data.title: Paracerateri
data.context: Els orígens de la superfamília dels rinocerotoïdeus, que inclou els rinoceronts actuals, es remunten a l'Eocè inferior (fa aproximadament 50 milions d'anys) amb animals com Hyrachyus. Aquesta superfamília conté tres famílies: els aminodòntids, els rinoceròtids i els hiracodòntids. Els parents prehistòrics dels rinoceronts eren molt més diversos, amb dimensions que anaven des de la mida d'un gos fins a la talla del paracerateri. N'hi havia formes adaptades per a córrer i formes semiaquàtiques que es movien en posició agrupada. La majoria d'espècies mancava de banyes. Els fòssils de rinocerotoïdeus s'identifiquen principalment per les característiques de les dents, que són les parts del cos que es conserven millor. Les molars superiors de la majoria de rinocerotoïdeus tenen un patró en forma de pi (π) a la corona, mentre que les molars inferiors tenen parells de eles. Alguns caràcters cranials també ajuden a identificar els rinocerotoïdeus fòssils.[24]
data.text: a l'Eocè inferior
data.id: P_560_C_3355_Q1
data.question: A quin període es remunten els orígens de la superfamília dels rinocerotoïdeus?
data.text: tres
data.id: P_560_C_3355_Q2
data.question: Quantes famílies formen la superfamília dels rinocerotoïdeus?
data.text: els aminodòntids, els rinoceròtids i els hiracodòntids
data.id: P_560_C_3355_Q3
data.question: Quines són les famílies que formen la superfamília dels rinocerotoïdeus?
data.text: en posició agrupada
data.id: P_560_C_3355_Q4
data.question: Com es movien les formes semiaquàtiques dels parents prehistòrics dels rinoceronts?
data.text: de banyes
data.id: P_560_C_3355_Q5
data.question: De què mancaven la majoria d'espècies dels parents prehistòrics dels rinoceronts?
data.context: Es desconeixen els factors que conduïren a l'extinció dels paracerateris després d'11 milions d'anys, però la seva desaparició probablement tingué diverses causes.[27] S'han avançat hipòtesis com ara el canvi climàtic, una taxa reproductiva baixa i l'arribada de proboscidis gomfotèrids provinents d'Àfrica a finals de l'Oligocè. Els gomfotèrids podrien haver provocat canvis importants en els hàbitats que envaïen, igual que ho fan els elefants africans avui en dia, destruint els arbres i convertint els boscos en herbassars. La desaparició de fonts d'aliment i el decreixement de les poblacions de paracerateris les haurien deixat més vulnerables a altres amenaces.[48] Les cries de paracerateris també haurien pogut ser caçades per Hyaenaelurus, Amphicyon i altres depredadors de grans dimensions que entraren a Àsia des d'Àfrica durant el Miocè inferior. Aquest període també veié l'arribada d'altres herbívors a Àsia.[27]
data.text: Es desconeixen
data.id: P_560_C_3356_Q1
data.question: Quins van ser els factors que portaren a l'extinció dels paracerateris?
data.text: canvis importants en els hàbitats que envaïen
data.id: P_560_C_3356_Q3
data.question: Què poden provocar els gomfotèrids?
data.text: destruint els arbres i convertint els boscos en herbassars
data.id: P_560_C_3356_Q4
data.question: Com produeixen els gomfotèrids canvis en els hàbitats que envaeixen?
data.text: Hyaenaelurus, Amphicyon i altres depredadors de grans dimensions
data.id: P_560_C_3356_Q5
data.question: Qui hauria pogut caçar les cries de paracerateris?
data.context: El zoòleg Robert M. Alexander ha suggerit que els paracerateris podrien haver tingut un problema de sobreescalfament important a causa de la seva gran mida.[41] Segons Prothero, l'equivalent ecològic actual dels paracerateris serien mamífers grossos com ara els elefants, els rinoceronts i els hipopòtams. Aquests animals es passen el dia descansant a l'ombra i rebolcant-se a l'aigua o el fang per a refrescar-se i així mantenir una temperatura adequada. A més a més, solen esperar que es faci de nit per a desplaçar-se i buscar menjar. La seva gran mida significa que els paracerateris no haurien pogut córrer o moure's ràpidament, però sí que haurien pogut cobrir grans distàncies. Aquesta capacitat era essencial en un medi amb escassetat d'aliments com el que ocupaven. Així doncs, podria ser que haguessin tingut territoris extensos i un estil de vida nòmada.[5] Segons Prothero, uns animals tan grossos com els paracerateris haurien necessitat un territori de fins a 1.000 km² cadascun i, a causa de l'escassetat de recursos, Àsia no hauria pogut suportar un gran nombre de poblacions, espècies o gèneres similars. Aquesta situació, coneguda com a «exclusió competitiva», s'ha fet servir per a descriure com el rinoceront negre (un brostejador) i el rinoceront blanc (un pasturador) exploten nínxols diferents a les mateixes parts d'Àfrica.[5]
data.text: Robert M. Alexander
data.id: P_560_C_3357_Q1
data.question: Qui proposa que els paraceratebis podrien haver patit un problema de sobreescalfament?
data.text: a causa de la seva gran mida
data.id: P_560_C_3357_Q2
data.question: Per què els paraceratebis haurien pogut patit un sobreescalfament segons Robert M. Alexander?
data.text: per a refrescar-se i així mantenir una temperatura adequada
data.id: P_560_C_3357_Q3
data.question: Per què els rinoceronts es rebolquen per l'aigua i pel fang?
data.text: solen esperar que es faci de nit
data.id: P_560_C_3357_Q4
data.question: Quan solen buscar menjar els rinoceronts?
data.text: de fins a 1.000 km² cadascun
data.id: P_560_C_3357_Q5
data.question: Quin territori haurien necessitat els paracerateris segons Portero?
data.context: Com que no se n'ha trobat cap impressió cutània o mòmia, es desconeix de quin color era la pell de l'animal i quina textura tenia. La majoria de figures i il·lustracions el presenten amb una pell gruixuda, grisa, calva i amb plecs, igual que els rinoceronts d'avui en dia. Els mamífers grossos com els elefants i rinoceronts tenen molt poc pèl per a evitar sobreescalfar-se. El paleontòleg estatunidenc Donald Prothero s'ha desmarcat de la majoria d'il·lustracions per a suggerir que el paracerateri tenia orelles grosses, similars a les dels elefants, que contribuïen a la seva termoregulació. Les orelles dels elefants n'augmenten la superfície corporal i estan plenes de vasos sanguinis que ajuden a dissipar l'excés de temperatura. Segons Prothero, la presència d'ossos robustos al voltant de les obertures de les orelles indica que els paracerateris tenien orelles semblants.[5] Els paleontòlegs Pierre-Olivier Antoine i Darren Naish han manifestat el seu escepticisme davant d'aquesta hipòtesi.[39][40]
data.text: es desconeix
data.id: P_560_C_3358_Q1
data.question: De quin color era la pell de l'animal?
data.text: amb una pell gruixuda, grisa, calva i amb plecs, igual que els rinoceronts d'avui en dia
data.id: P_560_C_3358_Q2
data.question: Com es sol representar l'animal en la majoria de figures i il·lustracions?
data.text: per a evitar sobreescalfar-se
data.id: P_560_C_3358_Q3
data.question: Per què tenen molt poc pèl els elefants?
data.text: Donald Prothero
data.id: P_560_C_3358_Q4
data.question: Qui ha suggerit que el paracerateri tenia orelles grosses?
data.text: Pierre-Olivier Antoine i Darren Naish
data.id: P_560_C_3358_Q5
data.question: Quins paleontòlegs han expressat el seu escepticisme davant la hipòtesi de Donald Prothero?
data.context: Quan la cria compleix un any, la mare deixa d'alimentar-la amb llet i aquesta ha de començar a menjar fulles. Quan la mare torna a tenir l'estre, un mascle s'intenta aparellar amb ella. Aleshores apareix un altre mascle i els dos mascles combaten. El triomfador es dirigeix a aparellar-se amb la femella mentre la cria intenta evitar-ho sense èxit.
data.text: Quan la cria compleix un any
data.id: P_560_C_3359_Q1
data.question: Quan deixa la mare d'alimentar a la cria amb llet?
data.text: fulles
data.id: P_560_C_3359_Q2
data.question: Què menja la cria quan deixa d'alimentar-se amb la llet de la mare?
data.text: Quan la mare torna a tenir l'estre
data.id: P_560_C_3359_Q3
data.question: Quan s'intenta aparellar el mascle amb la mare?
data.text: combaten
data.id: P_560_C_3359_Q4
data.question: Què fan els mascles quan intenten aparellar-se amb una mateixa femella?
data.context: Els cranis de paracerateris més grossos mesuren aproximadament 130 cm de llargada, 33–38 cm d'amplada al darrere i 61 cm de profunditat entre un arc zigomàtic i l'altre. Els paracerateris tenien el front llarg, llis i sense la zona basta que serveix d'ancoratge per a les banyes d'altres rinocerotoïdeus. Els ossos situats a sobre de la regió nasal són llargs i la incisió nasal penetra bona part del crani, fet que indica que els paracerateris tenien un llavi superior prènsil, semblant al del rinoceront negre o el rinoceront de l'Índia, o una probòscide curta com la dels tapirs. La part posterior del crani, baixa i estreta, manca de grans crestes lambdoides situades a dalt i al llarg de la cresta sagital, habituals en els animals dotats de banyes o ullals que necessiten músculs forts per a empènyer i lluitar. Hi havia una depressió profunda on s'ancoraven els lligaments nucals, que suporten automàticament el crani. El còndil occipital era molt ample. Sembla que els paracerateris tenien músculs del coll grossos i forts que li permetien abaixar molt el cap per a agafar menjar de les branques.[5] Un crani de P. transouralicum té el front cupulat, mentre que d'altres el tenen pla. Aquestes diferències podrien ser un exemple de dimorfisme sexual.[15] Un motlle endocranial del cervell de P. transouralicum mostra que només feia un 8% de la llargada del crani. En el rinoceront de l'Índia, en canvi, el cervell mesura un 17,7% de la llargada del crani.[19]
data.text: 130 cm
data.id: P_560_C_3360_Q1
data.question: Quina llargada poden arribar a tenir els cranis de paracerateris?
data.text: llarg, llis i sense la zona basta que serveix d'ancoratge per a les banyes d'altres rinocerotoïdeus
data.id: P_560_C_3360_Q2
data.question: Com era el front dels paracerateris?
data.text: la incisió nasal penetra bona part del crani
data.id: P_560_C_3360_Q3
data.question: Quin element permet determinar que els paracerateris tenien un llavi superior prènsil?
data.text: tenien músculs del coll grossos i forts
data.id: P_560_C_3360_Q4
data.question: Per què podien els paracerateris abaixar molt el cap per a agafar menjar de les branques?
data.text: un 17,7% de la llargada del crani
data.id: P_560_C_3360_Q5
data.question: Quant mesura el cervell del rinoceront de l'Índia?