Escola del Bullenhuser Damm

context: El periodista Günter Schwarberg i la seva esposa, l'advocada Barbara Hüsing, començaren a indagar la història del lloc vers la fi dels anys 1970. Gràcies a la seva insistent recerca i la publicació d'una sèrie d'articles a la revista Stern, a poc a poc es pogueren identificar familiars de 16 de les 20 víctimes, els quals ignoraven completament on i com havien mort els seus fills, germans o néts. El 20 d'abril del 1979 s'aplegaren 2000 persones davant de l'escola i es fundà l'Associació dels nens de Bullenhuser Damm. Es posaren panels informatius al soterrani sobre els crims que s'hi havien perpetrat 34 anys enrere. El 1980, el Senat de la ciutat d'Hamburg qualificà el lloc de monument i dedicà l'escola a Janusz Korczak, un metge polonès que fou assassinat el 1942 a Treblinka, juntament amb els nens de l'orfenat del qual n'era el director.[16] El 21 d'abril del mateix any, uns neonazis feren esclatar una bomba davant l'escola.[17] El 1985 s'inaugurà un roserar darrere l'escola, on qualsevol persona pot plantar un roser en memòria de les víctimes; s'hi troben també pedres commemoratives dedicades als nens i, per primera vegada, també als soviètics assassinats.
qas: answers: text: Günter Schwarberg i la seva esposa, l'advocada Barbara Hüsing
question: Qui va començar a indagar la història de l'escola?

answers: text: el Senat de la ciutat d'Hamburg
question: Qui la va qualificar com a monument?

answers: text: Janusz Korczak
question: A qui dedicaren l'escola?

answers: text: 1942
question: Quin any hi van fer esclatar una bomba davant l'escola?

context: El 1986, un tribunal internacional acusà la justícia federal alemanya de tàctiques dilatòries en l'elucidació dels crims nazis. En general, la justícia alemanya de la postguerra no s'afanya massa a esbrinar i perseguir els crims dels nazis.[18] El cas de l'SS Arnold Strippel n'és un exemple. Fins i tot el 1996, un fiscal formulà una acusació contra un panel informatiu del soterrani de l'escola en el qual s'explicava la negligència del poder judicial i en el qual s'havien publicat citacions de l'argumentació per rebatre algunes acusacions.[19] El fiscal Helmut Münzberg qualificà els crims de Strippel d'«assassinat per raons fútils», però argumentà contra l'acceptació de la condició agreujant d'«assassinat cruel». Després de la seva instrucció sumarial en preparació del judici del 1967, Münzberg digué textualment en el seu informe:
qas: answers: text: la negligència del poder judicial
question: Què explicava un dels panells de l'escola?

answers: text: assassinat per raons fútils
question: Com qualificà els crims Münzberg?

answers: text: de tàctiques dilatòries
question: De què va ser acusada la justícia alemanya?

answers: text: un tribunal internacional
question: Qui va acusar la justícia alemanya de tàctiques dilatòries?

answers: text: 1986
question: Quant va ser acusada la justícia alemanya de tàctiques dilatòries?

context: El lloc commemoratiu es pot visitar tots els diumenges. El servei dels museus d'Hamburg organitza fora de les hores d'obertura visites comentades per a grups o escoles. En una primera sala s'expliquen el funcionament de l'extensió del camp de Neuengamme i els experiments mèdics amb humans, les víctimes, els seus cuidadors i els perpetradors. La segona sala mostra documents, records personals de testimonis i la persecució penal dels perpetradors. Pel que fa als 24 (o més) presoners soviètics assassinats, no se'n saben ni els noms.[1]
qas: answers: text: diumenges
question: Quin dia es permet visitar el lloc commemoratiu?

answers: text: visites comentades
question: Què hi organitza el servei de museus d'Hamburg?

answers: text: 24 (o més)
question: Quants presoners soviètics hi van ser assassinats?

answers: text: experiments mèdics
question: Què hi feien amb humans?

answers: text: no se'n saben
question: Quins eren els noms dels presoners soviètics assassinats?

context: El 1956, Monika, la filla de Fritz Bringmann (1918-2011), presoner de Neuengamme i testimoni dels judicis de la Casa Curio, publicà un article a la pàgina per a nens del diari Norddeutsches Echo sobre la massacre de l'escola del Bullenhuser Damm. Bringmann fou interrogat per la policia secreta alemanya (Verfassungsschutz), que considerava l'article com a propaganda comunista, considerant que el crim descrit era massa exagerat per poder ésser veritable. Bringmann els ensenyà les actes dels judicis de la Casa Curio, els quals la policia secreta desconeixia completament.[14] De 1970 a 1995, Bringmann, «combatent incansable contra l'oblit», fou el president de l'associació Amicale Internationale de Neuengamme.[15]
qas: answers: text: publicà un article
question: Què va fer mònica?

answers: text: la policia secreta alemanya
question: Qui va interrogar Bringmann?

answers: text: la massacre de l'escola del Bullenhuser Damm
question: De què parlava l'article?

answers: text: propaganda comunista
question: Com van considerar l'article?

answers: text: Amicale Internationale de Neuengamme
question: De quina associació va ser president Fritz Bringmann?