VilaWeb s’afegeix a la vaga general convocada per la Intersindical-CSC en protesta per la sentència del Tribunal Suprem espanyol contra el govern de Catalunya, la presidenta del parlament i els dirigents d’Òmnium i l’ANC. Guia de la Vaga general del 18 d’octubre Per aquest motiu, tal com és tradició, durant vint-i-quatre hores VilaWeb informarà tan sols de la vaga general i de les notícies relacionades amb la vaga i les Marxes per la Llibertat i les altres mobilitzacions que hi hagi al país. Demà, durant tot el dia, les portes de la redacció del diari restaran tancades i la botiga de VilaWeb també.

Summary: VilaWeb s’afegeix a la vaga general del 18 d’octubre


El grup de música maresmenc Lágrimas de Sangre ha compost una cançó, titulada ‘Rojos y separatistas’, en la qual descriu la repressió espanyola i reivindica l’apoderament de la gent, la mobilització i la resistència contra la violència policíaca del primer d’octubre. El vídeo més de 22.000 visualitzacions a YouTube en tan sols un dia. La lletra de la cançó emfasitza la mobilització popular per a defensar els drets i la dignitat i critica l’actuació de la policia i del govern espanyols. També desmenteix que el procés sigui una qüestió de nacionalisme i de la burgesia. Tanmateix, es desmarca dels elogis als Mossos d’Esquadra i del president de la Generalitat, Carles Puigdemont. Així mateix, interpel·la la resta de ciutadans i comunitats de l’estat espanyol demanant si no estan cansats que Madrid decideixi. Critica el paper de l’esquerra espanyola, el rei espanyol, la ultradreta i el PP, i denuncia la manipulació dels mitjans de comunicació espanyols i la idea equivocada que es ven del procés català. Ací podeu llegir la lletra de la cançó, bo i traduïda. «Estem dempeus i continuarem dempeus. Poder popular, som milions als carrers. Jo mai no he estat ‘indepe’, creu-me, em sento igual d’aquí que d’allà. La meva única pàtria és el Maresme, El meu pare és de Cadis, la meva mare de Badajoz. I jo sóc de qualsevol lloc on se senti la meva veu forta. On la meva veu compti, on em preguntin i on davant la injustícia el poble surti al carrer i s’ajunti. On les àvies i els avis són sagrats, i ni de conya no se’ls tracta a bastonades ni se’t cruixen. Un país normal, vaja, no com Espanya, on s’atonyina la penya i després s’empunyen enganys. No es pot respirar, a l’aire hi ha molta caspa, a l’àrea teranyines i al Telediario t’enganyen. Quant lacai i equidistància a l’esquerra espanyola, mentre els nazis al PP li fan l’onada. L’hereu de Franco parla de drets democràtics, i no esmenta el diàleg, per això marxem. Dic adeu amb la mà i no m’oblido de qui són, no victorejo els Mossos, no votaré Puigdemont. Però si sóc republicà us donem suport, us estem servint en safata el cap del rei. És un missatge per a la resta de regions sotmeses, no esteu cansats que Madrid decideixi? Val més bo per conèixer que aquesta merda coneguda, no esteu cansats d’aquesta escòria genocida? Estem dempeus i continuarem dempeus. Tenim una història, llengua i cultura pròpia, començo dient que tot això poc importa, i que mai no ha estat cosa de nacionalisme, des de fa vuitanta anys la lluita és contra el feixisme. Catalunya, insurgent colònia, agonia d’un estat que ens trepitja amb tota la parsimònia. Així, ens preguntem a les urnes, volem un estat amb el seu franquisme heretat, potser una república? Sense una única resposta vàlida, el poble és qui elegeix, qui escriu la següent pàgina. Ho fem als carrers, no surt a les pantalles, mentre ‘farlopers’ apallissen les nostres iaies. Quina mena de gent sou, si doneu suport a aquella gentussa? Per què tant rancor, què us ofereix Espanya? Tant se val que respongueu, tant hi fa la vostra opinió, a la presó de cultures, sense llibertat d’expressió. A mi no m’ha enganyat Puigdemont, no és fàcil caminar a l’ombra de l’enemic, però s’ha de prendre partit, perquè el poble català ens dóna una lliçó, i no vull ser-ne sols un testimoni. És per això que us demanem la vostra solidaritat, demaneu informació, la tele no serveix ja. La història la fa el poble mentre el món ens mira, una abraçada fraterna, visca la terra lliure! Poder popular, som milions als carrers. I a tu qui t’ha explicat el que saps del procés? Els carrers plens, encara creus que és un afer burgès? En un conflicte d’opressors que no pateixes, no compta què opinis, doncs val més que escoltis. Trencar la unitat significa estimar la diversitat de formes, de vida, una deriva molt atractiva, ‘win-win’, per a poder elegir el destí, el camí a seguir, per fi! Vénen traient pit i se n’avergonyeix fins i tot en Piulet, els mossos fent passadissos a la civil. I el poble el fa als bombers, per això no tenim por quan ‘pepers’ canten ‘A por ellos’. Orgull de viure en un poble emigrant i complex, veiem àligues en banderes i volen que ens quedem, però en això coincidirem, a ningú no li agrada que li prenguin la veu, a cop de falç, decidirem. L’agressió més aberrant en situació de maltractament, no vols que se’n vagi i li pegues tota l’estona, pertorbador i grotesc, com voler convèncer dos milions de persones trencant-los els ossos. Estaràs d’acord amb mi si dic que desobeir és la cosa més digna quan l’imperi és l’enemic. Amic, m’explico, no hi ha res més bonic que negar l’autoritat a qui et vol sotmès. Compareu l’1-O amb el 23-F, Tejero era un fatxa, nosaltres la gent. Poder popular, avui en veieu milions als carrers, ho vols aturar amb tancs, doncs d’acord! Estem dempeus, i continuarem dempeus. Quan vinguin a fotre’ns els bojos del PP. Poder popular, som milions als carrers. Compromet-te, que aquest moment és clau.»

Summary: ‘No hi ha res més bonic que negar l’autoritat a qui et vol sotmès’, la cançó de Lágrimas de Sangre que elogia la mobilització popular


El nivell del mar puja una mitjana de tres mil·límetres cada any a tot el món. Paral·lelament, la massa terrestre de Finlàndia i Suècia creix cada any entre tres mil·límetres i nou. Per aquest motiu, en molts llocs d’aquesta zona hi ha una caiguda relativa del nivell del mar, especialment en les zones properes a Escandinàvia: que la massa terrestre creixi més de pressa que la velocitat del mar fa que el nivell del mar baixi a tot el litoral finlandès i suec. Aquest fenomen afecta diversos àmbits, com ara el de les indústries marítimes, ja que les condicions per al transport marítim de la zona són com més va més dolentes i l’accés obert al mar, més difícil. Els estanys suecs d’aigua dolça també són un espai en perill: any rere any, es van fent més petits i tenen menys profunditat. Un professor de la Universitat Tecnològica de Lulea, ciutat de sueca amb els ports més grans del país, explica que ‘els llacs es van convertint en terrenys més fangosos i bruts; deixen de ser espais amb aigua clara on la gent anava a banyar-se’. Un altre problema d’aquestes zones litorals són les inundacions. Martin Vermeer, professor de la Universitat Aalto d’Hèlsinki, explica: ‘Els grans rius flueixen des de l’est fins al golf de Botnia, i com que la terra creix més a l’oest que no pas a l’est, s’inclina. Això pot causar grans inundacions de rius, especialment a la primavera’. Tot i així, l’augment de la terra ha estat positiu en un aspecte: Finlàndia ha guanyat 700 hectàrees de terreny. Els experts asseguren que aquesta situació inèdita que es viu actualment a Suècia i Finlàndia canviarà a mesura que l’ambient s’escalfi, perquè el nivell del mar cada vegada pujarà més ràpidament. Aquests últims quaranta anys, la terra ha crescut mig metre a causa del rebot postglacial.

Summary: Finlàndia i Suècia, els únics països del món on el nivell del mar no puja


El portaveu d’ERC al Congrés espanyol, Joan Tardà, ha tornat a referir-se al president de Ciutadans, Albert Rivera, com ‘un feixista’. Ha dit que ho feia com a ‘autodefensa democràtica’, perquè abans el dirigent de Ciutadans havia anomenat els independentistes ‘colpistes.’ El dirigent d’ERC ha avisat unes quantes vegades que cada volta que un diputat faci servir el terme ‘colpista’ ell respondrà dient-li ‘feixista’. Vegeu-ho ací: En la intervenció, Tardà ha lloat el to moderat del debat a la cambra, però ha lamentat que en el tram final Rivera hagi reiterat les acusacions de colpisme vers l’independentisme. ‘Lamento dir-ho senyor Rivera, és un feixista, i si algú no ho creu, és problema seu’, ha dit. La presidenta del congrés, Ana Pastor, ha anunciat que retiraria –com ja va fer el 22 de novembre– les expressions ‘colpistes’ i ‘feixista’ del diari de sessions. Ha recordat que a la cambra baixa hi ha ‘llibertat d’expressió però no llibertat d’insult’. Ha demanat als diputats que se cenyissin al reglament i actuessin com a ‘adults’. ‘La política no és insultar sinó construir amb la paraula’, ha manifestat Pastor.

Summary: Tardà a Rivera: ‘Sou un feixista, i si algú no ho creu, és problema seu’


Advocats voluntaris gironins han enviat una carta als diferents ministres d’Afers Estrangers de la Unió Europea (UE) desmentint les paraules del seu homòleg espanyol, Josep Borrell, en relació als ferits de l’1-O. A la missiva, els lletrats hi recorden que representen més de dues-centes persones en litigi només a les comarques gironines per l’actuació de la policia espanyola i la Guàrdia Civil. La carta, escrita en català i anglès, deixa clar que els ferits existeixen, quelcom avalat per professionals sanitaris que ho han fet constar. També detallen que ells mateixos van ser testimonis en primera persona de les càrregues. Han emès un altre comunicat en què posen en dubte les detencions d’activistes i batlles del 16 de gener passat per l’ocupació de les vies de l’AVE a Girona.

Summary: Advocats voluntaris gironins diuen que els ferits existeixen i desmenteixen Borrell a la UE


La Conselleria de Medi Ambient, Agricultura i Pesca ha denunciat que l’acord del consell de ministres espanyol sobre l’ampliació del parc nacional de Cabrera difereix del text que va sortir a exposició pública, que deixava la porta oberta a demostrar la continuïtat ecològica perquè així la zona fos gestionada pel govern de les Illes. Fonts de la conselleria expliquen que al text aprovat al febrer es considera segur que la gestió es traspassarà a les Illes, perquè s’estableix que no hi ha proves científiques que avalin la continuïtat ecològica amb l’ecosistema terrestre ja declarat parc nacional, segons que es preveu en l’article 6.4 de la Llei de Patrimoni Natural i de la Biodiversitat. Aquesta normativa diu que les competències d’aquestes zones corresponen a les comunitats autònomes quan hi hagi continuïtat ecològica de l’ecosistema marí amb l’espai natural terrestre objecte de protecció, avalada per la millor evidència científica existent. La conselleria sosté que es podria demostrar, a posteriori, que hi ha continuïtat ecològica i, per tant, les competències passarien a ser de les Balears. A causa d’aquestes diferències, la conselleria ha interposat un requeriment contra l’acord del govern espanyol.

Summary: El govern espanyol incompleix l’acord per a la cessió de Cabrera


El marcador de donatius recollits de ‘La Marató’ de TV3 i Catalunya Ràdio ha arribat a 7.012.984 euros aquesta nit. Enguany, s’ha centrat a divulgar informació sobre el càncer amb l’objectiu de recollir fons per a lluitar contra aquesta malaltia. El programa de TV3 ha estat conduït per Ramon Gener i Gemma Nierga. En quinze hores d’emissió han passat pel plató unes 380 persones, entre les quals una vintena de testimonis i vint-i-sis metges i investigadors. Tot i haver-se acabat el programa televisiu, encara es podran fer donatius fins al 31 de març.

Summary: ‘La Marató’ dedicada a la lluita contra el càncer recapta més de set milions d’euros


La Diada Nacional de Catalunya arriba al seu moment central amb la manifestació al centre de Barcelon. Enguany és marcada per la futura sentència del judici de l’1-O i té gairebé 450.000 manifestants inscrits. A la mateixa hora han convocat una concentració a la porta del parlament amb el títol #EnsVeiemAlParlament. Posteriorment, Òmnium ha convocat la Festa per la Llibertat, amb els concerts de Buhos i Mishima. En aquest vídeo podreu veure en directe de la manifestació de la Diada 2019, que començarà a les 17.14: Tota la informació de la Diada, minut a minut

Summary: Vídeo en directe de la manifestació de la Diada 2019


Durant les últimes setmanes les veus d’alarma al País Valencià contra l’ofec econòmic amb el que l’amenaça el govern de Rajoy no paren de sonar. Si el País Valencià ve d’una situació d’ infrafinançament crònic, les últimes dades sobre el Pressupost de l’Estat esgarrifen. El president de la Generalitat, Ximo Puig i el seu govern ho han denunciat sense embuts. Mentre hi ha comunitats suprafinançades, als valencians només els és transferit l’equivalent al 80% del que es gasta en sanitat i educació, cosa que fa inviable l’autogovern. Però si el finançament és injust, enguany la inversió en l’avantprojecte del pressupost de l’estat és extremadament baixa. S’hi redueix un 33% la inversió, cosa que converteix el País Valencià en la comunitat autònoma que rep menys diners per habitant, 119 euros, en contrast amb els 185 de mitjana estatal i sense un criteri raonable que ho justifiqui. De mal a pitjor El 2015, al País València, l’estat només hi va executar el 59% de la inversió pressupostada en infrastructures (la mitjana estatal és del 72%). Va rebre solament un 6,4% de la inversió del govern espanyol, tot i tenir el 10,7% de la població i el 9,8% del PIB. Aquest problema és comú a tots els territoris dels Països Catalans, que, entre el 2009 i el 2011, només van rebre el 15% de la inversió de l’estat, tot i representar el 31% del PIB. En el cas valencià, la inversió rebuda en aquest període fou del 4,87%. Cal afegir-hi els incompliments del govern espanyol en el corredor mediterrani. El 80% dels trams executats del teòric corredor mediterrani surten o tenen per destinació Madrid. Ometent les infrestructures que han de connectar la Mediterrània, sembla que hi ha una determinació clara a favor del corredor central, fet que perjudica greument l’economia valenciana (i la resta dels Països Catalans). Si fa vint anys, el País Valencià era la vuitena comunitat autònoma per capita, el mal finançament crònic l’ha fet baixar fins a l’onzena posició, cosa que ha generat una renda inferior a la mitjana espanyola. Tot i això, continua rebent menys, cosa que mena a un fet insòlit, perquè tot i estar per sota la mitjana en PIB per habitant, té un dèficit fiscal de 6.000 milions d’euros l’any. El cas valencià trenca el discurs de la solidaritat: és un territori que no rep, sinó que aporta recursos a l’estat. Tot plegat porta a una mancança de recursos en sanitat, educació i més serveis. Segons un estudi sobre el finançament, de l’Associació Valenciana d’Empresaris, només un 12% del deute s’explica per les polítiques de grans projectes i esdeveniments. La major part prové del mal finançament. Una reivindicació transversal La demanda d’un model de finançament just ha estat la gran reivindicació del País Valencià, que va assolir el màxim consens el 6 d’octubre de 2015, quan tots els partits de les Corts van aprovar una proposta en què s’exigia que es reconegués el dèficit de finançament i que s’establissin mecanismes de compensació. Aquests darreres mesos el govern valencià ha posat l’accent en aquesta demanda. Fins i tot hi hagué un gran acte a Madrid amb una delegació empresaris, sindicats i polítics valencians, a més dels rectors de les cinc universitats públiques valencianes, sota el lema ‘Per un finançament just’, on es feia visible la reivindicació. A conseqüència de l’últim pressupost, totes les formacions de les Corts, fins i tot PP i Ciutadans, van signar el 5 d’abril una declaració institucional en què refusaven l’avantprojecte de pressupost espanyol del 2017 i instaven a impulsar accions amb l’objectiu d’aconseguir inversions justes. Alhora, convocaven diputats i senadors valencians el 25 d’abril per coordinar les accions. Tot i el suport inicial, finalment el PP no va acudir a la reunió, que va considerar ‘partidista’. A més, sembla clar que els diputats del PP triats pels valencians donaran igualment suport als comptes del PP. En el cas de Ciutadans, la critica al pressupost ha portat a una crisi del partit, en què ha estat apartat del càrrec de síndic Alexis Marí, per la seva oposició al pressupost. Això ha dividit el partit i ha fet que quatre parlamentaris dels tretze que té el grup desafiessin la direcció estatal i assistissin a l’acte. Amb aquest finançament, els valencians semblen destinats a tenir mals serveis i prestacions.

Summary: Les escandaloses xifres que fan dir prou al País Valencià


Oriol Junqueras, líder d’ERC, ha demanat de reconsiderar la decisió del jutjat de Manresa que va denegar admetre a tràmit l”habeas corpus’ que va presentar el 10 de gener. Ha presentat un escrit on demana la nul·litat d’aquesta interlocutòria argumentant que el Tribunal de Justícia de la Unió Europea està per sobre de qualsevol òrgan nacional. ‘Aquesta magistrada pot tenir o no dubtes sobre l’abast de la immunitat parlamentària europea declarada pel TJUE, però el que no pot fer és privar del debat sobre la il·legalitat d’una privació de llibertat que es titlla d’irregular’, apunta, i avisa que això ‘vulnera el dret d’accés als tribunals, de tutela judicial i a la llibertat i drets polítics relacionats’. També alerta que generaria un ‘dany irreparable’. L’escrit argumenta que tot i que la presó prové d’una decisió judicial, en aquest cas hi ha un fet nou, el pronunciament del TJUE. Després de recordar la ‘primacia del dret de la Unió i dels drets fonamentals i humans’, Junqueras i la seva dona subratllen que les obligacions que va establir el tribunal europeu són ‘ineludibles’. ‘Mantenir una persona a la presó o continuar les actuacions judicials una vegada ha estat escollit eurodiputat sense l’autorització del Parlament Europeu implica una vulneració de la seva immunitat i dels seus drets fonamentals a la llibertat, al judici just i a la representació política’, subratlla. A això li suma altres elements, com ara la declaració d’arbitrarietat de la detenció de Junqueras per part del grup de treball de Nacions Unides. També afegeix que no hi ha un possible recurs després de la decisió del Suprem de mantenir Junqueras a la presó tot i el TJUE, motiu pel qual considera necessari com a mínim admetre a tràmit l”habeas corpus’ i que la magistrada ‘doni compliment al dret de la Unió o fonamenti el seu apartament en raons de fons’.

Summary: Junqueras demana de reconsiderar la no admissió a tràmit de l”habeas corpus’


L’agència de notícies Associated Press i l’arxiu British Movietone han començat a afegir als seus comptes respectius de YouTube fins a 550.000 vídeos històrics, amb més d’un milió de minuts en conjunt. La pujada més voluminós fins ara de vídeos de grans moments de la història abasta esdeveniments des del 1895 fins ara de tots els àmbits, de la política a l’esport, passant per la moda, la ciència, el lleure… Entre els centenars de milers de vídeos carregats a YouTube, hi podem descobrir imatges del festival de Woodstock (1969), un reportatge sobre l’assassinat de Martin Luther King, l’aterratge de l’Apollo 11 a la Lluna, l’alliberament de Nelson Mandela i de l’home plantat davant els tancs a la plaça de Tiananmen de Pequín. També s’hi pot veure el gran terratrèmol de San Francisco (1906), l’atac japonès a la base de Pearl Harbour (1941), l’històric discurs de John Fitzgerald Kennedy a Berlín (1963) i la caiguda del mur (1989), a més d’una entrevista a la cantant anglesa Amy Winehouse parlant de la fama el 2004. Cercant-hi imatges relacionades amb el nostre país, es poden descobrir vídeos de l’ofensiva de les tropes sedicioses de Francisco Franco a Catalunya i de la retirada republicana:

Summary: YouTube s’amplia amb mig milió de vídeos de grans moments històrics


El president del govern espanyol, Mariano Rajoy, ha assegurat durant la seva compareixença al congrés espanyol pel cas Gürtel que els grups de l’oposició el persegueixen amb ‘zel inquisitorial’ únicament per interessos polítics. Durant un discurs de trenta-cinc minuts en què no ha parlat del cas Gürtel, ha recordat que ja ha intervingut en cinquanta-dues ocasions al congrés en relació a aquesta trama i que actualment hi ha dues comissions parlamentàries ‘treballant sobre el mateix’. En aquest sentit, ha renyat els grups de l’oposició per forçar-lo a comparèixer amb caràcter extraordinari sense que hi hagi ‘novetats’ que ho justifiquin més enllà, ha dit, del seu afany de descavalcar-lo del govern espanyol. ‘Això és el que més els preocupa, i jo ho respecto, però no ho comparteixo’, ha dit abans d’assegurar que ‘no abdicarà de la seva obligació’ de governar. Rajoy ha comparegut al congrés a petició dels grups Socialista, Podem, ERC i PDECat després de la seva declaració en qualitat de testimoni a l’Audiència espanyola pel cas Gürtel a finals de juliol. En aquest sentit ha retret a l’oposició que el faci comparèixer no per la seva actuació com a president del govern, sinó per l’actuació del seu partit ‘fa més de vint anys’. A més, ha criticat ‘l’obsessió’ d’aquests grups per atacar la seva formació política mitjançant una ‘suma de minories’ que ‘no serveix per esmenar la plana a la voluntat dels espanyols’. ‘A l’hora de fer judicis polítics resulta més equànime el judici dels espanyols que alguna d’aquestes senyories’, ha dit. ‘No abdicaré de la meva obligació’ El president espanyol ha recordat que el congrés li ha atorgat la seva confiança en dues ocasions i ha rebutjat una moció de censura contra ell, i ‘per tant’ la seva obligació ‘és governar’ per ‘complir amb els espanyols’. ‘És la meva obligació i no n’abdicaré’, ha sentenciat abans de recordar que el seu govern ha de liderar la lluita contra el terrorisme, ‘preservar la unitat d’Espanya’ i fer que ‘la recuperació arribi a totes les llars’. El PSOE demana la dimissió de Rajoy La portaveu parlamentària del PSOE, Margarita Robles, ha acusat el president espanyol de ‘faltar a la veritat’ sobre el finançament del PP. ‘El que ha dit no és creïble’, ha dit Robles, que ha afirmat que en el cas que el que va declarar a l’Audiència espanyola fos cert demostraria una autèntica manca de diligència en el control de la corrupció. ‘La credibilitat en política exigeix dir la veritat als ciutadans en temes com la corrupció’, ha dit Robles, i ‘vostè que sempre fa gala de partit d’estat, no hauria de fer com altres presidents que en temps de Banca Catalana es van embolicar amb la bandera’. En aquest sentit li ha retret que utilitza ‘el tema de Catalunya’ i el gihadisme per esquivar donar explicacions. ‘Jo li demano que assumeixi la seva responsabilitat’, ha dit Robles, que l’ha acusat d’haver-se ‘atrinxerat a La Moncloa’, ha dit. Per aquest motiu li ha demanat la dimissió ‘per dignitat, i perquè li anirà molt bé a Espanya per afrontar els problemes de terrorisme, vulneració de de l’ordenament jurídic a Catalunya i lluita contra la corrupció.’ Les preguntes de Pablo Iglesias El líder de Podem, Pablo Iglesias, ha recordat que la compareixença de Rajoy és fruit dels ‘dubtes’ que va generar la seva compareixença a l’Audiència espanyola en un cas on ‘ha quedat acreditat’ que el seu partit es va finançar irregularment. Segons Iglesias, la intervenció de Rajoy a l’audiència es podria resumir en la frase ‘jo no sabia res’. Si això era així, ha apuntat Iglesias, com a dirigent del PP Rajoy era ‘un incompetent’, i si no Rajoy ‘menteix’. Per aquest motiu li ha llançat sis preguntes sobre la seva actuació com a dirigent del PP en els anys que va actuar la trama Gürtel i ha assegurat que els espanyosl ja han fet un veredicte sobre la seva responsabilitat en aquest cas. ‘Per què va enviar aquell SMS a Luis Bárcenas? Reconeix els pagaments que apareixen en la comptabilitat de Bárcenas, a qui vostè va ascendir a tresorer? Va mentir quan va detallar les despeses de les campanyes electorals del PP o quan va negar saber-les a l’audiència? Quan va saber que el seu partit es fiançava il·legalment? Considera bons col·laboradors a Mato, Rato, Aguirre o Soria? Quan diu que no sap res es pensa que els espanyols se’l creuen?’, ha preguntat. Rivera vol limitar els mandats polítics El president de Ciutadans, Albert Rivera, ha avançat que el seu grup parlamentari presentarà dilluns la llei de limitació de mandats, que pretén limitar els mandats polítics a dues legislatures diferents. En aquest sentit, ha demanat a l’oposició en bloc que l’ajudi a aprovar la mesura perquè significarà que Rajoy haurà d’abandonar la Moncloa després d’aquest mandat.

Summary: Rajoy s’espolsa la responsabilitat política de Gürtel invocant la unitat d’Espanya


Ciutadans ha assistit per primera vegada a una sessió de la comissió d’investigació sobre el 155, justament el dia que han vingut a parlar-hi els presoners polítics. Hi han anat Carlos Carrizosa i Lorena Roldán, que han estat asseguts en primera línia mentre el vice-president empresonat, Oriol Junqueras, feia la intervenció inicial de denúncia de la presó, la repressió i l’aplicació del 155 i de defensa del diàleg. Tot seguit, Roldán ha fet la seva intervenció, acusant Junqueras d’haver comès un cop d’estat i d’haver malversat diner públic, però quan ha acabat s’han alçat i se nhan anat. Junqueras se n’ha sorprès i els ha demanat que es quedessin: ‘Home, marxeu ara que tot just havíem començat a dialogar?’ EN DIRECTE: Els presos polítics compareixen al Parlament de Catalunya

Summary: Carrizosa i Roldán no gosen sentir la rèplica de Junqueras i se’n van de la comissió del 155


La sala segona del Tribunal Suprem espanyol ha obert causa penal contra la portaveu de JxCat al congrés espanyol, Laura Borràs, per investigar presumptes delictes de prevaricació, frau, malversació i falsedat documental per l’adjudicació de divuit contractes quan Borràs dirigia la Institució de les Lletres Catalanes (ILC). La decisió l’ha presa la sala d’admissions designada, presidida pel magistrat Manuel Marchena. El jutjat 9 de Barcelona va instruir la causa abans que Borràs fos elegida diputada i obtingués l’aforament. El Suprem ha resolt d’acord amb la fiscalia, que fa dues setmanes va dir en un informe que Borràs havia abusat de la seva condició de directora de la ILC per adjudicar ‘directament o indirectament de manera arbitrària tots els contractes de programació informàtica’ a favor d’Isaías Herrero. L’advocat Gonzalo Boye ja va demanar la nul·litat de les diligències contra Laura Borràs, tot denunciant que havia estat víctima d’una ‘investigació judicial prospectiva’ perquè la jutgessa ja feia temps que no tenia competència per a investigar-la. En aquesta causa s’investiga la presumpta contractació irregular per a la reforma i la creació de pàgines web oficials a partir del possible fraccionament d’encàrrecs per a rebaixar-ne el cost i no haver de fer concursos públics durant l’etapa de Borràs al capdavant de la ILC, entre el 2013 i el 2018. El desembre passat, Borràs, aleshores consellera de Cultura, va negar taxativament cap mena d’irregularitat en l’adjudicació de contractes. Va dir que les informacions eren ‘rotundament falses’ i que sempre havia actuat guiada pel rigor i l’ajustament a la llei. També va lamentar ser víctima d’un ‘linxament públic’. Segons la fiscalia, Borràs va adjudicar a Herrero divuit contractes informàtics per gairebé 260.000 euros. El Suprem destaca que els fets descrits, en una valoració que ha de ser ‘necessàriament’ molt provisional, podrien ser constitutius de delicte. El tribunal també estén la seva competència a Herrero. Herrero, condemnat avui per tràfic de drogues Justament, avui, Herrero ha estat condemnat a cinc anys de presó per tràfic de drogues i falsificació de moneda. En una sentència, avançada per El Periódico, la secció tercera de l’Audiència de Barcelona ratifica l’acord de conformitat assolit per Herrero i la fiscalia, pel qual l’acusat accepta una condemna de tres anys de presó per un delicte contra la salut pública, amb l’atenuant de drogoaddicció, i una altra de dos anys per falsificació de moneda. La causa va començar quan va descobrir-se que ell i una altra persona –condemnada a dos anys de presó– rebien bitllets de cinquanta euros fraudulents d’un país estranger i d’un autor no identificat a través d’un apartat de correus, per col·locar-los al mercat. En un escoroll a casa d’Herrero, els Mossos d’Esquadra van localitzar nou bitllets de cinquanta euros falsos, a més de marihuana, droga sintètica i heroïna, amb les quals traficava per lucrar-se, segons que va reconèixer l’implicat mateix en el seu acord amb la fiscalia.

Summary: El Suprem decideix d’investigar Laura Borràs per presumpta prevaricació i malversació


La PAH de Barcelona ha denunciat aquest divendres el desnonament d’una dona embarassada de nou mesos i la seva família d’un domicili del carrer Gayarre, al Districte de Sants, sense que es produís cap avís previ ni ordre amb data concreta. Segons relata la Plataforma d’Afectats de la Hipoteca (PAH), el desnonament ha estat ordenat pel Jutjat d’Instrucció número 7 de Barcelona després que la família comencés a patir problemes econòmics el 2016 i deixés de pagar una mensualitat de 650 euros de lloguer, moment en què va sol·licitar una ajuda a l’Ajuntament de Barcelona que li va ser concedida. La propietat, no obstant va posar una demanda per impagament al cap de deu dies que la família acredités que disposaria de l’ajuda. Aquest divendres al matí, al voltant de les nou, els Mossos s’han personat al domicili mentre la dona havia anat a acompanyar el seu fill de nou anys a l’escola i quan aquesta darrera ha arribat ja ha trobat el pany canvia, segons la PAH.La dona va recórrer el passat mes d’abril a la PAH, que li va informar de les passes a seguir per garantir el seu dret a l’habitatge i també es va adreçar als Serveis Socials i a Habitatges per sol·licitar l’entrada a la Taula d’Emergència i aconseguí un reallotjament en règim de lloguer social.La PAH ha denunciat l’actitud del jutge i dels Mossos d’Esquadra per permetre aquest desallotjament “sense avisar els serveis socials” ni avisar els afectats amb antelació i tenint en compte que la dona està a punt de donar a llum i també té a càrrec un menor de 9 anys.

Summary: La PAH denuncia un desnonament d’una embarassada de nou mesos i la seva família


L’eurodiputat de la CDU, el partit d’Angela Merkel, Elmar Brok proposa que la Unió Europea faci de mediadora entre Catalunya i Espanya per tal de negociar una solució política per al conflicte, segons que publica el diari alemany Frankfurter Allgemeine. Per a Brok, una de les veus més influents en política europea, aquest pacte exigiria una renúncia de la independència en canvi d’una millora en l’autogovern català. Per al representant de la CDU, l’objectiu és aconseguir una cessió mútua per tal que totes dues parts acceptin la mediació. ‘Hem d’aconseguir que ningú no s’hi pugui negar’, diu l’eurodiputat. Si l’accepten, Jean-Claude Juncker, president de la Comissió Europea, i Donald Tusk, president del Consell d’Europa, podrien cercar un mediador, apunta l’article. Segons el Frankfurter Allgemeine, hi ha polítics d’ideologies diverses que demanen a Alemanya i la Unió Europea que faci aquesta mediació. Fins ara, el govern federal alemany se n’ha desentès i s’ha limitat a dir que la disputa s’havia de resoldre ‘només dins la legalitat i l’ordre constitucional espanyol’. Ara aquesta posició es posa en qüestió dins la coalició de govern.

Summary: Un eurodiputat influent del partit de Merkel proposa que la UE faci de mediadora entre Catalunya i Espanya


El president de la Cambra de Barcelona, Joan Canadell, ha instat el govern a definir quina és la seva proposta per a desencallar la situació política actual si, passades unes quantes setmanes, el govern espanyol no fa cap pas endavant ni accepta d’asseure’s a dialogar sobre Catalunya. En una entrevista a EFE, ha expressat que urgeix de resoldre la inestabilitat política actual per tal de crear un escenari més favorable a l’activitat de les empreses catalanes, que, segons el seu parer, consisteix en el fet que Catalunya disposi d’un estat propi. ‘La pilota és a la teulada de l’estat. Encara no sabem els pactes que hi haurà i poden passar unes quantes setmanes, però arribarà un moment en què el govern espanyol s’haurà d’asseure a parlar amb la Generalitat i trobar una sortida a la inestabilitat política’, ha assenyalat. Segons la seva opinió, la negociació entre els dos executius ha de cercar ‘una solució amb la qual estigui d’acord la majoria de la societat catalana, almenys el 50%’. Ha comentat que veu l’executiu català disposat a dialogar però no pas la Moncloa fins ara i ha afirmat que l’equip de Quim Torra té també una responsabilitat, definir què vol fer si el govern espanyol no vol sentir a parlar de la negociació. Per tant, ha instat la Generalitat a fer una proposta que desencalli la situació i obligui a la Moncloa a moure’s: ‘Si no ve a la taula de negociació, el govern de la Generalitat haurà de buscar la manera. No podem estar indefinidament així, sense asseure’ns perquè l’altre no vol.’ Canadell, que acaba de prendre possessió com a president de la Cambra després d’uns comicis que la seva candidatura –Eines de País, impulsada per l’ANC– va guanyar amb majoria absoluta, ha defensat el paper de la institució com agent polític. ‘Som aquí per a dir als polítics que s’espavilin i per a pressionar els governs perquè creïn un clima que afavoreixi a les empreses’. Ha recordat que alguns altres antics presidents de l’entitat com ara Miquel Valls, l’actual president de les Cambres d’Espanya, José Luis Bonet, també entraven en política. ‘Tots fem política. No podem acceptar que sigui fer política quan diem que defensar l’empresa implica tenir un estat propi, i que no ho sigui quan es diu que tot ha de continuar igual’, ha argumentat. En línia amb aquesta convicció, ha dit que la Cambra, com a institució, valora d’anar a parlar amb l’executiu espanyol per traslladar la seva defensa d’una Catalunya independent i no descarta fins i tot fer-ho mitjançant el Consell de Cambres d’Espanya. Finalment, ha tornat a apel·lar a les grans empreses catalanes perquè intercedeixin en el debat polític i actuïn com un lobby i pressionin el govern espanyol perquè entengui que s’ha d’asseure a negociar i ha de respectar el dret d’autodeterminació. Canadell, que ja s’ha entrevistat amb la majoria de les grans empreses que ocupen les denominades catorze cadires de plata de la Cambra de Barcelona, ha assegurat que els ha traslladat que el seu objectiu prioritari és desenvolupar el potencial de l’empresa catalana tan com sigui possible i que, per això, ‘cal fer un pas més i tenir un estat propi’.

Summary: Canadell insta Torra a definir una proposta si la Moncloa es nega a negociar


Una placa de color groc brillant ha estat penjada aquest cap de setmana a la façana de l’hotel La Brise Marine a Coudekerque-Branche, en el territori dels flamencs que són a l’estat francès. La placa és en flamenc (‘Des Zeebries, gastin verlijf’) per recordar i fer visible que en aquest costat de la frontera entre França i Bèlgica hi ha flamencs. És una iniciativa de l’associació Europa der Volkeren, (‘L’Europa dels Pobles) que ja ha aconseguit instal·lar 800 plaques en establiments i punts turístics de la zona. Les plaques porten els colors flamencs i incorporen el lleó rampant, símbol de Flandes. A l’estat francès unes 60.000 persones parlen flamenc, a la regió Nord-Pas de Calais. El flamenc, neerlandès, havia estat la llengua habitual de la zona entre Lille i Stapel però avui només es parla en la zona més pròxima a la frontera amb Bèlgica, especialment al voltant de Dunkerque.

Summary: Els flamencs de França instal·len plaques en establiments i cases, per reivindicar-se


L’aprovació del pressupost del Parlament de Catalunya s’ha convertit en l’enèsima causa d’enfrontament entre JxCat i ERC. Aquesta vegada, enverinada per un hipotètic avançament electoral en cas d’inhabilitació de Quim Torra i les tensions que ha originat l’intent d’obrir una nova etapa de diàleg amb la Moncloa. JxCat no vol tornar a ajuntar els seus vots als de Cs i del PP com ja va passar a la mesa ampliada, on només aquests grups van donar suport als comptes del parlament i la resta es va abstenir, excepte els comuns, que hi van votar en contra. Era una fotografia que s’afegia a l’acord que van tancar amb el PSC a la Diputació de Barcelona, i que donava munició argumental als més crítics amb JxCat, com el cap de files d’ERC al congrés espanyol, Gabriel Rufián. JxCat no descarta de canviar el sentit del vot en el ple, tant si arriba a un acord amb ERC com si no, i Cs diu ara que no hi votarà a favor perquè no avala l’augment del sou dels diputats. JxCat i Cs repeteixen que no hi havia cap pacte per tirar endavant la votació a la mesa ampliada. El grup d’Albert Batet ara malda per refer el consens perquè els comptes no s’utilitzin per a una nova batalla partidista, mentre que ERC reclama la congelació de sous i que hi hagi modificacions: més recursos per a la celebració del quarantè aniversari del parlament i la cimera europea de l’Assemblea Parlamentària de la Francofonia, que Roger Torrent va aconseguir que se celebrés enguany a Catalunya. Dues partides que JxCat no accepta. La discrepància s’ha convertit en un nus polític difícil de desfer. Per a JxCat i ERC plou sobre mullat. Des del 30 de gener de 2018, amb la investidura fallida de Carles Puigdemont, les desconfiances entre el president del parlament, Roger Torrent, i el vice-president primer, Josep Costa, s’han anat intensificant a cada entrebanc polític de pes. Va ser especialment tensa la suspensió dels diputats decretada pel Tribunal Suprem espanyol l’estiu del 2018 i el pressupost del parlament n’és ara un altre episodi. Tot i que la importància política real dels comptes és menor, la votació serà un argument més en el repartiment mutu de retrets quan es faci el balanç electoral de la legislatura. JxCat va fer una oferta d’última hora dilluns a ERC, però el grup de Torrent no està d’acord amb la concreció de la proposta. Això no obstant, un moviment inesperat semblava vaticinar l’acord dilluns. Arran de la possibilitat que s’arribés a un pacte, la presidència del parlament van avisar els serveis jurídics de la cambra que potser s’hauria de convocar una mesa ampliada per a canviar el projecte (un requisit imprescindible), i un error dels serveis jurídics va fer que es convoqués la mesa ampliada i que després es desconvoqués, cosa que va dur més confusió encara. De moment, no s’ha previst cap reunió de la mesa ampliada per a modificar el pressupost. En concret, JxCat i ERC estan d’acord que l’augment salarial dels diputats (d’un 1,75%) es retiri, però l’última oferta de JxCat a ERC és que els recursos es destinin a un projecte d’eficiència energètica de l’edifici. ERC al·lega que aquest projecte ja és en marxa, i inclou la instal·lació de més de dues-centes plaques solars al terrat, però segons JxCat aquesta instal·lació no té cap partida als comptes. Per una altra banda, fonts parlamentàries apunten que la cimera de la Francofonia requeriria una partida de 100.000 euros addicionals, i proposen que s’augmenti la de 300.000 euros, prevista per a actes institucionals durant tot l’any per a poder celebrar l’aniversari de la cambra. JxCat no hi està d’acord: avala la reserva de recursos per als actes en general i no creu que calgui una partida específica per a la Francofonia. Els dos grups tenen més temps per a negociar a causa de l’ajornament del ple, que començarà aquesta tarda per les dificultats de batlles i diputats d’arribar a la cambra enmig del temporal. A la reunió de la mesa d’ahir, Costa va fer una crida a no usar el pressupost de manera partidista i a recuperar el consens, però les últimes converses no van servir per a acostar posicions, segons fonts de tots dos partits. JxCat va provar de fer un primer gir de guió divendres, oposant-se que el pressupost s’introduís a l’ordre del dia del ple, a fi de tenir més temps per a negociar amb ERC, però la junta de portaveus l’hi va introduir amb el suport de la majoria de grups. Ahir continuava formant part de l’ordre del dia del ple que començarà, finalment, aquesta tarda.

Summary: JxCat i ERC s’enganxen ara pel pressupost del parlament


Després de l’èxit d’Intocable, el tàndem de directors Olivier Nakache i Éric Toledano tornen a la gran pantalla per tractar del trastorn de l’espectre autista amb Especials, que es podrà veure als cinemes en català. A més, també s’estrena el film de terror The Invisible Man, amb Elisabeth Moss; la comèdia The Gentlemen, de Guy Ritchie, amb Matthew McConaughey; i el drama Just Mercy, amb Jamie Foxx. Especials (Hors normes). Direcció: Olivier Nakache, Éric Toledano. Intèrprets: Hélène Vincent, Catherine Mouchet, Suliane Brahim, Aloïse Sauvage; Vincent Cassel, Reda Kateb, Bryan Mialoundama, Frédéric Pierrot. Gènere: Comèdia. Esbós: Dos amics amb trastorn de l’espectre autista creen una organització sense ànim de lucre per a nens i adolescents que es troben en la mateixa circumstància. En català. The Invisible Man (El hombre invisible). Direcció: Leigh Whannell. Intèrprets: Elisabeth Moss, Storm Reid, Harriet Dyer; Aldis Hodge, Michael Dorman, Benedict Hardie. Gènere: Terror. Esbós: Una dona refà la seva vida després del suïcidi de la seva ex-parella, un maltractador. Comença a tenir visions estranyes fins al punt que es convenç que, en realitat, continua viu. The Gentlemen (The Gentlemen: Los señores de la mafia). Direcció: Guy Ritchie. Intèrprets: Michelle Dockery, Lyne Renee; Matthew McConaughey, Charlie Hunnam, Jeremy Strong. Gènere: Comèdia. Esbós: Un home es fa ric construint un imperi de marihuana a Londres. Quan corre la veu que vol retirar diners del negoci, es comencen a moure els qui volen la seva fortuna. Just Mercy (Cuestión de justicia). Direcció: Destin Daniel Cretton. Intèrprets: Jacinte Blankenship, Brie Larson; Jamie Foxx, Michael Harding, Christopher Wolfe. Gènere: Drama. Esbós: Basada en fets reals. Un advocat decideix d’anar a Alabama a defensar els condemnats erròniament i que no tenen recursos per a aconseguir una representació legal adequada. El doble más quince. Direcció: Mikel Rueda. Intèrprets: Maribel Verdú; Germán Alcarazu, Mario Plágaro. Gènere: Drama. Esbós: Una dona de cinquanta anys que viu amb el seu marit, dos fills i un gos té una sensació de buit que l’envaeix. Aquesta sensació es comença a esvair quan coneix un noi de quinze anys en un xat sexual. Dronningen (Reina de corazones). Direcció: May el-Toukhy. Intèrprets: Trine Dyrholm, Liv Esmår Dannemann, SiljaEsmår Dannemann, Stine Gyldenkerne; Gustav Lindh, Magnus Krepper, Preben Kristensen. Gènere: Drama. Esbós: Una dona viu amb el seu marit i dues filles. L’aparició del fill de l’antic matrimoni del marit li alterarà la vida per sempre.

Summary: Les estrenes: ‘Especials’, dels creadors de ‘Intocable’, arriba als cinemes en català


Del 27 de febrer al primer de març, tornarà a Lleida la Mostra Internacional del Cinema d’Animació de Catalunya (Animac), un festival no competitiu nascut el 1996 que s’ha consolidat amb prestigi internacional. Enguany, amb el títol ‘Time Capsule’, tindrà per eix central la memòria. La directora, Carolina López, creu que l’animació és una gran eina per a recuperar el passat, per a aplegar i conduir els records, el temps viscut i la història, que permet de parlar d’allò que és molt difícil d’abordar amb la imatge real. Què podem fer aquest cap de setmana: deu propostes L’Animac 2020, organitzat per l’Ajuntament de Lleida i amb el suport de l’Institut Català de les Empreses Culturals (ICEC), l’Institut de la Cinematografia i les Arts Audiovisuals (ICAA) i CaixaFòrum Lleida, ofereix una programació extensa, amb 273 títols. De la memòria més personal a la més universal, de la individual a la col·lectiva, de la més local a la més remota, amb peces procedents de 61 països, com ara l’estat francès, l’estat espanyol, els EUA, el Regne Unit, Alemanya, Rússia, Bèlgica, el Canadà, el Brasil, el Japó, la República Txeca, l’Argentina, Hong Kong, els Països Baixos, Suïssa, Portugal i Mèxic. A la mostra es vertebra el discurs memorístic en tres àmbits: el polític i social, l’europeu i el femení. En el polític i social, es destaca la conferència de l’historietista i realitzador francès Aurel, que enllesteix un llargmetratge animat titulat Josep, una producció francesa amb aportació catalana. Hi detallarà el procés de creació del film, en què s’explica la història de republicans catalans que van travessar els Pirineus per anar a l’estat francès i trobar la llibertat, però van anar a parar a camps de concentració. Compta amb la veu de Sergi López i la música de Sílvia Pérez Cruz. En l’àmbit europeu, hi haurà la projecció dels treballs i la conferència del búlgar Theodore Ushev. La directora de l’Animac, a la presentació, va ensenyar el llibre elaborat per Ushev durant la producció del seu nou curtmetratge, Barcelona de foc, que es podrà veure a la mostra. Així mateix, s’hi projectarà el curtmetratge Dcera de la República Txeca, fet per estudiants, que ha estat nominat als Oscar i que es basa en els records que una filla explica al seu pare, hospitalitzat, durant els darrers moments. En el vessant femení, hi haurà la gran dama de l’animació francesa, Florence Miailhe, que rebrà el premi Animation Master. És pintora i fa deu anys que treballa en el primer llargmetratge, centrat en la immigració. També s’hi destaca la directora portuguesa Regina Pessoa, que torna a Animac per presentar el seu últim curtmetratge, Tio Tomás, premiat als Annie Awards, i per impartir un taller per a alumnes d’art. Cal afegir-hi l’animadora independent mexicana Karla Castañeda, apadrinada pel director de cinema Guillermo del Toro. Enguany han augmentat els projectes rebuts a l’Incubator, tots d’una extraordinària qualitat. Enguany el premi Honorífic d’Animac 2020 serà per a l’artista sud-africà William Kentridge, de qui es podrà veure una retrospectiva completa. Kentridge ha exposat en museus tan importants com la Tate Modern de Londres i el MoMA de Nova York, o bé a la Biennal de Venècia. El premi Animation Master serà atorgat a Florence Miailhe, per la seva feina brillant com a realitzadora de curtmetratges, amb la tècnica de la pintura animada a càmera. S’oferirà també una retrospectiva amb sis dels seus títols. Finalment, en un any dedicat a la memòria, Animac reconeixerà amb el premi Trajectòria l’historiador de cinema i dibuixant català Jordi Artigas, per la seva valuosa aportació a l’estudi i la divulgació del cinema d’animació independent.

Summary: L’Animac 2020 il·lustra la memòria amb més de 270 títols de tot el món


CaixaBank ha informat la Comissió Nacional del Mercat de Valors (CNMV) que el Consell d’Administració ha acordat nomenar conseller coordinador Xavier Vives Torrents. El nomenament s’ha acordat després d’un informe favorable de la Comissió de Nomenaments de l’entitat. L’acord sortirà efecte un cop la modificació dels estatuts acordada per la Junta General d’Accionistes del 6 d’abril passat sigui autoritzada pel Banc Central Europeu. Vives Torrents va néixer a Barcelona el 1955 i és membre del Consell d’Administració de CaixaBank des del 2008. És professor d’Economia i Finances d’IESE Business School i doctor en Economia per la Universitat de Califòrnia, a Berkeley.

Summary: CaixaBank nomena Xavier Vives Torrents conseller coordinador de l’entitat


El responsable de l’àrea econòmica i jurídica de CDC, Francesc Xavier Sànchez, ha sortit ‘tranquil i satisfet’ de declarar davant el jutge de l’Audiència espanyola José de la Mata pel ‘cas 3%’. Sànchez ha assegurat que no gestionava les donacions al partit, que no eren la seva ‘responsabilitat’ i que se n’encarregava el tresorer, Andreu Viloca (també investigat a la causa). ‘Ho portava l’administrador del partit, que crec que ho ha fet de manera impecable’, ha manifestat. Sànchez diu que la seva funció era d’assessoria jurídica i de comunicació i que només sabia ‘els números generals’ del partit. Segons que ha explicat, el jutge s’ha interessat molt per l’estructura general de Convergència i pel repartiment de funcions. Segons fonts presents a la declaració citades per l’ACN, ha negat haver intercedit a favor d’empresaris per aconseguir adjudicacions i afirma que, en el cas de Josep Manel Bassols, l’empresari el va anar a trobar perquè ‘tenia un interès polític’ i volia també un càrrec per a la seva dona. Avui han passat per l’Audiència espanyola tres responsables de l’àrea econòmica del partit: l’exresponsable econòmic i jurídic de CDC, Francesc Xavier Sànchez Vera, la que fou cap econòmica financera de CDC, Anna Dolors Benítez Bueno i Carles del Pozo Cerdà, gerent i coordinador de l’àrea econòmica de CDC. Fonts jurídiques citades per l’ACN apunten que tots tres han negat que els diners de les donacions anessin a parar a Convergència i han remarcat que, legalment i a diferència dels partits, les fundacions no han de mantenir un control sobre les donacions. En canvi, les acusacions sospiten que els diners de les donacions acabaven a Convergència, ja que l’estructura financera estava formada pels mateixos òrgans al partit que a les fundacions. Segons aquestes fonts, no hi havia cap mena de ‘control o filtre’ de la procedència dels diners que arribaven a les fundacions en forma de donació. En canvi, Convergència girava mensualment factures a les fundacions amb càrrecs molt genèrics com ‘Serveis’, sense cap control més. Durant la declaració, la que fou cap econòmica financera del partit, Anna Dolors Benítez, ha declarat que era una pràctica que s’anava fent des del 1996 i que quan va arribar ja s’ho troba. Ha apuntat que el responsable d’omplir aquests conceptes era l’exgerent Germà Goldó. Fonts jurídiques apunten que les declaracions de tots tres han servit per ‘realçar l’activitat i la responsabilitat’ de l’extresorer Daniel Osàcar i l’exgerent Germà Gordó. L’advocada de la CUP (que exerceix l’acusació popular), Montserrat Vinyets, ha dit que aquesta manca de control dificulta el fet de saber si els diners de les donacions provenien d’empreses que estaven immerses en processos de licitació. Segons Vinyets, és ‘estrany’ que no hi hagués cap tipus de monitoratge de qui feia la donació. ‘No ens podem quedar amb el compliment formal de la llei, cal valorar si hi ha traçabilitat entre donacions, fundacions i processos d’adjudicació d’obra pública’, ha manifestat a les portes de l’Audiència espanyola. Dues setmanes de declaracions El magistrat de l’Audiència espanyola José de la Mata va assumir la causa que fins ara instruïa el jutge d’instrucció número 1 del Vendrell i aquestes citacions són les primeres diligències que practica. D’altres investigats en aquest cas ja han declarat davant el jutge del Vendrell però, els vint-i-tres citats ara a l’Audiència espanyola declararan per primer cop en seu judicial i encara no han estat informats dels delictes pels quals estan investigats. La causa està oberta per delictes de prevaricació, suborn, alteració de preus en concursos i subhastes públiques, malversació de fons públics, frau contra l’administració, blanqueig de capitals, finançament il·legal de partit polític, falsedat en documents mercantils i tràfic d’influències. S’investiguen un total de 24 concursos que van sortir a licitació per un total de 218 milions d’euros i que, finalment, es van adjudicar per 175 milions d’euros. L’Audiència espanyola investiga quina part d’aquests diners haurien anat a parar a CDC.

Summary: Els responsables econòmics de CDC neguen davant del jutge que les donacions del cas 3% anessin al partit


La Penya de San Marcos ultima els preparatius per a la celebració del seu últim correbou aquest cap de setmana amb motiu de les festes de Sant Genís de Torroella de Montgrí, enmig d’una polèmica entre animalistes i partidaris de la celebració. La polèmica sorgeix de l’aprovació d’una moció per declarar el poble lliure de corrides, i el fet que el llavors alcalde convergent Jordi Cordon va usar el seu vot de qualitat per autoritzar la festa, cosa que va provocar una ruptura del pacte de govern amb ERC, una moció de censura i la proclamació com a alcalde del republicà Josep Maria Rufí. Rufí, que és veterinari, ha fet bandera de la moció municipal per declarar la ciutat lliure de corrides, i ha dit: ‘Aquesta moció serveix per girar full, per fer un pas endavant que els signes del temps ens demanen’. Ha defensat un municipi compromès amb el seu patrimoni, el seu entorn natural, que és sostenible, mira cap al mar i és respectuós amb els drets dels animals, i ha titllat de maniqueu i poc precís confondre un espectacle com el correbou amb una ‘mostra, exhibició d’habilitats, demostració o exposició d’animals’. Partidaris del correbou L’agrupació encarregada d’organitzar aquestes corrides ha explicat que aquest divendres han arribat les vaquetes, i ha demanat respecte per a la celebració de la festa aquest cap de setmana. ‘Qui vulgui venir benvingut serà i qui no, que no vingui. No entrem en provocacions. Tot el que fem és legal, per tant si volen manifestar-se que ho facin’, han escrit al seu compte de Facebook. Seguretat L’Ajuntament de Torroella de Montgrí portarà a terme el ‘desplegament normal’ de seguretat en funció de la gent i de l’afluència de públic. El partit animalista Pacma, que porta a terme una campanya a Catalunya per eliminar aquest tipus de celebracions amb animals, ja siguin vaquetes, embolats, bous al mar, becerrades i encordats, s’ha posicionat en contra dels correbous d’aquest cap de setmana i farà protestes.

Summary: Torroella de Montgrí es prepara per fer el seu últim correbou enmig de polèmica


Una bona part de la premsa de Madrid ha reaccionat amb irritació a l’aixecament de la prohibició d’entrar estelades a la final de Copa. Vegeu ací un recull de portades i un vídeo que ho exemplifiquen. Un d’aquests diaris és l’ABC, que ha fet una portada dedicada exclusivament a aquesta polèmica, amb el titular: ‘Les estelades guanyen la Copa a l’esport’, amb una imatge en què es veu el trofeu, flanquejat del nom del Barça i el del Sevilla, però l’escut del Barça és substituït per una bandera estelada. El jugador del Barça Gerard Piqué hi ha reaccionat a Twitter, dient: ‘Un diari sempre hauria d’estar a favor de la llibertat d’expressió’. Un periódico siempre debería estar a favor de la libertad de expresión. PD: El escudo del Sevilla no es correcto. 😘😘 pic.twitter.com/RMXS9bGdif — Gerard Piqué (@3gerardpique) May 21, 2016 Piqué encara ha anat més enllà, i ha difós aquest piulet que recuperava portades històriques de l’ABC que lloaven Franco i Hitler, el 1939 i el 1937, respectivament: En el @abc_es NUNCA han estado MUY A FAVOR de la LIBERTAD @3gerardpique pic.twitter.com/BkkRBV0zDn — El Chirincirco TV (@ElChirincirco) May 21, 2016 L’ABC mateix ha fet notícia del comentari de Piqué sobre la seva portada. S’hi ha referit amb el denominatiu ‘l’internacional espanyol’ i dient que el jugador ‘ja havia atacat aquesta publicació després d’una jugada polèmica durant un partit de lliga entre el Barça i l’Sporting de Xixón’.

Summary: Clatellot de Gerard Piqué al diari ABC per la portada d’avui contra les estelades


El president de Ciutadans, Albert Rivera, ha obert aquest dijous a la nit la campanya per a les eleccions generals del 26 de juny demanant el vot per al “canvi a millor” que ofereix el seu partit, i s’ha dirigit en particular als electors indecisos, als qui ha advertit que “la política, quan no la fas, la fan per tu”. Davant de centenars de persones congregades a la plaça de la Vila de Madrid, Rivera ha insistit que el 26-J caldrà elegir entre el “canvi a millor” de C’s i el “canvi a pitjor” que, segons la seva opinió, representa Podem. En aquest sentit, ha apostat per “un canvi sensat i tranquil” i per “donar-se la mà amb la resta d’espanyols”, rebutjant els “bàndols” i la “intransigència”. Al 30% d’indecisos que hi ha a l’electorat segons l’enquesta del CIS, els ha demanat que pensin “d’on venim i, sobretot, on volem anar”. Els ha dit que si anhelen un canvi i volen sentir-se orgullosos del seu país, facin un esforç i vagin a votar perquè a “els que han bloquejat aquest país” en l’última legislatura -en al·lusió al PP i a Podem– “els surti la jugada malament”. A més, “als qui van votar durant dècades el PP o el PSOE” els ha assegurat que ara tenen una opció de “canvi sensat” que donarla mà a esquerra i dreta si aquestes forces tenen ganes de canviar les coses.

Summary: Rivera demana el vot per ‘canviar a millor’


Les negociacions per a reeditar el pacte del Botànic són en via morta. El diumenge Compromís, PSPV i Unides Podem van tancar el programa de govern, però continuen essent incapaços de repartir-se les conselleries. Els tres socis es van reunir ahir a la seu de Compromís per a perfilar el nou executiu. La trobada va durar més de dotze hores i només va servir per enervar a la coalició valencianista, que considera que el PSPV i Unides Podem fan front comú per treure-li pes dins del govern. Els tres socis estan d’acord en un executiu amb dotze conselleries, però el repartiment que s’ha valorat fins ara no agrada gens a Compromís. El PSPV vol fer notar el seu resultat electoral i demana sis conselleries, presidència a banda, el que suposa dues carteres més que en el Botànic anterior. Compromís es quedaria amb quatre conselleries, una menys, i Unides Podem entraria amb dues: Habitatge i Transparència. D’altra banda, tampoc no agrada gens a Mónica Oltra que Unides Podem reclami una segona vice-presidència, que fins ara no existia. Cal tenir en compte, a més a més, que les conselleries d’Unides Podem naixerien gràcies a la cessió de competències, en gran part, de carteres de la coalició valencianista. Per si no fos poc, la conselleria d’Universitats (PSPV) també sorgiria d’Educació i Cultura (Compromís). Compromís va expressar anit el seu malestar en el sopar de comiat del primer govern de Ximo Puig. Cap dels seus consellers va assistir a l’acte. Avui els tres socis es tornaran a reunir amb la intenció de tancar, finalment, el nou Botànic, ja que demà és la primera sessió de la investidura de Ximo Puig.

Summary: El repartiment de conselleries encalla les negociacions per a reeditar el Botànic


Seu de les Nacions Unides a Nova York Mapa a Google Poc o molt, tothom té gravades a la retina les imatges de la intervenció de Pau Casals davant l’assemblea general de l’ONU del 1971, en agraïment per haver rebut la Medalla de la Pau. Però per al nostre país, hi va haver un altre moment de gran significació, al cap de dues dècades, davant el mateix auditori novaiorquès: el discurs del cap de govern Òscar Ribas el dia en què Andorra va ingressar oficialment com a 184è estat membre de l’ONU, arran de l’entrada en vigor de la Constitució andorrana: ‘Avui és un dia històric per a Andorra. El meu estat ha estat admès com a membre de l’Organització de les Nacions Unides; hem vingut aquí a Nova York per hissar la nostra bandera junt amb les dels altres estats. Culminem així moltes de les aspiracions del nostre poble i tot un procés de serena i tenaç transformació.’ Aquestes són les primeres paraules d’un emocionat Ribas en el primer discurs pronunciat íntegrament en català a la seu de l’ONU, i que es conserva autografiat a l’Arxiu Municipal de Salt (Gironès), d’on provenia la família del polític. Al text, el cap de govern emfasitzava la presència de la bandera d’Andorra a l’exterior del complex d’edificis aixecats el 1952, sis anys després de la primera assemblea general, per un grup d’arquitectes internacionals entre els quals hi havia Le Corbusier, Oscar Niemeyer i l’uruguaià amb orígens catalans Julio Vilamajó. A les poc més de set hectàrees que ocupa la seu de l’ONU a Manhattan, que gaudeixen d’extraterritorialitat i que van ser adquirides gràcies a una donació del magnat John D. Rockefeller, no sols hi ha els edificis centrals de l’organització, sinó també una àrea enjardinada. I és als jardins, justament, on onegen les banderes dels 193 estats membres, al costat de la blava de l’ONU. Amb alguns maldecaps inesperats, perquè des que el club internacional es va crear amb cinquanta socis el 1945, el degoteig de països que s’hi han incorporat ha estat constant, com també els desmembraments i canvis de noms: el mateix any d’Andorra, sense anar més lluny, s’hi van sumar les repúbliques de Txèquia i d’Eslovàquia, el microestat de Mònegue, Eritrea i Macedònia. Per poder-hi encabir més màstils, doncs, sovint s’han hagut de modificar els jardins i retirar-ne arbres, entre més operacions. Com que es fa servir l’ordre alfabètic, en comptes de l’any d’ingrés a l’organisme, la bandera tricolor andorrana, la trobareu a la primera fila, anant per la Primera Avinguda, entre els carrers 48 i 47. I una mica més: A més de les principals seus de l’ONU, com la de Nova York i la de Ginebra, la bandera andorrana també oneja a l’espectacular Vlaggen Parade (desfilada de banderes) a la riba de Rotterdam (Països Baixos). La bandera andorrana al Vlaggen Parade de Rotterdam —Què és Com a casa? —Tots els articles —Suggeriments per a la secció: marti.crespo@partal.cat

Summary: Una bandera del país a l’ONU


És la primera vegada que visiteu les Falles de València? Ja hi heu anat però voleu descobrir la festa d’enguany? Ací trobareu informació de tot allò que podeu fer durant la setmana fallera que comença avui, amb la plantà de les falles infantils. Més de 380 falles inundaran els carrers de València aquests dies. I això vol dir també pólvora, xarangues, llums, gent al carrer i bunyols amb xocolata. I –no cal pas amagar-ho– també seran dies de caos de trànsit, amb molts carrers tallats i aglomeracions. La setmana fallera comença avui, 15 de març, amb la plantà i s’acaba el 19, dilluns, amb la cremà de totes les falles. Durant quatre dies la ciutat es paralitza i s’aboca a la festa. Els carrers s’omplen de monuments i els fallers surten al carrer a celebrar la data que esperen amb ànsia tot l’any. A continuació us oferim una guia per a saber tot allò que no us podeu deixar escapar durant la setmana fallera. Quines són les falles que no podeu passar per alt? Hi ha tantes falles per visitar, que la recomanació millor i primera és que feu un recorregut per aquells monuments que us faci gràcia de veure. No podeu passar per alt les falles més espectaculars que són les de la Secció Especial, que trobareu detallades en aquest mapa que hi ha a continuació. En total són nou falles, totes bastant acostades. Aquest any, no us podeu perdre la falla del Convent de Jerusalem – Matemàtic Marçal que ha guanyat el primer premi de la Secció Especial amb un imponent i colorit bosc de dues cares que l’artista Pere Baenas ha plantat per celebrar el 125 aniversari de la comissió, sota el lema ‘Per naturalesa’. D’aquesta manera torna a guanyar el premi més important després de cinc anys. El pòdium el contempla Cuba-Literat Azorín i l’Antiga del Campanar- la guanyadora de l’any passat- en segona i tercera posició. El quart lloc ha anat a parar a la falla de la plaça del Pilar i el cinqué a Na Jornada, que s’ha fet amb el màxim guardó en la categoria Ingeni i Gràcia. Al mapa, també hi hem afegit les falles municipals situades a la plaça de l’Ajuntament. Enguany, la falla grossa ha estat dissenyada per Okudo, Latorre i Sanz. És una falla participativa, i hi han col·laborat representants del món faller, a més de col·lectius socials i polítics, que s’han encarregat de pintar-ne la base. N’ha resultat una imatge única. Equilibri universal és el nom escollit per a aquest monument, que pretén combinar el llenguatge de les falles amb el codi visual del nou art contemporani. A més, presenta un altra novetat: la falla s’ha construït pensant que la cremada duri més d’una hora. Sembla que ho han aconseguit a còpia de no fer servir cap dels materials que cremen fàcilment, com ara la fusta. Ho haurem de descobrir el dia de la cremà… Per moure’s aquests dies per València és recomanable l’aplicació #Fallas2018, dissenyada per l’Ajuntament de València. Hi trobareu l’agenda detallada i un mapa amb totes les falles. A més, l’aplicació s’ha renovat i hi podreu visitar les falles amb un joc de missions per tots els monuments de la ciutat. Falles alternatives Les Falles Populars i Combatives és una proposta nascuda el 2002 al districte de Ciutat Vella, gràcies el treball conjunt de diversos col·lectius de la ciutat. Amb els anys, ha anat consolidant-se com una alternativa a les falles oficials, amb l’objectiu de gaudir de la festa fallera, però recuperant el carrer i la cultura lliure i popular. És una manera de retornar a l’esperit popular de les falles. És una altra visió, on la cosa més important no són els monuments sinó la gent i la festa. Enguany, el lema és ‘Les Falles seran sempre nostres’ i fins i tot han fet un himne amb aquesta frase: és una versió de l’himne ‘A les barricades’ amb la veu de Rafael Arnal. Aquests dies hi ha moltes activitats programades. Avui, la mani-plantà. Dissabte, el bingo i molta música. I diumenge, una calçotada, un Trivial faller i un concurs de playback. Si voleu participar en algunes d’aquestes activitats, només heu d’anar al solar de la cremà, situat al carrer Na Jordana amb Beneficència, darrere l’IVAM. També podeu visitar la falla emblemàtica reivindicativa Arrancapins. I si voleu fruir de les falles sense aglomeracions, podeu visitar les d’algunes altres poblacions, com ara Alzira, Borriana o Torrent, que també viuen la festa. Carrers il·luminats Moltes falles engalanen l’espai amb il·luminació de tota mena. És una moda que s’ha consolidat amb els anys. Però cada any hi ha quatre falles que competeixen per ser les que tenen el millor carrer il·luminat. Són aquestes: Sueca – Literato Azorín, Cuba – Puerto Rico, Cuba – Literato Azorín i la Falla Malva-rosa. Són totes al barri de Russafa, a pocs metres l’una de l’altra. A les vuit del vespre els carrers s’il·luminen. I cada hora hi ha un xou acompanyat de música. Per a tenir una idea de com és d’espectacular la il·luminació, heu de saber que enguany la Falla de Cuba – Puerto Rico ha instal·lat més de 700 metres lineals de llums i que la falla de la Malva-rosa compta amb més de 900.000 leds. Els actes que no us podeu deixar escapar ‘Mascletà’ Des de l’1 de març la ciutat trontolla cada migdia amb la mascletà, que es fa a les dues del migdia a la plaça de l’Ajuntament de València. És un concert d’explosions acompanyat d’olor de pólvora. S’hi ha d’anar molta estona abans per poder viure-la des de la plaça i, com més a prop millor, sempre respectant les distàncies de seguretat. Es recomana de posar-se d’esquena a la direcció del vent per evitar el fum i els paperets dels petards. Una volta s’ha acabat, cal molta paciència per a sortir de la plaça. Castells de focs artificials Des del 15 fins al 18 de març, el cel de València s’omple de llum i de color cada nit, amb focs artificials impressionants. El millor lloc per a poder veure’ls és el passeig de l’Albereda, on es concentra la gran multitud de gent, però també es pot veure des de qualsevol pont del riu. Cal anar-hi d’hora per a aconseguir un bon lloc. La millor nit per a gaudir-ne és la del diumenge 18, quan es fa la Nit del Foc, que comença a la 1.30. És quan es poden veure els castells més espectaculars i llargs. Ofrena de flors El 17 i el 18 de març, els fallers fan l’ofrena de flors a la Mare de Déu dels Desemparats, patrona de València. Totes les comissions van des del seu casal fins a la plaça de la Mare de Déu per lliurar-li un ram. S’hi han de fer moltes hores de cua. Amb els rams, es fa un impressionat tapís de quinze metres just davant la basílica. Una volta acabat, queda exposat perquè tothom el pugui veure. La Cavalcada del Foc Un dels actes més desconeguts pels turistes és la Cavalcada del Foc, que a partir de les set del vespre recorre els carrers de Russafa i Colom fins a arribar a la Porta de la Mar. Representa l’exaltació del foc, just abans de la cremà. És la barreja perfecta de foc i festa. Hi ha carrosses, mecanismes de foc gegants, pólvora, música… La ‘cremà’ És el punt final de la setmana fallera. Les primeres falles que es cremen són les infantils, a les deu del vespre. La falla infantil guanyadora del concurs és especial i per això es crema mitja hora més tard que la resta. A les onze és el torn de la falla infantil de la plaça de l’Ajuntament. Després toquen els monuments grans. Se segueix el mateix sistema. A mitjanit es cremen totes les falles, tret de la guanyadora, que es crema mitja hora més tard. L’última és la de l’ajuntament, que s’encén després d’un gran castell de focs artificials, cap a la una. Veure cremar tres falles és molt complicat. És recomanable d’anar amb prou temps a alguna de prop de l’ajuntament –com ara la del convent de Jerusalem o la de la plaça del Pilar–,veure tot el procés de la cremà i després anar cap a la plaça de l’Ajuntament. Acostuma a haver-hi molta gent; tanta, que de vegades es fa difícil de veure cremar la falla. Aquesta és una nit de contradiccions per als fallers: festa i disbauxa es barregen amb la pena perquè les festes ja s’acaben. És normal de veure caure alguna llàgrima mentre es cremen les falles, sobretot a les falleres majors, que acaben el seu regnat. Què podem fer de nit? Les Falles no s’entenen sense les nits de festa. Els carrers de València s’omplen de multitud d’orquestres i discomòbil que animen l’ambient de totes les comissions falleres. Tothom hi és benvingut. Què es pot menjar? La paella és el menjar típic de València. I, naturalment, per les Falles no pot faltar. El concurs de paelles és tot un clàssic. Totes les comissions falleres de la ciutat n’organitzen alguna. Si aneu amb colla, us podeu apuntar a un dels concursos i passar una estona inoblidable. En aquests casos, importa participar i no pas guanyar. Si cuinar no us agrada, hi ha moltes comissions que fan paelles enormes i hi conviden el veïnat. Ara, només d’arribar a València veureu que per la ciutat hi ha repartits molts llocs on venen bunyols, xurros i xocolata a tota hora. Qualsevol moment del dia és bo per a menjar-ne. No podeu marxar de València sense haver provat els bunyols de carabassa típics d’aquestes dates. I per sopar? És típic de fer-se un entrepà i anar a menjar-se’l en algun casal faller. Una de les novetats d’aquests últims anys són les calçotades, que ja han arrelat i no falten en cap comissió. Com podem moure’ns per València? Aquests dies es restringeix la circulació en el perímetre interior, des del pont de les Glòries Valencianes fins a la plaça d’Amèrica i les Gran Vies, incloent-hi la plaça d’Espanya i els passos inferiors de Petxina. Aquesta restricció serà efectiva des del 16 de març a les 15.00 fins al 20 a les 4.00 de la matinada. Les restriccions no afecten els autobusos urbans, taxis i vehicles de serveis públics, d’emergències i residents. Des del Centre de Gestió de Trànsit es recomana de fer servir uns estacionaments fora del perímetre restringit a la circulació i prop dels accessos principals a la ciutat i a les parades de metro. Per moure’s per València aquests dies es recomana principalment de fer servir el transport públic. I pel centre, la millor solució és caminar.

Summary: Falles de València 2018: guia bàsica per a gaudir de la festa


El president del parlament, Vicenç Thomàs, ha manifestat que, segons el calendari establert, preveu que el pressupost del 2020 estigui aprovat el 19 de desembre al migdia, després de passar per tot el tràmit parlamentari, que ha començat avui amb la seva entrega a la cambra per part del govern. En concret, la consellera d’Hisenda i Relacions Exteriors, Rosario Sánchez, ha estat l’encarregada de lliurar el projecte a Thomàs, acompanyada pel director general de pressupostos del Govern, Joan Ignasi Morey. El Consell de govern va aprovar dijous passat el projecte de pressupost, amb 5.893,1 milions d’euros, un import un 8% superior al de l’any passat. Amb tot, la pujada s’explica per l’augment del pressupost destinat al pagament del deute (1.509,3 milions) mentre que la despesa no financera s’ha reduït en cinquanta milions (4.383,8 milions d’euros). Entre altres detalls, Sánchez ha informat que en els comptes de l’any que ve es produeix un augment de la deducció per a mecenatge cultural, científic i tecnològic, en augmentar la quantia màxima de 600 a 1.200 euros. Pel seu costat, el percentatge de deducció passa del 15% al 25% de l’import de les donacions en aquesta matèria. A més, l’aplicació d’aquesta deducció deixa d’estar condicionada per la base imposable total del contribuent. D’aquesta manera, s’elimina el límit de 12.500 euros en la tributació individual i de 25.000 euros en el la conjunta.

Summary: El parlament de les Illes aprovarà el pressupost el 19 de desembre


Grècia no sortirà de l’euro, però l’acord de l’Eurogrup per a evitar-ho comporta una sèrie de condicions per tal que el govern d’Alexis Tsipras pugui rebre el tercer programa d’ajut financer. Un conjunt de mesures, algunes de les quals força agressives, que ja han desfermat les crítiques de l’esquerra, que ho considera un cop d’estat. Però què diu exactament el document (pdf) signat pels caps d’estat i de govern de la Unió Europea? Aquestes són les principals condicions i mesures imposades al govern grec i que ha d’haver complert abans d’aquest dimecres: –Creació d’un fons per valor de 50.000 milions d’euros en actius grecs per tal de garantir les privatitzacions gregues. Una mena d’aval que s’exigeix a Grècia a canvi del tercer rescat. Aquest fons de privatitzacions serà a Grècia, però supervisat per les institucions europees. El 50% dels ingressos seran per a estimular les inversions a Grècia i l’altre 50% per pagar el deute grec. –Reforma ‘ambiciosa’ del sistema de pensions: El document parla de ‘mesures inicials per a millorar la sostenibilitat a llarg termini del sistema de pensions com a part d’un programa integral de reforma de les pensions’. En l’última proposta, Atenes havia acceptat el paquet de mesures de la UE, que preveu d’elevar l’edat de jubilació als 67 anys i congelar les pensions fins el 2021. –Reforma del mercat laboral: l’Eurogrup exigeix de fer ‘exàmens rigorosos de la negociació col·lectiva, l’acció sindical i els acomiadaments col·lectius’ –Privatitzacions: el document signat preveu la privatització de la xarxa elèctrica grega, malgrat que Atenes volia mantenir-la a mans de l’estat. També s’haurà de desenvolupar un programa de privatització per a la ‘millora de la governança’. –Reforma del sector financer: Europa vol ‘mesures decisives’ en els crèdits amb risc d’impagament, ‘incloent l’acció decisiva dels préstecs de morosos i mesures per enfortir el govern’. –’Racionalització del sistema de l’IVA i ampliació de la base tributària per augmentar els ingressos.’ –’El govern grec es compromet a reduir encara més els costos de l’administració d’acord amb un calendari acordat’, exigeix el document. Declaració de l’Eurogrup sobre el rescat de Grècia

Summary: Les mesures més agressives imposades a Grècia


Un meteorit contindria la primera proteïna d’origen no terrestre, així ho afirmen investigadors de Harvard, en col·laboració amb altres de Plex Corporation i Bruker Scientic LLC, els quals asseguren haver trobat evidències. En investigacions anteriors, els científics havien trobat materials orgànics, sucres i fins i tot aminoàcids completament formats, però fins ara no s’havien trobat proteïnes dins d’un objecte extraterrestre. En aquest nou estudi, publicat a arXiv, els investigadors aporten evidències de la descoberta d’una proteïna anomenada hemolitina dins el meteorit Acfer 086 que es va trobar a Algèria el 1990. La proteïna d’hemolitina trobada pels investigadors era petita i estava composta principalment de glicina i aminoàcids. També tenia àtoms d’oxigen, liti i ferro en els seus extrems, una disposició mai abans vista. El document de l’equip encara ha de ser revistar per més experts, però de confirmar-se la troballa, el seu descobriment afegirà una altra peça al trencaclosques que envolta el desenvolupament de la vida a la Terra. Les proteïnes es consideren elements essencials pel desenvolupament dels éssers vius, i trobar una en un meteorit reforça les teories que suggereixen que la vida, o alguna cosa molt propera a ella, va arribar a la Terra des d’un altre lloc de l’espai. Els investigadors assenyalen que les agrupacions d’àtoms en les puntes de la proteïna formen un òxid de ferro que s’ha vist en investigacions anteriors per absorbir fotons, un mitjà per a dividir l’aigua en oxigen i hidrogen, produint així una font d’energia que també seria necessària per al desenvolupament de la vida.

Summary: Investigadors de Harvard afirmen haver trobat la primera proteïna d’origen no terrestre


Una proposició d’ERC sobre la reacció a la sentència del judici contra el procés ha evidenciat avui la divisió entre els dos grups del govern: Barcelona en Comú i PSC. Amb els vots a favor d’ERC, JxCat i BComú, l’Ajuntament de Barcelona s’ha compromès a ‘treballar amb la resta d’institucions i societat civil’ i ‘fer una crida a la mobilització ciutadana a favor dels drets i llibertats’ en cas d’una sentència condemnatòria. Així ho recull la proposició amb contingut de declaració institucional registrada pels republicans, que ha estat aprovada per majoria i amb els vots contraris del PSC, Cs, Barcelona pel Canvi (grup de Manuel Valls) i el PP. ‘Barcelona en Comú segueix on era’, ha afirmat el regidor Marc Serra després d’evidenciar -se que el govern municipal ha votat dividit. ‘No defensem la mateixa posició i malgrat tot, els dos grups som conscients que tenim una responsabilitat per sobre de tot’, ha dit la tinenta de batlle Laia Bonet (PSC), que ha reconegut la ‘importància del moment polític’. Serra ha exigit l’alliberament dels presos polítics i el retorn dels exiliats. Amb tot, ha matisat que a les institucions el que els toca ara ‘no són grans respostes institucionals’ sinó ‘treballar i posar propostes sobre la taula’. I és que la proposició d’ERC ha estat aprovada després que es modifiqués el punt 5, que inicialment plantejava el ple suport per part del consistori a les actuacions que emprenguin la Generalitat i el parlament com a reacció a la sentència. En el text aprovat aquest punt s’ha modificat i es concreta en el ‘compromís’ de l’ajuntament per treballar amb la resta d’institucions per trobar solucions per exigir la llibertat dels presos. També de fer una crida a la mobilització ciutadana a favor de drets i llibertats.

Summary: La sentència contra el procés divideix Barcelona en Comú i el PSC a l’Ajuntament de Barcelona


La Crida Nacional per la República ha tornat a endarrerir el congrés constituent, que es farà finalment el 26 de gener. En un primer moment, l’acte era previst el 6 de desembre, al Congrés de Convencions Internacional de Barcelona (CCIB), i es va ajornar al 19 de gener. Ara, el nou espai polític que impulsen Jordi Sànchez, Carles Puigdemont i Quim Torra ha endarrerit la cita novament per qüestions tècniques, segons fonts consultades de la Crida. L’organització vol allargar el termini dels preparatius i tenir més temps per a enllestir els debats sobre les esmenes a les ponències. Sànchez, possible cap orgànic de la nova organització, ha encapçalat la ponència i el document polític que ha de marcar les línies ideològiques del nou espai. La vaga de fam de vint dies de l’ex-president de l’ANC també és una de les raons d’haver d’endarrerir el congrés constituent de la Crida. El conclave del 26 de gener ha d’aprovar les ponències política i organitzativa, que ja es van presentar el 27 d’octubre a Manresa durant la convenció fundacional. Els fundadors de l’organització –més de 15.000 persones– van participar al procés d’esmenes entre final de novembre i principi de desembre. La publicació dels textos transaccionats, amb les esmenes incorporades, hauria de ser imminent. Encara hi haurà un paquet d’esmenes vives que també es podran presentar i votar al congrés del 26 de gener.

Summary: La Crida endarrereix novament el congrés constituent, ara fins al 26 de gener


La Comissió Europea ha proposat aquest dimecres treure Grècia del procediment per dèficit excessiu que li va obrir el 2009 en vista dels esforços assumits per Atenes per consolidar les finances públiques. Segons l’organisme, aquest gest és una senyal que el país ha iniciat la seva ‘recuperació econòmica’ i aconseguit l”estabilitat’. Als últims anys, els comptes de Grècia han passat d’un dèficit del 15,1% el 2009 a un superàvit del 0,7% el 2016, és a dir, per sota del sostre del 3% que exigeix la Unió Europea. Si els vint-i-vuit donen el seu vistiplau a la proposta de Brussel·les, només tres països, Espanya, França i el Regne Unit, seguiran estant sota el correctiu del pacte d’Estabilitat. Perquè la proposta de Brussel·les sigui efectiva és necessari que els ministres d’Economia de la UE ho aprovin, la qual cosa no podrà produir-se almenys fins a l’octubre, quan tindrà lloc la seva propera reunió formal. Malgrat això, el comisari europeu d’Assumptes Econòmics i Financers Pierre Moscovici, ha dit que aquest dimarts els va avançar als ministres aquesta conclusió i s’ha mostrat convençut que comptarà amb el suport dels 28. ‘Anem tan ràpid com ens és possible i no hi ha dubte sobre quina serà la decisió’, ha respost el comissari a per què no va plantejar tancar el procediment en la reunió de l’Ecofin d’aquesta setmana. D’acord amb les previsions econòmiques de primavera, l’Executiu comunitari creu que els resultats positius de Grècia ‘prosperaran’. ‘És un moment simbòlic per a Grècia, després de tants anys de sacrificis consentits pel poble grec, el país recull per fi els fruits dels seus esforços’, ha declarat el comissari d’Assumptes Econòmics i Monetaris, Pierre Moscovici. El comissari no ha volgut fer distincions entre els governs que s’han succeït a Grècia des que va esclatar la crisi i es va pactar el primer rescat i ha dit que ‘tothom’ a Grècia ha d’estar ‘satisfet’ per la decisió. ‘El meu somni és que totes les forces polítiques siguin capaces de treballar juntes en la mateixa direcció, ja que el que es tracta és d’interès general. I l’interès general és que hi hagi una Grècia forta i una Eurozona forta’, ha resolt. Aquest dilluns, el fons de rescat europeu (MEdE) va efectuar el desemborsament dels primers 7.700 milions d’euros corresponents als 8.500 milions del tercer tram del tercer rescat del país grec i que va ser desbloquejat la setmana passada.

Summary: Brussel·les proposa treure Grècia del procediment per dèficit excessiu


La vice-presidenta del Consell, Mónica Oltra, ha dit que Compromís era ‘un pas més a prop del sí’ a la investidura de Pedro Sánchez. Oltra i el diputat de Compromís al congrés espanyol, Joan Baldoví, van reunir-se ahir amb el president espanyol en funcions, juntament amb el secretari d’Organització del PSOE i ministre de Foment en funcions, José Luis Ábalos, i el president de la Generalitat i secretari general del PSPV-PSOE, Ximo Puig. En aquesta reunió, es va traçar l’acord per al suport de Compromís a la investidura de Sánchez. Ara enviaran al PSOE el document que corregirà l’esborrany que ja hi havia i, si totes dues parts el comparteixen, Compromís optarà pel sí perquè hi hagi govern espanyol ‘com més aviat millor’, segons que ha dit Oltra als periodistes. La vice-presidenta ha dit que Espanya necessitava d’una vegada un govern perquè la gent n’estava ‘molt farta’ i volia que els polítics gestionessin el seu vot i no pas tornar a votar. ‘Tret que algú pretenga que canvien de vot. Les persones que han de gestionar la pluralitat d’allò que els ciutadans hem decidit, han de fer-ho’, ha afegit Oltra. També ha apel·lat a la manera com s’ha fet al País Valencià: primer, un govern de coalició que després s’ha ampliat a Unides Podem i ha aprofundit ‘més’ en la pluralitat i en governs compartits, que han estat ‘una bona experiència’ i han donat ‘el govern més estable dels últims quaranta anys i el que més projectes de llei ha impulsat’. Per Oltra, són ‘un bon mirall en el qual mirar-se, sense voler donar lliçons a ningú’. I ha afegit, en referència a la negociació d’investidura: ‘Cal saber escoltar, transigir i partir de la base que ningú té les veritats absolutes i sempre podem aprendre d’un altre enfocament.’ A parer seu, quan algú parteix d’una posició que no s’instal·la a ‘sentir-se per sobre dels altres’, és més fàcil arribar a acords partint del contingut i, després, concretar el com i el qui. ‘Aquí ens ha anat bé, i sobretot ha anat bé als valencians’, ha conclòs.

Summary: Oltra diu que Compromís és ‘un pas més a prop del sí’ a la investidura de Sánchez


L’estiu passat, va ser elegida vice-presidenta del PDECat amb l’objectiu d’arrenglerar el partit amb Carles Puigdemont. Míriam Nogueras és diputada al congrés espanyol i, des del setembre, coordinadora dels diputats i senadors a Madrid. És allà on han aflorat més tensions, per les divergències entre els dos sectors que conviuen al PDECat. L’última, pel pressupost espanyol. Diu que no pensa deixar-ho. En aquesta entrevista, es descarta com a possible consellera de la Presidència en cas que Elsa Artadi faci el salt com a número dos de JxCat a Barcelona. També diu que compten amb els presos polítics per a les eleccions europees. Ens rep al despatx, a la seu del partit. Hi té dues grans fotografies: Carles Puigdemont i Quim Torra. Una pancarta per l’alliberament dels presos polítics, un mapa de Catalunya i, en un racó, un ninot de Playmobil que s’assembla al president a l’exili, llibre en mà. —La Crida no vol acceptar el PDECat en bloc. Exigeix adhesions individuals i preveu de concórrer a les eleccions com a ‘instrument polític organitzat’. Com hi encaixa el PDECat? —Hem d’acabar de veure què esdevindrà finalment la Crida. Tenim una comissió delegada que es reuneix cada dilluns a la tarda, amb els nostres consellers empresonats. Tenim sobre la taula totes les possibilitats. Els consellers van enviar una carta a tots els militants convidant-los a formar part d’aquest projecte de manera individual. L’objectiu és clar: independència. És un instrument polític que neix per ser una cosa efímera. Això no topa amb els partits polítics, que són pensats per consolidar-se, fer-se grans, aplegar gent… On hi hagi un espai que sumi per assolir la independència, hi hem de poder ser. —S’haurien de reformar els estatuts del PDECat per permetre la doble militància a la Crida? —Els estatuts no prohibeixen del tot la doble militància, se’n preveuen excepcions. De totes maneres, en el document que proposi la comissió delegada quedarà tot tancat i ho ratificaran les bases. —Hi ha qui creu que l’objectiu és substituir el PDECat. —No ho veig pas així. Al contrari. El partit no ha passat moments bons. El PDECat va néixer en un moment complicat que es va anar complicant encara més. Quan es va crear Junts per Catalunya, la majoria d’associats vam dir: és això. Volíem ser això quan vam néixer, i ens va costar. JxCat és gran i va creixent. Tots ens presentem amb aquestes sigles a les municipals i això, afegit a la Crida, pot ser bestial. Sempre hem estat de sumar. Carles Puigdemont mateix va proposar de ser el número dos d’Oriol Junqueras a les europees, prioritzant el país i no el partit. Ens creiem que hem de ser un estat. —Enteneu que hi hagi dirigents i associats del PDECat que se sentin incòmodes amb la Crida i temin que es persegueixi dissoldre el partit? —Els presos polítics hi estan posats i, d’entrada, confiança. Respecto que hi hagi gent que tingui dubtes. Més encara quan la Crida no s’ha definit. S’hauran de posar aquests dubtes sobre la taula, si no s’han esvaït, a partir del 26 de gener. Sóc fundadora de la Crida, juntament amb els companys dels Lledoners i amb Puigdemont. —El president del PDECat, David Bonvehí, no se n’ha fet. —I està molt bé. JxCat reflecteix la diversitat del país. No seria bo ni sa que tots penséssim igual. Quan tens una cosa molt clara i el teu company dubta, a vegades et fa veure coses que tu no veus, i a l’inrevés. —Vós i els consellers presos podríeu formar part de la direcció de la Crida. Fins a quin punt això és compatible amb el PDECat? —Quan estigui definida la Crida podrem valorar si és incompatible o no. Hem de ser capaços de reinventar-nos i adaptar-nos. —Hi ha un perill real que el PDECat es trenqui? —No, espero que no. Si hem passat totes les coses que hem passat, això també ho passarem. —Una de les qüestions que heu passat és el debat intern pel pressupost espanyol. Hi ha hagut diputats a Madrid que n’han defensat la tramitació, com ara Ferran Bel. Us heu sentit qüestionada? —Ferran Bel no ha dit mai que s’havia de tramitar el pressupost. Va aclarir que, si bé el no al pressupost s’havia aprovat en un consell nacional, els associats no havien decidit si s’havia de tramitar. Hi havia un sector que tenia més clar que no es podia fer si no hi havia una resposta política, i uns altres que valoraven l’opció de tramitar-lo i de deixar temps. Si hi havia dubtes, estic segura que dilluns passat a Waterloo van quedar esvaïts. Vam ser capaços d’aglutinar les diferents posicions en un consens majoritari. —Demanen una taula de diàleg bilateral amb una supervisió independent. L’acord a què han arribat Pere Aragonès i Elsa Artadi amb Carmen Calvo i Meritxell Batet és un primer pas? —Mantenim el no a la tramitació i al pressupost. La pilota continua a la teulada del govern de Madrid. Les propostes que ara s’han fet van ser descartades a l’agost. Aquesta vegada no s’han concretat, però no s’han apartat de la taula. Veurem com evoluciona. Parlar no és inconstitucional. És més, no parlar és inconstitucional, a parer meu. Ho veurem. La nostra posició és la mateixa. —Si la negociació evoluciona en positiu, el PDECat es pot repensar el no al pressupost? —La resolució aprovada diu, en el punt u, no al pressupost. El punt dos diu que, en cas que el grup es proposi de votar a favor d’algun tema important, ha de passar pels associats. —Una consulta. —Sí. És evident que no prendrem una decisió unilateral. Tot ho fem coordinat amb el govern i amb JxCat. Ni els uns ni els altres no fem cap pas sense consensuar-lo. —El president Torra va advertir que, si el PDECat i ERC es dividien en la votació del pressupost, hi podia haver una crisi de govern. —Hi ha hagut molt de rebombori amb aquesta frase, però la setmana passada tant Torra com Aragonès van fer el mateix discurs. Si no hi ha una proposta política, no hi ha ni pressupost ni tramitació. Per tant, entenc que els dos partits estem molt alineats en això. No hi ha d’haver vots diferents si fem tot el procés agafats de la mà. —A l’independentisme li convé més Pedro Sánchez o que hi hagi eleccions i que potser governin el PP i Ciutadans amb Vox? —Li convé que siguem independents d’una vegada. Hem tastat el PP i el PSOE i continuem tenint presos polítics, exiliats, hi ha hagut una actuació policial de repressió i detencions amb què hem reviscut dies molt bèsties que semblava que amb el PSOE no es podien repetir. A l’independentisme li convé un govern capaç de negociar, dialogar i pactar. Algú de Madrid deia ‘que en són, d’imbècils, aquests catalans, que pacten i negocien, i al final sempre perden alguna cosa’. A Madrid, pactar no s’estila gaire. A Espanya li convé un govern valent i no és normal que entri al parlament un partit xenòfob, feixista i masclista. Però a nosaltres ens convé marxar. Els ciutadans d’Espanya que es repensin què els convé, a ells. —Quim Forn i Elsa Artadi formarien una bona candidatura de JxCat per Barcelona? —Seria estupend, però tenim una candidata, que és Neus Munté. Confiança total en la Neus i en Quim. Fa mesos que treballen per presentar una candidatura guanyadora. El resultat serà potentíssim. —Per què és tan difícil que arribin a un acord? —Perquè som els únics que ens hem pres molt seriosament el moment històric que vivim. No val a fer com s’ha fet sempre. El moment requereix aparcar la política còmoda. Hi ha gent que ha viscut la política molt còmodament de fa molts anys i ara ser en política és molt incòmode. Has de prioritzar què vols. Si prioritzes poltrona, voldràs política còmoda. Si prioritzes altres coses, segurament hauràs de ser més valent o prendre decisions més complicades. —Si Artadi va a l’Ajuntament de Barcelona, haurà de ser rellevada com a consellera de la Presidència. Us hi veieu? —No. Vaig arribar a Madrid totalment verda en política espanyola i internacional. Quico Homs m’ha ajudat moltíssim. I tant com hem aconseguit, ara no els donaré el gust d’anar-me’n de Madrid. —A qui? Als vostres companys diputats o al PSOE, PP, Cs…? —Als companys dels altres partits. —Per tant, prioritzeu Madrid. —A Madrid em tenen molt calada. Saben fins on poden tirar i on no. Hem aguantat com un clau i sé que hi puc fer coses que algú nou tindria més complicat de fer. Hi estic apuntalada. M’hi quedaré sempre que m’ho demanin i sé que estan contents amb la feina que hi fem. Prioritzant el país, em toca resistir a Madrid. —També sou candidata per Mataró. —Mataró és una ciutat preciosa que els diferents governs socialistes han deixat en coma. La gent de Mataró necessita veure que es pot construir un país preciós començant per les ciutats. Segurament, molta gent de Mataró que avui no és independentista entendrà que la millor cosa que li pot passar família és tenir un estat lliure, democràtic i lluny de la política que fins ara hem viscut. —Per internacionalitzar el conflicte, seria bo que el candidat de JxCat a les europees també fos un pres polític? —N’anem parlant amb Brussel·les, els Lledoners i JxCat. Tenim molt clar que comptem amb els dels Lledoners. —Jordi Turull pot ser el candidat? —Tenim Jordi Turull, tenim Josep Rull. En Jordi va ser detingut a mitja investidura. No hi ha res definit, però tenim claríssim que els volem. Són un actiu brutal. Igual que a Barcelona, es va tancant una llista potent. —El pacte amb el PNB està fet? —No. Nosaltres hem de tenir clar quines persones volem que encapçalin la llista. També és veritat que, des del primer dia, estem oberts a una llista que vagi més enllà de les que sempre hi ha hagut a Europa: amb ERC, Bildu… —Però aquesta porta ja és tancada, oi? —L’han tancada més uns que no pas uns altres. Però sóc optimista i no perdo l’esperança. Sigui com sigui, hem d’acabar de definir la llista que volem i, a partir d’aquí, tancar els pactes que calgui. —L’escrit de defensa de Joaquim Forn diu que l’1-O ‘hi va haver alguns incidents, de signe divers, de gravetat relativa i d’autoria plural i indeterminada que es van saldar amb cinc detencions i amb alguns danys materials’. El seu advocat, Xavier Melero, va reconèixer el prestigi del Tribunal Suprem i, en una entrevista a RAC1, va dir que no sabia què era un judici polític. Són opinions que contrasten amb les que han expressat alguns presos polítics del PDECat. Al partit el preocupa l’enfocament que pugui donar al judici? —Em preocupa més l’enfocament en general. El judici serà un tsunami. Que em demanin per les tendències ideològiques d’un advocat… Confio plenament en tots els nostres companys. Fa mesos que es preparen per això. No s’han mogut ni una línia d’allò que els ha portat fins aquí. —Ha fallat la coordinació? —No. Anem sovint als Lledoners. Han treballat moltíssim, estan junts i fa mesos que hi treballen. La coordinació és absoluta. Fa més d’un any que la gent no veu els presos polítics. Quan comenci el judici, veuran la cara de Turull, Junqueras, Romeva, Forn… De tots. Serà un tsunami i ens hem de centrar en ells. Que es parli d’aquestes coses, fins i tot m’emprenya. —Com a partit, preveieu que hi pugui haver pactes amb la fiscalia? —No. Tampoc no ho volen pas, ells. —Quina ha de ser la resposta política a una sentència condemnatòria? —Tenint en compte que és una farsa i un judici polític, hem de respondre amb dos ovaris i amb intel·ligència política, com va dir Puigdemont. Això no és deixar-se endur per la inèrcia, sinó imposar-nos una mica. Per mi, és això que fem a Madrid. El govern espanyol no té cap dret de fer el que va fer Rajoy ni el que fa Sánchez. Ara hem de ser contundents i això costa, perquè durant molts anys, amb aquesta política còmoda, no ha calgut tanta contundència. Però és precipitat de decidir què s’ha de fer després. El judici és un tsunami que s’ho endurà tot. —No seria desitjable una resposta unitària? —Sí, n’estic convençuda, però hem de veure com impacta el judici en la societat. Les urnes van dir que hi havia una majoria absoluta al parlament que volia independència. És normal que la gent exigeixi que el seu mandat es compleixi. També és cert que formem part d’un estat que no respecta el resultat de les urnes i no és fàcil de fer política. Però la gent hi és. Serà la gent qui ens marcarà el camí, als polítics. —Per què no hi ha unitat estratègica dins l’independentisme? —Artadi i Aragonès van anar dijous junts a la reunió de Madrid, i no és la primera vegada. Fa temps que ens asseiem, parlem i mirem de sortir de la situació de la millor manera possible. Però hi ha unes municipals a la cantonada, i hi ha partits que prioritzen el partit… No estem allunyats. L’estratègia a curt termini l’executem plegats, i potser falta fer-ho a mitjà i a llarg termini. Es farà. No hi ha alternativa. —En una entrevista a Catalunya Ràdio, Jordi Cuixart deia que calia un relleu de lideratges perquè no es podia governar el país des de l’exili o la presó, o no únicament. Ho compartiu? —En el moment que els dirigents de les entitats i el govern són empresonats i a l’exili, els qui són a la segona línia passen a la primera. Un lideratge no es construeix en quatre dies. Tant de bo tinguéssim Carles Puigdemont aquí. No crec que sigui un relleu, però sí que s’ha de determinar qui poden ser els pròxims dirigents, tenint en compte que considerem que els dirigents són els altres. És veritat que no es pot governar només des de la presó o l’exili. Anem molt sovint a Brussel·les i anem cada setmana als Lledoners perquè comptem amb tots. Ells han començat el procés. Amb l’inesperat pas al davant de la segona línia, de manera natural es construeixen els dirigents. Puigdemont ha parlat d’Artadi. És un valor en alça. Surt gent que, per la seva determinació i intel·ligència política, es posa en el primer pla. —Sou a la primera línia del PDECat des de fa mig any. La política és com us l’esperàveu? —No, gens. Vinc de l’empresa privada. Quan tens un projecte, el treballes amb l’equip, els treballadors i els proveïdors. Tens un objectiu i les misèries personals no són sobre la taula. En política, hi ha un component personal i d’egos terrible. No ho acabo d’entendre, però hi són. Això fa que la política no sigui tan fàcil. No m’esperava entrar en política, però és dur i molt desgastador. Ser en política és nedar tot el dia a contracorrent. Tens la sensació que t’esforces molt i avances poc.

Summary: Míriam Nogueras: ‘No em veig de consellera. No els donaré el gust d’anar-me’n de Madrid’