La gran onada de Kanagawa

context: El 1804 va adquirir gran popularitat quan, durant un festival a Tòquio, va fer un dibuix de 240 metres quadrats[12] d'un monjo budista que es deia Daruma. La seva fama el va portar a presentar-se poc després al shōgun Tokugawa Ienari en un concurs de talent, en què va competir contra un artista d'estil tradicional xinès, que ell va guanyar. Tres anys més tard va començar a il·lustrar tres llibres del novel·lista Takizawa Bakin, amb qui va tenir grans diferències. El 1812, a causa de la precària situació econòmica per la qual passava, va publicar Lliçons ràpides de dibuix simplificat i va començar a viatjar a Nagoya i Kioto per tractar d'aconseguir més alumnes. El 1814 va publicar el primer de quinze toms de sketches, anomenats manga, en els quals dibuixava coses que l'interessaven com persones, animals i Buda, entre altres coses. Durant els darrers anys de la dècada de 1820 va publicar la seva famosa sèrie Trenta-sis vistes del Mont Fuji i va ser tan popular que seguidament va haver d'afegir-hi deu estampes més.[16]
qas: answers: text: d'un monjo budista
question: De què era el dibuix que va fer en un festival a Tòquio?

answers: text: Daruma
question: Com es deia el monjo budista?

answers: text: 240 metres quadrats
question: Quina mida tenia el dibuix que va fer el 1804 en el festival a Tòquio?

answers: text: Takizawa Bakin
question: Per a quin novel·lista va il·lustrar tres llibres?

answers: text: Nagoya i Kioto
question: On va tractar de viatjar per aconseguir més alumnes?

context: És possible determinar el grau de dany que tenien les planxes al moment d'impressió d'una còpia determinada gràcies a l'anàlisi de dos punts característics. El primer d'ells es troba just al darrere del vaixell de la dreta que apareix en la imatge. En casos d'impressions amb planxes gastades, la línia no apareix de forma contínua. El segon punt està en el costat esquerre del requadre de la signatura, on les línies que el formen haurien d'aparèixer contínues.[50]
qas: answers: text: gràcies a l'anàlisi de dos punts característics
question: Com es pot determinar el grau de dany que tenien les planxes al moment d'impressió d'una còpia?

answers: text: just al darrere del vaixell de la dreta que apareix en la imatge
question: On apareix el primer punt característic?

answers: text: En casos d'impressions amb planxes gastades
question: En quins casos la línia no apareix de forma contínua?

answers: text: en el costat esquerre del requadre de la signatura
question: En quin costat està el segon punt?

context: Hi ha vuit remers per embarcació, que s'aferren als seus rems. Hi ha dos passatgers més al davant del vaixell, cosa que fa que a la imatge hi hagi un total de trenta homes. Utilitzant com a referència els vaixells es pot fer una aproximació de la mida de l'onada: els oshiokuri-bune feien generalment entre 12 i 15 metres de llargada, i si es té en compte que Hokusai va reduir l'escala vertical un 30%, s'arriba a la conclusió que l'ona té entre 10 i 12 metres d'altura.[24]
qas: answers: text: vuit
question: Quants remers hi ha per embarcació?

answers: text: als seus rems
question: On s'aferren els remers?

answers: text: dos passatgers més
question: Qui hi ha al davant del vaixell?

answers: text: entre 12 i 15 metres
question: Quina llargada feien generalment els oshiokuri-bune?

answers: text: entre 10 i 12
question: Quants metres d'altura té l'ona?

context: Gràcies a l'obra de Toyoharu, l'estampa japonesa de paisatges es va veure summament influenciada, evolucionant amb els treballs de Hiroshige —estudiant indirecte de Toyoharu a través de Toyohiro— i de Hokusai. Hokusai es va familiaritzar amb la perspectiva occidental des de la dècada de 1790 mitjançant les investigacions de Shiba Kōkan, dels ensenyaments del qual en va sortir beneficiat. Entre el 1805 i el 1810 va publicar una sèrie titulada Mirall d'imatges holandeses - Vuit vistes d'Edo.[43]
qas: answers: text: l'estampa japonesa de paisatges
question: Què es va veure summament influenciada gràcies a Toyoharu?

answers: text: Toyohiro
question: A través de qui Hiroshige va ser estudiant indirecte de Toyoharu?

answers: text: des de la dècada de 1790
question: Des de quan Hokuasi es va familiaritzar amb la perspectiva occidental?

answers: text: Mirall d'imatges holandeses - Vuit vistes d'Edo
question: Com es titulava la sèrie que va publicar Hokuasi?

context: Gràcies a moviments com la literatura ukiyo i els gravats, els ciutadans van començar a tenir més contacte amb els moviments artístics. Devers la meitat del segle XVIII, els artistes van començar a reflectir el que passava en els districtes de plaer, el kabuki, festivals i viatges. Aquests últims van donar naixement a guies turístiques que descrivien el més destacat tant de ciutats com del camp.[5]
qas: answers: text: Gràcies a moviments com la literatura ukiyo i els gravats
question: Per què van començar els ciutadans a tenir més contacte amb els moviments artístics?

answers: text: el que passava en els districtes de plaer, el kabuki, festivals i viatges
question: Què van començar a reflectir els artistes?

answers: text: el més destacat tant de ciutats com del camp
question: Què descrivien les guies turístiques?

context: Els dibuixos d'ukiyo-e, dits en japonès nikuhitsu ukiyo-e, eren obres úniques que feia el pintor amb pinzells directament sobre paper o seda. Aquests dibuixos permetien de veure l'obra final de forma total, tret de les línies i l'arranjament de color, que es perdien durant el procés.[8] Posteriorment l'artista, anomenat eshi, portava l'obra a un horishi, o gravador, el qual enganxava el dibuix sobre un panell de fusta, generalment de cirerer,[7] i ho eliminava tot en anar tallant amb cura el panell per formar un relleu amb les línies del dibuix.[9] Finalment, ja amb les planxes necessàries (normalment se n'utilitzava una per cada color necessari),[7] un surishi, o impressor,[8] duia a terme la feina d'impressió col·locant el paper d'estampació sobre les planxes consecutives. La impressió es realitzava fregant una eina anomenada baren sobre el dors de les fulles a imprimir.[10] Aquest sistema podia produir variacions de tonalitat en les estampes.[4] D'una sèrie de planxes se'n podien fer una gran quantitat de còpies, de vegades milers, fins que les planxes es desgastaven.[7]
qas: answers: text: nikuhitsu ukiyo-e
question: Com es diuen en japonès els dibuixos d'ukiyo-e?

answers: text: amb pinzells directament sobre paper o seda
question: Com feia el pintor els dibuixos d'ukiyo-e?

answers: text: enganxava el dibuix sobre un panell de fusta
question: Què feia l'horishi o gravador?

answers: text: cirerer
question: De quina fusta era generalment el panell en el que el gravador enganxava el dibuix?

answers: text: sobre les planxes consecutives
question: On col·locava l'impressor el paper d'estampació?