheral muscle and fat tissues occurs via a special transport proteins, located in the cells membrane.
Gliukozę iš kraujo į periferinis raumenis ir riebalinį audinį perneša tam tikri transportiniai baltymai, esantys ląstelių membranose.
The transport of glucose in these tissues is the rate limiting step in the use of glucose.
Gliukozės pernešimas į šiuos audinius yra gliukozės pasisavinimo greitį ribojantis veiksnys.
Glimepiride increases very rapidly the number of active glucose transport molecules in the plasma membranes of muscle and fat cells, resulting in stimulated glucose uptake.
Glimepiridas labai greitai padidina aktyvių gliukozę pernešančių molekulių kiekį raumenų ir riebalų ląstelių plazminėse membranose, todėl stimuliuoja gliukozės pasisavinimą.
11 Glimepiride increases the activity of the glycosyl-phosphatidylinositol-specific phospholipase C which may be correlated with the induced lipogenesis and glycogenesis in isolated fat and muscle cells.
Glimepiridas padidina specifinės glikozilfosfatidilinzitolio fosfolipazės C aktyvumą, kuris sietinas su vaisto sukeliama lipogeneze ir glikogeneze atskirose riebalų ir raumenų ląstelėse.
Glimepiride inhibits the glucose production in the liver by increasing the intracellular concentration of fructose-2,6-bisphosphate, which in turn inhibits the gluconeogenesis.
Glimepiridas didina fruktozės- 2, 6- bisfosfato kiekį ląstelėse, kuris slopina gliukoneogenezę, todėl slopinama ir gliukozės sintezė kepenyse.
In healthy persons, the minimum effective oral dose is approximately 0.6 mg.
Bendrasis poveikis Sveikiems asmenims mažiausia veiksminga geriamoji glimepirido dozė yra apie 0, 6 mg.
The effect of glimepiride is dose-dependent and reproducible.
Glimepirido poveikis priklauso nuo dozės ir kartojasi vartojant kartotinę dozę.
The physiological response to acute physical exercise, reduction of insulin secretion, is still present under glimepiride.
Ūmaus fizinio krūvio sukelta fiziologinė reakcija, t. y., sumažėjusi insulino sekrecija, gydant glimepiridu išlieka.
There was no significant difference in effect regardless of whether glimepiride was given 30 minutes or immediately before a meal.
Reikšmingo poveikio skirtumo vaisto vartojant 30 minučių prieš valgį arba prieš pat valgį nėra.
In diabetic patients, good metabolic control over 24 hours can be achieved with a single daily dose.
Cukriniu diabetu sergantiems pacientams tinkamą medžiagų apytakos kontrolę 24 valandas galima palaikyti vartojant vieną vaisto dozę per parą.
Although the hydroxy metabolite of glimepiride caused a small but significant decrease in serum glucose in healthy persons, it accounts for only a minor part of the total effect.
Nors glimepirido hidroksilinis metabolitas sukelia nedidelį, bet reikšmingą gliukozės koncentracijos serume sumažėjimą, jo svarba bendrajam vaisto poveikiui yra maža.
Studies in human volunteers have shown Tandemact to be bioequivalent to the administration of pioglitazone and glimepiride given as separate tablets.
Tyrimais, kuriuose dalyvavo savanoriai, nustatyta, kad Tandemact yra bioekvivalentiškas atskiromis tabletėmis vartojamam pioglitazonui ir glimepiridui.
The following statements reflect the pharmacokinetic properties of the individual active substances of Tandemact
Toliau pateikti duomenys atspindi atskirų Tandemact veikliųjų medžiagų farmakokinetines savybes
Proportional increases of the plasma concentration were observed for doses from 2 – 60 mg.
Vartojant 2– 60 mg dozes, koncentracija kraujo plazmoje didėja proporcingai dozės dydžiui.
Steady state is achieved after 4– 7 days of dosing.
Pusiausvyros koncentracija nusistovi po 4– 7 vartojimo dienų.
The estimated volume of distribution in humans is 0.25 l/ kg.
12 Pasiskirstymas Nustatyta, kad žmogaus organizme preparato pasiskirstymo tūris yra 0, 25 l/ kg.
Pioglitazone and all active metabolites are extensively bound to plasma protein (> 99%).
Daug pioglitazono ir aktyvių jo metabolitų (> 90%) prisijungia prie kraujo plazmos baltymų.
Pioglitazone undergoes extensive hepatic metabolism by hydroxylation of aliphatic methylene groups.
Metabolizmas Daug pioglitazono metabolizuojama kepenyse hidroksilinant alifatines metileno grupes.
This is predominantly via cytochrome P450 2C8 although other isoforms may be involved to a lesser degree.
Metabolizmas vyksta daugiausia veikiant citochromui P 450 2C8, mažiau – kitiems izofermentams.
On this basis M-IV contribution to efficacy is approximately three-fold that of pioglitazone, whilst the relative efficacy of M-II is minimal.
Atsižvelgiant į tuos pačius kriterijus, M- IV metabolito veiksmingumas yra maždaug 3 kartus didesnis už pioglitazono, o santykinis M- II veiksmingumas yra labai mažas.
In vitro studies have shown no evidence that pioglitazone inhibits any subtype of cytochrome P450.
Tyrimais in vitro nustatyta, kad pioglitazonas neslopina citochromo P 450 potipių.
There is no induction of the main inducible P450 isoenzymes 1A, 2C8/ 9, and 3A4 in man.
Pagrindinių indukuojamųjų žmogaus P 450 izofermentų 1A, 2C8/ 9 ir 3A4 jis neindukuoja.
Following oral administration of radiolabeled pioglitazone to man, recovered label was mainly in faeces (55%) and a lesser amount in urine (45%).
Eliminacija Iš žmogaus, išgėrusio radioaktyviai žymėto pioglitazono preparato, organizmo daugiausia radioaktyviojo žymens išsiskyrė su išmatomis (55%) ir mažiau (45%) su šlapimu.
The mean plasma elimination half-life of unchanged pioglitazone in man is 5 to 6 hours and for its total active metabolites 16 to 23 hours.
Žmogaus kraujo plazmoje nepakitusio pioglitazono pusinės eliminacijos laikas yra 5– 6 val., bendras aktyviųjų metabolitų – 16– 23 val.
Steady state pharmacokinetics are similar in patients age 65 and over and young subjects.
Senyvi pacientai 65 metų ir vyresnių žmonių organizme farmakokinetika tuo metu, kai koncentracija tampa pusiausvyrinė, yra tokia pat kaip jaunų žmonių.
In patients with renal impairment, plasma concentrations of pioglitazone and its metabolites are lower than those seen in subjects with normal renal function, but oral clearance of parent substance is similar.
Pacientai, turintys inkstų nepakankamumą Pacientų, turinčių inkstų nepakankamumą, plazmoje pioglitazono ir jo metabolitų koncentracija yra mažesnė, nei tų, kurių inkstų funkcija normali, tačiau išgertos pirminės medžiagos klirensas yra panašus.
Thus free (unbound) pioglitazone concentration is unchanged.
Tad laisvo (neprisijungusio) pioglitazono koncentracija lieka nepakitusi.
Total plasma concentration of pioglitazone is unchanged, but with an increased volume of distribution.
Pacientai, turintys kepenų nepakankamumą Bendra pioglitazono koncentracija plazmoje yra nepakitusi, tačiau pasiskirstymo tūris didesnis.
Intrinsic clearance is therefore reduced, coupled with a higher unbound fraction of pioglitazone.
Tikrasis klirensas dėl to būna sumažėjęs ir susijęs su didesne neprisijungusio pioglitazono frakcija.
The bioavailability of glimepiride after oral administration is complete.
Absorbcija Išgerto glimepirido biologinis pasisavinimas yra 100%.
Food intake has no relevant influence on absorption, only absorption rate is slightly diminished.
Maistas absorbcijai žymesnės įtakos neturi, tik nežymiai sumažėja absorbcijos greitis.
Maximum serum concentrations (Cmax) are reached approximately 2.5 hours after oral intake (mean 0.3 µg/ ml during multiple dosing of 4 mg daily) and there is a linear relationship between dose and both Cmax and AUC (area under the time/ concentration curve).
Maksimali koncentracija serume (Cmax) pasiekiama maždaug po 2, 5 val. po išgėrimo (vidutiniškai 0, 3 µg/ ml daug kartų geriant po 4 mg per parą); tarp dozės ir Cmax bei AUC (ploto po koncentracijos ir laiko kreive) yra linijinė priklausomybė.
Glimepiride has a very low distribution volume (approximately 8.8 litres) which is roughly equal to the albumin distribution space, high protein binding (> 99%), and a low clearance (approximately 48 ml/ min).
Pasiskirstymas Glimepirido pasiskirstymo tūris yra labai mažas (apie 8, 8 litro), maždaug atitinkantis albumino pasiskirstymo plotą; junglumas su baltymais didelis (> 99%), o klirensas mažas (apie 48 ml/ min.).
In animals, glimepiride is excreted in milk.
Glimepirido išsiskiria į gyvūnų pieną.
Glimepiride is transferred to the placenta.
Glimepiridas pernešamas į placentą.
Passage of the blood brain barrier is low.
Praeinamumas per kraujo ir smegenų barjerą mažas.
Mean dominant serum half-life, which is of relevance for the serum concentrations under multiple- dose conditions, is about 5 to 8 hours.
13 Biotransformacija ir eliminacija Vyraujantis vidutinis pusinės eliminacijos laikas, kuris tiesiogiai priklauso nuo koncentracijos serume vartojant kartotines dozes, yra apie 5– 8 val.
After high doses, slightly longer half-lives were noted.
Vartojant dideles dozes šiek tiek pailgėja pusinės eliminacijos laikas.
After a single dose of radiolabelled glimepiride, 58% of the radioactivity was recovered in the urine, and 35% in the faeces.
Suvartojus vieną dozę radioaktyviai žymėto glimepirido, 58% radioaktyvios medžiagos buvo aptikta šlapime, o 35% – išmatose.
No unchanged substance was detected in the urine.
Šlapime nepakitusio glimepirido nerasta.
Two metabolites – most probably resulting from hepatic metabolism (major enzyme is CYP2C9) – were identified both in urine and faeces: the hydroxy derivative and the carboxy derivative.
Šlapime ir išmatose rasti du metabolitai, greičiausiai susidarę metabolizmo kepenyse metu (pagrindinis fermentas yra CYP2C9), – hidroksilinis darinys ir karboksilinis darinys.
After oral administration of glimepiride, the terminal half-lives of those metabolites were 3 to 6 and 5 to 6 hours respectively.
Išgėrus glimepirido, šių metabolitų galutinė pusinės eliminacijos laikas atitinkamai buvo 3– 6 ir 5– 6 valandos.
Comparison of single and multiple once-daily dosing revealed no significant differences in pharmacokinetics, and the intra-individual variability was very low.
Palyginus vienkartinį ir daugkartinį vartojimą kartą per parą, žymesnių farmakokinetikos skirtumų nepastebėta, atskirų tyrimų (intraindividualūs) skirtumai irgi buvo labai maži.
There was no relevant accumulation.
Reikšmingos akumuliacijos nenustatyta.
Pharmacokinetics were similar in males and females, as well as in young and elderly (above 65 years) patients.
Farmakokinetika vyrų ir moterų bei jaunų ir vyresnio amžiaus (virš 65 metų) pacientų organizmuose buvo panaši.
In patients with low creatinine clearance, there was a tendency for glimepiride clearance to increase and for average serum concentrations to decrease, most probably resulting from a more rapid elimination because of lower protein binding.
Pacientams, kurių mažas kreatinino klirensas, nustatyta glimepirido klirenso didėjimo bei vidutinės koncentracijos serume mažėjimo tendencija; greičiausiai tai sukėlė greitesnė eliminacija dėl mažesnio jungimosi su baltymais.
Renal elimination of the two metabolites was impaired.
Abiejų metabolitų šalinimas per inkstus buvo sutrikęs.
Overall no additional risk of accumulation is to be assumed in such patients.
Apskritai, tokiems pacientams papildomo kaupimosi pavojaus neturėtų būti.
Pharmacokinetics in five non-diabetic patients after bile duct surgery were similar to those in healthy persons.
Penkių nesergančių diabetu pacientų, kuriems atlikta tulžies latako operacija, organizme farmakokinetika buvo panaši kaip sveikų asmenų.
No animal studies have been conducted with the combined products of Tandemact.
Nebuvo atlikta jokių TANDEMACT produktų vartojimo tyrimų su gyvūnais.
The following data are findings in studies performed with pioglitazone or glimepiride individually.
Toliau pateikiami atskirai su pioglitazonu ir glimepiridu atliktų tyrimų duomenys.
In toxicology studies, plasma volume expansion with haemodilution, anaemia, and reversible eccentric cardiac hypertrophy was consistently apparent after repeated dosing of mice, rats, dogs, and monkeys.
Toksinio poveikio tyrimų metu pelėms, žiurkėms, šunims ir beždžionėms duodant kartotines dozes, nuolat padidėjo kraujo plazmos tūris ir dėl to kraujas prasiskiedė, pasireiškė anemija ir laikina ekscentrinė širdies hipertrofija.
In addition, increased fatty deposition and infiltration were observed.
Be to, pastebėtas didesnis riebalų atsidėjimas ir infiltracija.
These findings were observed across species at plasma concentrations ≤ 4 times the clinical exposure.
Tokių pokyčių atsirado įvairioms gyvūnų rūšims, kai vaisto koncentracija plazmoje buvo ≤ 4 kartus didesnė negu klinikinė.
This was attributable to the action of pioglitazone in diminishing the maternal hyperinsulinaemia and increased insulin resistance that occurs during pregnancy thereby reducing the availability of metabolic substrates for foetal growth.
Manoma, jog to priežastis yra ta, kad pioglitazonas mažina vaikingoms patelėms atsirandančią hiperinsulinemiją ir nėštumo metu padidėjusį atsparumą insulinui, todėl augimui būtinų metabolinių medžiagų į vaisių patenka mažiau.
An increased incidence of hyperplasia (males and females) and tumours (males) of the urinary bladder epithelium was apparent in rats treated with pioglitazone for up to 2 years.
Ne ilgiau kaip 2 metus duodant pioglitazono žiurkių patinams ir patelėms, padaugėjo šlapimo pūslės epitelio hiperplazijos atvejų, patinams – dar ir navikų atvejų.
Hyperplasia of the urinary bladder was not seen in dogs or monkeys treated for up to 12 months.
Šunims ar beždžionėms preparato duodant ne ilgiau kaip 12 mėnesių, šlapimo pūslės hiperplazijos atvejų nebuvo.
In an animal model of familial adenomatous polyposis (FAP), treatment with two other thiazolidinediones increased tumour multiplicity in the colon.
Tiriant gyvūnų šeiminės adenominės polipozės (FAP) modeliu, gydymas kitais tiazolidindionais padidino naviko išplitimą storojoje žarnoje.
Preclinical effects observed occurred at exposures sufficiently in excess of the maximum human exposure as to indicate little relevance to clinical use, or were due to the pharmacodynamic action (hypoglycaemia) of the compound.
Ikiklinikinių glimepirido tyrimų metu poveikis pastebėtas tik kai ekspozicija buvo tokia, kuri laikoma pakankamai viršijančia maksimalią žmogui, todėl jo klinikinė reikšmė yra maža, arba poveikis pasireiškė dėl farmakodinaminio medžiagos poveikio (hipoglikemijos).
This finding is based on conventional safety pharmacology, repeated dose toxicity, genotoxicity, carcinogenicity, and reproduction toxicity studies.
Tolesniuose tyrimuose (toksinio poveikio
In the latter (covering embryotoxicity, teratogenicity and developmental toxicity), undesirable effects observed were considered to be secondary to the hypoglycaemic effects induced by the compound in dams and in offspring.
14 embrionui, teratogeniškumo ir toksinio poveikio vystymuisi) pastebėtas nepageidaujamas poveikis patelėms ir jaunikliams, greičiausiai, buvo antrinis, susijęs su hipoglikemijos poveikiu.
Cellulose microcrystalline Croscarmellose sodium Hydroxypropylcellulose Lactose monohydrate Magnesium stearate Polysorbate 80
Mikrokristalinė celiuliozė Natrio kroskarmeliozė Hidroksipropilceliuliozė Laktozės monohidratas Magnio stearatas Polisorbatas 80
Aluminium/ aluminium blisters; packs of 14, 28, 30, 50, 90 or 98 tablets.
Aliuminio/ aliuminio lizdinės plokštelės; pakuotės po 14, 28, 30, 50, 90 arba 98 tabletes.
Takeda Global Research and Development Centre (Europe) Ltd 61 Aldwych London WC2B 4AE United Kingdom
Takeda Global Research and Development Centre (Europe) Ltd 61 Aldwych LondOn WC2B 4AE Jungtinė Karalystė
8th January 2007
2007/ 01/ 08
Tandemact 30 mg/ 4 mg tablets.
TANDEMACT 30 mg/ 4 mg tabletės.
Each tablet contains 30 mg of pioglitazone (as hydrochloride) and 4 mg of glimepiride.
Vienoje tabletėje yra 30 mg pioglitazono (hidrochlorido pavidalu) ir 4 mg glimepirido.
Each tablet contains approximately 177 mg lactose monohydrate.
Pagalbinė medžiaga: vienoje tabletėje yra apie 177 mg laktozės monohidrato.
White to off-white, round, convex and embossed ‘ 4833 G’ on one face and ‘ 30/ 4’ on the other.
Baltos arba balsvos, apvalios, išgaubtos, vienoje pusėje įspausta „ 4833 G “, kitoje – „ 30/ 4 “.
16 4.3 Contraindications
17 4. 3 Kontraindikacijos
There have been rare reports of hepatocellular dysfunction during post-marketing experience with pioglitazone and glimepiride (see section 4.8).
4. 8 skyrių).
It is recommended, therefore, that patients treated with Tandemact undergo periodic monitoring of liver enzymes.
Todėl TANDEMACT vartojantiems pacientams rekomenduojama periodiškai nustatyti kepenų fermentų kiekį.
Liver enzymes should be checked prior to the initiation of therapy with Tandemact in all patients.
Jį būtina nustatyti visiems pacientams prieš pradedant gydyti TANDEMACT.
Therapy with Tandemact should not be initiated in patients with increased baseline liver enzyme levels (ALT > 2.5 X upper limit of normal) or with any other evidence of liver disease.
Jeigu kepenų fermentų koncentracija yra padidėjusi (ALAT > 2, 5 karto viršija
17 Following initiation of therapy with Tandemact, it is recommended that liver enzymes be monitored periodically based on clinical judgement.
Pradėjus gydyti TANDEMACT, rekomenduojama periodiškai tirti kepenų fermentų kiekį, atsižvelgiant į klinikines aplinkybes.
In the 3.5 year cardiovascular risk PROactive study, 44/ 870 (5.1%; 1.0 fractures per 100 patient years) of pioglitazone-treated female patients experienced fractures compared to 23/ 905 (2.5%; 0.5 fractures
3, 5 metų trukmės tyrimo PROactive, kuriuo buvo nustatinėjama kardiovaskulinė rizika, metu pioglitazonu gydytoms moterims kaulų lūžio dažnis buvo 44/ 870 (5, 1%; 1 lūžis 100 pacienčių per
18 per 100 patient years) of female patients treated with comparator.
19 metus), vartojusioms lyginamojo preparato − 23/ 905 (2, 5%; 0, 5 lūžio 100 pacienčių per metus).
Potentiation of the blood-glucose-lowering effect and, thus, in some instances hypoglycaemia may occur when one of the following active substances is taken, for example:
20 Gliukozės kiekį kraujyje mažinantis poveikis gali sustiprėti ir kai kurias atvejais hipoglikemija gali pasireikšti, jei kartu vartojama kuri nors iš šių veikliųjų medžiagų, pvz.:
19 phenylbutazone, azapropazon and oxyfenbutazone insulin and oral antidiabetic products metformin salicylates and p-amino-salicylic acid anabolic steroids and male sex hormones chloramphenicol coumarin anticoagulants fenfluramine fibrates ACE inhibitors fluoxetine allopurinol sympatholytics cyclo-, tro-and iphosphamides sulphinpyrazone certain long-acting sulphonamides tetracyclines MAO-inhibitors quinolone antibiotics probenecid miconazol pentoxyfylline (high dose parenteral) tritoqualine fluconazole
fenilbutazonas, azapropazonas ir oksifenbutazonas, insulinas ir geriamieji antidiabetiniai vaistai, metforminas, salicilatai ir p- aminosalicilo rūgštis, anaboliniai steroidai ir vyriškieji lytiniai hormonai, chloramfenikolis, kumarino grupės antikoaguliantai, fenfluraminas, fibratai, AKF inhibitoriai, fluoksetinas, alopurinolis, simpatikoliziniai preparatai, ciklo -, tro - ir ifosfamidai, sulfinpirazonas, kai kurie ilgai veikiantys sulfonamidai, tetraciklinai, MAO inhibitoriai, chinolono grupės antibiotikai, probenicidas, mikonazolas, pentoksifilinas (didelė dozė parenteriniu būdu), tritokvalinas, flukanazolas.
20 Sulphonylurea-derivatives like glimepiride pass into the breast milk.
Sulfonilkarbamidų derivatai, kaip glimepiridas, patenka į motinos pieną.
Nervous system disorders Common:
22 Nervų sistemos sutrikimai Dažni:
21 Renal and urinary disorders Uncommon:
Inkstų ir šlapimo takų sutrikimai Nedažni:
POST MARKETING DATA
23 POREGISTRACINIO LAIKOTARPIO DUOMENYS:
22 Immune system disorders Very rare:
Imuninės sistemos sutrikimai Labai reti:
4.9 Overdose
24 4. 9 Perdozavimas
23 Treatment of overdosage of Tandemact primarily consists of preventing absorption of glimepiride by inducing vomiting and then drinking water or lemonade with activated charcoal (adsorbent) and sodium-sulphate (laxative).
Pirmutinė TANDEMACT perdozavimo gydymo priemonė – neleisti organizmui absorbuoti glimepirido sukeliant vėmimą ir po to duodant gerti vandens arba limonado su aktyvinta anglimi (absorbentu) bei natrio sulfatu (vidurius laisvinanti priemonė).
24 The effect of pioglitazone (45 mg monotherapy vs. placebo) was studied in a small 18-week trial in type 2 diabetics.
Pioglitazono poveikis II- ojo tipo cukriniu diabetu sergantiems pacientams buvo tirtas nedidelio 18 savaičių klinikinio tyrimo metu (monoterapija 45 mg pioglitazono doze lyginta su gydymu placebu).
Glimepiride
26 Glimepiridas
25 Glimepiride increases the activity of the glycosyl-phosphatidylinositol-specific phospholipase C which may be correlated with the induced lipogenesis and glycogenesis in isolated fat and muscle cells.
Glimepiridas padidina specifinės glikozilfosfatidilinzitolio fosfolipazės C aktyvumą, kuris sietinas su vaisto sukeliama lipogeneze ir glikogeneze atskirose riebalų ir raumenų ląstelėse.
The estimated volume of distribution in humans is 0.25 l/ kg.
27 Pasiskirstymas Nustatyta, kad žmogaus organizme preparato pasiskirstymo tūris yra 0, 25 l/ kg.
Mean dominant serum half-life, which is of relevance for the serum concentrations under multiple- dose conditions, is about 5 to 8 hours.
28 Biotransformacija ir eliminacija Vyraujantis vidutinis pusinės eliminacijos laikas, kuris tiesiogiai priklauso nuo koncentracijos serume vartojant kartotines dozes, yra apie 5– 8 val.
27 Pharmacokinetics in five non-diabetic patients after bile duct surgery were similar to those in healthy persons.
Penkių nesergančių diabetu pacientų, kuriems atlikta tulžies latako operacija, organizme farmakokinetika buvo panaši kaip sveikų asmenų.
In the latter (covering embryotoxicity, teratogenicity and developmental toxicity), undesirable effects observed were considered to be secondary to the hypoglycaemic effects induced by the compound in dams and in offspring.
29 embrionui, teratogeniškumo ir toksinio poveikio vystymuisi) pastebėtas nepageidaujamas poveikis patelėms ir jaunikliams, greičiausiai, buvo antrinis, susijęs su hipoglikemijos poveikiu.
Tandemact 45 mg/ 4 mg tablets.
TANDEMACT 45 mg/ 4 mg tabletės.
Each tablet contains 45 mg of pioglitazone (as hydrochloride) and 4 mg of glimepiride.
Vienoje tabletėje yra 45 mg pioglitazono (hidrochlorido pavidalu) ir 4 mg glimepirido.
Each tablet contains approximately 214 mg lactose monohydrate.
Pagalbinė medžiaga: vienoje tabletėje yra apie 212 mg laktozės monohidrato.
White to off-white, round, flat and embossed ‘ 4833 G’ on one face and ‘ 45/ 4’ on the other.
Baltos arba balsvos, apvalios, plokščios, vienoje pusėje įspausta „ 4833 G “, kitoje – „ 45/ 4 “.
30 4.3 Contraindications
32 4. 3 Kontraindikacijos
- Hepatic impairment
- kepenų funkcijossutrikimas;
It is known from other sulphonylureas that, despite initially successful countermeasures, hypoglycaemia may recur.
Pagal kitų sulfonilkarbamidų vartojimo patirtį žinoma, kad nepaisant pirminių sėkmingų priemonių nuo hipoglikemijos pastaroji gali pasikartoti.
There have been cases of cardiac failure reported from the market when pioglitazone was used in combination with insulin or in patients with a history of cardiac failure.
Kai kuriems pioglitazonu ir insulinu gydomiems pacientamsarba pacientams, kurie širdies nepakankamumu buvo sirgę anksčiau, pasireiškė širdies nepakankamumas.
Liver enzymes should be checked prior to the initiation of therapy with Tandemact in all patients.
33 viršutinę normos ribą) arba jeigu yra kitokių kepenų ligos požymių, TANDEMACT pradėti gydyti negalima.
31 Following initiation of therapy with Tandemact, it is recommended that liver enzymes be monitored periodically based on clinical judgement.
Pradėjus gydyti TANDEMACT, rekomenduojama periodiškai tirti kepenų fermentų kiekį, atsižvelgiant į klinikines aplinkybes.
In some cases weight increase may be a symptom of cardiac failure, therefore weight should be closely monitored.
Kai kuriais atvejais kūno svorio padidėjimas gali reikšti širdies nepakankamumą, todėl jį reikia atidžiai sekti.
Since glimepiride belongs to the chemical class of sulfonylurea drugs, caution should be used in patients with G6PD-deficiency and a non-sulfonylurea alternative should be considered.
Kadangi glimepiridas priklauso sulfonilkarbamido preparatų cheminei grupei, juogydyti G6PD nepakankamumu sergančius pacientus reikia atsargiai ir apsvarstyti alternatyvaus gydymo preparatais be sulfonilkarbamido galimybę.
In the 3.5 year cardiovascular risk PROactive study, 44/ 870 (5.1%; 1.0 fractures per 100 patient years) of pioglitazone-treated female patients experienced fractures compared to 23/ 905 (2.5%; 0.5 fractures
34 3, 5 metų trukmės tyrimo PROactive, kuriuo buvo nustatinėjama kardiovaskulinė rizika, metu pioglitazonu gydytoms moterims kaulų lūžio dažnis buvo 44/ 870 (5, 1%; 1 lūžis 100 pacienčių per metus), vartojusioms lyginamojo preparato − 23/ 905 (2, 5%; 0, 5 lūžio 100 pacienčių per metus).
Potentiation of the blood-glucose-lowering effect and, thus, in some instances hypoglycaemia may occur when one of the following active substances is taken, for example:
35 Gliukozės kiekį kraujyje mažinantis poveikis gali sustiprėti ir kai kurias atvejais hipoglikemija gali pasireikšti, jei kartu vartojama kuri nors iš šių veikliųjų medžiagų, pvz.: fenilbutazonas, azapropazonas ir oksifenbutazonas, insulinas ir geriamieji antidiabetiniai vaistai, metforminas, salicilatai ir p- aminosalicilo rūgštis, anaboliniai steroidai ir vyriškieji lytiniai hormonai, chloramfenikolis, kumarino grupės antikoaguliantai, fenfluraminas, fibratai, AKF inhibitoriai, fluoksetinas, alopurinolis, simpatikoliziniai preparatai, ciklo -, tro - ir ifosfamidai, sulfinpirazonas, kai kurie ilgai veikiantys sulfonamidai, tetraciklinai, MAO inhibitoriai, chinolono grupės antibiotikai, probenicidas, mikonazolias, pentoksifilinas (didelė dozė parenteriniu būdu), tritokvalinas, flukanazolas.
34 Sulphonylurea-derivatives like glimepiride pass into the breast milk.
Sulfonilkarbamidų derivatai, kaip glimepiridas, patenka į motinos pieną.
Nervous system disorders Common:
37 Nervų sistemos sutrikimai Dažni:
35 Renal and urinary disorders Uncommon:
Inkstų ir šlapimo takų sutrikimai Nedažni:
This is similar to that seen in a sulphonylurea active comparator group.
Panašiai svoris padidėjo ir grupėje, kurioje aktyvys lyginamasis vaistas buvo sulfonilkarbamidas.
POST MARKETING DATA
38 POREGISTRACINIO LAIKOTARPIO DUOMENYS
36 Immune system disorders Very rare:
Imuninės sistemos sutrikimai Labai reti:
The hypoglycaemia may in general be accompanied by neurological symptoms like restlessness, tremor, visual disturbances, coordination problems, sleepiness, coma and convulsions.
Iš esmės hipoglikemija gali pasireikšti neurologiniais simptomais: neramumu, drebuliu, regos, koordinacijos sutrikimais, mieguistumu, koma irtraukuliais.
37 Treatment of overdosage of Tandemact primarily consists of preventing absorption of glimepiride by inducing vomiting and then drinking water or lemonade with activated charcoal (adsorbent) and sodium-sulphate (laxative).
Pirmutinė TANDEMACT perdozavimo gydymo priemonė – neleisti organizmui absorbuoti glimepirido sukeliant vėmimą ir po to duodant gerti vandens arba limonado su aktyvinta anglimi (absorbentu) bei natrio sulfatu (vidurius laisvinanti priemonė).
A10BD06.
Farmakoterapinė grupė – geriamųjų gliukozės koncentraciją kraujyje mažinančių vaistų deriniai, ATC kodas – A10BD06..
Fasting and postprandial glycaemic control is improved in patients with type 2 diabetes mellitus.
II ojo tipo diabetu sergantiems pacientams pioglitazonas pagerina gliukozės kiekio reguliavimą nevalgius ir po valgio.
Pioglitazone was associated with significant weight gain.
Pioglitazono poveikis II- ojo tipo cukriniu diabetu sergantiems pacientams buvo tirtas nedidelio 18 savaičių klinikinio tyrimo metu (monoterapija 45 mg pioglitazono doze lyginta su gydymu placebu).
Visceral fat was significantly decreased, while there was an increase in extra-abdominal fat mass.
Pioglitazono vartojimas buvo susijęs su ženkliu kūno svorio padidėjimu.
In most clinical trials, reduced total plasma triglycerides and free fatty acids, and increased HDL- cholesterol levels were observed as compared to placebo, with small, but not clinically significant increases in LDL-cholesterol levels.
Daugumos klinikinių tyrimų metu pioglitazoną vartojusių pacientų, palyginti su vartojusiasi placebą, kraujo plazmoje sumažėjo trigliceridų bei laisvųjų riebalų rūgščių kiekis, padidėjo DTL cholesterolio koncentracija, o MTL cholesterolio kiekis pakito mažai, tačiau kliniškai nereikšmingai.
Glimepiride
41 Glimepiridas
39 Glimepiride increases the activity of the glycosyl-phosphatidylinositol-specific phospholipase C which may be correlated with the induced lipogenesis and glycogenesis in isolated fat and muscle cells.
Glimepiridas padidina specifinės glikozilfosfatidilinzitolio fosfolipazės C aktyvumą, kuris sietinas su vaisto sukeliama lipogeneze ir glikogeneze atskirose riebalų ir raumenų ląstelėse.
Glimepiride inhibits the glucose production in the liver by increasing the intracellular concentration of fructose-2,6-bisphosphate, which in turn inhibits the gluconeogenesis.
Glimepiridas didina fruktozės- 2, 6- bifosfato kiekį ląstelėse, kuris slopina gliukoneogenezę, todėl slopinama ir gliukozės sintezė kepenyse.
Tandemact
TANDEMACT
Studies in human volunteers have shown Tandemact to be bioequivalent to the administration of pioglitazone and glimepiride given as separate tablets.
Tyrimais, kuriuose dalyvavo savanoriai, nustatyta, kad TANDEMACT yra bioekvivalentiškas atskiromis tabletėmis vartojamam pioglitazonui ir glimepiridui.
The following statements reflect the pharmacokinetic properties of the individual active substances of Tandemact
Toliau pateikti duomenys atspindi atskirų TANDEMACT veikliųjų medžiagų farmakokinetines savybes
The estimated volume of distribution in humans is 0.25 l/ kg.
42 Pasiskirstymas Nustatyta, kad žmogaus organizme preparato pasiskirstymo tūris yra 0, 25 l/ kg.
Following oral administration of radiolabelled pioglitazone to man, recovered label was mainly in faeces (55%) and a lesser amount in urine (45%).
Eliminacija Iš žmogaus, išgėrusio radioaktyviai žymėto pioglitazono preparato, organizmo daugiausia radioaktyviojo žymens išsiskyrė su išmatomis (55%) ir mažiau (45%) su šlapimu.
Total plasma concentration of pioglitazone is unchanged, but with an increased volume of distribution.
Pacientai, turintys kepenų nepakankamumą Bendra pioglitazono koncentracija plazmoje yra nepakitusi, tačiaupasiskirstymo tūris didesnis.
Maximum serum concentrations (Cmax) are reached approximately 2.5 hours after oral intake (mean 0.3 µg/ ml during multiple dosing of 4 mg daily) and there is a linear relationship between dose and both Cmax and AUC (area under the time/ concentration curve).
Maksimali koncentracija serume (Cmax) pasiekiama maždaug po 2, 5 val. po išgėrimo (vidutiniškai 0, 3 µg/ ml per visą 4 mg paros dozę); tarp dozės ir Cmax bei AUC (koncentracijos ir laiko superpozicija) yra linijinė priklausomybė.
Glimepiride has a very low distribution volume (approximately 8.8 litres) which is roughly equal to the albumin distribution space, high protein binding (> 99%), and a low clearance (approximately 48 ml/ min).
Pasiskirstymas Glimepirido pasiskirstymo tūris yra labai mažas (apie 8, 8 litro), maždaug atitinkantis albumino pasiskirstymo plotą; junglumas su baltymais didelis (> 99%), ir mažas klirensas (apie 48 ml/ min.).
In animals, glimepiride is excreted in milk.
Gyvūnams glimepirido išsiskiria į pieną.
Glimepiride is transferred to the placenta.
Glimepiridas perduodamas į placentą.
Mean dominant serum half-life, which is of relevance for the serum concentrations under multiple- dose conditions, is about 5 to 8 hours.
43 Biotransformacija ir eliminacija Vidutinis pusinės eliminacijos laikas, kuris tiesiogiai priklauso nuo koncentracijos serume suvartojus kartotinę dozę, yra apie 5– 8 val.
After a single dose of radiolabeled glimepiride, 58% of the radioactivity was recovered in the urine, and 35% in the faeces.
Suvartojus vieną dozę radioaktyviai žymėto glimepirido, 58% radioaktyvios medžiagos buvo aptikta šlapime, o 35% – išmatose.
Two metabolites – most probably resulting from hepatic metabolism (major enzyme is CYP2C9) – were identified both in urine and faeces: the hydroxy derivative and the carboxy derivative.
Šlapime ir išmatose rasti du metabolitai, greičiausiai, susidarę metabolizmo kepenyse metu (pagrindinis fermentas yra CYP2C9), – hidroksilinis - darinys ir karboksilinis darinys.
Comparison of single and multiple once-daily dosing revealed no significant differences in pharmacokinetics, and the intra-individual variability was very low.
Palyginus vienkartinį ir daugkartinį vartojimą kartą per parą žymesnių farmakokinetikos skirtumų nepastebėta, atskirų tyrimų (intraindividualūs) skirtumai irgi buvo labai maži.
Overall no additional risk of accumulation is to be assumed in such patients.
Apskritai tokiems pacientams papildomo kaupimosi pavojausneturėtų būti.
These findings were observed across species at plasma concentrations ≤ 4 times the clinical exposure.
Tokių pokyčių atsirado įvairioms gyvūnų rūšims, kai vaisto koncentracija plazmoje buvo ≤ 4 kartus didesnė neguklinikinė.
This finding is based on conventional safety pharmacology, repeated dose toxicity, genotoxicity, carcinogenicity, and reproduction toxicity studies.
Ši išvada daroma remiantis įprastinių farmakologinio saugumo, toksinio kartotinių dozių, genotoksinio, kancerogeninio ir toksinio poveikio dauginimosi funkcijai tyrimų duomenimis.
In the latter (covering embryotoxicity, teratogenicity and developmental toxicity), undesirable effects observed were considered to be secondary to the hypoglycaemic effects induced by the compound in dams and in offspring.
Tolesniuose tyrimuose (toksinio poveikio embrionui, teratogeniškumo ir toksinio poveikio vystymuisi) pastebėtas nepageidaujamas poveikis patelėms ir jaunikliams, greičiausiai, buvo antrinis, susijęs su hipoglikemijos poveikiu.
Aluminium/ aluminim blisters; packs of 14, 28, 30, 50, 90 or 98 tablets.
Aliuminio/ aliuminio lizdinės plokštelės; pakuotės po 14, 28, 30, 50, 90 arba 98 tabletes.
Pharmacovigilance system The MAH must ensure that the system of pharmacovigilance, as described in version 7.0 presented in Module 1.8.1 of the Marketing Authorisation Application, is in place and functioning before and whilst the product is on the market.
Farmakologinio budrumo sistema Prieš vaistinio preparato pateikimą į rinką ir jo platinimo metu rinkodaros teisės turėtojas (kaip aprašyta rinkodaros teisės paraiškos 1. 8. 1 modulio 7. 0. versijoje) privalo užtikrinti, kad būtų taikoma ir veiktų farmakologinio budrumo sistema.
Risk Management Plan The MAH commits to performing the studies and additional pharmacovigilance activities detailed in the Pharmacovigilance Plan, as agreed in the version May 2007 of the Risk Management Plan (RMP) presented in Module 1.8.2 of the Marketing Authorisation Application, and any subsequent updates of the RMP agreed by the CHMP.
Rizikos valdymo planas Rinkodaros teisės turėtojas įsipareigoja atlikti tyrimus ir papildomą farmakologinio budrumo veiklą pagal Farmakologinio budrumo planą, kaip patvirtinta Rizikos valdymo plano (RVP) 2007 m. gegužės mėn. versijoje, pateiktoje rinkodaros teisės paraiškos 1. 8. 2 modulyje ir visuose vėlesniuose RVP atnaujinimuose, patvirtintuose CHMP.