Urbanisme de Barcelona

context: A mitjans de segle es va produir un fet transcendental que va canviar per complet la fisonomia de la ciutat, l'enderrocament de les muralles. Durant els segles xviii i xix la població va anar creixent constantment (de 34 000 habitants a començaments del segle xviii a 160 000 a mitjans del xix), fet que va comportar un augment de la densitat poblacional alarmant (850 habitants per hectàrea), posant en risc la salubritat de la ciutadania. No obstant això, a causa de la seva condició de plaça forta, el govern central s'oposava a l'enderrocament de les muralles. Va començar llavors un fort clam popular, liderat per Pere Felip Monlau, qui el 1841 va publicar la memòria Abajo las murallas, en la qual defensava la seva destrucció per evitar malalties i epidèmies. Per fi, el 1854 es va donar el permís per al seu enderrocament, amb el qual es va donar la via de sortida per a l'expansió territorial de la ciutat.[99]
qas: answers: text: un augment de la densitat poblacional alarmant
question: Què va comportar el creixement constant de la població a la ciutat?

answers: text: la salubritat de la ciutadania
question: Què posava en risc l'augment de la densitat poblacional a la ciutat?

answers: text: a causa de la seva condició de plaça forta
question: Per què el govern central s'oposava a l'enderrocament de les muralles de la ciutat?

answers: text: Pere Felip Monlau
question: Qui va liderar el clam popular a favor de l'enderrocament de les muralles a la ciutat?

context: Els últims anys del segle van estar marcats per la cerca d'un urbanisme més sostenible i basat en criteris ecològics. Aquesta nova conscienciació es va plasmar en la cerca d'uns espais públics adaptats a l'entorn i projectats per als veïns, amb especial èmfasi en els equipaments i serveis comunitaris. Aquests criteris es van definir especialment en el Fòrum Cívic Barcelona Sostenible, celebrat el 1998.[235] Una de les principals realitzacions durant aquests anys en ares de la sostenibilitat ha estat l'aposta per la bicicleta com a mitjà de transport més ecològic: el 1993 es va instal·lar el primer carril bici a l'avinguda Diagonal, en un tram de 3 km;[236] des de llavors no ha parat d'augmentar l'espai destinat a bicicletes, l'ús de les quals ha estat afavorit igualment per la creació el 2007 d'una empresa municipal de lloguer de bicicletes (Bicing), amb diversos punts de parada per tota la ciutat.[237]
qas: answers: text: en criteris ecològics
question: En què es basa la cerca d'un urbanisme més sostenible a la ciutat?

answers: text: adaptats a l'entorn
question: Com són els espais públics d'aquest urbanisme sostenible a la ciutat?

answers: text: en el Fòrum Cívic Barcelona Sostenible
question: On es van definir els criteris d'urbanisme sostenible per a la ciutat?

answers: text: per la bicicleta
question: Per quin mitja de transport s'ha apostat per fer la ciutat més sostenible?

answers: text: a l'avinguda Diagonal
question: On es va instal·lar el primer carril bici a la ciutat?

context: El projecte de Cerdà era bastant innovador per a l'època, sobretot pel que fa a la delimitació d'espais verds i zones de serveis, atenent tant als aspectes funcionals com als lúdics i assistencials. Els edificis havien de tenir una altura de 16 metres (planta baixa i quatre pisos), i una profunditat de 10 a 20 metres. La distribució de l'Eixample seria de sectors de 20 x 20 illes, dividits en districtes de 10 x 10 i barris de 5 x 5. Cada barri tindria una església, un centre cívic, una escola, una guarderia, un asil i altres centres assistencials, mentre que cada districte tindria un mercat i, cada sector, un parc. També comptava amb instal·lacions industrials i administratives, i en l'extraradi situava un escorxador, un cementiri i tres hospitals. No obstant això, la majoria d'aquestes disposicions no van arribar a realitzar-se, a causa de l'oposició de l'Ajuntament, molest per la imposició del pla de Cerdà enfront del de Rovira que havia aprovat en el concurs, i degut també a l'especulació immobiliària, que va portar a construir les illes per tots els seus costats i no solament pels dos previstos per Cerdà.[103]
qas: answers: text: bastant innovador per a l'època
question: Com era el projecte de Cerdà?

answers: text: 16 metres
question: Quina altura havien de tenir els edificis en el projecte de Cerdà?

answers: text: de 5 x 5
question: De quantes illes eren els barris en el projecte de Cerdà?

answers: text: un mercat
question: Què tenia cada districte en el projecte de Cerdà?

answers: text: l'especulació immobiliària
question: Què va portar a variar el projecte de Cerdà i construir les illes per tots els costats?

context: El 1842 es va donar inici a un dels més clars factors de modernitat derivats dels nous avenços científics, la il·luminació de gas. Els primers carrers il·luminats van ser la Rambla, el carrer de Ferran i la plaça de Sant Jaume, concretament amb gas produït per destil·lació seca de l'hulla (gas ciutat). Aquest any es va crear la Societat Catalana per a l'Enllumenat per Gas, rebatejada el 1912 com Catalana de Gas i Electricitat. El 1856 es va aconseguir aplicar el gas a cuines i escalfadors domèstics.[89]
qas: answers: text: 1842
question: Quin any es va iniciar la il·luminació de gas?

answers: text: un dels més clars factors de modernitat
question: Com va ser considerada la il·luminació de gas?

answers: text: Sant Jaume
question: Quina va ser la primera plaça il·luminada amb gas?

answers: text: per destil·lació seca de l'hulla
question: Com s'obtenia el gas per il·luminada els carrers?

answers: text: 1842
question: Quin any es va crear la Societat Catalana per a l'Enllumenat per Gas?

context: Durant aquest període es van millorar nombrosos trams viaris de la ciutat, amb avingudes amples i freqüentment enjardinades pensades principalment per al trànsit per als vianants. Alguns exemples serien: l'avinguda de Gaudí, l'avinguda de Josep Tarradellas, el carrer Tarragona, l'enllaç de les Rambles antigues amb la rambla de Catalunya, el passeig de Lluís Companys, l'avinguda de la Reina Maria Cristina, la Via Júlia i la rambla de Prim. També es van obrir i es van reformar nombroses places, en molts casos també enjardinades, com les de Salvador Allende, Baixa de Sant Pere, Sant Agustí Vell, la Mercè, Sóller i Robacols.[216]
qas: answers: text: avingudes amples i freqüentment enjardinades
question: Com es van millorar molts trams viaris de la ciutat?

answers: text: per als vianants
question: Per a qui estaven pensades les avingudes enjardinades de la ciutat?

answers: text: places
question: Què es va reformar i obrir també a la ciutat?

context: En aquest període Barcelona va passar a formar part de la Monarquia Hispànica, sorgida de la unió de les corones de Castella i Aragó. Va ser una època d'alternança entre períodes de prosperitat i de crisis econòmiques, especialment per les epidèmies de pesta al segle xvi i per conflictes socials i bèl·lics com la Guerra dels Segadors i la Guerra de Successió entre els segles xvii i xviii, encara que en aquest últim segle repuntà l'economia gràcies a l'obertura del comerç amb Amèrica i a l'inici de la indústria tèxtil. La ciutat seguia encotillada en les seves muralles —l'única ampliació va ser a la platja, el barri de la Barceloneta—, malgrat que al final del període tenia gairebé 100 000 habitants.[58]
qas: answers: text: de la Monarquia Hispànica
question: De què va passar a formar part en aquest període Barcelona?

answers: text: de la unió de les corones de Castella i Aragó
question: Com va sorgir la Monarquia Hispànica?

answers: text: períodes de prosperitat i de crisis econòmiques
question: Què va alternar en aquesta època a Barcelona?

answers: text: al segle xvi
question: Quan va ser l'epidèmia de la pesta a Barcelona?

answers: text: l'obertura del comerç amb Amèrica
question: Què va fer repuntar l'economia a Barcelona en aquesta època?