data.title: Pink Floyd
data.context: La Guerra, considerada com la conseqüència més greu de la manifestació de l'alienació dels altres, és també un element central de The Wall, i un tema recurrent en la música de la banda.[323] El pare de Waters va morir en combat durant la Segona guerra Mundial, i les seves lletres sovint al·ludeix als costos de la guerra, inclosos els de «Corporal Clegg» (1968), «Free Four» (1972), «Us and Them» (1973), «When the Tigers Broke Free» i «The Fletcher Memorial Home» de The Final Cut (1983), un àlbum dedicat al seu difunt pare i subtitulat A Requiem for the Postwar Dream.[324] Els temes i la composició de The Wall expressen el fet que Waters es crià en una societat anglesa esgotada, empobrida, dels homes després de la Segona Guerra Mundial; una condició que afecta negativament les seves relacions personals amb les dones.[325]
data.text: com la conseqüència més greu de la manifestació de l'alienació dels altres
data.id: P_273_C_1633_Q1
data.question: Com és considerada La Guerra?
data.text: durant la Segona guerra Mundial
data.id: P_273_C_1633_Q2
data.question: Quan va morir el pare de Waters?
data.text: en una societat anglesa esgotada, empobrida, dels homes després de la Segona Guerra Mundial
data.id: P_273_C_1633_Q3
data.question: On es crià Waters?
data.text: A Requiem for the Postwar Dream
data.id: P_273_C_1633_Q4
data.question: Quin és el subtítol de l'àlbum dedicat al pare de Waters?
data.text: als costos de la guerra
data.id: P_273_C_1633_Q5
data.question: A què atén la lletra de «Corporal Clegg»?
data.context: Durant l'enregistrament de The Wall, Waters, Gilmour i Mason van anar trobant-se més a desgrat amb la manca de contribucions de Wright a l'àlbum.[156] Gilmour va dir, sobre Wright: "no havia aportat res en absolut de cap valor a l'àlbum - feia molt, molt poc" i és per això que "el van fer fora".[157] Segons Mason, "la contribució de Rick era aparèixer i assistir a les sessions sense fer res, només 'sent un productor'."[158] Waters comentava: "[Wright] no estava preparat per cooperar fent el disc... [i] va ser acordat per tots... bé pot tenir una llarga batalla o [ell] es posen d'acord per ... acabar de fer l'àlbum, mantenint la seva participació plena ... però al final d'ella [hauria de] deixar-ho tranquil·lament. Rick va acceptar."[159][162] Concebut com una òpera rock, The Wall és, en el vessant líric, un altre disc conceptual, aquesta vegada sobre l'aïllament d'una persona a la societat, representat pel mur del títol; també, com havia vingut passant des de The Dark Side of the Moon, The Wall és quasi al 100% una obra exclusiva de Waters.
data.text: no havia aportat res en absolut de cap valor
data.id: P_273_C_1634_Q1
data.question: Què va dir Gilmour en relació a la contribució en l'àlbum de Wright?
data.text: com una òpera rock
data.id: P_273_C_1634_Q2
data.question: Com va ser concebut The Wall?
data.text: amb la manca de contribucions de Wright
data.id: P_273_C_1634_Q4
data.question: Amb què es van trobar Wall, Waters, Gilmour i Mason a desgrat durant l'enregistrament de The Wall?
data.text: sobre l'aïllament d'una persona a la societat
data.id: P_273_C_1634_Q5
data.question: De què tracta The Wall?
data.context: El 2004, la MSNBC va situar a Pink Floyd en la vuitena posició de la seva llista de "The 10 Best Rock Bands Ever" (Les 10 millors bandes de rock de sempre).[338] Rolling Stone els va situar a la posició número 51 en el seu llistat de "The 100 Greatest Artists of All Time" (Els 100 millors artistes de tots els temps).[339] La revista Q va nomenar a Pink Floyd com la banda més gran de tots els temps.[340] VH1 va enfilar-los fins a la 18a posició en la llista dels "100 Greatest Artists of All Time" (100 millors artistes de tots els temps).[341] L'escriptor Colin Larkin va situar a Pink Floyd com a número 3 en la seva llista dels "Top 50 Artists Of All Time" (Top 50 d'artistes de tots els temps), una classificació basada en les votacions acumulades per cada àlbum dels artistes inclosos en la seva llista All Time Top 1000 Albums (Top 1000 d'àlbums de tots els temps).[342]
data.text: 2004
data.id: P_273_C_1636_Q1
data.question: Quan la MSNBC va situar a Pink Floyd en la vuitena posició de la seva llista?
data.text: "The 10 Best Rock Bands Ever"
data.id: P_273_C_1636_Q2
data.question: Com es diu la llista de la MSNBC?
data.text: 51
data.id: P_273_C_1636_Q3
data.question: En quina posició va situar Rolling Stone a Pink Floyd?
data.text: La revista Q
data.id: P_273_C_1636_Q4
data.question: Qui va nomenar a Pink Floyd com la banda més gran de tots els temps?
data.text: en les votacions acumulades per cada àlbum dels artistes inclosos en la seva llista
data.id: P_273_C_1636_Q5
data.question: En què està basada la classificació de la llista "Top 50 Artists Of All Time"?
data.context: Pink Floyd va utilitzar efectes de so innovadors i tecnologia moderna d'enregistrament d'àudio durant l'enregistrament de The Final Cut. Les contribucions de Mason a l'àlbum estaven gairebé limitades a treballar amb el sistema Holophonic experimental, una tècnica de processament d'àudio utilitzada per a simular un efecte tridimensional. El sistema utilitzava una cinta estèreo convencional per a produir un efecte que semblava que mogués el so al voltant del cap de l'oient quan estaven portant auriculars. El procés permetia a un enginyer simular el moviment del so al darrere, a dalt o al costat de les orelles de l'oient.[281]
data.text: efectes de so innovadors i tecnologia moderna d'enregistrament d'àudio
data.id: P_273_C_1637_Q1
data.question: Què va utilitzar Pink Floyd durant l'enregistrament de The Final Cut?
data.text: el sistema Holophonic experimental
data.id: P_273_C_1637_Q2
data.question: Quina tècnica de processament d'àudio s'utilitza per a simular un efecte tridimensional?
data.text: a treballar amb el sistema Holophonic experimental
data.id: P_273_C_1637_Q3
data.question: A què es limitaven les contribucions de Mason a l'album?
data.text: a un enginyer
data.id: P_273_C_1637_Q4
data.question: A qui permetia el sistema simular el moviment del so al darrere, a dalt o al costat de les orelles de l'oient?
data.text: una cinta estèreo convencional
data.id: P_273_C_1637_Q5
data.question: Què utilitzava el sistema?
data.context: Roger Waters, originari de Cambridge, va anar a Londres l'any 1965, per matricular-se a la carrera d'arquitectura a la Regent Street Polytechnic. Allà va conèixer Nick Mason, qui també estudiava arquitectura a la mateixa universitat.[6] Van començar a tocar conjuntament en un grup del qual també formaven part Keith Noble (cantant) i Clive Metcalfe (baixista), juntament amb la germana de Noble, Sheilagh. Un altre estudiant d'arquitectura, Richard Wright, s'hi va unir més tard aquell mateix any i, per tant, el grup va esdevenir un sextet que anomenaren Sigma 6, la primera banda a incloure a Waters, Wright i Mason.[7][nota 1] En aquesta època, tant Waters com Wright tocaven la guitarra. La banda va començar a actuar en funcions privades, mentre que els assajos els duien a terme en una casa de te situada als soterranis de la Regent Street Polytechnic. Tocaven cançons de The Searchers i material escrit pel seu mànager i compositor, i a la vegada company d'estudis, Ken Chapman.[9]
data.text: Cambridge
data.id: P_273_C_1638_Q1
data.question: D'on era originari Robert Waters?
data.text: Nick Mason
data.id: P_273_C_1638_Q4
data.question: A qui va conèixer Roger Waters a la Regent Street Polytechnic?
data.text: Sheilagh
data.id: P_273_C_1638_Q5
data.question: Com es deia la germana de Noble?