Museu Nacional d'Art de Catalunya

context: El 1990, la Llei de Museus[26] va establir la necessitat de crear un museu nacional unint la col·lecció de l'antic Museu d'Art de Catalunya (art romànic, gòtic, renaixement i barroc), inaugurat el 1934; del Museu d'Art Modern (art dels segles XIX i XX), creat el 1945; del Gabinet de Dibuixos i Gravats; del Gabinet Numismàtic de Catalunya; i de la Biblioteca General d'Història de l'Art, creant un nou espai únic de promoció i divulgació artística. El MNAC va néixer oficialment el 14 de novembre de 1990, tot i que la integració establerta pel punt de la llei de museus no implicava cap alteració en la titularitat dels fons esmentats. Un any després, el 1991, el museu va canviar de titularitat, passant de ser un centre municipal de l'Ajuntament de Barcelona a un ens autònom gestionat pel recentment creat patronat, presidit inicialment per Pere Duran Farell. El mateix any Xavier Barral esdevingué el nou director del museu, amb l'objectiu de convertir el MNAC en el Louvre català.[27] Per encabir totes les obres, el Palau es va sotmetre a un procés d'ampliació, a partir d'un projecte dirigit per Gae Aulenti, Enric Steegman, Josep Benedito Rovira i Agustí Obiol,[28] que va costar més de 6 milions d'euros.[29]
qas: answers: text: 1934
question: Quan es va inaugurar l'antic Museu d'Art de Catalunya?

answers: text: XIX i XX
question: Quins segles es corresponen amb l'Art Modern?

answers: text: 14 de novembre de 1990
question: En quina data va néixer oficialment l'MNAC?

answers: text: Xavier Barral
question: Qui va esdevindre director del museu l'any 1991?

answers: text: convertir el MNAC en el Louvre català
question: Quin era l'objectiu de Xavier Barral?

context: Per la seva especial significació destaca el dipòsit de la Generalitat de Catalunya, l'any 1993, de tres sarges procedents de la catedral de la Seu d'Urgell; un ingrés que complementa el conjunt adquirit a la primera dècada del segle. Així mateix, la dació de la col·lecció Torelló de l'any 1994 va suposar incorporar una pintura de Jacomart. Un any més tard, la dació de la col·lecció Torres ha significat l'entrada del Martiri de santa Llúcia de Bernat Martorell.[54]
qas: answers: text: tres sarges procedents de la catedral de la Seu d'Urgell
question: Què va dipositar la Generalitat de Catalunya l'any 1993?

answers: text: Jacomart
question: De qui va incorporar una pintura la dació de la col·lecció Torelló l'any 1994?

answers: text: l'entrada del Martiri de santa Llúcia de Bernat Martorell
question: Què ha significat la dació de la col·lecció Torres?

context: Un dels eixos vertebradors de les col·leccions d'art modern és el modernisme, moviment de gran importància artística i cultural a Catalunya. En pintura, el corrent que més s'hi identifica és el de caràcter renovador liderat per Ramon Casas i Santiago Rusiñol, que en les seves obres parisenques van incorporar certs aspectes de l'impressionisme francès. Un altre corrent és el simbolista, representat per les pintures d'Alexandre de Riquer i Joan Brull i que s'observa també en algunes fotografies del pictorialista Pere Casas Abarca. De la mateixa importància és la presència d'artistes de la segona generació modernista, com ara Isidre Nonell, Marià Pidelaserra, Ricard Canals, Hermen Anglada Camarasa, Nicolau Raurich o Joaquim Mir, els quals, ja entrat el segle xx, van portar la pintura catalana a un dels seus moments més brillants.
qas: answers: text: el modernisme
question: Quin és un dels eixos vertebradors de les col·leccions d'art modern?

answers: text: moviment de gran importància artística i cultural
question: Què va suposar a Catalunya el modernisme?

answers: text: Ramon Casas i Santiago Rusiñol
question: Qui lidera en pintura el corrent de caràcter renovador?

answers: text: Pere Casas Abarca
question: En les fotografíes de quin pictorialista s'observa el corrent simbolista?

answers: text: xx
question: En quin segle la pintura catalana va tenir un dels seus moments més brillants?

context: El Gabinet Numismàtic de Catalunya, creat el 1932, té una col·lecció que supera els 134.000 exemplars. El fons és el resultat d'un llarg procés d'adquisicions, per compra, donació, llegat o dipòsit, que va començar durant la primera meitat del segle xix i que encara continua. La col·lecció de monedes consta de quasi 100.000 peces, entre les quals estan representades les principals sèries numismàtiques, amb exemplars fabricats des del segle VI aC fins a l'actualitat. Les monedes més importants i emblemàtiques són, sens dubte, les emeses a Catalunya, amb gran nombre d'exemplars d'extraordinària raresa i peces úniques. Les col·leccions s'inicien amb les emissions d'època antiga, entre les quals destaquen les encunyades a la península Ibèrica, amb peces tan significatives com les de les colònies gregues d'Empúries i Rhode o el tresor de 897 fraccions de plata trobat a la neàpoli d'Emporion. Del pas del món antic al medieval és la col·lecció de moneda visigoda, amb emissions de tallers del territori català, com ara Barcino, Tarraco o Gerunda. De les sèries cristianes de l'occident medieval, hi són presents bona part dels regnes europeus, encara que el fons de moneda catalana i de la Corona d'Aragó és el més destacat, amb exemplars que mostren, pas a pas, l'evolució històrica i econòmica d'aquests territoris. Per exemple, el creixement econòmic del segle XIII està documentat per l'inici de l'encunyació a Barcelona de croats de plata a nom de Pere II. De les emissions d'època moderna i contemporània cal assenyalar les encunyacions de tres períodes tan significatius com són els de la Guerra dels Segadors, la Guerra de Successió i la Guerra del Francès.
qas: answers: text: 1932
question: En quin any va ser creat el Gabinet Numismàtic de Catalunya?

answers: text: supera els 134.000
question: Quants exemplars té la col·lecció del Gabinet Numismàtic de Catalunya?

answers: text: d'adquisicions, per compra, donació, llegat o dipòsit
question: Com es van aconseguir els exemplars?

answers: text: La col·lecció de monedes
question: Què té quasi 100.000 peces?

answers: text: amb les emissions d'època antiga
question: Amb què s'inicien les col·leccions de monedes?

context: El 1918, el col·leccionista Lluís Plandiura i Pou va començar a arrencar frescos de les esglésies dels Pirineus.[16] Per arrencar les pintures murals van contractar a una saga de restauradors italians, dirigits per Franco Steffanoni, de Bèrgam,[17] que feien servir una tècnica especial, l'strappo, que permetia aïllar les pintures murals de les parets mitjançant una barreja de clara d'ou i cola.[18] Aquest fet va provocar tot un procés especulatiu sobre les restes romàniques del Pirineu, on antiquaris, capellans i marxants d'art començaren a buidar esglésies i a vendre murals, retaules i altres peces a col·leccionistes privats, i les pintures de l'església de Santa Maria de Mur acabaren al Museum of Fine Arts de Boston.[16]
qas: answers: text: Museum of Fine Arts de Boston
question: On van acabar les pintures de l'església de Santa Maria de Mur?

answers: text: Franco Steffanoni
question: Qui dirigia la saga de restauradors italians?

answers: text: Bèrgam
question: D'on era Franco Steffanoni?

answers: text: l'strappo
question: Quina tècnica feien servir els restauradors italians?

answers: text: aïllar les pintures murals de les parets mitjançant una barreja de clara d'ou i cola
question: Què permetia l'strappo?