Eugeni Xammar i Puigventós

context: Els seus darrers anys es caracteritzen per la lluita contra el dolor que li produïa l'herpes i les seves limitacions de mobilitat. Tal com ho descriu a les seves memòries: «Jo cada dia amb menys ganes de moure'm, sobretot a l'hivern, vaig i vinc d'un llit molt còmode a un seient que també ho és força i d'una cambra de dormir espaiosa a una cambra de bany suficient».[18] Econòmicament sempre havia patit escassetat, però els seus darrers anys va tenir seriosos problemes econòmics. Un cop més va ser Josep Badia qui el va ajudar aconseguint que un prohom local, en Maties Barres, li fes una pensió vitalícia per la seva casa de Can Feliu i, amb això, va poder viure els últims temps.[10]
qas: answers: text: dolor
question: Què li produïa l'herpes?

answers: text: escassetat
question: Què havia patit sempre econòmicament?

answers: text: Josep Badia
question: Qui el va ajudar?

answers: text: Maties Barres
question: Qui li va fer una pensió vitalícia?

answers: text: per la seva casa de Can Feliu
question: Per què li van fer la pensió vitalícia?

context: Quan es va instal·lar al seu retir de Can Feliu a l'Ametlla del Vallès, Xammar vivia el present sense que el preocupés la posteritat, sense tenir interès a perpetuar els seus coneixements en forma de llegat. No guardava res del seu passat, ni documents ni manuscrits. Tot el que era i havia estat, ho tenia al seu cap. En paraules seves: «vaig prendre la decisió de retirar-me a l'Ametlla dedicat a l'autofàgia».[9]
qas: answers: text: a l'Ametlla del Vallès
question: On era Can Feliu?

answers: text: la posteritat
question: Què no li preocupava a Xammar?

answers: text: res del seu passat
question: Què no guardava Xammar?

answers: text: al seu cap
question: On tenia tot el que havia estat Xammar?

answers: text: a l'autofàgia
question: A què es dedicava Xammar a l'Ametlla?

context: A l'inici de la guerra civil es trobava a Berlín i l'octubre de 1940, un jutge de Barcelona va ordenar la confiscación de todos los bienes y el extrañamiento perpetuo del territorio nacional del señor Eugenio Xamnar por rojo y catalanista. Aquest fet el condemnà a un llarg exili fins a 1950 i a la pèrdua de la seva desitjada finca a Catalunya. Anys més tard, Fèlix Millet i Maristany, nou propietari de Can Xammar de Dalt, el va ajudar a recuperar-la. A partir de 1960 la vida de Xammar va transcórrer bàsicament a l'Ametlla en una mena d'exili interior, renunciant a escriure com a mostra de fidelitat a una Catalunya sense llibertat.[15] És un període que alterna amb algunes estades a dispesa a la Fonda Europa de Granollers, de la família Parellada, amb la qual mantenia una gran amistat. Per casa seva van passar alguns dels seus companys de generació com Jaume Miravitlles o Avel·lí Artís-Gener, que el visitaven per a reconèixer el seu mestratge professional i l'exemple de la seva independència ideològica.[16] Explica Ramon Parellada, actual propietari de l'Europa, que era un nen quan el va conèixer, l'alt nivell intel·lectual dels dinars de Nadal quan s'ajuntaven Xammar i la seva primera esposa Amanda, Pla, Fernando Cottet i la seva família i els Vinyamata, comtes d'Alba de Liste. Pla i Xammar s'instal·laven a mitjan desembre fins ben passat Reis i els temes de conversa anaven de la història a l'economia mundial. L'estreta relació que va mantenir amb la família Parellada la va reconèixer nomenant-los marmessors seus al testament.[17]
qas: answers: text: a Berlín
question: On era Xammar a l'inici de la guerra civil?

answers: text: por rojo y catalanista
question: Per què li van confiscar tots els bens a Xammar?

answers: text: fins a 1950
question: Fins quin any va estar exiliat Xammar?

answers: text: de la família Parellada
question: De qui és la Fonda Europa de Granollers?

answers: text: marmessors seus al testament
question: Què va anomenar Xammar a la família Parellada?

context: A la fi del 1971, el seu amic i cronista municipal, el mestre de l'Ametlla Josep Badia i Moret, el va convèncer per a recollir la seva vida en un llibre.[58] Badia va contractar unes col·laboradores que mecanografiaven directament el que Xammar explicava. Aquest mètode va permetre recollir bona part de les seves memòries, però la dispersió i poca formalitat del personatge, va aconsellar Badia a enregistrar les seves converses en cinta magnetofònica a fi de capturar el màxim de coneixement d'en Xammar abans les forces no l'abandonessin definitivament.[10]
qas: answers: text: Josep Badia i Moret
question: Qui era cronista municipal de l'Ametlla?

answers: text: per a recollir la seva vida en un llibre
question: Per a què el va convèncer Josep Badia a Xammar?

answers: text: unes col·laboradores
question: Qui mecanografiava el que Xammar explicava?

answers: text: en cinta magnetofònica
question: Com va enregistrar les converses Badia?

answers: text: capturar el màxim de coneixement d'en Xammar
question: Què volien aconseguir Badia enregistrant les converses de Xammar?

context: A partir dels anys 1960, Xammar i Pla van reprendre el contacte i refan la seva amistat. L'obra feta per Pla en tots aquests anys era molt positiva per la defensa de la llengua i la cultura catalana i Xammar ho va reconèixer. Van sovintejar les visites a Llofriu i a Granollers, fent parada a l'Hostal de la Gavina i la Fonda Europa, respectivament.[55]
qas: answers: text: A partir dels anys 1960
question: Quin any van refer la seva amistat Xammar i Pla?

answers: text: la llengua i la cultura catalana
question: Què defensava l'obra feta per Pla en tots aquests anys?

answers: text: a Llofriu i a Granollers
question: On van sovintejar les visites Xammar i Pla?

answers: text: a l'Hostal de la Gavina
question: A quin hostal feien parada Xammar i Pla?

answers: text: Fonda Europa
question: A quina fonda feien parada Xammar i Pla?