Julietta

context: A París, Martinů coneix l'escriptor surrealista Robert Desnos, el qual presenta el compositor al seu cercle, on fa amistat amb Georges Ribemont-Dessaignes i amb Georges Neveux. Aquesta trobada és important, ja que tres de les quatre primeres òperes de Martinů parteixen de llibrets dels dos escriptors. Julietta sorgeix d'una obra teatral de Neveux, el mateix que li proporcionaria el llibret d'una altra òpera, més tard, després de la segona guerra, però el projecte no va prosperar; es tracta de Plainte contra inconnu (Denúncia contra desconegut). I la penúltima òpera de Martinů, Ariane, composta tot just un any abans de la seva mort, té de nou a Neveux com a llibretista.[6]
qas: answers: text: París
question: En quina ciutat Martinů coneix a Robert Desnos?

answers: text: escriptor surrealista
question: Què era Robert Desnos?

answers: text: d'una obra teatral de Neveux
question: D'on sorgeix Julietta?

answers: text: Ariane
question: Com es diu la penúltima òpera de Martinů?

answers: text: un any abans de la seva mort
question: Quan es va composar la penúltima òpera de Martinů?

context: Martinů va veure l'obra a París el 1932, un any després que s'hagués casat amb Charlotte Quenehen. El compositor va quedar veritablement enganxat per aquesta estranya història amb el seu tractament del somni. Seguint el mateix patró que va tenir amb Els miracles de Maria i més tard amb La passió grega i Ariane, Martinů va escriure el seu propi llibret, amb el permís de Neveux.[7] Atès els seus subtítols (tant de l'òpera com de la seva font), es podria buscar la influència directa de la transcendental obra La interpretació dels somnis de Sigmund Freud en ambdues; però la veritat és que la fascinació de Neveux (i de Martinů) pel món dels somnis ve de més lluny.[5]
qas: answers: text: París
question: On va veure Martinů l'obra?

answers: text: 1932
question: En quin any va veure Martinů l'obra a París?

answers: text: Charlotte Quenehen
question: Amb qui es va casar Martinů?

answers: text: pel món dels somnis
question: Per què estaven fascinats Neveux i Martinů?

context: Martinů atrau l'oient en un somni amb una xarxa de so. El piano i l'acordió evoquen sons distants, però per a la major part de la seva rica orquestració reflecteix l'ambient parisenc en què va ser composta. També hi ha una rigorositat txeca, sobretot en les evocacions al bosc del segon acte, que suggereixen el paisatge de la infància de Martinů, i de fet la feina se sent com una mena d'encreuament entre Pelléas et Mélisande i El cas Makropoulos per la seva abraçada entre el món dels sons francesos i txecs. De la mateixa manera que la trama roman sense resoldre, el terreny musical està sempre canviant també, encara que la partitura està ancorada per l'ús repetit dels dos «acords Julietta» que descriuen la visió de Michel. El seu biògraf Brian Large va descriure l'obra com encertadament enlluernadora «plena de calor humà i que expressa la força de l'anhel humà». És la més profunda de les obres que va compondre a París en la dècada de 1930.[4]
qas: answers: text: amb una xarxa de so
question: Com atrau Martinů l'oient en un somni?

answers: text: sons distants
question: Què evoquen el piano i l'acordió?

answers: text: Brian Large
question: Qui va ser el biògraf del compositor?

answers: text: 1930
question: En quina dècada va compondre Martinů l'obra?

answers: text: sobretot en les evocacions al bosc del segon acte
question: On es troba la rigorositat txeca?

context: El caràcter prolífic de Martinů va fer que, després de l'arribada del compositor a la capital francesa el 1923, aquest experimentés i visqués un extraordinari període de creativitat tant en el ballet com en l'òpera.[5] Encara que les seves òperes avui gairebé no s'interpretin, Martinů va ser una de les grans figures del teatre musical del període d'entreguerres i possiblement un dels autors que més facetes va abordar dins el teatre musical neoclàssic, des de les escenes pintoresques al drama medieval, la commedia dell'arte o creacions pensades per a la ràdio, el cinema o la televisió. En total, Martinů va compondre catorze òperes en quatre idiomes (anglès, txec, francès i italià), les nou primeres escrites a París entre 1928 i 1938, i les cinc últimes a l'exili nord-americà i suís entre 1953 i la seva mort.[1]
qas: answers: text: 1923
question: En quin any va arribar el compositor a la capital francesa?

answers: text: catorze
question: Quantes òperes va compondre Martinů?

answers: text: anglès, txec, francès i italià
question: Quins són els idiomes en que estan escrites les òperes de Martinů?

answers: text: entre 1928 i 1938
question: Quan va escriure les nou primeres òperes a París?

context: Com a constructor de l'òpera, Martinů no pertany ni al segment de Wagner ni al de Verdi, tot i que està més a prop del segon. Mozart sembla el model aquí, amb la preocupació de Martinů per construir simfònicament la totalitat d'un acte amb escenes amb números separats. No obstant això, ell no recorre al segle XVIII, com ho fa Stravinski en la seva posterior obra mestra The Rake's Progress. En el seu lloc, la música espera amb interès les simfonies de Martinů, que van començar en els anys quaranta.[10] El Martinů madur de les simfonies s'hi pot escoltar, la música en general té la lluminositat i la flotabilitat que s’associa amb les tres últimes simfonies. Tanmateix, Stravinski és una clara influència -especialment Petruixka-, sobretot en l'inici dels dos primers actes.[7]
qas: answers: text: Verdi
question: De qui està més a prop Martinů com a constructor de l'òpera, de Wagner o de Verdi?

answers: text: construir simfònicament la totalitat d'un acte amb escenes amb números separats
question: Quina era la preocupació de Martinů?

answers: text: la lluminositat i la flotabilitat
question: Què s'associa amb les tres últimes simfonies?