qanastek/EMEA-V3 huggingface dataset:
The marketing authorisation holder is Daiichi Sankyo Europe GmbH.
Registravimo liudijimo turėtoja yra bendrovė „ Daiichi Sankyo Europe GmbH “.
The full EPAR for Evista is available here.
Išsamų Evista EPAR galima rasti čia.
EU/ 1/ 98/ 073/ 001 EU/ 1/ 98/ 073/ 002 EU/ 1/ 98/ 073/ 003 EU/ 1/ 98/ 073/ 004
EU/ 1/ 98/ 073/ 001
Film-coated tablet Film-coated tablet Film-coated tablet Film-coated tablet
Lizdinis lakštas (PVC/ PE/ PCTFE)
Oral use Oral use Oral use Oral use
Lizdinis lakštas (PVC/ PE/ PCTFE)
blister (PVC/ PE/ PCTFE) blister (PVC/ PE/ PCTFE) blister (PVC/ PE/ PCTFE) bottle (HDPE)
Lizdinis lakštas (PVC/ PE/ PCTFE)
EVISTA 60 mg film coated tablets
EVISTA 60 mg plėvele dengtos tabletės.
Each film coated tablet contains 60 mg raloxifene hydrochloride, equivalent to 56 mg raloxifene free base.
Kiekvienoje plėvele dengtoje tabletėje yra 60 mg raloksifeno hidrochlorido, atitinkančio 56 mg laisvos raloksifeno bazės.
Excipient: each tablet contains lactose (149.40 mg).
Pagalbinė medžiaga: kiekvienoje tabletėje yra 149, 4 mg laktozės.
Film coated tablet.
Plėvele dengtos tabletė.
Elliptically shaped, white tablets imprinted with the code ’ 4165’.
Tai elipsės formos baltos tabletės, kuriose įspaustas kodas „ 4165 “.
EVISTA is indicated for the treatment and prevention of osteoporosis in postmenopausal women.
4. 1 Terapinės indikacijos
A significant reduction in the incidence of vertebral, but not hip fractures has been demonstrated.
Gydant šiuo vaistu, gerokai sumažėja stuburo, bet ne šlaunikaulio, lūžių.
When determining the choice of EVISTA or other therapies, including oestrogens, for an individual postmenopausal woman, consideration should be given to menopausal symptoms, effects on uterine and breast tissues, and cardiovascular risks and benefits (see section 5.1).
5. 1 skyrių).
The recommended dose is one tablet daily by oral administration, which may be taken at any time of the day without regard to meals.
Rekomenduojama dozė - viena tabletė per parą bet kuriuo paros metu neatsižvelgiant į valgį.
No dose adjustment is necessary for the elderly.
Senyvoms moterims dozės koreguoti nereikia.
Due to the nature of this disease process, EVISTA is intended for long term use.
Atsižvelgiant į ligos patogenezę, EVISTA gydytis reikia ilgai.
Generally calcium and vitamin D supplements are advised in women with a low dietary intake.
Rekomenduojama papildomai vartoti kalcio ir vitamino D moterims, kurių dietoje šių medžiagų trūksta.
EVISTA should not be used in patients with severe renal impairment (see section 4.3).
4. 3 skyrių).
In patients with moderate and mild renal impairment, EVISTA should be used with caution.
Pacientus, kuriems yra vidutinio sunkumo arba lengvas inkstų funkcijos sutrikimas, EVISTA reikia gydyti atsargiai.
EVISTA should not be used in patients with hepatic impairment (see section 4.3).
4. 3 skyrių).
Must not be used in women with child bearing potential.
Negalima vartoti vaisingo amžiaus moterims.
Active or past history of venous thromboembolic events (VTE), including deep vein thrombosis, pulmonary embolism and retinal vein thrombosis.
Buvę ar esami venų tromboembolijos atvejai (VTA), įskaitant giliųjų venų trombozę, plaučių emboliją bei tinklainės venų trombozę.
2 Hepatic impairment including cholestasis.
2 Kepenų funkcijos sutrikimas ir cholestazė.
Severe renal impairment.
Sunkus inkstų nepakankamumas.
Unexplained uterine bleeding.
Neaiškios kilmės kraujavimas iš gimdos.
EVISTA should not be used in patients with signs or symptoms of endometrial cancer as safety in this patient group has not been adequately studied.
EVISTA negalima skirti pacientėms, kurioms yra endometriumo vėžio požymių, nes nežinoma, ar joms saugu vartoti šį vaistą.
Raloxifene is associated with an increased risk for venous thromboembolic events that is similar to the reported risk associated with current use of hormone replacement therapy.
Raloksifenas didina venų tromboembolijos riziką, kuri yra maždaug tokia pat kaip nuo pakaitinės hormonų terapijos.
The risk-benefit balance should be considered in patients at risk of venous thromboembolic events of any aetiology.
Pacientėms, kurios turi bet kokios etiologijos venų tromboembolijos riziką, reikia įvertinti rizikos ir naudos santykį.
EVISTA should be discontinued in the event of an illness or a condition leading to a prolonged period of immobilisation.
Gydymą EVISTA reikia nutraukti, kai dėl ligos ar kitos būklės pailgėja imobilizacijos periodas.
Discontinuation should happen as soon as possible in case of the illness, or from 3 days before the immobilisation occurs.
Susirgus vaisto vartojimą reikia nutraukti kuo greičiau arba 3 dienas prieš imobilizaciją.
Therapy should not be restarted until the initiating condition has resolved and the patient is fully mobile.
Iš naujo gydyti nepradėti tol, kol pacientė pasveiks ir galės normaliai judėti.
In a study of postmenopausal women with documented coronary heart disease or at increased risk for coronary events, raloxifene did not affect the incidence of myocardial infarction, hospitalized acute coronary syndrome, overall mortality, including overall cardiovascular mortality, or stroke, compared to placebo.
Tyrimų metu moterims po menopauzės, kurioms buvo dokumentuota krūtinės angina arba padidėjusi širdies vainikinių kraujagyslių sutrikimo rizika, raloksifenas, palyginti su placebu, įtakos miokardo infarkto, guldymo į ligoninę dėl ūminio koronarinio sindromo, bendro mirtingumo, įskaitant bendrą mirštamumą nuo širdies ir kraujagyslių sistemos sutrikimų, ar smegenų insulto dažniui nedarė.
However, there was an increase in death due to stroke in women assigned to raloxifene.
Vis dėlto raloksifenu gydytų moterų mirties dėl smegenų insulto dažnis buvo didesnis.
The incidence of stroke mortality was 1.5 per 1000 women per year for placebo versus 2.2 per 1000 women per year for raloxifene.
Insulto sukeltos mirties atvejų per metus 1 000 placebo vartojusių moterų buvo 1, 5, gydytų raloksifenu − 2, 2.
This finding should be considered when prescribing raloxifene for postmenopausal women with a history of stroke or other significant stroke risk factors, such as transient ischemic attack or atrial fibrillation.
Į šių tyrimų duomenis reikia atkreipti dėmesį raloksifeno skiriant vartoti postmenopauzės periodu moterims, kurios persirgo smegenų insultu arba kurioms yra kitokių reikšmingų insulto rizikos veiksnių, pvz., praeinantis smegenų išemijos priepuolis arba prieširdžių virpėjimas.
There is no evidence of endometrial proliferation.
Vartojant raloksifeną endometriumo proliferacijos nebuvo pastebėta.
Any uterine bleeding during EVISTA therapy is unexpected and should be fully investigated by a specialist.
Bet koks kraujavimas iš gimdos gydant EVISTA yra netikėtas, ir todėl tokią pacientę turi ištirti specialistas.
The two most frequent diagnoses associated with uterine bleeding during raloxifene treatment were endometrial atrophy and benign endometrial polyps.
Dvi dažniausios ligos, dėl kurių gali kraujuoti iš gimdos gydant raloksifenu, yra endometriumo atrofija ir gerybiniai endometriumo polipai.
In postmenopausal women who received raloxifene treatment for 4 years, benign endometrial polyps were reported in 0.9% compared to 0.3% in women who received placebo treatment.
Polipų buvo nustatyta 0, 9% ketverius metus pomenopauziniu periodu raloksifenu gydytų moterų lyginant su 0, 3% moterų, gavusių placebo.
Raloxifene is metabolised primarily in the liver.
Daugiausia raloksifeno metabolizuojama kepenyse.
Single doses of raloxifene given to patients with cirrhosis and mild hepatic impairment (Child-Pugh class A) produced plasma concentrations of raloxifene which were approximately 2.5 times the controls.
Po vienkartinės raloksifeno dozės pacientėms, kurioms buvo kepenų cirozė ir nesunkus kepenų funkcijos sutrikimas (Child- Pugh A klasė), raloksifeno koncentracija plazmoje padidėjo 2, 5 karto daugiau lyginant su kontroline grupe.
The increase correlated with total bilirubin concentrations.
Šis padidėjimas koreliavo su bendrojo bilirubino koncentracija.
Until safety and efficacy have been evaluated further in patients with hepatic insufficiency, the use of EVISTA is not recommended in this patient population.
Kol galutinai neištirta, ar vaistas saugus ir efektyvus, kai yra kepenų funkcijos sutrikimas, jo vartoti šioms pacientėms nerekomenduojama.
Serum total bilirubin, gamma-glutamyl transferase, alkaline phosphatase, ALT and AST should be closely monitored during treatment if elevated values are observed.
Jei nustatomi padidėję bendrojo bilirubino, gama gliutamiltransferazės, šarminės fosfatazės, ALT ir AST rodikliai, gydant juos reikia dažnai tirti.
Limited clinical data suggest that in patients with a history of oral oestrogen-induced hypertriglyceridemia (> 5.6 mmol/ l), raloxifene may be associated with a marked increase in serum triglycerides.
Ribotais klinikiniais duomenimis, pacientėms, kurioms buvo geriamųjų estrogenų sukelta hipertrigliceridemija (> 5, 6 mmol/ l), raloksifeno vartojimas gali būti susijęs su ryškiai padidėjusia trigliceridų koncentracija serume.
Patients with this medical history should have serum triglycerides monitored when taking raloxifene.
Šioms pacientėms, gydomoms raloksifenu, būtina stebėti trigliceridų koncentraciją serume.
The safety of EVISTA in patients with breast cancer has not been adequately studied.
EVISTA saugumas krūties vėžiu sergantiems asmenims nėra pakankamai ištirtas.
No data are available on the concomitant use of EVISTA and agents used in the treatment of early or advanced breast cancer.
Taip pat nėra duomenų apie EVISTA vartojimą kartu su vaistais, skiriamais ankstyvam ir įsisenėjusiam krūties vėžiui gydyti.
Therefore, EVISTA should be used for osteoporosis treatment and prevention only after the treatment of breast cancer, including adjuvant therapy, has been completed.
Todėl osteoporozei gydyti ir jos profilaktikai EVISTA galima skirti tik po krūties vėžio gydymo, taip pat ir pagalbinio.
As safety information regarding co-administration of raloxifene with systemic oestrogens is limited, such use is not recommended.
Kadangi informacijos apie raloksifeno, vartojamo kartu su sisteminio poveikio estrogenais, saugumą yra mažai, taip gydyti nerekomenduojama.
3 EVISTA is not effective in reducing vasodilatation (hot flushes), or other symptoms of the menopause associated with oestrogen deficiency.
3 EVISTA sudėtyje yra laktozės.
Patients with rare hereditary problems of galactose intolerance, the Lapp lactase deficiency or glucose-galactose malabsorption should not take this medicine.
Šį preparatą draudžiama vartoti pacientams, kuriems yra retas paveldimas galaktozės netoleravimas, Lapp laktazės nepakankamumas arba gliukozės- galaktozės malabsorbcija.
Concurrent administration of either calcium carbonate or aluminium and magnesium-hydroxide containing antacids do not affect the systemic exposure of raloxifene.
Kartu vartojami kalcio karbonato, aliuminio ar magnio hidrochlorido turintys antacidiniai vaistai neturi įtakos sisteminiam raloksifeno įsisavinimui.
Co-administration of raloxifene and warfarin does not alter the pharmacokinetics of either compound.
Kartu vartojami raloksifenas ir varfarinas vienas kito farmakokinetikos neveikia.
However, modest decreases in the prothrombin time have been observed, and if raloxifene is given concurrently with warfarin or other coumarin derivatives, the prothrombin time should be monitored.
Tačiau pastebėtas neryškiai sumažėjęs protrombino laikas, todėl raloksifeną vartojant kartu su varfarinu ar kitais kumarino dariniais, būtina nuolat tirti protrombino laiką.
Effects on prothrombin time may develop over several weeks if EVISTA treatment is started in patients who are already on coumarin anticoagulant therapy.
Pacientėms, vartojančioms kumarino antikoaguliantus ir pradėjusioms vartoti EVISTA, protrombino laikas gali pakisti po kelių savaičių.
Raloxifene has no effect on the pharmacokinetics of methylprednisolone given as a single dose.
Raloksifenas neveikia vienkartinės metilprednizolono dozės farmakokinetikos.
Raloxifene does not affect the steady-state AUC of digoxin.
Raloksifenas neveikia pusiausvyrinės digoksino koncentracijos AUC.
The Cmax of digoxin increased by less than 5%.
Digoksino Cmax padidėja mažiau kaip 5%.
The influence of concomitant medication on raloxifene plasma concentrations was evaluated in the prevention and treatment trials.
Atliekant profilaktikos ir gydymo klinikinius tyrimus, buvo nustatyta, kaip kartu vartojami vaistai veikia raloksifeno koncentraciją plazmoje.
Frequently co-administered medicinal products included: paracetamol, non-steroidal anti-inflammatory drugs (such as acetylsalicylic acid, ibuprofen, and naproxen), oral antibiotics, H1 antagonists, H2 antagonists, and benzodiazepines.
Dažniausiai kartu buvo vartojami: paracetamolis, nesteroidiniai priešuždegiminiai vaistai (pvz., acetilsalicilo rūgštis, ibuprofenas, naproksenas), geriamieji antibiotikai, H1 antagonistai, H2 antagonistai ir benzodiazepinai.
No clinically relevant effects of the co-administration of the agents on raloxifene plasma concentrations were identified.
Kliniškai reikšmingo kartu vartojamų vaistų poveikio raloksifeno koncentracijai plazmoje nenustatyta.
Concomitant use of vaginal oestrogen preparations was allowed in the clinical trial programme, if necessary to treat atrophic vaginal symptoms.
Vykdant klinikinių tyrimų programą makšties gleivinės atrofijos simptomams gydyti buvo leista, jei būtina, vartoti estrogenų preparatus į makštį.
Compared to placebo there was no increased use in EVISTA treated patients.
EVISTA gydytos pacientės vartojo estrogenų ne daugiau negu gavusios placebo.
In vitro, raloxifene did not interact with the binding of warfarin, phenytoin, or tamoxifen.
In vitro raloksifenas nekonkuruoja dėl prisijungimo vietų su varfarinu, fenitoinu ar tamoksifenu.
Raloxifene should not be co-administered with cholestyramine (or other anion exchange resins), which significantly reduces the absorption and enterohepatic cycling of raloxifene.
Raloksifeno negalima vartoti kartu su cholestiraminu (ar kitomis anijonus keičiančiomis dervomis), kurios ryškiai sumažina raloksifeno absorbciją ir enterohepatinę cirkuliaciją.
However, since the overall extent of absorption and the elimination rate of raloxifene are not affected, raloxifene can be concurrently administered with ampicillin.
Didžiausią raloksifeno koncentraciją mažina kartu vartojamas ampicilinas, tačiau bendroji raloksifeno absorbcija ir eliminacijos greitis nepakinta, todėl jį galima vartoti kartu su ampicilinu.
Raloxifene modestly increases hormone-binding globulin concentrations, including sex steroid binding globulins (SHBG), thyroxine binding globulin (TBG), and corticosteroid binding globulin (CBG), with corresponding increases in total hormone concentrations.
Raloksifenas vidutiniškai padidina hormonus prijungiančių globulinų – lytinius steroidinius hormonus prijungiančio globulino (SHBG), tiroksiną prijungiančio globulino (TBG) ir kortikosteroidus prijungiančio globulino (CBG) – koncentraciją, dėl to atitinkamai didėja bendroji hormonų koncentracija.
These changes do not affect concentrations of free hormones.
Šie pokyčiai neveikia laisvųjų hormonų koncentracijos.
EVISTA is only for use in postmenopausal women.
EVISTA skiriama tik moterims pomenopauziniu periodu.
EVISTA must not be taken by women of child bearing potential.
EVISTA negalima skirti vaisingo amžiaus moterims.
Raloxifene may cause foetal harm when administered to a pregnant woman.
Nėščiosios vartojamas raloksifenas gali pakenkti vaisiui.
If this medicinal product is used mistakenly during pregnancy or the patient becomes pregnant while taking it, the patient should be informed of the potential hazard to the foetus (see section 5.3).
5. 3 skyrių).
Its clinical use, therefore, cannot be recommended in breast-feeding women.
Nežinoma, ar raloksifeno išsiskiria su motinos pienu, todėl kūdikį krūtimi maitinančių moterų šiuo vaistiniu preparatu gydyti nerekomenduojama.
EVISTA may affect the development of the baby.
EVISTA gali sutrikdyti kūdikio raidą.
4 4.7 Effects on ability to drive and use machines
4 EVISTA gebėjimo vairuoti ir valdyti mechanizmus neveikia.
In osteoporosis treatment and prevention studies involving over 13,000 postmenopausal women all adverse reactions were recorded.
Osteoporozės gydymo ir profilaktikos tyrimų, kuriuose dalyvavo daugiau kaip 13 000 moterų postmenopauzės periodu, buvo registruotos visos nepageidaujamos reakcijos neatsižvelgiant į jų priežastį.
The duration of treatment in these studies ranged from 6 to 60 months.
Gydymo trukmė svyravo nuo 6 iki 60 mėnesių.
The majority of adverse reactions have not usually required cessation of therapy.
Dėl daugumos nepageidaujamų reakcijų gydymo nutraukti nereikėjo.
In the prevention population discontinuations of therapy due to any adverse reaction occurred in 10.7% of 581 EVISTA treated patients and 11.1% of 584 placebo-treated patients.
Profilaktikos klinikinių tyrimų metu gydymą dėl nepageidaujamų reakcijų reikėjo nutraukti 10, 7% iš 581 EVISTA gydytų pacienčių ir 11, 1% iš 584 placebą gavusių pacienčių.
In the treatment population discontinuations of therapy due to any clinical adverse event occurred in 12.8% of 2,557 EVISTA treated patients and 11.1% of 2,576 placebo treated patients.
Gydymo klinikinių tyrimų metu gydymą dėl nepageidaujamų reiškinių reikėjo nutraukti 12, 8% iš 2 557 EVISTA gydytų pacienčių ir 11, 1% iš 2 576 placebą gavusių pacienčių.
The adverse reactions associated with the use of raloxifene in osteoporosis clinical trials are summarised in the table below.
Nepageidaujamos reakcijos, susijusios su raloksifeno vartojimu osteoporozės klinikinių tyrimų metu, apibendrintos žemiau esančioje lentelėje.
The following convention has been used for the classification of the adverse reactions: very common (≥ 1/ 10), common (≥ 1/ 100 to < 1/ 10), uncommon (≥ 1/ 1,000 to < 1/ 100), rare (≥ 1/ 10,000 to < 1/ 1,000) very rare (< 1/ 10,000), not known (cannot be estimated from the available data).
Nepageidaujamų reakcijų klasifikacijai naudotas šis susitarimas: labai dažni (≥ 1/ 10), dažni (nuo ≥ 1/ 100 iki < 1/ 10), nedažni (nuo ≥ 1/ 1 000 iki < 1/ 100), reti (nuo ≥ 1/ 10 000 iki < 1/ 1 000), labai reti (< 1/ 10 000), dažnis nežinomas (negali būti įvertintas pagal turimus duomenis).
Peripheral oedema
Kraujagyslių sutrikimai Labai dažni: vazodilatacija (paraudimas su karščio pojūčiu) Nedažni: venų tromboembolija, įskaitant giliųjų venų trombozę, plaučių emboliją ir tinklainės venų trombozę, paviršinių venų tromboflebitas Skeleto, raumenų ir jungiamojo audinio sutrikimai Dažni: kojų mėšlungis Bendrieji sutrikimai ir vartojimo vietos pažeidimai Labai dažni: gripo sindromas Dažni: periferinė edema
Compared with placebo-treated patients the occurrence of vasodilatation (hot flushes) was modestly increased in EVISTA patients (clinical trials for the prevention of osteoporosis, 2 to 8 years postmenopausal, 24.3% EVISTA and 18.2% placebo; clinical trials for the treatment of osteoporosis, mean age 66, 10.6% for EVISTA and 7.1% placebo).
Vazodilatacija (paraudimas su karščio pojūčiu) šiek tiek dažniau pasireiškė EVISTA grupėje lyginant su placebo grupe (klinikiniai osteoporozės profilaktikos tyrimai, 2- 8 metai po menopauzės, 24, 3% vartojant EVISTA ir 18, 2% - placebą; klinikiniai osteoporozės gydymo tyrimai, vidutinis amžius – 66 metai, 10, 6% vartojant EVISTA ir 7, 1% - placebą).
This adverse reaction was most common in the first 6 months of treatment, and seldom occurred de novo after that time.
Ši nepageidaujama reakcija dažniausiai pasireikšdavo per pirmuosius šešis gydymo mėnesius ir retai prasidėdavo vėliau.
In a study of 10,101 postmenopausal women with documented coronary heart disease or at increased risk for coronary events (RUTH), the occurrence of vasodilatation (hot flushes) was 7.8% in the raloxifene-treated patients and 4.7% in the placebo-treated patients.
Tyrimo RUTH, kuriame dalyvavo 10 101 moteris, kurios postmenopauzės periodu sirgo dokumentuota išemine širdies liga arba kurioms buvo padidėjusi širdies vainikinės kraujotakos reiškinių rizika, metu iš raloksifenu gydytų tiriamųjų kraujagyslių išsiplėtimas (paraudimas su karščio pojūčiu) pasireiškė 7, 8%, iš vartojusių placebo − 4, 7%.
Across all placebo-controlled clinical trials of raloxifene in osteoporosis, venous thromboembolic events, including deep vein thrombosis, pulmonary embolism, and retinal vein thrombosis occurred at a frequency of approximately 0.8% or 3.22 cases per 1,000 patient years.
Visų placebu kontroliuotų klinikinių tyrimų, kuriuose tirtas osteoporozės gydymas raloksifenu, metu venų tromboembolijos, įskaitant giliųjų venų trombozę, plaučių emboliją ir tinklainės venų trombozę, dažnumas buvo apie 0, 8%, arba 3, 22 atvejų 1 000 pacienčių metų.
A relative risk of 1.60 (CI 0.95, 2.71) was observed in EVISTA treated patients compared to placebo.
EVISTA gydytoms pacientėms, lyginant su gavusiomis placebo, nustatyta reliatyvi 1, 60 (PI 0, 95, 2, 71) rizika.
The risk of a thromboembolic event was greatest in the first four months of therapy.
Didžiausia tromboembolijos rizika yra pirmuosius keturis gydymo mėnesius.
Superficial vein thrombophlebitis occurred in a frequency of less than 1%.
Paviršinių venų tromboflebitas pasireiškė mažiau kaip 1%.
In the RUTH study, venous thromboembolic events occurred at a frequency of approximately 2.0% or 3.88 cases per 1000 patient-years in the raloxifene group and 1.4% or 2.70 cases per 1000 patient-years in the placebo group.
Tyrimo RUTH metu raloksifenu gydytų grupėje venų tromboembolijos reiškinių dažnis buvo maždaug 2% arba 3, 88 atvejai 1 000 pacientų metų, placebo grupėje − 1, 4% arba 2, 7 atvejai 1 000 pacientų metų.
The hazard ratio for all VTE events in the RUTH study was HR = 1.44 (1.06 – 1.95).
Tyrimo RUTH metu visų tromboembolijos reiškinių rizikos santykis (RS) buvo 1, 44 (1, 06 – 1, 95).
Superficial vein thrombophlebitis occurred in a frequency of 1% in the raloxifene group and 0.6% in the placebo group.
Raloksifenu gydytų grupėje paviršinių venų tromboflebito dažnis buvo 1%, placebo grupėje − 0, 6%.
5 Another adverse reaction observed was leg cramps (5.5% for EVISTA, 1.9% for placebo in the prevention population and 9.2% for EVISTA, 6.0% for placebo in the treatment population).
5 Kita stebėta nepageidaujama reakcija buvo kojų mėšlungis (prevencinėje grupėje – 5, 5% vartojant EVISTA, 1, 9% - placebą, gydomojoje grupėje – 9, 2% vartojant EVISTA, 6, 0% - placebą).
In the RUTH study, leg cramps were observed in 12.1% of raloxifene-treated patients and 8.3% of placebo-treated patients.
Tyrimo RUTH metu raloksifenu gydytoms moterims kojų mėšlungio dažnis buvo 12, 1%, vartojusioms placebą − 8, 3%.
Flu syndrome was reported by 16.2% of EVISTA treated patients and 14.0% of placebo treated patients.
Gripo sindromas pasitaikė 16, 2% EVISTA gydytų ir 14, 0% placebą gavusių pacienčių.
One further change was seen which was not statistically significant (p > 0.05), but which did show a significant dose trend.
Kitas pokytis – periferinė edema – yra statistiškai nepatikimas (p > 0, 05), bet reikšmingai priklauso nuo vaisto dozės.
This was peripheral oedema, which occurred in the prevention population at an incidence of 3.1% for EVISTA and 1.9% for placebo; and in the treatment population occurred at an incidence of 7.1% for EVISTA and 6.1% for placebo.
Prevencinėje grupėje periferinė edema buvo 3, 1% EVISTA ir 1, 9% placebą vartojusių pacienčių, o gydomojoje grupėje – 7, 1% EVISTA ir 6, 1% placebą vartojusių pacienčių.
In the RUTH study, peripheral oedema occurred in 14.1% of the raloxifene-treated patients and 11.7% of the placebo-treated patients, which was statistically significant.
Šis skirtumas buvo statistikai reikšmingas.
Slightly decreased (6-10%) platelet counts have been reported during raloxifene treatment in placebo- controlled clinical trials of raloxifene in osteoporosis.
Placebu kontroliuotame tyrime, kuriame tirtas osteoporozės gydymas raloksifenu, pastebėtas nedidelis (6 – 10%) trombocitų kiekio sumažėjimas.
Rare cases of moderate increases in AST and/ or ALT have been reported where a causal relationship to raloxifene can not be excluded.
Aprašoma retai pasitaikanti vidutiniškai padidėjusi AST ir (ar) ALT koncentracija; šios reakcijos priežastis gali būti ir raloksifenas.
A similar frequency of increases was noted among placebo patients.
Panašiai šie rodikliai padidėja placebą gavusioms pacientėms.
In a study (RUTH) of postmenopausal women with documented coronary heart disease or at increased risk for coronary events, an additional adverse reaction of cholelithiasis occurred in 3.3% of patients treated with raloxifene and 2.6% of patients treated with placebo.
Tyrime RUTH, kuriame dalyvavo moterys, kurios postmenopauzės periodu sirgo dokumentuota išemine širdies liga arba kurioms buvo padidėjusi širdies vainikinės kraujotakos reiškinių rizika, papildoma nepageidaujama reakcija tulžies akmenligė pasireiškė 3, 3% raloksifenu gydytų tiriamųjų, o vartojusių placebą − 2, 6%.
Cholecystectomy rates for raloxifene (2.3%) were not statistically significantly different from placebo (2.0%).
Cholecistektomijos dažnis moterims, gydytoms raloksifenu (2, 3%) ar vartojusioms placebo (2%), statistikai reikšmingai nesiskyrė.
EVISTA (n = 317) was compared with continuous combined (n = 110) hormone replacement therapy (HRT) or cyclic (n = 205) HRT patients in some clinical trials.
Gydymas EVISTA (n = 317) klinikinių tyrimų metu buvo lygintas su sudėtine (n = 110) pakaitine hormonų terapija (PHT) ir cikline (n = 205) PHT.
The incidence of breast symptoms and uterine bleeding in raloxifene treated women was significantly lower than in women treated with either form of HRT.
Raloksifenu gydytoms moterims krūties simptomų ir kraujavimas iš gimdos pasitaikė gerokai rečiau negu kurią nors PHT gavusioms pacientėms.
The adverse reactions reported in post-marketing experience and are presented in the table below.
Nepageidaujamos reakcijos, pastebėtos vaistiniui preparatui esant rinkoje, išvardytios žemiau esančioje lentelėje.
Rash Reproductive system and breast disorders Very rare:
Kraujo ir limfinės sistemos sutrikimai Labai reti: trombocitopenija Virškinimo trakto sutrikimai Labai reti: virškinimo trakto sutrikimo simptomai tokie kaip pykinimas, vėmimas, pilvo skausmas, dispepsija Bendrieji sutrikimai ir vartojimo vietos pažeidimai Reti: periferinė edema Tyrimai Labai reti: padidėjęs kraujospūdis Nervų sistemos sutrikimai Labai reti: galvos skausmas, įskaitant migreninį Odos ir poodinio audinio sutrikimai Labai reti: išbėrimas Lytinės sistemos ir krūties sutrikimai Labai reti: silpnas krūtų skausmas, padidėjimas ir jautrumas.
Mild breast symptoms such as pain, enlargement and tenderness Vascular disorders Rare: venous thromboembolic reaction Very rare: arterial thromboembolic reaction
Kraujagyslių sutrikimai Reti: venų tromboembolijos reakcija Labai reti: arterijų tromboembolijos reakcija
6 4.9 Overdose
4. 9 Perdozavimas
In some clinical trials, daily doses were given up to 600 mg for 8 weeks and 120 mg, for 3 years.
Kai kurių klinikinių tyrimų metu ne didesne kaip 600 mg paros doze buvo gydoma 8 savaites, 120 mg paros doze − 3 metus.
No cases of raloxifene overdose were reported during clinical trials.
Klinikinių tyrimų metu pranešimų apie raloksifeno perdozavimą negauta..
In adults, symptoms of leg cramps and dizziness have been reported in patients who took more than 120 mg as a single ingestion.
6 Suaugusiems žmonėms, iš karto išgėrusiems didesnę negu 120 mg dozę, buvo kojų mėšlungio ir galvos svaigimo atvejų.
In accidental overdose in children younger than 2 years of age, the maximum reported dose has been 180 mg.
Didžiausia mažesnių negu 2 metų vaikų iš karto atsitiktinai išgerta dozė yra 180 mg.
In children, symptoms of accidental overdose included ataxia, dizziness, vomiting, rash, diarrhea, tremor, and flushing, and elevation in alkaline phosphatase.
Pastebėti atsitiktinio perdozavimo simptomai vaikams yra ataksija, galvos svaigimas, vėmimas, išbėrimas, viduriavimas, tremoras, paraudimas ir šarminės fosfatazės kiekio padidėjimas.
The highest overdose has been approximately 1.5 grams.
Didžiausia iš karto išgerta dozė yra 1, 5 g.
No fatalities associated with overdose have been reported.
Su perdozavimu susijusios mirties atvejų nebuvo.
There is no specific antidote for raloxifene hydrochloride.
Specifinio raloksifeno hidrochlorido priešnuodžio nėra.
G03XC01.
Farmakoterapinė grupė – selektyvusis estrogenų receptorių moduliatorius (SERM), ATC kodas – G03XC01.
As a selective oestrogen receptor modulator (SERM), raloxifene has selective agonist or antagonist activities on tissues responsive to oestrogen.
Selektyvus estrogenų receptorių moduliatorius (SERM), raloksifenas, veikia selektyviai agonistiškai ar antagonistiškai estrogenams jautrius audinius.
It acts as an agonist on bone and partially on cholesterol metabolism (decrease in total and LDL-cholesterol), but not in the hypothalamus or in the uterine or breast tissues.
Jis agonistiškai veikia kaulus ir iš dalies cholesterolio metabolizmą (mažina bendrojo ir MTL- cholesterolio kiekį), bet ne pogumburį ir gimdos bei krūties audinius.
Raloxifene's biological actions, like those of oestrogen, are mediated through high affinity binding to oestrogen receptors and regulation of gene expression.
Raloksifenas, kaip ir estrogenai, yra labai giminingas estrogenų receptoriams ir, prisijungęs prie jų, reguliuoja genų ekspresiją.
This binding results in differential expression of multiple oestrogen-regulated genes in different tissues.
Šio prisijungimo rezultatas yra skirtingų audinių įvairių estrogenų reguliuojamų genų diferencinė ekspresija.
Recent data suggests that the oestrogen receptor can regulate gene expression by at least two distinct pathways which are ligand-, tissue-, and/ or gene-specific.
Paskutinieji duomenys rodo, kad estrogenų receptorius gali reguliuoti genų ekspresiją mažiausiai dviem skirtingais būdais: ligandui, audiniui ir (ar) genui specifiniu būdu.
a) Skeletal Effects
a) Poveikis skeletui
The decrease in oestrogen availability which occurs at menopause, leads to marked increases in bone resorption, bone loss and risk of fracture.
Dėl sumažėjusio estrogenų kiekio menopauzės laikotarpiu ženkliai padidėja kaulo rezorbcija, sumažėja kaulo masė ir padidėja lūžių tikimybė.
Bone loss is particularly rapid for the first 10 years after menopause when the compensatory increase in bone formation is inadequate to keep up with resorptive losses.
Kaulo masė greičiausiai mažėja per pirmuosius 10 metų po menopauzės, kai kompensacinis kaulo masės didėjimas neatitinka kaulų rezorbcijos.
Other risk factors which may lead to the development of osteoporosis include early menopause; osteopenia (at least 1 SD below peak bone mass); thin body build; Caucasian or Asian ethnic origin; and a family history of osteoporosis.
Kiti rizikos faktoriai, dėl kurių gali prasidėti osteoporozė, yra ankstyvoji menopauzė, osteopenija (bent 1 SD mažiau didžiausios kaulų masės), asteniškas kūno sudėjimas, etninė kilmė (baltieji ar azijiečiai) ir šeiminė osteoporozės anamnezė.
Replacement therapies generally reverse the excessive resorption of bone.
Pakaitinė hormonų terapija dažniausiai sumažina kaulų rezorbciją.
In postmenopausal women with osteoporosis, EVISTA reduces the incidence of vertebral fractures, preserves bone mass and increases bone mineral density (BMD).
Osteoporoze sergančioms moterims pomenopauziniu periodu EVISTA sumažina stuburo lūžių tikimybę, saugo kaulo masę ir didina kaulų mineralų tankį (BMD).
Based on these risk factors, prevention of osteoporosis with EVISTA is indicated for women within ten years of menopause, with BMD of the spine between 1.0 and 2.5 SD below the mean value of a normal young population, taking into account their high lifetime risk for osteoporotic fractures.
Remiantis šiais rizikos faktoriais, osteoporozės prevencijai EVISTA skiriama moterims, kurioms menopauzė trunka ne ilgiau kaip 10 metų, o stuburo BMD yra 1, 0- 2, 5 SD mažesnis negu vidutinis jaunos populiacijos rodiklis, dėl didelės osteoporozinių lūžių tikimybės.
Likewise, EVISTA is indicated for the treatment of osteoporosis or established osteoporosis in women with BMD of the spine 2.5 SD below the mean value of a normal young population and/ or with vertebral fractures, irrespective of BMD.
Taip pat EVISTA skiriama osteoporozės ar diagnozuotos osteoporozės gydymui moterims, kurių stuburo BMD yra 2, 5 SD mažesnis negu vidutinis jaunos populiacijos rodiklis ir (ar) yra stuburo lūžių, neatsižvelgiant į BMD.
i) Incidence of fractures.
i) Lūžių dažnis.
In a study of 7,705 postmenopausal women with a mean age of 66 years and with osteoporosis or osteoporosis with an existing fracture, EVISTA treatment for 3 years reduced the incidence of vertebral fractures by 47% (RR 0.53, CI 0.35, 0.79; p < 0.001) and 31% (RR 0.69, CI 0.56, 0.86; p < 0.001) respectively.
Tyrime dalyvavusioms 7 705 moterims (vidutinis amžius 66 metai), kurioms buvo osteoporozė arba osteoporoziniai lūžiai pomenopauziniu periodu, 3 metų gydymas EVISTA sumažino stuburo lūžių dažnį atitinkamai 47% (RS 0, 53; PI 0, 35, 0, 79; p < 0, 001) ir 31% (RS 0, 69; PI 0, 56, 0, 86; p < 0, 001).
Forty five women with osteoporosis or 15 women with
45 osteoporoze sergančias moteris ir 15 moterų, kurioms jau yra osteoporozinių lūžių, reikėtų gydyti EVISTA 3 metus, kad būtų išvengta vieno ar kelių stuburo lūžių.
EVISTA treatment for 4 years reduced the incidence of vertebral fractures by 46% (RR 0.54, CI 0.38, 0.75) and 32% (RR 0.68, CI 0.56, 0.83) in patients with osteoporosis or osteoporosis with an existing fracture respectively.
4 metų gydymas EVISTA 46% (RS 0, 54, PI 0, 38, 0, 75) sumažino stuburo lūžių dažnį osteoporoze sergančioms moterims ir 32% (RS 0, 68, PI 0, 56, 0, 83) – sergančioms osteoporoze, kurioms jau yra osteoporozinių lūžių.
In the 4th year alone, EVISTA reduced the new vertebral fracture risk by 39% (RR 0.61, CI 0.43, 0.88).
Vien ketvirtaisiais gydymo metais EVISTA 39% (RS 0, 61, PI 0, 43, 0, 88) sumažino naujų stuburo slankstelių lūžių riziką.
An effect on non-vertebral fractures has not been demonstrated.
Nuo ketvirtųjų iki aštuntųjų
From the 4th to the 8th year, patients were permitted the concomitant use of bisphosphonates, calcitonin and fluorides and all patients in this study received calcium and vitamin D supplementation.
7 gydymo metų pacientėms buvo leista kartu vartoti bisfosfonatus, kalcitoniną ir fluoridus ir visos šiame tyrime dalyvavusios pacientės vartojo kalcio ir vitamino D papildų.
In the RUTH study overall clinical fractures were collected as a secondary endpoint.
Tyrimo RUTH metu antrinė vertinamoji baigtis buvo visų klinikinių lūžių dažnis.
EVISTA reduced the incidence of clinical vertebral fractures by 35% compared with placebo (HR 0.65, CI 0.47 0.89).
0, 47 - 0, 89).
These results may have been confounded by baseline differences in BMD and vertebral fractures.
Šiuos rezultatus gali supainioti prieš pradedant gydyti buvęs BMD ir stuburo lūžių skirtumas.
There was no difference between treatment groups in the incidence of new nonvertebral fractures.
Naujų ne stuburo lūžių dažnis abiejuose tiriamosiose grupėse nesiskyrė.
During the whole length of the study concomitant use of other bone-active medications was permitted.
Visu tyrimo laikotarpiu tiriamosioms buvo leista vartoti kitų kaulus veikiančių medikamentų.
ii) Bone Mineral Density (BMD):
ii) Kaulų mineralų tankis (BMD).
The efficacy of EVISTA once daily in postmenopausal women aged up to 60 years and with or without a uterus was established over a two-year treatment period.
EVISTA efektyvumas pomenopauziniu periodu jaunesnėms kaip 60 metų moterims, kurioms gimda buvo išimta arba neišimta ir kurios vartojo vaistą vieną kartą per parą, buvo nustatytas po 2 metų gydymo.
The women were 2 to 8 years postmenopausal.
Šioms moterims po menopauzės buvo praėję 2- 8 metai.
Three trials included 1,764 postmenopausal women who were treated with EVISTA and calcium or calcium supplemented placebo.
Trijuose tyrimuose dalyvavusios 1 764 moterys, kurioms buvo pomenopauzinis periodas, buvo gydytos EVISTA ir kalciu arba placebu ir kalciu.
In one of these trials the women had previously undergone hysterectomy.
Viename šių tyrimų dalyvavo moterys po histerektomijos.
EVISTA produced significant increases in bone density of hip and spine as well as total body mineral mass compared to placebo.
EVISTA, lyginant su placebu, ženkliai padidino šlaunikaulio bei stuburo mineralų tankį ir bendrą mineralinių medžiagų kiekį organizme.
This increase was generally a 2% increase in BMD compared to placebo.
Lyginant su placebu, BMD padidėjo 2%.
A similar increase in BMD was seen in the treatment population who received EVISTA for up to 7 years.
Panašiai BMD padidėjo ir moterims, kurios EVISTA buvo gydytos net 7 metus.
In the prevention trials, the percentage of subjects experiencing an increase or decrease in BMD during raloxifene therapy was: for the spine 37% decreased and 63% increased; and for the total hip 29% decreased and 71% increased.
Atliekant prevencinius tyrimus, moterys, kurioms BMD gydant raloksifenu padidėjo arba sumažėjo, pasiskirstė taip: stuburo BMD sumažėjo 37% ir padidėjo 67% moterų; šlaunikaulio – sumažėjo 29%, o padidėjo 71%.
iii) Calcium kinetics.
iii) Kalcio kinetika.
EVISTA and oestrogen affect bone remodelling and calcium metabolism similarly.
EVISTA bei estrogenai kaulų atsinaujinimą ir kalcio metabolizmą veikia panašiai.
EVISTA was associated with reduced bone resorption and a mean positive shift in calcium balance of 60 mg per day, due primarily to decreased urinary calcium losses.
EVISTA sumažina kaulų rezorbciją, ir vidutinis teigiamas 60 mg per parą kalcio balanso pokytis susidaro daugiausia dėl sumažėjusio kalcio išsiskyrimo su šlapimu.
iv) Histomorphometry (bone quality).
iv) Histomorfometrija (kaulo kokybė).
In a study comparing EVISTA with oestrogen, bone from patients treated with either medicinal product was histologically normal, with no evidence of mineralisation defects, woven bone or marrow fibrosis.
EVISTA ir estrogenų lyginamųjų tyrimų metu nustatyta, kad abiem vaistais gydytų pacienčių kaulai histologiškai buvo normalūs, mineralizacijos sutrikimų, pintos kaulų struktūros arba kaulų čiulpų fibrozės nebuvo.
Raloxifene decreases resorption of bone; this effect on bone is manifested as reductions in the serum and urine levels of bone turnover markers, decreases in bone resorption based on radiocalcium kinetics studies, increases in BMD and decreases in the incidence of fractures.
Šis poveikis pasireiškia sumažėjusiais kaulų apykaitos žymekliais serume ir šlapime, sumažėjusia kaulų rezorbcija (nustatyta tiriant radioaktyvaus kalcio kinetiką), padidėjusiu BMD ir retesniais lūžiais.
b) Effects on lipid metabolism and cardiovascular risk
b) Poveikis lipidų metabolizmui ir širdies kraujagyslių ligų rizika
Clinical trials showed that a 60 mg daily dose of EVISTA significantly decreased total cholesterol (3 to 6%), and LDL cholesterol (4 to 10%).
Klinikinių tyrimų metu nustatyta, kad 60 mg EVISTA paros dozė ženkliai mažina bendrojo cholesterolio (3- 6%) ir MTL cholesterolio (4- 10%) kiekį.
Women with the highest baseline cholesterol levels had the greatest decreases.
Labiausiai sumažėjo cholesterolio kiekis toms moterims, kurių bazinė cholesterolio koncentracija buvo didžiausia.
HDL cholesterol and triglyceride concentrations did not change significantly.
DTL cholesterolio ir trigliceridų koncentracijos ryškiau nepasikeičia.
After 3 years therapy EVISTA decreased fibrinogen (6.71%).
Po 3 gydymo metų EVISTA sumažino fibrinogeno kiekį (6, 71%).
In the osteoporosis treatment study, significantly fewer EVISTA-treated patients required initiation of hypolipidaemic therapy compared to placebo.
Osteoporozės gydymo klinikinio tyrimo metu žymiai mažesniam skaičiui EVISTA vartojusių pacienčių negu gavusių placebo teko pradėti lipidų kiekio mažinimo gydymą.
EVISTA therapy for 8 years did not significantly affect the risk of cardiovascular events in patients enrolled in the osteoporosis treatment study.
Aštuonerių metų gydymas EVISTA neturėjo reikšmingos įtakos širdies ir kraujagyslių sistemos reiškinių rizikai pacientėms, dalyvavusioms osteoporozės gydymo klinikiniame tyrime.
Similarly, in the RUTH study, raloxifene did not affect the incidence of myocardial infarction, hospitalized acute coronary syndrome, stroke or overall mortality, including overall cardiovascular mortality, compared to placebo (for the increase in risk of fatal stroke see section 4.4).
4. 4 skyrių).
The relative risk of venous thromboembolic events observed during raloxifene treatment was 1.60 (CI 0.95, 2.71) when compared to placebo, and was 1.0 (CI 0.3, 6.2) when compared to oestrogen or
Santykinė venų tromboembolijos atvejų rizika gydymo raloksifenu metu buvo 1, 60 (PI 0, 95, 2, 71) lyginant su placebo ir 1, 0 (PI 0, 3, 6, 2) lyginant su pakaitine estrogenų arba hormonų terapija.
The risk of a thromboembolic event was greatest in the first four months of therapy.
Didžiausia venų tromboembolijos atvejų rizika buvo pirmaisiais keturiais gydymo mėnesiais.
c) Effects on the endometrium and on the pelvic floor
c) Poveikis endometriumui ir dubens pagrindui
In clinical trials, EVISTA did not stimulate the postmenopausal uterine endometrium.
Klinikinių tyrimų metu nustatyta, kad EVISTA neskatina gimdos endometriumo proliferacijos.
Compared to placebo, raloxifene was not associated with spotting or bleeding or endometrial hyperplasia.
Lyginant su placebo, raloksifenas nebuvo susijęs su tepiomis išskyromis, kraujavimu ar endometriumo hiperplazija.
Nearly 3,000 transvaginal ultrasound (TVUs) examinations were evaluated from 831 women in all dose groups.
Buvo vertinta 831 skirtingas vaisto dozes vartojusių moterų beveik 3000 ultragarsinio tyrimo per makštį duomenų.
Raloxifene treated women consistently had an endometrial thickness which was indistinguishable from placebo.
Raloksifenu gydytų moterų endometriumo sustorėjimas buvo toks pat, kaip placebą gavusių moterų.
After 3 years of treatment, at least a 5 mm increase in endometrial thickness, assessed with transvaginal ultrasound, was observed in 1.9% of the 211 women treated with raloxifene 60 mg/ day compared to 1.8% of the 219 women who received placebo.
8 ultragarsinio tyrimo per makštį metu, buvo nustatytas 1, 9% iš 211 moterų, vartojusių 60 mg raloksifeno per parą, ir 1, 8% iš 219 moterų, vartojusių placebą.
There were no differences between the raloxifene and placebo groups with respect to the incidence of reported uterine bleeding.
Kraujavimas iš gimdos raloksifeną ir placebą vartojusių moterų grupėje nesiskyrė.
Endometrial biopsies taken after six months therapy with EVISTA 60 mg daily demonstrated non- proliferative endometrium in all patients.
Visoms pacientėms po 6 mėnesių gydymo EVISTA (60 mg per parą) atlikta endometriumo biopsija ir nustatytas neproliferacinis endometriumas.
In addition, in a study with 2.5 x the recommended daily dose of EVISTA there was no evidence of endometrial proliferation and no increase in uterine volume.
Klinikinio tyrimo metu, kai buvo vartojamos 2, 5 kartų didesnės negu rekomenduojamos paros dozės, endometriumo proliferacijos ir padidėjusios gimdos masės nenustatyta.
In the osteoporosis treatment trial, endometrial thickness was evaluated annually in a subset of the study population (1,644 patients) for 4 years.
Osteoporozės gydymo klinikinio tyrimo, kuris truko 4 metus, metu 1644 pacientės endometriumo storis buvo vertinamas kasmet.
Endometrial thickness measurements in EVISTA treated women were not different from baseline after 4 years of therapy.
EVISTA gydytų moterų endometriumo storis iš prieš gydymą ir po 4 metų nesiskyrė.
There was no difference between EVISTA and placebo treated women in the incidences of vaginal bleeding (spotting) or vaginal discharge.
EVISTA ir placebu gydytų moterų kraujavimo, tepių ar kitokių išskyrų iš makšties dažnumas buvo toks pat.
Fewer EVISTA treated women than placebo treated women required surgical intervention for uterine prolapse.
EVISTA gydytoms moterims rečiau reikėjo chirurginės intervencijos dėl gimdos prolapso.
Safety information following 3 years of raloxifene treatment suggests that raloxifene treatment does not increase pelvic floor relaxation and pelvic floor surgery.
3 metų gydymo raloksifenu saugumo duomenys leidžia manyti, kad gydant raloksifenu nepadidėja dubens pagrindo relaksacijos ir dubens pagrindo chirurginio gydymo atvejų.
After 4 years, raloxifene did not increase the risk of endometrial or ovarian cancer.
Po 4 metų raloksifenas nepadidino endometriumo ar kiaušidžių vėžio rizikos.
In postmenopausal women who received raloxifene treatment for 4 years, benign endometrial polyps were reported in 0.9% compared to 0.3% in women who received placebo treatment.
0, 9% moterų, vartojusių raloksifeną 4 metus pomenopauziniu periodu, aprašyta gerybinių endometriumo polipų lyginant su 0, 3% placebą vartojusių moterų.
d) Effects on breast tissue
d) Poveikis krūties audiniams
EVISTA does not stimulate breast tissue.
EVISTA nestimuliuoja krūties audinių.
Across all placebo-controlled trials, EVISTA was indistinguishable from placebo with regard to frequency and severity of breast symptoms (no swelling, tenderness and breast pain).
Visų placebu kontroliuojamų tyrimų metu krūties simptomų (tinimo, sustandėjimo, krūties skausmo) dažnis ir intensyvumas, vartojant EVISTA ir placebą, nesiskyrė.
Over the 4 years of the osteoporosis treatment trial (involving 7705 patients), EVISTA treatment compared to placebo reduced the risk of total breast cancer by 62% (RR 0.38; CI 0.21, 0.69), the risk of invasive breast cancer by 71% (RR 0.29, CI 0.13, 0.58) and the risk of invasive oestrogen receptor (ER) positive breast cancer by 79% (RR 0.21, CI 0.07, 0.50).
4 metus trukusio osteoporozės bandomojo gydymo metu (dalyvavo 7705 pacientės), gydymas EVISTA lyginant su placebo poveikiu 62% (RR 0, 38; CI 0, 21, 0, 69) sumažino visų krūties vėžio formų riziką, 71% (RR 0, 29, CI 0, 13, 0, 58) sumažino invazinio krūties vėžio riziką ir 79% (RR 0, 21, CI 0, 07, 0, 50) sumažino invazinio estrogenų receptoriui (ER) teigiamo krūties vėžio riziką.
EVISTA has no effect on the risk of ER negative breast cancers.
EVISTA neveikia rizikos susirgti ER neigiamu vėžiu.
These observations support the conclusion that raloxifene has no intrinsic oestrogen agonist activity in breast tissue.
Šie stebėjimai patvirtina išvadą, kad raloksifenui nebūdingas vidinis estrogenų aktyvumas krūties audiniuose.
e) Effects on cognitive function
e) Poveikis pažinimo funkcijai
No adverse effects on cognitive function have been seen.
Nepastebėta, kad vaistas veiktų pažinimo funkciją.
Approximately 60% of an oral dose is absorbed.
Išgertas raloksifenas greitai absorbuojasi, maždaug 60% vaisto dozės.
Presystemic glucuronidation is extensive.
Daug vaisto gliukuroninama prieš jam patenkant į sisteminę kraujotaką.
Absolute bioavailability of raloxifene is 2%.
Absoliutus raloksifeno biologinis įsisavinimas yra 2%.
The time to reach average maximum plasma concentration and bioavailability are functions of systemic interconversion and enterohepatic cycling of raloxifene and its glucuronide metabolites.
Laikas, per kurį pasiekiama didžiausia vaisto koncentracija kraujyje, ir biologinis įsisavinimas priklauso nuo sisteminių vaisto pokyčių ir enterohepatinės raloksifeno bei jo gliukuronintų metabolitų cirkuliacijos.
Distribution
Pasiskirstymas
Raloxifene is distributed extensively in the body.
Raloksifenas pasiskirsto po visą organizmą.
The volume of distribution is not dose dependent.
Pasiskirstymo tūris nuo dozės nepriklauso.
Raloxifene is strongly bound to plasma proteins (98-99%).
Raloksifenas yra stipriai susijungęs su plazmos baltymais (98- 99%).
Metabolism
Metabolizmas
Raloxifene undergoes extensive first pass metabolism to the glucuronide conjugates: raloxifene-4'- glucuronide, raloxifene-6-glucuronide, and raloxifene-6, 4′ -diglucuronide.
Raloksifenas aktyviai metabolizuojamas pirmojo prasiskverbimo per kepenis metu iki gliukuronido konjugatų: raloksifeno- 4 ’ - gliukuronido, raloksifeno- 6- gliukuronido ir raloksifeno- 6, 4 ’ -
No other metabolites have been detected.
Kitų metabolitų nenustatyta.
Raloxifene comprises less than 1% of the combined concentrations of raloxifene and the glucuronide metabolites.
Raloksifenas sudaro mažiau kaip 1% bendrosios raloksifeno ir jo gliukuronidų metabolitų koncentracijos.
Raloxifene levels are maintained by enterohepatic recycling, giving a plasma half-life of 27.7 hours.
Raloksifeno koncentraciją palaiko enterohepatinė cirkuliacija, jo pusinės eliminacijos periodas yra 27, 7 val.