Tannhäuser (Wagner)

context: L'estrena de la versió de París va ser de nou una representació desastrosa, amb protestes i crits, dels quals van participar, també, els pocs simpatitzants de l'òpera alemanya, cosa que va propiciar la retirada de l'òpera després de la tercera representació. I és que el públic de la capital francesa no estava en absolut preparat per rebre l'impacte que representava l'obra. Detalls com que els socis del Jockey Club arribessin, segons el seu costum, al segon acte, on se solia inserir el ballet de l'habitual grand-opéra, i que manifestessin sorollosament el seu descontentament pel fet que el ballet ja s'hagués fet, no deixen de ser circumstàncies que revelen la desconnexió absoluta entre el geni de Wagner i el públic que havia de contactar amb ell en aquella ocasió. L'únic cert és que es va produir un xoc de formes d'entendre l'òpera, la música i l'art en general, que va persistir durant anys i que té segurament arrels profundes, potser pròpies d'un antagonisme nacional i d'una manera diferent de veure la vida.
qas: answers: text: després de la tercera representació
question: Quan es va retirar l'obra?

answers: text: al segon acte
question: On se solia inserir el ballet de l'habitual grand-opéra?

answers: text: els socis del Jockey Club
question: Qui va arribar al segon acte?

answers: text: de formes d'entendre l'òpera, la música i l'art en general
question: En què es va produir un xoc entre Wagner i el públic?

answers: text: durant anys
question: Quant de temps va durar el xoc entre Wagner i el públic?

context: L'obertura compta amb l'essència de la trama de l'òpera: la lluita entre l'amor carnal i l'espiritual que esquinça el protagonista, i igual que aquella, és un magnífic poema simfònic de fàcil comprensió un cop es coneixen els seus leitmotiv. És una de les pàgines més difoses de l'autor, i s'executa freqüentment en concert. Presenta dues seccions contrastants que resumeixen els dos elements en tensió de l'obra: el tema dels pelegrins, associat al perdó, la pietat, l'amor pur, Elisabeth, i el del Venusberg, l'amor sensual i luxuriós. Aquests temes apareixeran en diferents moments al llarg de l'obra.
qas: answers: text: amb l'essència de la trama de l'òpera
question: Amb què compta l'obertura?

answers: text: la lluita entre l'amor carnal i l'espiritual que esquinça el protagonista
question: Quina és l'essència de la trama?

answers: text: el protagonista
question: Qui lluita entre l'amor carnal i l'espiritual?

answers: text: és un magnífic poema simfònic de fàcil comprensió
question: Com es el poema un cop es coneixen els seus leitmotiv?

answers: text: al perdó, la pietat, l'amor pur, Elisabeth
question: A què s'associa el tema dels pelegrins?

context: Paisatge idíl·lic de primavera, vall florida entre la Muntanya Hörsel i el castell de Wartburg. Un jove pastor toca la flauta saludant l'arribada del mes de maig i els pelegrins que s'encaminen a Roma. Tannhäuser, ple de remordiments per la seva vida passada, cau agenollat als peus d'una imatge de la Mare de Déu suplicant perdó pels seus pecats. El so d'uns corns de caça anuncia l'arribada del landgrave de Turíngia, acompanyat pels cavallers trobadors Wolfram von Eschenbach, Walter von der Vogelweide i Biterolf. Els seus antics amics saluden el trobador i li pregunten d'on ve; Tannhäuser no els hi respon. Després de rebutjar tornar a prendre el seu lloc entre els seus antics companys, Tannhäuser ho accepta quan Wolfram fa saber al jove que Elisabeth, neboda del Landgrave, encara està enamorada d'ell i segueix esperant la seva tornada. El nom del seu antic amor desperta els sentiments amorosos de Tannhäuser. Abraça emocionat el seu amic Wolfram i comunica a tots que els acompanyarà al castell.
qas: answers: text: idíl·lic
question: Com és el paisatge de primavera?

answers: text: entre la Muntanya Hörsel i el castell de Wartburg
question: On és la vall florida?

answers: text: Un jove pastor
question: Qui toca la flauta?

answers: text: per la seva vida passada
question: Per què té remordiments Tannhäuser?

answers: text: El so d'uns corns de caça
question: Què anuncia l'arribada del landgrave de Turíngia?

context: Mentrestant, Wagner havia estat nomenat segon director de l'Òpera de Dresden i s'havien estrenat Rienzi i Der fliegende Holländer. Per això estava en òptimes condicions per preparar bé l'estrena de la seva nova òpera. La composició va començar el juliol de 1843 i va acabar, amb l'última pàgina orquestrada, el 13 d'abril de 1845, precisions que podem fer gràcies a l'hàbit de Wagner d'apuntar diàriament i meticulosament el que feia, fins i tot en nimis detalls que freguen de vegades el ridícul. Però tot i cuidar-se el mateix Wagner de tot, malgrat la reputació de què gaudia en aquella època el Königlich Sächsisches Hoftheater de Dresden, tant pels cossos estables com pels cantants de la companyia, l'estrena de Tannhäuser, el 19 d'octubre de 1845, no va ser reeixida.
qas: answers: text: segon director de l'Òpera de Dresden
question: Què havia estat nomenat Wagner?

answers: text: Rienzi i Der fliegende Holländer
question: Quines òperes s'havien estrenat?

answers: text: el juliol de 1843
question: Quan va començar la composició de la seva nova òpera?

answers: text: apuntar diàriament i meticulosament el que feia
question: Quin hàbit tenia Wagner?

context: Quan Tannhäuser va arribar a Barcelona el 1887, les aigües antiwagnerianes s'havien apaivagat a tot Europa, i l'obra va ser relativament ben rebuda per l'escàs públic que es va atrevir a desafiar la nevada. Va agradar especialment la Marxa (que ja havia estrenat Josep Anselm Clavé un quart de segle abans en els seus concerts populars dels Jardins d'Euterpe) i l'ària de l'estrella, lògicament els números més atractius per al públic de llavors, que va aconseguir que es repetissin. També va agradar l'obertura, però la resta de l'obra va ser acollida amb fredor. En les representacions de 1887 van cantar Gemma Bellincioni i Adela Borghi, en els papers d'Elisabeth i Venus, respectivament, el tenor Giovanni Battisia De Negri, el baríton Paul Lhérie i el baix Luis Visconti, respectivament, com Tannhauser, Wolfram i Hermann. Dirigia l'orquestra el mestre Joan Goula. La versió utilitzada va ser l'original, no la de París, que no arribaria al Liceu fins al 1907.
qas: answers: text: en els seus concerts populars dels Jardins d'Euterpe
question: On havia estrenat Josep Anselm Clavé la Marxa?

answers: text: Gemma Bellincioni
question: Qui va cantar en el paper d'Elisabeth?

answers: text: Venus
question: A qui va interpretar Adela Borghi?

answers: text: l'original
question: Quina versió de l'obra es va utilitzar?

context: El personatge històric és un minnesänger del segle xiii, l'equivalent alemany d'un trobador o joglar, que escrivia poesia sobre l'amor eròtic i també un poema notable sobre la penitència. La llegenda que va créixer al seu voltant proporciona el marc de la història de l'òpera. Wagner canvia poc l'argument, però permet que l'heroi no mori i sigui redimit al final.[4]
qas: answers: text: un minnesänger
question: Qui és el personatge històric?

answers: text: xiii
question: De quin segle és el minnesänger?

answers: text: d'un trobador o joglar
question: Quin és l'equivalent alemany del minnesänger?

answers: text: sobre la penitència
question: Sobre que va escriure el minnesänger un poema notable?

answers: text: redimit
question: Què és l'heroi al final?