Nana blanca

context: A la dècada del 1960, es va proposar una altra teoria que afirmava que les nanes blanques tenen tals camps magnètics perquè el flux magnètic de la superfície havia de conservar-se durant l'evolució d'una estrella no degenerativa a una nana blanca. Un camp magnètic a la superfície de l'estrella progenitora de 100 gauss (0,01 tesla) es convertiria així en un camp de 100·1002 = 1 milió de gauss (100 T) si el radi redueix en 100 vegades la seva grandària.[65], §8;[71], pàg. 484
qas: answers: text: A la dècada del 1960
question: Quan es va proposar una altra teoria?

answers: text: conservar-se durant l'evolució d'una estrella no degenerativa a una nana blanca
question: Què havia de fer el flux magnètic de la superfície?

answers: text: en un camp de 100·1002 = 1 milió de gauss
question: En què es converteix un camp magnètic de 100 gauss a la superfície de l'estrella progenitora?

context: Aquestes densitats són possibles a causa del fet que la matèria no està composta per àtoms normals que poden formar enllaços químics de la manera habitual, sinó que està en estat de plasma, i els nuclis i electrons no estan cohesionats. Per tant, en aquest estat no hi ha cap obstacle que impedeixi que els àtoms s'acostin entre si, perquè si no seria impossible irrompre l'espai que normalment ocupen els orbitals atòmics dels electrons.[23] Eddington es va preguntar què passaria quan aquest plasma es refredés i desaparegués l'energia que manté ionitzats els àtoms.[37] El 1926, R. H. Fowler va resoldre aquesta paradoxa mitjançant l'aplicació de l'aleshores recentment instaurada mecànica quàntica. Els electrons s'acosten tant els uns als altres que la seva posició es torna molt limitada, volent ocupar el mateix estat quàntic, però per complir el principi d'exclusió de Pauli i obeir l'estadística de Fermi-Dirac,[a] introduïda el 1926 per determinar la distribució estadística de partícules que compleixen el principi d'exclusió de Pauli,[38] els electrons haurien de moure's molt de pressa, pressionant-se els uns als altres, cosa que forma una pressió de degeneració que compensa la gravitatòria, aturant així el col·lapse de la nana blanca. Al zero absolut, no tots els electrons poden conservar l'estat fonamental, de manera que alguns d'ells s'exciten cap a estats d'energia més alts, deixant disponibles els estats més baixos d'energia; això rep el nom de líquid de Fermi. Els electrons en aquest estat reben el nom d'electrons degenerats, i es tradueix en què una nana blanca pot refredar-se fins a arribar al zero absolut i encara contenir energia. Una altra manera d'arribar a aquesta conclusió és aplicant el principi d'incertesa de Heisenberg: l'alta densitat d'electrons en una nana blanca significa que les seves posicions estan molt restringides, creant una incertesa en la seva dinàmica. Això deriva que alguns electrons deuen posseir una gran quantitat de moviment, i per tant, tenir una energia cinètica molt elevada.[37][39]
qas: answers: text: composta per àtoms normals
question: Per què no està composta la matèria?

answers: text: en estat de plasma
question: En quin estat està la matèria?

answers: text: no estan cohesionats
question: Com estan els nuclis i electrons dels àtoms?

answers: text: el 1926
question: Quin any es va introduir l'estadística de Fermi-Dirac?

answers: text: l'estat fonamental
question: Què no poden conservar tots els electrons al zero absolut?

context: La primera ZZ Ceti trobada va ser HL Tau 76 l'any 1968, descoberta per l'astrònom nord-americà Arlo O. Landolt. Landolt va observar que les pulsacions de l'estrella variaven en un període d'aproximadament 12,5 minuts.[86] El 1970 es va descobrir Ross 548, una altra ZZ Ceti amb el mateix tipus de variabilitat que HL Tau 76.[87] El 1972, l'estrella va obtenir oficialment la designació de ZZ Ceti.[88]
qas: answers: text: 1968
question: Quin any van trobar HL Tau 76?

answers: text: Arlo O. Landolt
question: Qui va descobrir HL Tau 76?

answers: text: variaven
question: Què va observar Landolt que feien les pulsacions de l'estrella?

answers: text: en un període d'aproximadament 12,5 minuts
question: Cada quant variaven les pulsacions de l'estrella?

context: El 1947, P. M. S. Blackett va predir que les nanes blanques haurien de posseir camps magnètics d'una força en la seva superfície d'aproximadament un milió de gauss (100 tesles), com a conseqüència d'una llei física que ell mateix va proposar, que afirmava que un cos en rotació i sense càrrega hauria de generar un camp magnètic proporcional al seu moment angular.[68] Aquesta teoria rep el nom de magnetisme gravitacional, coneguda també com l'efecte Blackett,[69] que mai no ha estat observat ni acceptat generalment per la comunitat científica. Pocs anys més tard, a la dècada del 1950, l'efecte Blackett va ser refusat.[70], pàg. 39–43
qas: answers: text: d'aproximadament un milió de gauss
question: De quan són els camps magnètics que haurien de tenir les nanes blanques segons Blackett?

answers: text: magnetisme gravitacional
question: Com s'anomena la teoria que va fer Blackett?

answers: text: la comunitat científica
question: Qui no ha acceptat generalment l'efecte Blackett?

answers: text: a la dècada del 1950
question: Quan van refusar l'efecte Blackett?

context: Els càlculs suposen que la nana blanca no posseïx rotació. Si tingués rotació, l'equació de l'equilibri hidroestàtic hauria de modificar-se per incloure la força centrífuga prenent un sistema de referència rotatori,[49] ja que per una nana blanca amb rotació uniforme, el límit de massa augmenta molt lleugerament. No obstant això, si la rotació de l'estrella no és uniforme, i no es pren en compte la viscositat, no hi hauria límit de massa per un model de nana blanca en equilibri estàtic, com ho va assenyalar Fred Hoyle el 1947.&lt;[50] Tanmateix, no tots aquests models d'estrelles en rotació són dinàmicament estables.[51]
qas: answers: text: hauria de modificar-se
question: Què s'hauria de fer amb l'equació de l'equilibri hidroestàtic si la nana blanca tingués rotació?

answers: text: dinàmicament estables
question: Com són tots els models d'estrelles en rotació?

context: El sistema estel·lar o planetari d'una nana blanca pot intervenir en el seu desenvolupament de diverses formes. El Telescopi espacial Spitzer de la NASA va observar la zona central de la nebulosa de l'Hèlix mitjançant espectroscòpia infraroja, i va suggerir que allí es trobava un núvol de pols, probablement causada per col·lisions entre estels.[110][111] De la mateixa manera, el 2004 es va observar la presència d'un núvol de pols al voltant de la nana blanca G29-38, que possiblement es va formar a causa de la disgregació per forces de marea d'un estel que va transitar molt prop de la nana blanca.[112]
qas: answers: text: El sistema estel·lar o planetari
question: Què pot intervenir en el desenvolupament d'una nana blanca?

answers: text: NASA
question: De qui és el Telescopi espacial Spitzer?

answers: text: mitjançant espectroscòpia infraroja
question: Com va observar la zona central de la nebulosa de l'Hèlix el Telescopi espacial Spitzer?

answers: text: per col·lisions entre estels
question: Per què sembla que va ser causat el núvol de pols?

answers: text: el 2004
question: Quan van observar un núvol de pols al voltant de G29-38?