qanastek/EMEA-V3 huggingface dataset:
Pregnant women considering using Combivir during pregnancy should be made aware of the findings from animal carcinogenicity and mutagenicity studies (see section 5.3).
5. 3 skyrių).
In men zidovudine has not been shown to affect sperm count, morphology or motility.
Tiriant vyrus įrodyta, kad zidovudinas nemažina spermatozoidų kiekio, morfologijos ir judrumo.
Both lamivudine and zidovudine are excreted in breast milk at similar concentrations to those found in serum.
Žindymas: ir lamivudinas, ir zidovudinas išsiskiria su moters pienu, kur jų koncentracijos tokios pat kaip ir kraujo serume.
It is recommended that mothers taking Combivir do not breast-feed their infants.
Combivir vartojančioms motinoms rekomenduojama nemaitinti kūdikių krūtimi.
It is recommended that HIV infected women do not breast-feed their infants under any circumstances in order to avoid transmission of HIV.
ŽIV infekuotos moterys niekada neturi maitinti kūdikių krūtimi, kad neperduotų jiems ŽIV.
Adverse reactions have been reported during therapy for HIV disease with lamivudine and zidovudine separately or in combination.
Gydant ŽIV ligą lamivudinu ir zidovudinu, stebimos nepageidaujamos reakcijos vartojant šiuos vaistus atskirai arba kartu.
7 lamivudine, zidovudine, the wide range of medicinal products used in the management of HIV disease, or as a result of the underlying disease process.
Daugeliu atvejų neaišku, ar jas sukėlė lamivudinas, ar zidovudinas, ar kiti ŽIV gydymui naudojami vaistai, ar pati liga.
As Combivir contains lamivudine and zidovudine, the type and severity of adverse reactions associated with each of the compounds may be expected.
Kadangi Combivir sudaro lamivudinas ir zidovudinas, galima tikėtis nepageidaujamų reiškinių, kuriuos gali sukelti tiek viena, tiek kita vaisto veiklioji medžiaga.
There is no evidence of added toxicity following concurrent administration of the two compounds.
Nepastebėta, kad vartojant lamivudiną ir zidovudiną kartu padidėtų jų toksiškumas.
Cases of lactic acidosis, sometimes fatal, usually associated with severe hepatomegaly and hepatic steatosis, have been reported with the use of nucleoside analogues (see section 4.4).
4. 4 skyrių).
Combination antiretroviral therapy has been associated with redistribution of body fat (lipodystrophy) in HIV patients including the loss of peripheral and facial subcutaneous fat, increased intra-abdominal and visceral fat, breast hypertrophy and dorsocervical fat accumulation (buffalo hump).
Antiretrovirusinis kombinuotas gydymas ŽIV pacientams sukelia kūno riebalų persiskirstymą (lipodistrofiją): mažėjant poodinių riebalų periferijoje ir veide, didėja intraabdominalinės ir visceralinės riebalų sankaupos, padidėja krūtys ir susikaupia riebalai sprando ir nugaros srityje (buivolo kupra).
Combination antiretroviral therapy has been associated with metabolic abnormalities such as hypertriglyceridaemia, hypercholesterolaemia, insulin resistance, hyperglycaemia and hyperlactataemia (see section 4.4).
4. 4 skyrių).
In HIV-infected patients with severe immune deficiency at the time of initiation of combination antiretroviral therapy (CART), an inflammatory reaction to asymptomatic or residual opportunistic infections may arise (see section 4.4).
7 ŽIV infekuotiems pacientams, kuriems yra didelis imuninės sistemos deficitas, pradėjus kombinuotą antiretrovirusinį gydymą (KARG), gali išsivystyti uždegiminė reakcija į besimptomes arba likusias oportunistines infekcijas (žr. skyrių 4. 4).
Cases of osteonecrosis have been reported, particularly in patients with generally acknowledged risk factors, advanced HIV disease or long-term exposure to combination antiretroviral therapy (CART).
Yra duomenų apie kaulų nekrozės atvejus, ypač pacientams, kuriems yra gerai žinomų rizikos veiksnių, progresavusi ŽIV liga arba ilgai taikomas kombinuotas antiretrovirusinis gydymas (KARG).
The frequency of this is unknown (see section 4.4).
Kaulų nekrozės atvejų dažnis nežinomas (žr.
Lamivudine:
Lamivudinas
The adverse reactions considered at least possibly related to the treatment are listed below by body system, organ class and absolute frequency.
Nepageidaujamos reakcijos, kurios gali būti susiję su gydymu, išvardytos žemiau pagal organizmo sistemas, organų klases ir absoliutų dažnumą.
Frequencies are defined as very common (≥ 1/ 10), common (≥ 1/ 100 to < 1/ 10), uncommon (≥ 1/ 1000 to < 1/ 100), rare (≥ 1/ 10,000 to < 1/ 1000), very rare (< 1/ 10,000).
Sutrikimai gali būti labai dažni (≥1/ 10), dažni (nuo ≥1/ 100 iki < 1/ 10), nedažni (nuo > 1/ 1 000 iki < 1/ 100), reti (nuo > 1/ 10 000 iki < 1/ 1 000), labai reti (< 1/ 10 000).
Within each frequency grouping, undesirable effects are presented in order of decreasing seriousness.
Kiekvienoje grupėje nepageidaujami poveikiai pateikti mažėjančio sunkumo tvarka.
Blood and lymphatic systems disorders Uncommon:
Kraujo ir limfinės sistemos sutrikimai Nedažni: neutropenija ir anemija (kartais abi sunkios), trombocitopenija.
Neutropenia and anaemia (both occasionally severe), thrombocytopenia Very rare:
Labai reti: gryna eritropoezės ląstelių aplazija.
Nervous system disorders Common:
Nervų sistemos sutrikimai Dažni: galvos skausmas, nemiga.
Peripheral neuropathy (or paraesthesiae)
Labai reti: periferinė neuropatija (ar parestezijos).
Cough, nasal symptoms
Kvėpavimo sistemos, krūtinės ląstos ir tarpuplaučio sutrikimai Dažni: kosulys, nosies simptomai.
Nausea, vomiting, abdominal pain or cramps, diarrhoea Rare:
Reti:
Pancreatitis, rises in serum amylase
Pankreatitas, serumo amilazės padidėjimas.
Transient rises in liver enzymes (AST, ALT) Rare:
Kepenų, tulžies pūslės ir latakų sutrikimai Nedažni: laikinas kepenų fermentų (AST, ALT) aktyvumo padidėjimas.
Hepatitis
Reti: hepatitas.
Rash, alopecia
Odos ir poodinio audinio sutrikimai Dažni: bėrimas, nuplikimas.
Musculoskeletal and connective tissue disorders
Skeleto, raumenų ir jungiamojo audinio sutrikimai Dažni: sąnarių skausmai, raumenų sutrikimai.
Arthralgia, muscle disorders Rare:
Reti: rabdomiolizė.
Fatigue, malaise, fever
Bendrieji sutrikimai ir vartojimo vietos pažeidimai Dažni: nuovargis, negalia, karščiavimas.
Zidovudine:
Zidovudinas
The adverse reactions profile appears similar for adults and adolescents.
Nepageidaujamos reakcijos suaugusiesiems ir paaugliams panašios.
The most serious adverse reactions include anaemia (which may require transfusions), neutropenia and leucopenia.
Sunkiausios nepageidaujamos reakcijos - tai anemija (gali prireikti perpilti kraują), neutropenija ir leukopenija.
These occurred more frequently at higher dosages (1200-1500 mg/ day) and in patients with advanced HIV disease (especially when there is poor bone marrow reserve prior to treatment), and particularly in patients with CD4 cell counts less than 100/ mm3 (see section 4.4).
4. 4 skyrių).
The incidence of neutropenia was also increased in those patients whose neutrophil counts, haemoglobin levels and serum vitamin B12 levels were low at the start of zidovudine therapy.
Neutropenija dažniau pasitaiko tada, kai prieš gydymą zidovudinu būna sumažėjęs neutrofilų kiekis ir hemoglobino bei vitamino B12 koncentracijos kraujyje (žr.
The adverse reactions considered at least possibly related to the treatment are listed below by body system, organ class and absolute frequency.
Nepageidaujamos reakcijos, kurios gali būti susijusios su gydymu, išvardytos žemiau pagal organizmo
Frequencies are defined as very common (≥ 1/ 10), common (≥ 1/ 100 to < 1/ 10), uncommon (≥ 1/ 1000 to < 1/ 100), rare (≥ 1/ 10,000 to < 1/ 1000), very rare (< 1/ 10,000).
Sutrikimai gali būti labai dažni (≥1/ 10), dažni (nuo ≥1/ 100 iki < 1/ 10), nedažni (nuo ≥1/ 1 000 iki < 1/ 100), reti (≥1/ 10 000 iki < 1/ 1 000), labai reti (< 1/ 10 000).
Aplastic anaemia
Kraujo ir limfinės sistemos sutrikimai Dažni: anemija, neutropenija ir leukopenija Nedažni: trombocitopenija ir pancitopenija (su kaulų čiulpų hipoplazija) Reti: gryna eritropoezės ląstelių aplazija Labai reti: aplastinė anemija
Lactic acidosis in the absence of hypoxaemia, anorexia
Metabolizmo ir mitybos sutrikimai Reti: pieno rūgšties acidozė nesant hipoksemijos, anoreksija
Anxiety and depression
Psichikos sutrikimai Reti: nerimas ir depresija
Insomnia, paraesthesiae, somnolence, loss of mental acuity, convulsions
Nervų sistemos sutrikimai Labai dažni: galvos skausmas Dažni: galvos svaigimas Reti: nemiga, parestezijos, mieguistumas, proto aštrumo sumažėjimas, traukuliai
Cardiac disorders Rare: Cardiomyopathy
Širdies sutrikimai Reti: kardiomiopatija
Cough
Kvėpavimo sistemos, krūtinės ląstos ir tarpuplaučio sutrikimai Nedažni: dusulys Reti: kosulys
Oral mucosa pigmentation, taste perversion and dyspepsia.
Virškinimo trakto sutrikimai Labai dažni: pykinimas Dažni: vėmimas, pilvo skausmas ir viduriavimas Nedažni: meteorizmas Reti: burnos gleivinės pigmentacija, skonio pokyčiai ir dispepsija.
Pancreatitis
Pankreatitas
Raised blood levels of liver enzymes and bilirubin Rare:
Kepenų, tulžies pūslės ir latakų sutrikimai Dažni: kepenų fermentų ir bilirubino koncentracijų padidėjimas kraujo serume.
Liver disorders such as severe hepatomegaly with steatosis
Reti: tokie kepenų pažeidimai kaip sunki hepatomegalija su steatoze
Nail and skin pigmentation, urticaria and sweating
Odos ir poodinio audinio sutrikimai Nedažni: bėrimas ir niežulys Reti: nagų ir odos pigmentacija, dilgėlinė ir prakaitavimas
Musculoskeletal and connective tissue disorders Common:
Skeleto, raumenų ir jungiamojo audinio sutrikimai Dažni: mialgija.
Myopathy
Nedažni: miopatija.
Urinary frequency
Inkstų ir šlapimo takų sutrikimai Reti: dažnas šlapinimasis.
Gynaecomastia
Lytinės sistemos ir krūties sutrikimai Reti: ginekomastija.
General disorders and administration site conditions Common:
Bendrieji sutrikimai ir vartojimo vietos pažeidimai Dažni: negalia.
Malaise Uncommon:
Nedažni: karščiavimas, neapibrėžtas skausmas ir astenija.
Fever, generalised pain and asthenia Rare: Chills, chest pain and influenza-like syndrome
Reti: šaltkrėtis, krūtinės skausmas ir į gripą panašus sindromas.
The available data from both placebo-controlled and open-label studies indicate that the incidence of nausea and other frequently reported clinical adverse events consistently decreases over time during the first few weeks of therapy with zidovudine.
9 Atvirų ir placebu kontroliuojamų tyrimų metu nustatyta, kad gydant zidovudinu pykinimas ir kiti dažni jo nepageidaujami reiškiniai gerokai suretėja per pirmąsias kelias savaites.
There is limited experience of overdosage with Combivir.
Combivir perdozavimo patirtis ribota.
No specific symptoms or signs have been identified following acute overdose with zidovudine or lamivudine apart from those listed as undesirable effects.
Ūmiai perdozavus lamivudino ir zidovudino nepastebėta jokių specifinių simptomų be to, kas buvo išvardyta kalbant apie nepageidaujamą poveikį.
No fatalities occurred, and all patients recovered.
Nė vienas ligonis nemirė, visi pasveiko.
If overdosage occurs the patient should be monitored for evidence of toxicity (see section 4.8), and standard supportive treatment applied as necessary.
4. 8 skyrių) ir prireikus taikyti atitinkamą simptominį gydymą.
Since lamivudine is dialysable, continuous haemodialysis could be used in the treatment of overdosage, although this has not been studied.
Kadangi lamivudinas gali būti dializuojamas, perdozavimui gydyti galima naudoti hemodializę, bet tai nebuvo tirta.
Haemodialysis and peritoneal dialysis appear to have a limited effect on elimination of zidovudine, but enhance the elimination of the glucuronide metabolite.
Atrodo, kad hemodializė ir peritoninė dializė nedaug padeda šalinant zidovudiną, bet sparčiau pašalinamas jo metabolitas gliukuronidas.
For more details physicians should refer to the individual prescribing information for lamivudine and zidovudine.
Daugiau informacijos gydytojas gali rasti lamivudino ir zidovudino aprašymuose.
J05AR01
Farmakoterapinė grupė – antivirusiniai vaistai nuo ŽIV infekcijų, deriniai, ATC kodas – J05AR01.
Lamivudine and zidovudine are nucleoside analogues which have activity against HIV.
Lamivudinas ir zidovudinas yra nukleozido analogai, kurie veikia prieš ŽIV.
Additionally, lamivudine has activity against hepatitis B virus (HBV).
Be to, lamivudinas veikia prieš hepatito B virusą (HBV).
Both medicinal products are metabolised intracellularly to their active moieties, lamivudine 5’ -triphosphate (TP) and zidovudine 5’ -TP respectively.
Abu vaistai metabolizuojami ląstelių viduje iki jų aktyvių metabolitų - lamivudino 5 ‘ - trifosfato (TP) ir zidovudino 5 ‘ - TP.
Their main modes of action are as chain terminators of viral reverse transcription.
Jų pagrindinis poveikis yra toks, kad jie nutraukia viruso atgalinės transkripcijos grandinę.
Lamivudine-TP and zidovudine-TP have selective inhibitory activity against HIV-1 and HIV-2 replication in vitro; lamivudine is also active against zidovudine-resistant clinical isolates of HIV.
Lamivudino TF ir zidovudino TF pasižymi selektyviu ŽIV- 1 ir ŽIV- 2 replikacijos slopinimu in vitro; lamivudinas taip pat veikia prieš zidovudinui atsparius ŽIV štamus.
Lamivudine in combination with zidovudine exhibits synergistic anti-HIV activity against clinical isolates in cell culture.
Ląstelių kultūroje lamivudinas kartu su zidovudinu sinergetiškai veikia prieš ŽIV štamus.
HIV-1 resistance to lamivudine involves the development of a M184V amino acid change close to the active site of the viral reverse transcriptase (RT).
ŽIV- 1 atsparumas lamivudinui pasireiškia tuo, kad pakinta M184V aminorūgštys prie viruso reversinės transkriptazės (RT) aktyvių vietų.
This variant arises both in vitro and in HIV-1 infected patients treated with lamivudine-containing antiretroviral therapy.
Tai būna ir in vitro, ir ŽIV- 1 infekuotų pacientų, kuriems buvo skirtas gydymas antiretrovirusiniais vaistais, tarp jų – lamivudinu, organizme.
In
M184V mutantai žymiai mažiau jautrūs lamivudinui, ir jų viruso replikacinis pajėgumas mažesnis in vitro.
10 vitro studies indicate that zidovudine-resistant virus isolates can become zidovudine sensitive when they simultaneously acquire resistance to lamivudine.
Laboratoriniai tyrimai in vitro taip pat rodo, kad zidovudinui atsparūs virusų štamai gali pasidaryti jam jautrūs, jeigu jie tampa atsparūs lamivudinui.
The clinical relevance of such findings remains, however, not well defined.
Tačiau klinikinė šių duomenų reikšmė nėra aiški.
In vitro data tend to suggest that the continuation of lamivudine in anti-retroviral regimen despite the development of M184V might provide residual anti-retroviral activity (likely through impaired viral fitness).
In vitro tyrimų duomenys leidžia daryti išvadą, kad tęsiant gydymą lamivudinu antiretrovirusiniu režimu, nepaisant M184V didėjimo, gali išlikti antiretrovirusinis poveikis (matyt, dėl susilpninto viruso pajėgumo).
Indeed, the available clinical data are very limited and preclude any reliable conclusion in the field.
Šių duomenų klinikinė reikšmė nenustatyta, nes klinikinių duomenų yra labai nedaug, todėl negalima daryti kokių nors išvadų.
In any case, initiation of susceptible NRTI’ s should always be preferred to maintenance of lamivudine therapy.
Bet kokiu atveju visada geriau pradėti gydymą veiksmingais NRTI, o ne tęsti gydymą lamivudinu.
Therefore, maintaining lamivudine therapy despite emergence of M184V mutation should only be considered in cases where no other active NRTIs are available
Todėl tęsti gydymą lamivudinu, nepaisant M184V mutacijos atsiradimo, galima tik tuo atveju, jei nėra jokios galimybės gydyti kitais aktyviais NRTI.
Cross-resistance conferred by the M184V RT is limited within the nucleoside inhibitor class of antiretroviral agents.
Kryžminis atsparumas dėl M184V RT yra nedidelis ir apsiriboja nukleozidų inhibitorių klasės antiretovirusiniais vaistais.
Zidovudine and stavudine maintain their antiretroviral activities against lamivudine-resistant HIV-1.
Zidovudinas ir stavudinas išlieka aktyvūs prieš lamivudinui atsparius ŽIV - 1 štamus.
Abacavir maintains its antiretroviral activities against lamivudine- resistant HIV-1 harbouring only the M184V mutation.
Abakaviras išlieka aktyvus prieš lamivudinui atsparius ŽIV- 1 štamus, tik neveikia M184V mutaciją turinčių štamų.
The M184V RT mutant shows a < 4-fold decrease in susceptibility to didanosine and zalcitabine; the clinical significance of these findings is unknown.
M184V RT mutaciją turintis štamas keturis kartus mažiau jautrus didanozinui ir zalcitabinui; klinikinė to reikšmė nėra aiški.
In vitro susceptibility testing has not been standardised and results may vary according to methodological factors.
In vitro laboratoriniai jautrumo tyrimai nebuvo standartizuoti, todėl jų rezultatai gali skirtis priklausomai nuo metodikos.
Lamivudine demonstrates low cytotoxicity to peripheral blood lymphocytes, to established lymphocyte and monocyte-macrophage cell lines, and to a variety of bone marrow progenitor cells in vitro.
In vitro nustatyta, kad lamivudinas mažai citotoksiškas periferinio kraujo limfocitams, limfocitų bei monocitų- makrofagų ląstelių eilėms ir daugeliui kaulų čiulpų ląstelių pirmtakų.
Resistance to thymidine analogues (of which zidovudine is one) is well characterised and is conferred by the stepwise accumulation of up to six specific mutations in the HIV reverse transcriptase at codons 41, 67, 70, 210, 215 and 219.
Atsparumas timidino analogams (zidovudinas vienas iš jų) yra gerai žinomas ir atsiranda dėl to, kad palaipsniui susikaupia iki šešių ŽIV reversinės transkriptazės mutacijų 41, 67, 70, 210, 215 ir 219 kodonuose.
Viruses acquire phenotypic resistance to thymidine analogues through the combination of mutations at codons 41 and 215 or by the accumulation of at least four of the six mutations.
Virusai įgauna fenotipinį atsparumą timidino analogams, atsiradus 41 ir 215 kodonų mutacijoms arba susikaupus mažiausiai keturioms iš šešių mutacijų.
These thymidine analogue mutations alone do not cause high-level cross-resistance to any of the other nucleosides, allowing for the subsequent use of any of the other approved reverse transcriptase inhibitors.
Vien tik šios timidino analogų mutacijos nesąlygoja didelio kryžminio atsparumo kitiems nukleozidams, kas leidžia vėliau vartoti kitus aprobuotus reversinės
Two patterns of multi-drug resistance mutations, the first characterised by mutations in the HIV reverse transcriptase at codons 62, 75, 77, 116 and 151 and the second involving a T69S mutation plus a 6-base pair insert at the same position, result in phenotypic resistance to AZT as well as to the other approved NRTIs.
Yra du mutacijų pavyzdžiai, sąlygojantys atsparumą daugeliui vaistų: pirmoji – ŽIV reversinės transkriptazės mutacija 62, 75, 77, 116 ir 151 kodonuose, antroji – T69S mutacija kartu su 6 bazinės poros įterpimu į tą pačią padėtį, todėl išsivysto fenotipinis atsparumas AZT taip pat, kaip ir kitiems aprobuotiems NRTI.
Either of these two patterns of multinucleoside resistance mutations severely limits future therapeutic options.
Bet kuris iš šių multinukleozidinio atsparumo mutacijų pavyzdžių labai riboja gydymo galimybes ateityje.
Clinical Experience
Klinikinė patirtis
In clinical trials, lamivudine in combination with zidovudine has been shown to reduce HIV-1 viral load and increase CD4 cell count.
Klinikiniai tyrimai parodė, kad lamivudino derinys su zidovudinu sumažina ŽIV- 1 virusų kiekį ir padidina CD4+ ląstelių skaičių.
Clinical end-point data indicate that lamivudine in combination with zidovudine, results in a significant reduction in the risk of disease progression and mortality.
Galutiniais klinikinių tyrimų duomenimis, lamivudinas ir zidovudinas bei gydymo schemos su šiais vaistais gerokai sumažina ligos progresavimo grėsmę ir mirtingumą.
Lamivudine and zidovudine have been widely used as components of antiretroviral combination therapy with other antiretroviral agents of the same class (NRTIs) or different classes (PIs, non- nucleoside reverse transcriptase inhibitors).
Lamivudinas ir zidovudinas buvo plačiai vartojami antiretrovirusinėse kombinacijose kartu su kitais antiretrovirusiniais tos pačios klasės vaistais (NRTI) ar kitomis klasėmis (PI, nenukleozidais reversinės transkriptazės inhibitoriais).
Multiple drug antiretroviral therapy containing lamivudine has been shown to be effective in antiretrovirally-naive patients as well as in patients presenting with viruses containing the M184V mutations.
Antiretrovirusinis gydymas keliais vaistais kartu su lamivudinu efektyvus ir šio gydymo anksčiau negavusiems pacientams, ir pacientams, kurie užkrėsti M184V mutaciją turinčiais virusais.
Evidence from clinical studies shows that lamivudine plus zidovudine delays the emergence of zidovudine resistant isolates in individuals with no prior antiretroviral therapy.
Klinikinių tyrimų rezultatai parodė, kad lamivudinas kartu su zidovudinu sulėtina zidovudinui atsparių štamų susidarymą ligoniams, prieš tai negydytiems antiretrovirusiniais vaistais.
Subjects receiving lamivudine and zidovudine with or without additional concomitant antiretroviral therapies and who already present with the M184V mutant virus also experience a delay in the onset of mutations that confer resistance to zidovudine and stavudine (Thymidine Analogue Mutations; TAMs).
Asmenims, gydomiems lamivudinu ir zidovudinu bei greta papildomai gaunantiems arba negaunantiems antiretrovirusinio gydymo ir kuriems jau randami M184V mutaciją turintys virusai, taip pat sulėtėja mutacijų, sąlygojančių atsparumą zidovudinui ir lamivudinui, atsiradimas (timidino analogų mutacijos, TAM).
11 The relationship between in vitro susceptibility of HIV to lamivudine and zidovudine and clinical response to lamivudine/ zidovudine containing therapy remains under investigation.
Ryšys tarp ŽIV jautrumo lamivudinui ir/ arba zidovudinui in vitro ir šių vaistų klinikinio poveikio tebetiriamas.
Lamivudine at a dose of 100 mg once daily has also been shown to be effective for the treatment of adult patients with chronic HBV infection (for details of clinical studies, see the prescribing information for Zeffix).
Lamivudino 100 mg dozė vieną kartą per parą efektyvi suaugusių pacientų lėtinės HBV infekcijos gydymui (smulkiau apie klinikinius tyrimus žiūrėkite Zeffix aprašyme).
However, for the treatment of HIV infection only a 300 mg daily dose of lamivudine (in combination with other antiretroviral agents) has been shown to be efficacious.
Tačiau ŽIV infekcijos gydymui efektyvi buvo tik 300 mg lamivudino dienos dozė (kombinuojant su kitais antiretrovirusiniais vaistais).
Lamivudine has not been specifically investigated in HIV patients co-infected with HBV.
Lamivudinas nebuvo specialiai tirtas ŽIV ir HBV infekuotiems pacientams.
Lamivudine and zidovudine are well absorbed from the gastrointestinal tract.
Rezorbcija: lamivudinas ir zidovudinas gerai rezorbuojami iš žarnyno.
The bioavailability of oral lamivudine in adults is normally between 80– 85% and for zidovudine 60– 70%.
Gerdami vaistus suaugusieji paprastai pasisavina 80– 85% lamivudino ir 60– 70% zidovudino.
A bioequivalence study compared Combivir with lamivudine 150 mg and zidovudine 300 mg tablets taken together.
Bioekvivalentiškumo tyrimų metu Combivir lygintas su atskiromis lamivudino 150 mg ir zidovudino 300 mg tabletėmis, geriamomis kartu.
The effect of food on the rate and extent of absorption was also studied.
Taip pat tirtas maisto poveikis rezorbcijos greičiui ir apimčiai.
Combivir was shown to be bioequivalent to lamivudine 150 mg and zidovudine 300 mg given as separate tablets, when administered to fasting subjects.
Įrodyta, kad Combivir bioekvivalentiškas atskiroms lamivudino 150 mg ir zidovudino 300 mg tabletėms (vartojant jas kartu), geriant šiuos vaistus nevalgius.
Following single dose Combivir administration in healthy volunteers, mean (CV) lamivudine and zidovudine Cmax values were 1.6 µg/ ml (32%) and 2.0 µg/ ml (40%), respectively and the corresponding values for AUC were 6.1 µg h/ ml (20%) and 2.4 µg h/ ml (29%) respectively.
Sveikų savanorių organizme, išgėrus vienkartinę Combivir dozę, vidutinė (CV) lamivudino koncentracija kraujyje (Cmax) buvo 1, 6 µg/ ml (32%), o zidovudino – 2, 0 µg/ ml (40%), ir atitinkamos AUC vertės buvo 6, 1 µg. h/ ml (20%) bei 2, 4 µg. h/ ml (29%).
The median (range) lamivudine and zidovudine tmax values were 0.75 (0.50-2.00) hours and 0.50 (0.25- 2.00) hours respectively.
Vidutinė lamivudino koncentracija susidarė vidutiniškai po tmax = 0, 75 (0, 50- 2, 00) valandų, o zidovudino - po 0, 50 (0, 25- 2, 00) valandų.
The extent of lamivudine and zidovudine absorption (AUC∞) and estimates of half-life following administration of Combivir with food were similar when compared to fasting subjects, although the rates of absorption (Cmax, tmax) were slowed.
Nustatyta, kad vartojant lamivudiną ir zidovudiną su maistu, jų rezorbcijos apimtis (AUC) ir apskaičiuota pusinės eliminacijos trukmė buvo tokia pat, kaip ir geriant šiuos vaistus nevalgius, nors rezorbcijos greitis (nustatomas pagal Cmax, tmax) sumažėjo.
Based on these data Combivir may be administered with or without food.
Remiantis šiais duomenimis, Combivir galima vartoti su maistu arba nevalgius.
Administration of crushed tablets with a small amount of semi-solid food or liquid would not be expected to have an impact on the pharmaceutical quality, and would therefore not be expected to alter the clinical effect.
11 Tikėtina, kad smulkintų tablečių vartojimas kartu su nedideliu pusiau skysto maisto arba skysčio kiekiu nepaveiks farmacinės kokybės ir nepakeis klinikinio poveikio.
This conclusion is based on the physiochemical and pharmacokinetic data assuming that the patient crushes and transfers 100% of the tablet and ingests immediately.
Ši išvada paremta fiziocheminiais ir farmakokinetiniais duomenimis, darant prielaidą, kad pacientas susmulkina ir sumaišo arba ištirpina 100% tabletės ir nedelsdamas praryja.
Intravenous studies with lamivudine and zidovudine showed that the mean apparent volume of distribution is 1.3 and 1.6 l/ kg respectively.
Pasiskirstymas: švirkščiant vaistus į veną nustatyta, kad vidutinis menamas lamivudino pasiskirstymo tūris yra 1, 3 l/ kg, o zidovudino - 1, 6 l/ kg.
Lamivudine exhibits linear pharmacokinetics over the therapeutic dose range and displays limited binding to the major plasma protein albumin (< 36% serum albumin in vitro).
Lamivudinas mažai jungiasi su pagrindiniais kraujo plazmos baltymais albuminais (in vitro su plazmos albuminais susijungia < 36% vaisto).
Zidovudine plasma protein binding is 34% to 38%.
Su kraujo plazmos baltymais susijungia 34– 38% zidovudino.
Interactions involving binding site displacement are not anticipated with Combivir.
Manoma, kad dėl Combivir sąveikos su kitais vaistais negali pakisti jo prisijungimo prie baltymo sritis.
Data show that lamivudine and zidovudine penetrate the central nervous system (CNS) and reach the cerebrospinal fluid (CSF).
Nustatyta, kad lamivudinas ir zidovudinas prasiskverbia į centrinę nervų sistemą (CNS) ir patenka į galvos ir stuburo smegenų skystį (cerebrospinalinį skystį CS).
The mean ratios of CSF/ serum lamivudine and zidovudine concentrations 2-4 hours after oral administration were approximately 0.12 and 0.5 respectively.
Vidutinis lamivudino koncentracijų CS ir kraujo serume santykis po 2- 4 val. išgėrus vaisto buvo maždaug 0, 12, o zidovudino - 0, 5.
The true extent of CNS penetration of lamivudine and its relationship with any clinical efficacy is unknown.
Koks iš tikrųjų lamivudino kiekis prasiskverbia į CNS ir kokią tai turi reikšmę jo gydomajam poveikiui, nežinoma.
Metabolism of lamivudine is a minor route of elimination.
Metabolizmas: tik nedidelė dalis lamivudino pašalinama jį metabolizuojant.
Lamivudine is predominately cleared unchanged by renal excretion.
Didžioji jo dalis išskiriama nepakitusi per inkstus.
The likelihood of metabolic drug interactions with lamivudine is low due to the small extent of hepatic metabolism (5-10%) and low plasma binding.
Lamivudino metabolinė sąveika su kitais vaistais mažai tikėtina, nes jis mažai metabolizuojamas kepenyse (5- 10%) ir mažai jungiasi su plazmos baltymais.
The 5’ -glucuronide of zidovudine is the major metabolite in both plasma and urine, accounting for approximately 50– 80% of the administered dose eliminated by renal excretion.
Šio metabolito daugiausia randama kraujo plazmoje ir šlapime.
3’ -amino-3’ - deoxythymidine (AMT) has been identified as a metabolite of zidovudine following intravenous dosing.
Nustatyta, kad švirkščiant zidovudiną į veną, jis metabolizuojamas į 3 ’ - amino- 3 ’ - deoksitimidiną.
The observed lamivudine half-life of elimination is 5 to 7 hours.
Eliminacija: nustatyta, kad lamivudino pusinės eliminacijos trukmė yra 5- 7 valandos.
The mean systemic clearance of lamivudine is approximately 0.32 l/ h/ kg, with predominantly renal clearance (> 70%) via
Vidutinis bendras lamivudino klirensas yra maždaug 0, 32 l/ h/ kg, o jo didžioji dalis (> 70%) pašalinama per inkstus, dalyvaujant organinei katijonų pernešimo sistemai.
Studies in patients with renal impairment show lamivudine elimination is affected by renal dysfunction.
Tiriant ligonius, sergančius inkstų nepakankamumu, nustatyta, kad sutrikus inkstų funkcijai lamivudinas išskiriamas lėčiau.
Dose reduction is required for patients with creatinine clearance ≤ 50 ml/ min (see section 4.2).
4. 2 skyrių).
From studies with intravenous zidovudine, the mean terminal plasma half-life was 1.1 hours and the mean systemic clearance was 1.6 l/ h/ kg.
Švirkščiant zidovudiną į veną, jo vidutinė pusinės eliminacijos trukmė buvo 1, 1 val., o vidutinis bendras klirensas - 1, 6 l/ h/ kg.
Renal clearance of zidovudine is estimated to be 0.34 l/ h/ kg, indicating glomerular filtration and active tubular secretion by the kidneys.
Nustatyta, kad zidovudino inkstų klirensas yra 0, 34 l/ h/ kg, taigi, jis filtruojamas glomeruluose ir aktyviai sekretuojamas inkstų kanalėliuose.
Zidovudine concentrations are increased in patients with advanced renal failure.
Sergant sunkiu inkstų nepakankamumu, zidovudino koncentracija kraujyje padidėja.
Pharmacokinetics in children:
Farmakokinetika vaikų organizme.
In children over the age of 5-6 months, the pharmacokinetic profile of zidovudine is similar to that in adults.
Zidovudino farmakokinetika vyresnių nei 5– 6 mėn. vaikų organizme panaši į suaugusių žmonių.
Zidovudine is well absorbed from the gut and at all dose levels studied in adults and children, the bioavailability was between 60-74% with a mean of 65%.
Zidovudinas yra puikiai absorbuojamas virškinimo trakte., Tiriant tiek vaikų, tiek suaugusių žmonių organizmą, visų dozių biologinis prieinamumas buvo 60 – 74%, vidurkis 65%.
Cssmax levels were 4.45 μ M (1.19 μ g/ ml) following a dose of 120 mg zidovudine (in solution)/ m2 body surface area and 7.7 μ M (2.06 μ g/ ml) at 180 mg/ m2 body surface area.
Cssmax buvo 4, 45 µM (1, 19 mikrogramų/ ml), vartojant 120 mg zidovudino tirpalo į m2 kūno paviršiaus, ir 7, 7 µM (2, 06 mikrogramai/ ml), vartojant 180 mg/ m2 kūno paviršiaus ploto.
Dosages of 180 mg/ m2 four times daily in children produced similar systemic exposure (24 hour AUC 40.0 h μ M or 10.7 h μ g/ ml) as doses of 200 mg six times daily in adults (40.7 h μ M or 10.9 h μ g/ ml).
Skiriant 180 mg/ m2 vaikams keturis kartus per parą, pastebėta panaši sisteminė ekspozicija (24 valandų AUC 40, 0 val. µM arba 10, 7 val. mikrogramai/ ml) kaip skiriant 200 mg šešis kartus per parą (40, 7 val. µM arba 10, 9 val. mikrogramai/ ml) suaugusiems žmonėms.
In six HIV-infected children from 2 to 13 years of age, zidovudine plasma pharmacokinetics were evaluated while subjects were receiving 120 mg/ m2 zidovudine three times daily and again after switching to 180 mg/ m2 twice daily.
Vėliau dozavimas pakeistas į 180 mg/ m2 du kartus per parą.
Systemic exposures (daily AUC and Cmax) in plasma from the twice daily regimen appeared equivalent to those from the same total daily dose given in three divided doses [Bergshoeff, 2004].
Sisteminė ekspozicija plazmoje (kasdien matuojant AUC ir Cmax) buvo ekvivalenti tą pačią paros dozę vartojant tiek per du, tiek per tris kartus [Bergshoeff, 2004].
In general, lamivudine pharmacokinetics in paediatric patients are similar to adults.
Apskritai lamivudino farmakokinetika vaikų organizme panaši į suaugusių žmonių.
However, absolute bioavailability (approximately 55-65%) was reduced in paediatric patients below 12 years of age.
Vis dėlto jaunesnių kaip 12 metų pacientų organizme absoliutus biologinis lamivudino prieinamumas yra mažesnis (maždaug 55– 65%).
In addition, systemic clearance values were greater in younger paediatric patients and decreased with age, approaching adult values around 12 years of age.
Be to, jaunesnių ligonių sisteminis klirensas yra didesnis ir mažėja su amžiumi, artėdamas prie suaugusių žmonių klirenso apie 12 metus.
Due to these differences, the recommended dose for lamivudine in children (aged more than three months and weighing less than 30 kg) is 4 mg/ kg twice a day.
Dėl šių skirtumų rekomenduojama lamivudino dozė vaikams (vyresniems nei 3 mėn. ir sveriantiems mažiau nei 30 kg) yra 4 mg/ kg kūno svorio du kartus per parą.
This dose will achieve an average AUC0-12 ranging from approximately 3,800 to 5,300 ng h/ ml.
12 5 300 ng × val. / ml.
Recent findings indicate that exposure in children < 6 years of age may be reduced by about 30% compared with other age groups.
Paskutiniai duomenys rodo, kad jaunesniems nei 6 metų vaikams ekspozicija gali būti sumažinta maždaug 30%, palyginti su kito amžiaus grupėmis.
Further data addressing this issue are currently awaited.
Daugiau duomenų apie tai dar laukiama.
At present, the available data do not suggest that lamivudine is less efficacious in this age group.
Tačiau šiuo metu turimi duomenys neleidžia teigti, kad lamivudinas yra mažiau veiksmingas šioje amžiaus grupėje.
The pharmacokinetics of lamivudine and zidovudine were similar to that of non-pregnant women.
Farmakokinetika nėštumo metu: lamivudino ir zidovudino farmakokinetika nėštumo metu buvo tokia pati kaip ir nenėščių moterų.
The clinically relevant effects of lamivudine and zidovudine in combination are anaemia, neutropenia and leucopenia.
Lamivudino ir zidovudino derinys gali sukelti kliniškai reikšmingą anemiją, neutropeniją ir leukopeniją.
Neither lamivudine nor zidovudine are mutagenic in bacterial tests, but like many nucleoside analogues they show activity in in vitro mammalian tests such as the mouse lymphoma assay.
Nei lamivudinas, nei zidovudinas neturi mutageninio poveikio bakterijoms, tačiau kaip ir daugelis kitų nukleozidų analogų, jie sukelia žinduolių ląstelių mutacijas tyrimuose in vitro (pvz., žiurkių limfomos tyrime).
Lamivudine has not shown any genotoxic activity in in vivo studies at doses that gave plasma concentrations up to 40-50 times higher than clinical plasma levels.
Duodant gyvūnams tokias lamivudino dozes, nuo kurių susidaro 40- 50 kartų didesnė šio vaisto koncentracija plazmoje negu skiriant jį gydomosiomis dozėmis, nestebėtas genotoksinis poveikis.
Zidovudine showed clastogenic effects in an or al repeated dose micronucleus test in mice.
Duodant pelėms kelias zidovudino dozes per os ir atliekant mikrobranduolio mėginį, nustatytas klastogeninis poveikis.
Peripheral blood lymphocytes from AIDS patients receiving zidovudine treatment have also been observed to contain higher numbers of chromosome breakages.
Taip pat pastebėta, kad zidovudinu gydomų AIDS sergančių ligonių periferinio kraujo limfocitų chromosomose yra daugiau trūkių.
A pilot study has demonstrated that zidovudine is incorporated into leukocyte nuclear DNA of adults, including pregnant women, taking zidovudine as treatment for HIV-1 infection, or for the prevention of mother to child viral transmission.
Eksperimentiniame tyrime nustatyta, kad zidovudinas įjungiamas į suaugusiųjų, taip pat ir nėščių moterų, besigydančių zidovudinu nuo ŽIV- 1 infekcijos ar vartojančių jį profilaktikai nuo viruso perdavimo iš motinos vaisiui, leukocitų branduolio DNR.
Zidovudine was also incorporated into DNA from cord blood leukocytes of infants from zidovudine-treated mothers.
Zidovudinas taip pat įjungiamas į naujagimių, kurių motinos gydomos zidovudinu, virkštelės kraujo leukocitų DNR.
A transplacental genotoxicity study conducted in monkeys compared zidovudine alone with the combination of zidovudine and lamivudine at human- 13 equivalent exposures.
Transplacentinio genotoksiškumo tyrime su beždžionėmis lygintas vieno zidovudino bei zidovudino ir lamivudino derinio poveikis, taikant ekvivalentiškas žmogui dozes.
The study demonstrated that foetuses exposed in utero to the combination sustained a higher level of nucleoside analogue-DNA incorporation into multiple foetal organs, and showed evidence of more telomere shortening than in those exposed to zidovudine alone.
Nustatyta, kad taikant vaistų derinį gimdoje esantiems vaisiams, daugelyje organų buvo rastas didesnis kiekis DNR su inkorporuotu nukleozido analogu ir pasireiškė didesnio telomerų sutrumpėjimo požymiai nei tik zidovudinu paveiktiems vaisiams.
The clinical significance of these findings is unknown.
Šių duomenų klinikinė reikšmė nežinoma.
The carcinogenic potential of a combination of lamivudine and zidovudine has not been tested.
Lamivudino ir zidovudino derinio kancerogeniškumas nebuvo tirtas.
In long-term oral carcinogenicity studies in rats and mice, lamivudine did not show any carcinogenic potential.
Ilgalaikių kancerogeniškumo tyrimų metu, skiriant lamivudiną pelėms ir žiurkėms į vidų, kancerogeninio poveikio nestebėta.
In oral carcinogenicity studies with zidovudine in mice and rats, late appearing vaginal epithelial tumours were observed.
Skiriant lamivudiną žiurkėms ir pelėms į vidų, kancerogeniškumo tyrimų metu pastebėta, kad po kiek laiko atsiranda makšties epitelio augliai.
A subsequent intravaginal carcinogenicity study confirmed the hypothesis that the vaginal tumours were the result of long term local exposure of the rodent vaginal epithelium to high concentrations of unmetabolised zidovudine in urine.
Tolimesni intravaginalinio kancerogeniškumo tyrimai patvirtino hipotezę, kad makšties augliai išsivystė dėl ilgalaikio didelės nemetabolizuoto zidovudino koncentracijos šlapime vietinio poveikio graužikų makšties epiteliui.
There were no other zidovudine-related tumours observed in either sex of either species.
Kitų su zidovudinu susijusių auglių nestebėta nei graužikams, nei kitų rūšių abiejų lyčių gyvūnams.
In addition, two transplacental carcinogenicity studies have been conducted in mice.
Be to, buvo atlikti du transplacentinio kancerogeniškumo tyrimai pelėms.
In one study, by the US National Cancer Institute, zidovudine was administered at maximum tolerated doses to pregnant mice from day 12 to 18 of gestation.
Vieno JAV Nacionalinio vėžio instituto atlikto tyrimo metu zidovudinas buvo skiriamas didžiausiomis toleruojamomis dozėmis nėščioms pelėms nuo 12 iki 18 nėštumo dienos.
One year post-natally, there was an increase in the incidence of tumours in the lung, liver and female reproductive tract of offspring exposed to the highest dose level (420 mg/ kg term body weight).
Po gimimo praėjus metams, palikuonys gyvūnų gavusių didžiausias dozes (420 mg/ kg pagal kūno svorį), dažniau sirgo plaučių, kepenų ir reprodukcinės sistemos augliais.
In a second study, mice were administered zidovudine at doses up to 40 mg/ kg for 24 months, with exposure beginning prenatally on gestation day 10.
Kito tyrimo metu pelės gavo zidovudino iki 40 mg/ kg 24 mėnesius, pradedant jį duoti iki gimimo - nuo 10 nėštumo dienos.
Treatment related findings were limited to late- occurring vaginal epithelial tumours, which were seen with a similar incidence and time of onset as in the standard oral carcinogenicity study.
Nustatyta, kad su gydymu zidovudinu susiję po ilgesnio laiko išsivystę makšties epiteliniai augliai, kurių atsiradimo dažnis ir laikas nesiskyrė nuo duomenų, gautų atliekant standartinį kancerogeniškumo tyrimą, skiriant zidovudiną į vidų.
The second study thus provided no evidence that zidovudine acts as a transplacental carcinogen.
Tokiu būdu antrojo tyrimo duomenys nerodo, kad zidovudinas veikia kaip transplacentinis kancerogenas.
It is concluded that as the increase in incidence of tumours in the first transplacental carcinogenicity study represents a hypothetical risk, this should be balanced against the proven therapeutic benefit.
Kadangi pirmajame transplacentinio kancerogeniškumo tyrime auglių dažnio padidėjimas rodo esant hipotetinę riziką, svarstant gydymo klausimą reikėtų atsižvelgti ir įvertinti vaisto terapinę naudą ir
In reproductive toxicity studies lamivudine has demonstrated evidence of causing an increase in early embryonic deaths in the rabbit at relatively low systemic exposures, comparable to those achieved in man, but not in the rat even at very high systemic exposure.
To nestebėta tyrimuose su žiurkėmis net skiriant labai dideles dozes.
Zidovudine had a similar effect in both species, but only at very high systemic exposures.
Zidovudinas panašiai veikia abi gyvūnų rūšis, bet tik esant dideliam vaisto kiekiui organizme.
Lamivudine was not teratogenic in animal studies.
Tyrimuose su gyvūnais lamivudinas neveikė teratogeniškai.
At maternally toxic doses, zidovudine given to rats during organogenesis resulted in an increased incidence of malformations, but no evidence of foetal abnormalities was observed at lower doses.
Zidovudinas, skirtas toksinėmis dozėmis nėščioms žiurkėms organogenezės metu, sąlygojo apsigimimų padažnėjimą, bet skiriant mažesnėmis dozėmis vaisiaus apsigimimų nestebėta.
Microcrystalline cellulose (E460), sodium starch glycollate, colloidal silicon dioxide, magnesium stearate
Tabletės užpildas: mikrokristalinė celiuliozė (E460), krakmolo natrio glikolatas, koloidinis silicio dioksidas, magnio stearatas.
Hypromellose (E464), titanium dioxide (E171), macrogol 400, polysorbate 80
Tabletę dengianti plėvelė: hipromeliozė (E464), titano dioksidas (E171), makrogolis 400, polisorbatas 80.
14 6.2 Incompatibilities
6. 2 Nesuderinamumas
Not applicable
Nežinomas.
Do not store above 30°C
Laikyti ne aukštesnėje kaip 30 °C temperatūroje.
Tamper-evident cartons containing opaque polyvinyl chloride/ foil blister packs or white high density polyethylene (HDPE) bottle with a child-resistant closure.
Patvarios kartoninės dėžutės, kuriose yra nepermatomos polivinilchlorido/ folijos lizdinės plokštelės arba didelio tankio polietileno buteliukai su uždoriais, apsaugotais nuo vaikų.
Each pack type contains 60 film-coated tablets.
Kiekvienoje pakuotėje yra 60 plėvele dengtų tablečių.
18 March 2003
2003 m. kovo 18 d.
MM/ YYYY
MMMM/ mm
Name and address of the manufacturer(s) responsible for batch release
Gamintojo (- ų), atsakingo (- ų) už serijos išleidimą, pavadinimas (- ai) ir adresas (- ai)
Glaxo Operations U. K Limited, (trading as Glaxo Wellcome Operations), Priory Street, Ware, Hertfordshire, SG12 0DJ, United Kingdom
Glaxo Operations U. K Limited, (trading as Glaxo Wellcome Operations), Priory Street, Ware, Hertfordshire, SG12 0DJ, Jungtinė Karalystė
or
Arba
Grunwaldzka 189 60-322 Poznan Poland
Grunwaldzka 189 60- 322 Poznan Lenkija
The printed package leaflet of the medicinal product must state the name and address of the manufacturer responsible for the release of the concerned batch
Su pakuote pateikiamame lapelyje nurodomas gamintojo, atsakingo už konkrečios serijos išleidimą, pavadinimas ir adresas.
Summary of Product Characteristics, 4.2)
I priedo [preparato charakteristikų santraukos] 4. 2 skyrių).
• CONDITIONS OR RESTRICTIONS WITH REGARD TO THE SAFE AND EFFECTIVE USE OF THE MEDICINAL PRODUCT
• SĄLYGOS IR APRIBOJIMAI, SKIRTI SAUGIAM IR VEIKSMINGAM VAISTO VARTOJIMUI UŽTIKRINTI
Pharmacovigilance System The MAH must ensure that the system of pharmacovigilance, as described in version 6.2 presented in Module 1.8.1. of the Marketing Authorisation Application, is in place and functioning before and whilst the product is on the market.
Farmakologinio budrumo sistema RTT turi užtikrinti, kad farmakologinio budrumo sistema, kaip aprašyta versijoje 6. 2, pateiktoje rinkodaros teisės paraiškos 1. 8. 1. modulyje, yra sukurta ir funkcionuoja prieš vaistiniam preparatui patenkant į rinką ir jam esant rinkoje.
Risk Management Plan The MAH commits to performing the studies and additional pharmacovigilance activities detailed in the Pharmacovigilance Plan, as agreed in version 01 of the Risk Management Plan (RMP) presented in Module 1.8.2. of the Marketing Authorisation Application and any subsequent updates of the RMP agreed by the CHMP.
Rizikos valdymo planas RTT įsipareigoja atlikti tyrimus ir imtis papildomų priemonių, išdėstytų farmakologinio budrumo plane, remiantis rizikos valdymo plano (RVP) 01 versija, pateikta rinkodaros teisės suteikimo prašymo 1. 8. 2 modulyje, taip pat atlikti visus tolesnius RVP atnaujinimus, suderintus su CHMP.
As per the CHMP Guideline on Risk Management Systems for medicinal products for human use, the updated RMP should be submitted at the same time as the next Periodic Safety Update Report (PSUR).
Vadovaujantis CHMP nurodymais žmonėms skirtų vaistinių preparatų rizikos valdymo sistemai, atnaujintas RVP turi būti pateiktas tuo pačiu laiku kaip ir kitas periodiškai atnaujinamas saugumo protokolas (PASP).
When new information is received that may impact on the current Safety Specification, Pharmacovigilance Plan or risk minimisation activities.
Be to, atnaujintas RVP turi būti pateiktas: kai gauta nauja informacija, kuri gali paveikti dabartinius saugumo reikalavimus, farmakologinio budrumo planą ar rizikos mažinimo priemones; per 60 dienų pasiekus svarbų farmakologinio budrumo ar rizikos mažinimo etapą; pareikalavus EMEA.
At the request of the EMEA.
ŽENKLINIMAS IR PAKUOTĖS LAPELIS
LABELLING
19 INFORMACIJA ANT IŠORINĖS IR VIDINĖS PAKUOTĖS
Combivir 150 mg/ 300 mg film-coated tablets Lamivudine/ zidovudine
Combivir 150 mg/ 300 mg plėvele dengtos tabletės Lamivudinas/ zidovudinas
Each film-coated tablet contains lamivudine 150 mg zidovudine 300 mg
Kiekvienoje plėvele dengtoje tabletėje yra: lamivudino 150 mg, zidovudino 300 mg.
60 film-coated tablets Scored tablet
60 plėvele dengtų tablečių Tabletė su vagele
Read the package leaflet before use
Prieš vartojimą perskaitykite pakuotės lapelį.
Glaxo Group Ltd Greenford Middlesex UB6 0NN United Kingdom
Glaxo Group Ltd Greenford Middlesex UB6 0NN Jungtinė Karalystė
22 PARTICULARS TO APPEAR ON THE OUTER PACKAGING AND THE IMMEDIATE PACKAGING
21 INFORMACIJA ANT IŠORINĖS IR VIDINĖS PAKUOTĖS
BOTTLE LABEL
BUTELIUKO ETIKETĖ
24 PARTICULARS TO APPEAR ON THE OUTER PACKAGING
23 INFORMACIJA ANT IŠORINĖS PAKUOTĖS
BLISTER PACK OUTER CARTON
LIZDINIŲ PLOKŠTELIŲ KARTONO DĖŽUTĖ
60 film-coated tablets Scored tablets
60 plėvele dengtų tablečių Tabletė su vagele
26 MINIMUM PARTICULARS TO APPEAR ON BLISTERS OR STRIPS
25 MINIMALI INFORMACIJA ANT LIZDINIŲ PLOKŠTELIŲ ARBA DVISLUOKSNIŲ JUOSTELIŲ
Combivir 150 mg/ 300 mg film-coated tablets Lamivudine/ zidovudine
Combivir 150 mg/ 300 mg plėvele dengtos tabletės Lamivudinas / zidovudinas
PACKAGE LEAFLET
27 PAKUOTĖS LAPELIS:
- Keep this leaflet, you may need to read it again.
- Neišmeskite šio lapelio, nes vėl gali prireikti jį perskaityti.
It may harm them even
Vaistas gali jiems
if their symptoms are the same as yours.
pakenkti (net tiems, kurių ligos simptomai yra tokie patys kaip Jūsų).
If any of the side effects get serious, or if you notice any side effects not listed in this leaflet, please tell your doctor or pharmacist.
- Jeigu pasireiškė sunkus šalutinis poveikis arba pastebėjote šiame lapelyje nenurodytą šalutinį
What Combivir is and what it is used for 2.
Kas yra Combivir ir kam jis vartojamas 2.
Before you take Combivir 3.
Kas žinotina prieš vartojant Combivir 3.
How to take Combivir 4.
Kaip vartoti Combivir 4.
How to store Combivir 6.
Kaip laikyti Combivir 6.
WHAT COMBIVIR IS AND WHAT IT IS USED FOR
KAS YRA COMBIVIR IR KAM JIS VARTOJAMAS
Combivir belongs to a group of antiviral medicines, also known as antiretrovirals, called nucleoside analogue reverse transcriptase inhibitors (NRTIs).
Combivir priklauso antivirusinių vaistų grupei arba antiretrovirusiniams vaistams, vadinamiems nukleozidų analogais reversinės transkriptazės inhibitoriais (NRTI).
These are used to treat Human Immunodeficiency Virus (HIV) infection.
Jie vartojami žmogaus imunodeficito viruso (ŽIV) infekcijai gydyti.
Combivir is used in antiretroviral combination therapy for the treatment of HIV infection in patients weighing more than 14 kg.
Combivir skiriamas (vienas arba kartu su kitais antivirusiniais vaistais) pacientų, sveriančių daugiau nei 14 kg, ŽIV infekcijai gydyti.
Combivir reduces the amount of HIV virus in your body, and keeps it at a low level.
Combivir mažina ŽIV kiekį jūsų organizme ir neleidžia jiems daugintis.