data.title: Mare de Déu dels Consellers
data.context: La taula es va situar al centre de la capella de la casa de la Ciutat de Barcelona,[n. 1] a prop de l'actual Saló de Cent. Després, l'any 1847, a causa d'unes obres d'eliminació d'aquesta capella, el retaule va ser traslladat a l'església de Sant Miquel, situada al costat de l'ajuntament, fins que l'església va ser enderrocada el 1870,[19] moment en el qual va passar a un magatzem de l'Ajuntament. El 1883, l'arxiver municipal Josep Puigarí li va fer uns repintes per tal d'exposar-la al públic. El 1892 es va plantejar fer-li una neteja i restauració més professionals, però no es va realitzar davant la manca de restauradors qualificats. El 1898, José Luis Pellicer, director del Museu Municipal de Belles Arts de Barcelona, es va interessar pel seu trasllat al museu, cosa que va succeir el 1902 com a dipòsit de l'Ajuntament de Barcelona, passant el 1934 al Museu Nacional d'Art de Catalunya al Palau Nacional de Montjuïc, on s'exposa actualment.
data.text: al centre de la capella
data.id: P_505_C_3025_Q1
data.question: On van situar la taula?
data.text: a l'església de Sant Miquel
data.id: P_505_C_3025_Q2
data.question: On van traslladar el retaule el 1847?
data.text: 1870
data.id: P_505_C_3025_Q3
data.question: Quin any van enderrocar l'església de Sant Miquel?
data.text: Josep Puigarí
data.id: P_505_C_3025_Q4
data.question: Qui va fer uns repintes a la taula el 1883?
data.text: 1934
data.id: P_505_C_3025_Q5
data.question: Quin any es va portar la taula al Museu Nacional d'Art de Catalunya?
data.context: Durant el gòtic als segles xiv i xv a Catalunya les tendències pictòriques es varen decantar entre dues fonts d'influència que es varen anar alternant: Itàlia, d'una banda, i nord d'Europa, França i Flandes, de l'altra. Si a començaments del segle xiv, el nord era la referència, va canviar sobtadament el segon terç cap a un interès per l'estil provinent d'Itàlia. Fou un efecte que també es produí al centre d'Europa i especialment a Avinyó, on es varen concentrar bona part d'artistes italians. Entre 1390 i 1440, Catalunya tornà a mirar cap a França i Flandes, especialment a l'influent ducat de Borgonya.[4] A partir de 1440, la vinculació i influència del tardogòtic dels primitius flamencs són paleses. Aquest gir de la pintura catalana cap a un nou paradigma figuratiu té molt a veure amb l'encanteri del rei d'Aragó Alfons el Magnànim, amic del duc de Borgonya Felip el Bo, cap a les noves propostes. Mitjançant aquesta coneixença, el rei Alfons havia adquirit almenys dues obres de Jan van Eyck avui en dia desaparegudes: el tríptic Lomellini, segons va narrar Bartolomeo Facio[5] i un Sant Jordi adquirit el 1444 a Joan Gregori i copiat anys més tard pel pintor Colantonio, segons va descriure Pietro Summonte en una carta de 1524.[6]
data.text: el nord
data.id: P_505_C_3026_Q1
data.question: D'on rebia influència la pintura Catalana a començaments del segle xiv?
data.text: per l'estil provinent d'Itàlia
data.id: P_505_C_3026_Q2
data.question: Per quin estil es va tenir interès al segon terç del segle xiv?
data.text: a Avinyó
data.id: P_505_C_3026_Q3
data.question: On es van concentrar molts artistes italians?
data.text: Entre 1390 i 1440
data.id: P_505_C_3026_Q4
data.question: Quan va començar Catalunya a mirar cap al ducat de Borgonya?
data.text: Jan van Eyck
data.id: P_505_C_3026_Q5
data.question: De qui havia comprat dues obres Alfons el Magnànim?
data.context: Mare de Déu dels Consellers és una taula pintada a l'oli per l'artista Lluís Dalmau el 1445 i que es troba al Museu Nacional d'Art de Catalunya a Barcelona. Mostra els cincs consellers del govern municipal de Barcelona envoltant la Mare de Déu entronitzada amb el Nen Jesús i presentats per santa Eulàlia i sant Andreu. Representa un devot homenatge icònic dels consellers a la Mare de Déu com si es tractés d'una sacra conversazione.[1] L'ús de la tècnica de l'oli de llinosa, la capacitat retratista i la incorporació del paisatge com a fons són una manifestació de la inspiració en la pintura flamenca de Jan van Eyck, de qui Dalmau és considerat un deixeble, especialment de La Mare de Déu del canonge Van der Paele. És considerada com una de les primeres obres que introdueixen el concepte del retrat, tal com especificava el contracte de l'obra, i és també innovadora a Catalunya en l'aplicació de la tècnica de l'oli fent servir taula com a suport.[2]
data.text: Lluís Dalmau
data.id: P_505_C_3027_Q1
data.question: Qui va pintar Mare de Déu dels Consellers?
data.text: de l'oli de llinosa
data.id: P_505_C_3027_Q2
data.question: Amb quina tècnica està pintada Mare de Déu dels Consellers?
data.text: cincs
data.id: P_505_C_3027_Q3
data.question: Quants consellers hi apareixen a Mare de Déu dels Consellers?
data.text: de Jan van Eyck
data.id: P_505_C_3027_Q4
data.question: De qui es considerat deixeble Dalmau?
data.text: el concepte del retrat
data.id: P_505_C_3027_Q5
data.question: Quin concepte introdueix Mare de Déu dels Consellers?
data.context: Els deu àngels cantors ubicats darrere els finestrals estan clarament inspirats en els personatges eyckians de L'adoració de l'Anyell Místic compartint fins i tot l'estil dels vestits. A les partitures s'observa que estan cantant el versicle 4.7 del Càntic dels Càntics «Tota pulcra es, amica mea, et macula non est in te», una clara referència a la Immaculada Concepció de Maria, mirall sense màcula. Un missatge coherent amb la pertinença dels donants a la confraria de la Immaculada Concepció. No hi ha instruments musicals, una al·lusió a la capacitat humana de fer música contrastant amb els micos de la part baixa dels braços del tron que, asseguts en un escambell, fan música amb una cornamusa i un flautí.[24] En el context flamenc, el mico representa totes les qualitats indesitjables per les quals Eva va provocar la caiguda en el pecat. Aquesta simbologia es va fer servir com un atribut que contrasta amb Maria, la «nova Eva», que amb la seva perfecció elimina el pecat dels «antics»: Eva occidendo obfuit, Maria vivificando profuit.[25] Dalmau va preferir ubicar aquests animals com a simbologia del pecat al lloc del tron marià on, en altres obres, s'acostuma a ubicar a Adam i Eva.[24]
data.text: deu
data.id: P_505_C_3028_Q1
data.question: Quants àngels cantors hi ha?
data.text: de L'adoració de l'Anyell Místic
data.id: P_505_C_3028_Q2
data.question: De quin quadre comparteixen vestits els àngels?
data.text: el versicle 4.7 del Càntic dels Càntics
data.id: P_505_C_3028_Q3
data.question: Què canten segons el que veiem a les partitures?
data.text: una cornamusa i un flautí
data.id: P_505_C_3028_Q4
data.question: Quins instruments toquen els micos del tron?
data.text: de la Immaculada Concepció
data.id: P_505_C_3028_Q5
data.question: A quina confraria pertanyien els donants?
data.context: La capella on s'havia d'ubicar el retaule tenia només 4 metres d'ample amb arcs diafragmàtics, el que explica la forma apuntada. Degut a les reduïdes dimensions de la capella, Dalmau va decidir canviar els fons daurats que exigia el contracte per una mena de trompe-l'oeil que engrandís òpticament les dimensions de la capella amb la figuració de l'absis, el transsepte i del creuer d'una església com a lloc d'acollida de la visió de Maria, creant un efecte visual que ampliava l'espai de devoció. La ubicació de Maria just a l'espai del creuer confereix una significació especial a Maria i el Nen ubicat al lloc de l'altar, lloc de connexió entre el cel i la terra, entre la presència divina i els homes. La figuració de l'altar es veu reforçada per l'elevació del tron sobre quatre lleons en al·lusió al tron de Salomó i a la visió de Maria com Sedes sapientiae, una iconografia utilitzada pel Mestre de Flémalle i per Jan van Eyck. Amb el fons de temple Dalmau no només aconseguia una ampliació visual, sinó una elevació de categoria de la mateixa capella a un àmbit eclesiàstic nou i millor que el del pobre espai real que es va trobar.[26]
data.text: 4 metres d'ample
data.id: P_505_C_3029_Q1
data.question: Quants metres tenia la capella on s'havia d'ubicar el retaule?
data.text: diafragmàtics
data.id: P_505_C_3029_Q2
data.question: Com eren els arcs de la capella?
data.text: una mena de trompe-l'oeil
data.id: P_505_C_3029_Q3
data.question: Què hi va fer al fons de la taula?
data.text: ampliava l'espai de devoció
data.id: P_505_C_3029_Q4
data.question: Què creava l'efecte visual del trompe-l'oeil de la taula?
data.text: al tron de Salomó
data.id: P_505_C_3029_Q5
data.question: A què al·ludeixen els lleons de sota el tron?