data.title: The Final Cut
data.context: A excepció de la pista introductòria, «The Post War Dream», la primera cara és una òpera rock curta que tracta sobre la difícil situació mental d'un veterà de la Segona Guerra Mundial. El protagonista es converteix en un professor d'escola abusiu i al llarg de les cinc següents pistes («Your Possible Pasts», «One of the Few», «The Hero's Return», «The Gunner's Dream» i «Paranoid Eyes») s'examina en detall la seva vida després de la guerra, centrant-se en la depressió a conseqüència del trastorn per estrès posttraumàtic. Es va allunyant de la seva esposa i el persegueix la memòria de la mort dels seus companys soldats, incloent les últimes paraules d'un artiller sentides a través d'un intèrfon. En un desig de tornar a controlar la seva vida, paga les seves frustracions amb els seus alumnes. Aquest personatge ja havia aparegut anteriorment a l'àlbum previ de Pink Floyd, The Wall, on se li atribueix haver abusat del protagonista en la seva etapa escolar. En la narrativa de The Wall, específicament en la cançó «The Happiest Days of Our Lives», té una esposa "psicopàtica", qui li apallissava tot sovint. El tema torna a aparèixer en «The Hero's Return» com una sensació d'alienació que sent el veterà cap a la seva dona i els seus voltants. La porció d'òpera rock del disc acaba amb «Paranoid Eyes», on el veterà es refugia en l'alcohol, triant així ocultar els seus veritables problemes a la resta del món.[17]
data.text: «The Post War Dream»
data.id: P_561_C_3361_Q1
data.question: Quina és la pista introductòria?
data.text: sobre la difícil situació mental d'un veterà de la Segona Guerra Mundial
data.id: P_561_C_3361_Q2
data.question: Sobre què tracta l'òpera rock de la primera cara?
data.text: en un professor d'escola abusiu
data.id: P_561_C_3361_Q3
data.question: En què es converteix el protagonista?
data.text: a conseqüència del trastorn per estrès posttraumàtic
data.id: P_561_C_3361_Q4
data.question: Per què pateix depressió el veterà de la Segona Guerra Mundial?
data.text: en l'alcohol
data.id: P_561_C_3361_Q5
data.question: On es refugia el veterà en «Paranoid Eyes»?
data.context: Per acompanyar a l'àlbum, es va llançar un curtmetratge anomenat The Final Cut. La pel·lícula, basada en una selecció de cançons del disc,[nota 6] va ser produïda per Waters i dirigida pel seu cunyat Willie Christie. Per a la seva elaboració es van usar quatre cançons: «The Gunner's Dream», «The Final Cut», «The Fletcher Memorial Home» i «Not Now John».[32] S'hi veu a Waters explicant-li els seus secrets més íntims a un psiquiatre anomenat A. Parker-Marshall. També apareix a la pel·lícula Alex McAvoy, qui ja havia participat en Pink Floyd The Wall.[33]
data.text: en una selecció de cançons del disc
data.id: P_561_C_3362_Q2
data.question: En què està basada la pel·lícula?
data.text: Willie Christie
data.id: P_561_C_3362_Q4
data.question: Qui era el cunyat de Waters?
data.text: «The Gunner's Dream», «The Final Cut», «The Fletcher Memorial Home» i «Not Now John»
data.id: P_561_C_3362_Q5
data.question: Quines cançons es van fer servir en el curtmetratge The Final Cut?
data.context: Tot i que Waters i Gilmour inicialment van treballar junts, arribant fins i tot a jugar al Donkey Kong en el seu temps lliure, la tensió dins de la banda va anar en augment. Finalment van decidir treballar separadament. Andy Jackson (coenginyer) va treballar amb Waters en les parts vocals, mentre que Guthrie va treballar amb Gilmour a les peces de guitarra. Es veien ocasionalment per discutir sobre el treball completat i encara que aquesta metodologia no era del tot inusual, Gilmour va començar a notar la tensió. Kamen també va començar a sentir la pressió; Waters mai no va ser un vocalista confident, arribant fins i tot en una ocasió, després de diverses preses i notar que Kamen escrivia alguna cosa en una llibreta, a demanar-li enfadat que li mostrés el que escrivia, per trobar que el pianista havia estat escrivint repetidament "I Must Not Fuck Sheep" (No he de cardar ovelles).[22][23]
data.text: al Donkey Kong
data.id: P_561_C_3363_Q1
data.question: A què jugaven Waters i Gilmour en el seu temps lliure?
data.text: en augment
data.id: P_561_C_3363_Q2
data.question: Com anava la tensió dins la banda?
data.text: Andy Jackson
data.id: P_561_C_3363_Q3
data.question: Qui va treballar amb Waters en les parts vocals?
data.text: les peces de guitarra
data.id: P_561_C_3363_Q4
data.question: Què treballaven junts Guthrie i Gilmour?
data.text: en una llibreta
data.id: P_561_C_3363_Q5
data.question: On escrivia Kamen?
data.context: Igual com en llançaments previs de Pink Floyd, per a The Final Cut es van usar efectes de so combinats amb enregistraments d'àudio replets d'avenços i innovacions tecnològiques. Les contribucions de Mason van estar limitades gairebé exclusivament a gravar efectes de so per al sistema al·lofònic experimental, una tècnica de processament d'àudio usada per afegir un efecte tridimensional als enregistraments (The Final Cut és el segon àlbum de la història en comptar amb aquesta tecnologia).[24] La tècnica apareix a «Get Your Filthy Hands Off My Desert», fent que l'efecte d'una explosió sembli que envolta a l'oient. Els efectes utilitzats als anteriors àlbums de Pink Floyd també tornen a aparèixer; el vent de Meddle (1971) es reutilitza, de la mateixa manera que algunes parts de The Dark Side of the Moon (1973), Wish You Were Here (1975), Animals (1977) i The Wall (1979).[25]
data.text: amb enregistraments d'àudio replets d'avenços i innovacions tecnològiques
data.id: P_561_C_3364_Q1
data.question: Amb què es van combinar els efectes de so en The Final Cut?
data.text: gairebé exclusivament a gravar efectes de so per al sistema al·lofònic experimental
data.id: P_561_C_3364_Q2
data.question: A què es van limitar les contribucions de Mason?
data.text: una tècnica de processament d'àudio
data.id: P_561_C_3364_Q3
data.question: Què és el sistema al·lofònic experimental?
data.text: per afegir un efecte tridimensional als enregistraments
data.id: P_561_C_3364_Q4
data.question: Per a què s'utilitza es sistema al·lofònic?
data.text: «Get Your Filthy Hands Off My Desert»
data.id: P_561_C_3364_Q5
data.question: En quin àlbum de Pink Floyd apareix la tècnica de processament d'àudio?
data.context: Després de mesos de males relacions i d'una confrontació final, es va treure a Gilmour dels crèdits com a productor, reflectint el que Waters sentia sobre les seves pobres contribucions a l'hora de compondre. Waters després va admetre que també va estar sota una gran pressió i que al principi de la producció de The Final Cut va arribar a pensar que mai més no treballaria ni amb Gilmour ni Mason. Encara que va arribar a insinuar que llançaria el disc com a projecte en solitari, Pink Floyd tenia contracte amb EMI, per la qual cosa era molt improbable que això passés.[22] A més, Mason es va mantenir allunyat de tot mentre lluitava amb problemes maritals.[26]
data.text: amb EMI
data.id: P_561_C_3365_Q2
data.question: Amb qui tenia contracte Pink Floyd?
data.text: maritals
data.id: P_561_C_3365_Q3
data.question: Amb quins problemes lluitava Mason?
data.text: males
data.id: P_561_C_3365_Q4
data.question: Com eren les relacions entre Gilmour i Waters?
data.text: que mai més no treballaria ni amb Gilmour ni Mason
data.id: P_561_C_3365_Q5
data.question: Què va arribar a pensar Waters al principi de la producció de The Final Cut?
data.context: La segona part de l'àlbum tracta sobre diversos temes bèl·lics. «Southampton Dock» és un lament dedicat als herois de guerra que tornen i per als soldats que s'encaminen cap a una mort segura,[17] mentre que «Not Now John» parla de la ignorància de la societat cap als problemes econòmics i polítics.[18] «Get Your Filthy Hands Off My Desert» tracta sobre els sentiments de Waters cap a la guerra i la invasió, i «The Fletcher Memorial Home» reflecteix les seves fantasies sobre reunir polítics com Leonid Bréjnev, Menahem Begin i Margaret Thatcher per executar-los tots.[19] La cançó The Final Cut versa sobre les intimitats més profundes de Waters; la lletra tracta les repercussions provinents de l'aïllament i les repressions sexuals, mentre intenta cometre suïcidi i s'esforça per reconnectar amb el món que té al seu voltant. L'àlbum acaba amb «Two Suns in the Sunset», una cançó que retrata un holocaust nuclear, donant com a resultat final un món obsessionat amb la guerra i el control.[17][19]
data.text: sobre diversos temes bèl·lics
data.id: P_561_C_3366_Q1
data.question: Sobre què tracta la segona part de l'àlbum?
data.text: de la ignorància de la societat cap als problemes econòmics i polítics
data.id: P_561_C_3366_Q2
data.question: De què parla «Not Now John»?
data.text: «Get Your Filthy Hands Off My Desert»
data.id: P_561_C_3366_Q3
data.question: En quin tema es tracten els sentiments de Waters envers la guerra i la invasió?
data.text: sobre les intimitats més profundes de Waters
data.id: P_561_C_3366_Q5
data.question: Sobre què versa la cançó The Final Cut?