data.title: Missa núm. 6 (Schubert)
data.context: Schubert va anar escrivint aquesta missa durant l'estiu de 1828, possiblement amb la mirada posada en un futur punt àlgid de la seva carrera, la composició del Salm 92 per al baríton de la sinagoga Salomon Sulzer. Començava l'estiu més febril mentre Viena seguia sense fer-li cas, enlluernada per les obres de Paganini i per una girafa que el virrei d'Egipte havia enviat a l'emperador i que els vienesos van visitar en massa en els estables del palau de Schönbrunn.[6] La Missa va ser encarregada per l'Església de la Santíssima Trinitat d'Alsergrund, on en aquell moment era director del cor Michael Leitermayer, dos anys més jove que Schubert i un amic que havia sigut company de classe de Michael Holzer a Liechtental. Va ser Leitermayer qui va preparar el cor per a l'estrena de la nova missa.[5]
data.text: durant l'estiu de 1828
data.id: P_358_C_2143_Q1
data.question: Quan va escriure Schubert la missa?
data.text: per al baríton de la sinagoga Salomon Sulzer
data.id: P_358_C_2143_Q2
data.question: Per a qui era la composició del Salm 92 de Schubert?
data.text: Viena
data.id: P_358_C_2143_Q3
data.question: Qui no feia cas a Schubert?
data.text: en els estables del palau de Schönbrunn
data.id: P_358_C_2143_Q4
data.question: On estava la girafa que el virrei d'Egipte havia enviat a l'emperador?
data.text: per l'Església de la Santíssima Trinitat d'Alsergrund
data.id: P_358_C_2143_Q5
data.question: Per qui va ser encarregada la missa?
data.context: La seva composició s'inscriu entre la Simfonia en Do major, la Gran i el Quintet en do major, i les angoixes i la inquietud en què Schubert visqué els darrers mesos de la seva vida apareixen en aquestes obres.[3] Destaquen la gran fuga del Gloria, el començament amenaçador del Credo, la sorprenent marxa fúnebre del Crucifixus, o el tranquil lirisme del Benedictus. La crítica va veure en aquesta obra una foscor més pròpia d'un rèquiem que d'una missa.[4]
data.text: les angoixes i la inquietud
data.id: P_358_C_2144_Q1
data.question: Què visqué Schubert els darrers mesos de la seva vida?
data.text: del Gloria
data.id: P_358_C_2144_Q2
data.question: Quina gran fuga destaca?
data.text: del Crucifixus
data.id: P_358_C_2144_Q3
data.question: De qui és la marxa fúnebre?
data.text: una foscor més pròpia d'un rèquiem que d'una missa
data.id: P_358_C_2144_Q4
data.question: Què va veure la crítica en aquesta obra?
data.context: La Missa en mi bemoll major és menys operística del que estava de moda en aquell moment i fa un ús més restrictiu dels solistes, mentre que en general segueix les convencions en l'elecció de les claus relatives i en l'ús del contrapunt. Com en altres llocs, Schubert va ometre en el Credo la frase Et in unam sanctam catholicam et apostolicam ecclesiam (I en una, santa, catòlica i apostòlica Església), una omissió àmpliament adoptada per indicar un element d'alienació de l'Església. Recentment s'ha suggerit, però, que Schubert aquí estava conforme amb la pràctica contemporània estàndard de la Il·lustració catòlica.[5]
data.text: menys operística del que estava de moda en aquell moment
data.id: P_358_C_2145_Q1
data.question: Com és la missa en mi bemoll major?
data.text: més restrictiu
data.id: P_358_C_2145_Q2
data.question: Quin ús fa dels solistes la missa en mi bemoll major?
data.text: Et in unam sanctam catholicam et apostolicam ecclesiam
data.id: P_358_C_2145_Q3
data.question: Quina frase va ometre Schubert en el Credo?
data.text: un element d'alienació de l'Església
data.id: P_358_C_2145_Q4
data.question: Què indicava l'omissió d'Et in unam sanctam catholicam et apostolicam ecclesiam?
data.text: que Schubert aquí estava conforme amb la pràctica contemporània estàndard de la Il·lustració catòlica
data.id: P_358_C_2145_Q5
data.question: Què s'ha suggerit recentment?
data.context: En la missa sovintegen els moments d'expressió dramàtics i fins i tot tràgics, però sempre hi domina el brillant poètic lirisme schubertià. La música que Schubert més estimava i admirava és present en aquesta obra mestra en forma d'influències o referents clars. Així doncs, hi trobem referències formals al Beethoven de les grans obres, al Rèquiem de Mozart ja des del Kyrie, al Haydn de les exquisides misses i al Bach contrapuntístic com a model ineludible en aquest sentit (fins i tot hi ha algunes reminiscències d'El clavecí ben temprat).[3]
data.text: els moments d'expressió dramàtics i fins i tot tràgics
data.id: P_358_C_2146_Q1
data.question: Quins moments sovintegen en la missa?
data.text: el brillant poètic lirisme schubertià
data.id: P_358_C_2146_Q2
data.question: Què hi domina sempre en la missa?
data.text: en aquesta obra mestra
data.id: P_358_C_2146_Q3
data.question: On es present la música que Schubert més estimava i admirava?
data.text: en forma d'influències o referents clars
data.id: P_358_C_2146_Q4
data.question: Com està present en l'obra la música que Schubert més estimava i admirava?
data.text: d'El clavecí ben temprat
data.id: P_358_C_2146_Q5
data.question: De què hi ha en l'obra algunes reminiscències?