Pressió osmòtica

context: El factor i fou explicat pel químic suec Svante August Arrhenius quan desenvolupà entre 1883 i 1887 la teoria de la dissociació electrolítica,[14] segons la qual les molècules dels electròlits es dissocien en major o menor extensió en ions carregats elèctricament, capaços de transportar el corrent elèctric, i existint un equilibri entre les molècules no dissociades i els ions. Per tant, en dissolució hi ha més partícules que les que s'han dissolt, ja que aquestes es rompen, es dissocien, en parts més petites. La pressió osmòtica, com les altres propietats col·ligatives, depèn del nombre total de partícules en dissolució, de manera que en una dissolució d'electròlits tendrem més partícules que les dissoltes, les quals s'han de tenir en compte per a calcular la concentració total. Per exemple podem suposar un electròlit binari com el clorur de calci, CaCl2, el qual assoleix l'equilibri de dissociació en aigua segons la següent equació:
qas: answers: text: Svante August Arrhenius
question: Qui desenvolupà la teoria de la dissociació elecrolítica?

answers: text: entre 1883 i 1887
question: Quant desenvolupà Svante August Arrhenius la teoria de la dissociació elecrolítica?

answers: text: en ions carregats elèctricament
question: En què es dissocien les molècules dels electròlits segons la teoria de la dissociació elecrolítica?

answers: text: el corrent elèctric
question: Què poden transportar els ions carregats elèctricament?

answers: text: del nombre total de partícules en dissolució
question: De què depèn la pressió osmòtica?

context: Però el veritable descobriment de l'osmosi en membranes semipermeables fou realitzat pel francès Henri Dutrochet, considerat com un dels grans fisiòlegs del segle xix, l'any 1828.[6] Dutrochet descobrí el fenomen de l'osmosi quan observà que la difusió del dissolvent a través d'una membrana semipermeable ocorria sempre de la dissolució de menor concentració d'un solut, que no pot passar, cap a la dissolució de major concentració; a més, el dissolvent que flueix és capaç de desenvolupar una pressió sobre la membrana a la qual denominà pressió osmòtica. Dutrochet construí el primer dispositiu experimental per a observar la presència de la pressió osmòtica, anomenat osmòmetre.[7]
qas: answers: text: Henri Dutrochet
question: Qui va descobrir l'osmosi en membranes semipermeables?

answers: text: com un dels grans fisiòlegs del segle xix
question: Com és considerat Henri Dutrochet?

answers: text: 1828
question: Quan va descobrir Henri Dutrochet l'osmosi en membranes semipermeables?

answers: text: el primer dispositiu experimental per a observar la presència de la pressió osmòtica
question: Què va construir Dutrochet?

answers: text: osmòmetre
question: Quin nom rep el dispositiu que va construir Dutrochet?

context: Hi ha unes cèl·lules especialitzades en detectar canvis de la pressió osmòtica en els líquids corporals (plasma sanguini, fluid intercel·lular,...), són els osmoreceptors. Aquestes cèl·lules es localitzen a l'hipotàlem, a les artèries i en altres llocs. Mitjançant aquestes cèl·lules l'organisme pot regular la concentració de sals en els seus fluids, la osmolalitat.[15] En els humans són osmoreceptors els nuclis supraòptic i paraventricular. Mitjançant hormones antidiürètiques (vasopressina o ADH, pitressina), els osmoreceptors inhibeixen la diüresi per tal de mantenir la pressió osmòtica de la sang corresponent a una osmolalitat mitjana de 285 mosmol/kg. És suficient una variació en només 3 mosmol/kg per activar aquest mecanisme.[16]
qas: answers: text: cèl·lules especialitzades en detectar canvis de la pressió osmòtica en els líquids corporals
question: Què són els osmoreceptors?

answers: text: a l'hipotàlem, a les artèries i en altres llocs
question: On es localitzen els osmoreceptors?

answers: text: supraòptic i paraventricular
question: Quins nuclis són osmoreceptors en els humans?

answers: text: Mitjançant hormones antidiürètiques
question: Com inhibeixen els osmoreceptors la diüresi?

answers: text: hormones antidiürètiques
question: Què són la vasopressina o ADH i la pitressina?

context: Una tercera teoria explica l'osmosi a partir del descens de la pressió de vapor, el qual dóna lloc que el dissolvent destil·li a través de la membrana fins que s'igualen ambdues pressions. Si apliquem una pressió igual a la pressió osmòtica de la dissolució s'aturarà la destil·lació, i necessitaríem una pressió major per invertir la direcció.[11][9] El flux de dissolvent a través d'una membrana semipermeable és anàleg al flux de dissolvent en la fase vapor que es produeix si es deixen dintre d'un recipient tancat mostres del dissolvent i d'una dissolució. Com que la pressió de vapor del dissolvent és major, es produeix una transferència neta de dissolvent cap a la dissolució. El flux de dissolvent continua fins que tot el dissolvent ha passat a la dissolució.[12]
qas: answers: text: a partir del descens de la pressió de vapor
question: A partir de què explica l'osmosi una tercera teoria?

answers: text: la destil·lació
question: Què s'aturarà si s'aplica una pressió igual a la pressió osmòtica de la dissolució?

answers: text: si es deixen dintre d'un recipient tancat mostres del dissolvent i d'una dissolució
question: Quan es produeix el flux de dissolvent en la fase de vapor?

answers: text: la pressió de vapor del dissolvent és major
question: Per què es produeix una transferència neta de dissolvent cap a la dissolució?

answers: text: fins que tot el dissolvent ha passat a la dissolució
question: Fins on continua el flux de dissolvent?

context: En l'absència de transport actiu, la membrana cel·lular permet el pas de molècules d'aigua i de tots els soluts permeables fins que s'igualen els seus respectius potencials químics en ambdós costats de la membrana. Això no obstant, existeix un gran nombre d'espècies, tant el fluid que envolta la cèl·lula com en el fluid o citoplasma cel·lular, que no poden travessar la membrana. Si la concentració total d'aquest soluts és més gran en el fluid que envolta la cèl·lula, aquesta perdrà aigua per osmosi i es diu que el fluid circumdant és hipertònic respecte al fluid cel·lular (té major pressió osmòtica). En el cas contrari, quan la concentració total del solut que no pot travessar la membrana és més gran en el fluid de la cèl·lula, aquesta guanyarà aigua del líquid hipotònic circumdant (de menor pressió osmòtica). Quan no es produeix transferència neta d'aigua entre el fluid cel·lular i el que envolta la cèl·lula, es diu que ambdós fluids són isotònics, és a dir, tenen la mateixa pressió osmòtica. La sang i la limfa són aproximadament isotòniques respecte de les cèl·lules d'un organisme.
qas: answers: text: el pas de molècules d'aigua i de tots els soluts permeables
question: Què permet la membrana cel·lular en l'absència de transport actiu?

answers: text: fins que s'igualen els seus respectius potencials químics en ambdós costats de la membrana
question: Fins on permet la membrana cel·lular el pas de molècules d'aigua i de soluts permeables?

answers: text: guanyarà aigua del líquid hipotònic circumdant
question: Què li passarà a la cèl·lula quan la concentració total del solut que no pot travessar la membrana és més gran en el fluid d'aquesta?

answers: text: Quan no es produeix transferència neta d'aigua entre el fluid cel·lular i el que envolta la cèl·lula
question: Quan es diu que els dos fluids són isotònics?

answers: text: aproximadament isotòniques
question: Com són la sang i la limfa respecte de les cèl·lules d'un organisme?

context: Els vegetals utilitzen la pressió osmòtica per fer ascendir l'aigua a través del xilema des de les rels cap a les fulles. Així s'ha comprovat en els aurons quan comença la primavera i s'inicia el moviment de la saba. Les rels tenen una gran concentració de sucres produïts durant l'estiu i emmagatzemats a les rels. En fondre's la neu l'aigua arriba en grans quantitats a les rels i entra dins d'elles, pels pèls absorbents, per efecte de la pressió osmòtica i fa que la saba pugi cap a les fulles. Però a la majoria de vegetals no és possible explicar l'ascensió de la saba per mitjà de la pressió osmòtica fins a les fulles. A les parts més altes dels vegetals, la saba ascendeix a causa del descens de pressió provocat per la transpiració de les fulles. També hi ha situacions, com als mangles, que passa al contrari, ja que les rels estan dins aigua salada, i es produeix una osmosi inversa.[17]
qas: answers: text: per fer ascendir l'aigua
question: Per què utilitzen els vegetals la pressió osmòtica?

answers: text: des de les rels cap a les fulles
question: Per on ascendeix l'aigua en els vegetals?

answers: text: a través del xilema
question: Com ascendeix l'aigua en els vegetals?

answers: text: durant l'estiu
question: Quan es produïda la gran concentració de sucres de les rels?

answers: text: dins aigua salada
question: On estan les rels dels mangles?