Retaule de Sant Vicenç

context: A principis del segle XIV apareix l'activitat pictòrica a terres de la Corona d'Aragó amb especial influència italiana i, encara que es continua fent la pintura mural, es promouen grans produccions de retaules encarregats per comitents tant per part de la reialesa com per part eclesiàstica. En aquests retaules es fan narracions realistes de fàcil interpretació sobre les vides de Crist, Maria i de sants. El primer artista conegut relacionat amb el mestre italià Giotto és Ferrer Bassa (1285 - 1348) que va treballar per als reis Alfons el Benigne i Pere el Cerimoniós i, a més a més, va realitzar obres al monestir de Pedralbes i a la capella Reial de Barcelona, a la catedral de Lleida i a València, va ser potser el primer autor en qui es pot apreciar a les seves obres el caràcter de l'escola senesa.[8] El seu fill Arnau Bassa va realitzar l'any 1346, amb el mateix estil, un retaule per a la capella de Sant Marc de la catedral de Barcelona, actualment a la Col·legiata Basílica de Santa Maria de Manresa.[9]
qas: answers: text: A principis del segle XIV
question: Quan apareix l'activitat pictòrica a la Corona d'Aragó?

answers: text: narracions realistes de fàcil interpretació sobre les vides de Crist, Maria i de sants
question: Què es representa en els retaules?

answers: text: Ferrer Bassa
question: Qui és el primer artista conegut relacionat amb Giotto?

answers: text: Alfons el Benigne i Pere el Cerimoniós
question: Per a quins reis va treballar Ferrer Bassa?

answers: text: Arnau Bassa
question: Com es deia el fill de Ferrer Bassa?

context: L'autor del retaule és anònim i és conegut com el mestre d'Estopanyà, i només se li atribueix aquesta obra. La seva procedència ha estat un tema qüestionat: una atribució possible és de l'aragonès Ramon Torrent, la defunció del qual es va produir el 1325,[3] i una altra l'identifica amb l'artista Bernat Pou, actiu durant els primers anys del segle XIV a la ciutat de Balaguer.[4] A causa de la similitud de l'obra amb l'estil de Giotto es va arribar a dues conclusions: que l'artista que havia realitzat el Retaule de Sant Vicenç havia d'haver-se format a Itàlia, i que els documents relacionats amb la possible autoria de l'aragonès Torrent i el català Pou entraven en contradicció a causa de les dates dels contractes de les seves obres i l'atribuïda al retaule, per la qual cosa ambdós foren descartats com a autors. És per això que es va associar el retaule a un artista molt probablement d'origen italià. Josep Gudiol i Cunill també ho precisà i l'assenyà com a procedent de Florència, teoria que va seguir més tard Josep Gudiol i Ricart per adjudicar l'obra a un autor toscà resident a Lleida a mitjan segle xiv. Totes aquestes teories van ser confirmades per part de Joan Ainaud de Lasarte quan va tractar d'identificar el mestre d'Estopanyà amb un pintor anomenat Ròmul de Florència que es troba documentat a Osca, on l'any 1367 va rebre un encàrrec per a la realització d'un retaule per part dels dominics d'aquesta ciutat.[5] Mayer, anteriorment, havia datat la peça entre 1340 i 1350.[6]
qas: answers: text: entre 1340 i 1350
question: En quin període havia datat Mayer la peça?

answers: text: Balaguer
question: A quina ciutat va estar Bernat Pou actiu els primers anys del segle XIV?

answers: text: Joan Ainaud de Lasarte
question: Qui va confirmar totes les teories?

context: Per la seva relació amb la pintura posterior influïda per Giotto di Bondone es creu que l'autor era pròxim al cercle de Jacopo del Casentino, pintor miniaturista actiu a Florència durant la primera meitat del segle XIV i en les obres del qual es reconeix la influència de Taddeo Gaddi, seguidor de Giotto. A la taula central de sant Vicenç també s'hi han trobat afinitats amb algunes obres de Bernardo Daddi, mort el 1348, com per exemple les imatges de santa Caterina i d'un sant Pau procedent del convent de San Paolino de Florència datat de l'any 1333. Josep Gudiol i Ricart li ha donat alguna aproximació a altres obres catalanes com el Retaule de Sant Francesc de Castelló de Farfanya i la taula de la Coronació de la Mare de Déu conservada al Museu Nacional d’Art de Catalunya.[17]
qas: answers: text: pintor miniaturista
question: Qui era Jacopo del Casentino?

answers: text: afinitats amb algunes obres de Bernardo Daddi
question: Què s'ha trobat a la taula central de sant Vicenç?

answers: text: 1348
question: Quan va morir Bernardo Daddi?

answers: text: Museu Nacional d’Art de Catalunya
question: On es conserva la taula de la Coronació de la Mare de Déu?

context: El panell central representa la imatge majestuosa de sant Vicenç vestit amb la dalmàtica de diaca amb adorns gravats en or igual que el nimbe. A les mans sosté els atributs de la palma del martiri i el llibre de l'Evangeli. A la part inferior hi apareixen, de mida diminuta, els comitents: un cavaller vestit amb malla que sosté el pavès i un frare dominicà; tots dos es troben en oració, de genolls i de perfil.[2]
qas: answers: text: la imatge majestuosa de sant Vicenç
question: Què representa el panell central?

answers: text: amb la dalmàtica de diaca amb adorns gravats en or igual que el nimbe
question: Com anava vestit sant Vicenç?

answers: text: l'Evangeli
question: Quin llibre sosté en les mans sant Vicenç?

answers: text: A la part inferior
question: On apareixen els comitents?

answers: text: diminuta
question: Quina mida tenen els comitents?

context: El panell lateral esquerre (vist des de l'espectador) està dividit en sis registres quadrats de mida idèntica. Les escenes comencen amb la sortida d'Osca de Vicenç acompanyat pel seu mestre, el bisbe de Saragossa Valeri; s'aprecia en un edifici de la part posterior el nom d'«OSCA». Al següent registre apareix el bisbe donant el diaconat a Vicenç a la ciutat de «ÇARAGOÇA», com es llegeix en la inscripció d'aquest quadre. En les dues següents escenes s'hi aprecia la captura dels religiosos pels soldats del prefecte Dacià, que està representat amb una cama damunt l'altra, la qual cosa en simbolitza el poder; els acusats apareixen novament encadenats i són portats també en presència de Dacià. En aquestes dues últimes escenes de la taula es pot llegir repartida la llegenda «VALE» «NCIA», lloc on Sant Vicent serà martiritzat.[14]
qas: answers: text: sis
question: En quants registres està dividit el panell lateral esquerre?

answers: text: quadrats de mida idèntica
question: Com són els registres?

answers: text: el bisbe de Saragossa Valeri
question: Qui acompanya en l'escena la sortida d'Osca de Vicenç?

answers: text: en un edifici de la part posterior
question: On s'aprecia el nom d'«OSCA»?

answers: text: la llegenda «VALE» «NCIA»
question: Què es pot llegir en les dues últimes escenes de la taula?