Aureliano in Palmira

context: La reina Zenobia, el seu amant Arsace i els sacerdots ofereixen sacrificis al temple d'Isis i preguen per l'alliberament del perill que representa l'exèrcit romà que s'acosta. El general Oraspe entra al so de la música marcial i anuncia que l'exèrcit d'Aureliano està als afores de Palmira. Arsace ofereix les seves tropes perses per defensar la ciutat, però després d'una escena de batalla fora de la ciutat, els perses són derrotats. Mentre els soldats romans celebren la seva victòria, Aureliano arriba i interroga a Arsace, ara pres, i aquest li respon amb dignitat que li agrada Zenobia i està disposat a morir per ella.
qas: answers: text: l'exèrcit romà
question: Quin exercit s'acosta?

answers: text: als afores de Palmira
question: On és l'exercit d'Aureliano?

answers: text: són derrotats
question: Què els passa als perses a la batalla fora de la ciutat?

answers: text: a morir
question: Què està disposat a fer Arsace per Zenobia?

context: Zenobia ha amagat els tresors del regne a les criptes sota el palau. Decideix oferir amb les seves tropes una última resistència a l'invasor. Ella sol·licita una entrevista a Aureliano per tal d'alliberar els presoners. Quan Aureliano es nega, ella demana veure a Arsace per última vegada, cosa que accepta. Aureliano interromp la conversa entre Zenobia i Arsace i anuncia que Arsace serà alliberat si renuncia a Zenobia, però ho refusa; Arsace llavors és condemnat a mort. Els dos exèrcits es preparen per a una última batalla.
qas: answers: text: els tresors
question: Què ha amagat Zenobia?

answers: text: a les criptes sota el palau
question: On els ha amagat?

answers: text: alliberar els presoners
question: Què vol aconseguir Zenobia amb l'entrevista amb Aureliano?

answers: text: si renuncia a Zenobia
question: Quan serà alliberat Aureliano?

answers: text: ho refusa
question: Què fa Arsace amb l'oferiment d'Aureliano?

context: El llibret en el qual el llibretista va ser acreditat només portava les inicials "G. F. R.". El llibret ha estat generalment atribuït al prolífic Giuseppe Felice Romani,[3] però de vegades al desconegut Gian Francesco Romanelli,[4][5] poeta principal del teatre la Scala abans del nomenament de Romani. En tot cas, Felice Romani va proporcionar els llibrets per a les tres comissions de Rossini per a La Scala, les altres dues serien Il turco in Italia (1814), i Bianca e Falliero (1819). Romani fou molt conegut i apreciat pels seus molts llibrets per a Donizetti i Bellini. La majoria dels llibrets de Romaní van ser establerts per diversos compositors, encara que els tres llibrets que va escriure per Rossini només van ser per ell.[2]
qas: answers: text: Giuseppe Felice Romani
question: A qui s'atribueix el llibret generalment?

answers: text: Donizetti i Bellini
question: Per a qui més va fer llibrets Romani?

answers: text: les inicials
question: Què hi havia per acreditació del llibretista?

answers: text: Gian Francesco Romanelli
question: Qui era poeta principal de la Scala abans de Romani?

context: L'escena final té lloc en una gran sala del palau. Els líders i els sacerdots de l'imperi derrotat es reuneixen per implorar a Aureliano. Oraspe, Arsace i Zenobia són portats a l'habitació encadenats. Mentrestant, la postura d'Aureliano ha canviat, allibera els captius i dóna a Arsace i Zenobia la possibilitat que regnin en tot l'Imperi de Palmira com a fidels aliats de l'Imperi Romà. El cor final canta les bondats d'Aureliano i dóna curs a la seva alegria.
qas: answers: text: en una gran sala del palau
question: On passa l'escena final?

answers: text: encadenats
question: Com són portats a l'habitació?

answers: text: allibera els captius
question: Què fa finalment Aureliano?

answers: text: la possibilitat que regnin en tot l'Imperi de Palmira
question: Què dona a Arsace i Zenobia?

context: Amb vint-i-un anys, Rossini va compondre aquesta història d'amor i guerra ambientada a la Roma imperial el 1813, un any que també va veure l'estrena de Il signor Bruschino, L'italiana in Algeri i Tancredi. Els crítics van veure en Aureliano una òpera menor -especialment en comparació amb el Tancredi rebut amb entusiasme- i va caure en l'oblit a partir de 1830, fins al renaixement del 1980, a Gènova. El declivi d'aquesta òpera també es va veure accelerat per l'èxit d'Il Barbiere di Siviglia, en la qual Rossini recicla parts significatives d'Aureliano, més notablement l'obertura, que sembla que s'ajusti molt millor a una comèdia estrident que a un dramma serio ambientada a l'antiga Roma.[2]
qas: answers: text: vint-i-un
question: Quants anys tenia quan va compondre aquesta obra?

answers: text: una òpera menor
question: Què van veure en Aureliano els crítics?

answers: text: 1813
question: Quin any es va estrenar?

answers: text: Il Barbiere di Siviglia
question: En quina operà recicla parts d'Aureliano?

answers: text: a una comèdia estrident
question: A què s'ajusta més l'obertura?