Xavier Roig (1957) és enginyer de formació. Fa dos anys es va vendre l’empresa i se’n va anar a viure a Moscou, on ha treballat de consultor. Roig ha visitat de cap a cap el país de Putin i el resultat és L’enigma rus (la Campana). El llibre és el retorn de Roig després de deu anys de silenci. Abans havia escrit, amb èxit de vendes, El gastrònom accidental als Estats Units (2000), Ni som ni serem (2002), Entre l’Espanya i la paret (2003) i La dictadura de la incompetència (2008). El nou llibre és molt crític amb la mirada europea respecte del nostre veí rus, que potser no hem sabut entendre i al qual tampoc no hem sabut acostar-nos. A Xavier Roig se li nota que el país, i sobretot la seva gent, l’ha captivat. El senyor Roig rep VilaWeb a la casa de Sant Cugat on viu actualment, tot i que qui sap fins quan. Perquè l’home no ha parat de viatjar. —D’entrada, impressiona la quantitat de països que coneix el senyor Roig. —Durant molts anys, molts, feia un viatge al mes de deu dies. De Barcelona a Tailàndia, i després Austràlia i els Estats Units. Visitant projectes repartits feia la volta al món cada mes. També he estat a Malàisia, Corea, Algèria, Sud-àfrica, el Marroc, Tunísia, Sud-amèrica, Europa. He fet estades llargues als Estats Units, el Brasil i França. A França, durant un temps, hi anava el dilluns i en tornava el divendres. Fa uns anys, em van proposar d’anar a viure a Nova York, a la central. Era quan el fill tenia catorze anys o quinze i vaig pensar que no era bo. I no vaig anar-hi, no. —I on viu Xavier Roig, ara? —Ara m’estic aquí. Que tinc prou feina de consultor. Bàsicament, tinc un parell de clients o tres. Estrangers. Els assessoro sobre l’organització general de l’empresa i sobre planificació pressupostària. Jo havia treballat per Schlumberger, la gran multinacional de perforacions. Per a trobar petroli o per a trobar aigua. I quan vaig plegar vaig muntar una consultora, i després una empresa d’eficiència energètica. Però fa dos anys vaig vendre’m la meva part. Perquè preferia anar-me’n a Rússia. —A Rússia, a on, i a fer-hi què? —A Moscou, a treballar per una empresa suïssa. Els assessorava. Aquí hi venia un cap de setmana al mes, com a molt. —Al llibre expliqueu com buscàveu pis a la ciutat, i la història resumeix la història recent de Rússia. —Quan va caure la Unió Soviètica, tot era de l’estat: des d’un quiosc que venia diaris fins a la fàbrica més gran. Privatitzar això era un problema. En el cas dels apartaments, els van dir: vostè abans tenia aquest pis assignat per la cooperativa de sòviets. Doncs ara el pis ja no és de la cooperativa, sinó que vostè es queda el pis. Tot seu. En canvi, l’escala de l’edifici, el vestíbul, els serveis comuns, la propietat vertical, que se’n diu, es va decidir que seria de les comunitats de propietaris. Com passa aquí. Però no es van implementar. Molt poques funcionen. Per tant, quan jo buscava pis, veia que la gent mantenia molt bé els pisos per dins. Però les escales, les zones comunes, semblaven un bombardeig. Vaig viure-ho molt sovint, això. Grans pisos per dins. Escales i vestíbuls terribles. També s’ha de dir que als anys noranta, quan va caure el règim, moltes màfies van fer mal. Entraven als pisos i, directament, en feien fora la gent. I se’ls quedaven. Punt. És el naixement dels grans oligarques. —També expliqueu les fortunes que es van fer amb el procés de privatització de les empreses. —Abans, les empreses eren de l’estat. Doncs ho van agafar tot, van fer una sèrie de bonificacions i ho van donar a la gent. La gent tenia bonificacions de fàbriques, dels béns del país. I molts es van dedicar a comprar les bonificacions a la gent. I acumular fortunes així. —I per què els venien les bonificacions, si eren seves? —Aquí també passaria. Si la gent té bonificacions de 100 euros, i els ofereixes ara i aquí 50 euros, la gent prefereix tocar diners. No sabien què fer amb les accions d’empreses del país. Molta gent va acumular grans fortunes d’aquesta manera. I de maneres molt més mafioses, també. Durant els anys noranta, una poca quantitat de gent va amassar enormes quantitats de diners. I ara són propietaris de cadenes de restaurants o botigues. Suposo que devia haver-hi el mateix caos que amb la revolució bolxevic. Ara tenen una classe mitjana. Hi és. Potser més empobrida que aquí. Del nivell de Turquia, vaig veure. —Llegint el llibre s’entén que Putin, allà, és l’home que va posar fi a aquest caos dels anys noranta. —Putin és observat des de dos punts de vista. Des del poder econòmic, com algú que els protegeix d’una possible revolta de la base social. I des de la base social, com algú que els protegeix dels oligarques. Putin va fixar una cosa clara: els oligarques no poden fer allò que vulguin si no és que el Kremlin ho controla. Si ho controla per bé o per mal, això no ho sap ningú. És un dels enigmes russos. El cas és que ara no poden actuar per lliure i fer com vulguin, com als anys noranta. —Hauríem de deixar de mirar Rússia com un perill i un enemic. Això veniu a dir. —Rússia no vol atacar. Ja ho va dir Gorbatxov als anys noranta. I ho continuen mantenint. Traguem-nos-ho del cap. Fas quatre números i te n’adones. Rússia destina el 4% del PIB a armament. El 4% rus és com el 2% del PIB francès, perquè el PIB rus és la meitat. França destina el 2% a armament. —És a dir, l’exèrcit rus és com l’exèrcit francès. —Econòmicament, sí. És així. —Bèstia. —Acusar Rússia de rearmar-se em sembla fora de lloc. Els comptes no surten. Aquesta visió de recel és duradora. Gorbatxov va fer una aposta per obrir-se i Occident no va correspondre com calia. Thatcher mateixa ho ha reconegut. Rússia és part de l’ànima europea. La major part del territori és a l’Àsia, però en canvi la major part de la població és a la part europea. Se senten europeus. I la gent jove voldria formar part d’Europa. Estan fascinats amb Europa. Per a molts joves, el seu gran drama és no haver format part d’una de les repúbliques bàltiques que ara són Unió Europea. —Què hi guanyaria, Europa, acostant-se a Rússia? —Nosaltres tindríem una porta amb l’Àsia enorme. Quan vas a Vladivostok, a tocar del Japó, no veus ningú de trets facials asiàtics. Sí que els veus al nord de Mongòlia o al nord, tocant els esquimals. Però Sibèria va ser repoblada per Ivan el Terrible i són occidentals. La porta a l’Àsia. Això és Rússia. —Expliqueu el concepte de coixí, que marca la seva política. —Ells sempre han tingut la sensació d’inseguretat congènita, que en diuen. El seu país és tan gran! És com tenir una casa enorme, que no l’habites del tot, i estàs pendent tot el dia que no tinguis una fuita d’aigua aquí o finestres obertes allà. Tot el dia amb la inseguretat. En el passat, ho vencien creixent una mica més enllà del necessari. Ocupant territori. Per assegurar-se que no tenien una altra invasió, com Hitler o Napoleó, necessitaven tenir entremig vassalls o amics. Els fan d’airbag. Els fan de coixí. —El món explicat en tres xifres: 300.000. 400.000. 25 milions. Xifres que a Occident oblidem fàcilment. —Quan vaig arribar a Rússia, em va sobtar que ells estaven convençuts que havien guanyat la II Guerra Mundial. Una percepció que aquí no tenim. Però les xifres són les que són. A la II Guerra Mundial, moren 300.000 anglesos, 400.000 nord-americans i 25 milions de russos. Quan ho analitzes a fons, doncs, sí: els russos són els qui van guanyar la II Guerra Mundial. Es van emportar la part més grossa perquè es guanyés. 25 milions de morts. Tu mateix. Stalingrad van ser tres o quatre milions de morts. Això vol dir tres o quatre guerres civils espanyoles. Als anys quaranta, a França, la majoria de la gent estava convençuda que els qui havien contribuït més a guanyar la guerra eren els russos. I ara, en canvi, la percepció s’ha capgirat. La gent creu que van ser els aliats. I no. —Prejudicis que us hagin caigut anant a Rússia? —Sobretot, la gent. Gent molt hospitalària, oberta i amigable. Hi he fet amics. Gent que no coneixes, arribes i t’ofereixen que et quedis a dinar. A la Sibèria remota i a Moscou. Suposo que és la tradició històrica. S’han hagut d’ajudar els uns als altres. Van patir l’opressió tsarista i després el comunisme. Han de compartir. —Aquí tenen la imatge de nacionalistes. —No. Patriotes. ‘Això és bo perquè és rus’ no ho sentireu pas. Però van a desfilades, sí. —Parleu del refinament rus i el lligueu al sistema educatiu. —No hi trobo cap altra explicació. Sobta una mica. Una amiga em deia: ‘Ha de venir la meva tia de Sant Petersburg, que té gairebé 90 anys, i l’he de portar al metge.’ I li vaig dir: ‘És clar, ben fet, que la gent gran, aïllada, no té els nostres coneixements.’ I va dir: ‘No, no, la meva tia és física nuclear.’ A Rússia la gent és molt més refinada que aquí. L’educació, ni que sigui tècnica, a la llarga porta al refinament. La gent que s’ha educat en cases amb gent formada, i tots s’han educat en cases amb gent formada, són gent refinada. Fins i tot als pobles. No és brusca ni rude. Comparat amb Rússia, aquí la gent és molt mal educada. —Sistema educatiu públic i boníssim. El mantenen? —Als anys noranta es va destruir molta cosa. I ara la intenten recuperar. Encara que hi ha molt esnobisme, amb escoles més cares, en la mesura del possible intenten recuperar els deu anys perduts. No van ser deu anys i prou. Van fer de molt de mal. Va ser la caiguda d’un sistema i tothom es llançava al coll. —Quatre llibres que recomaneu? —Memoires, d’Andrei Gromyko. Ministre d’Exteriors molts anys. Molt sectari. És veure tot un món. Mestre i Margarida, de Mikhaïl Bulgàkov, explica com vivia l’elit comunista. Els Romanov (1613-1918), de Simon Sebag Montefiore. Totxo. Krusxov: l’home i la seva època, de William Taubman. Per molts, Kruschev va significar una obertura, i molts es consideren els fills del desgel, la seva època. —Per què us dediqueu als negocis? Hauríeu d’escriure llibres o poesia. —Ui, no. Els únics poetes que m’interessa són els que fan crítica social. Salvat-Papasseit, Miguel Hernández. I la poesia satírica de Josep Maria de Sagarra, també. —Fa un parell d’anys, els russos van entrar amb habitatge a Catalunya. És veritat? —Els diners dels oligarques no són als bancs: són a la City de Londres i a la Costa Brava. De fet, també a la costa francesa fins a Itàlia. Els diners no donen rendibilitat als bancs. Zero per cent. Per tant, s’inverteix en propietats. Aquí, als EUA i Anglaterra. Hi ha més vols Barcelona-Moscou que no pas París-Moscou. Hi ha més vols Barcelona-Moscou que no pas Londres-Moscou. I no són oligarques, ara. És classe mitjana que viatja. En relació amb el Primer d’Octubre, un diari rus es demanava què passaria amb els 20.000 russos establerts aquí. Ara, certament, el marro i la corrupció on són? Construcció i turisme de la costa. Russos a la costa? Sí, és on inverteix aquesta gent, perquè a la costa noruega els controlen més. Sense ser industrial, com pots ser milionari, si no? Amb els rics industrials, jo em trec el barret. Els altres, hòstia, deixa-m’ho mirar amb més detall. —Alguna cosa que volguéssiu afegir? —La gent hauria de viatjar per Rússia. Per conèixer-ne la gent. Moscou és més segura que no pas Barcelona. Qualsevol lloc de Rússia és més segur que no pas Barcelona. I això que Barcelona ja és força segura. Passa que els anys noranta els han fet molta mala propaganda. Mala imatge. Les pel·lícules que surten de les màfies beuen d’allò. I avui encara condicionen. I també hi ha molta incomprensió. L’únic qui té una visió més clara sobre això és John Le Carré. Fa temps que denuncia els serveis secrets occidentals, i els russos també. Tots dos perpetuen conflictes dels quals viuen. O se’ls inventen. Jo estic força convençut que el Toni Blair que envaeix l’Irac, i ho dic pels resultats, no va actuar guiat per la mala fe, sinó per uns serveis secrets que el van enganyar. Què pretén l’advocacia de l’estat espanyol, per exemple? Sobreviure. Anar-li fotent. És una casta. Pura supervivència. CIA. MI5. Fan bullir l’olla pel mateix motiu. I perpetuen conflictes.

Summary: Xavier Roig: ‘Moscou és una ciutat més segura que no pas Barcelona’


El Saló Internacional de l’Alimentació i Begudes Alimentària 2016 obre d’avui a dijous al recinte de Gran Via de Fira de Barcelona. S’hi esperen 140.000 visitants i 4.000 empreses de 70 països. Enguany, les principals tendències giren entorn dels productes orgànics i els aliments de proximitat menys processats. També creix la demanda de superaliments, és a dir, productes millorats i funcionals per a augmentar el benestar i prevenir malalties. La recerca de plaer, l’entreteniment i la diversió per a crear experiències alimentàries és una altra de les tendències a tenir en compte. Organitzativament, la principal novetat és la presentació del saló ‘Multiple Foods’, que ocuparà tres dels sis pavellons operatius de la Fira i aplegarà les empreses multiproducte per canal, categoria de producte o tendència de mercat. Enguany Alimentaria fa quaranta anys i els organitzadors esperen que sigui ‘l’edició més internacional, innovadora i gastronòmica de la seva història’. L’assistència prevista és de 140.000 visitants, dels quals 40.000 es preveu que siguin estrangers, i hi haurà més 10.000 reunions de negoci entre els expositors i els 800 compradors clau de tot el món convidats directament per l’organització. S’hi aplegaran els darrers llançaments de la indústria i s’hi mostraran les principals tendències del sector, sense deixar de banda la gastronomia i la restauració, els grans aliats del sector. L’organització ha augmentat la inversió d’un 35% per convidar directament 800 compradors clau de diversos països, com ara importadors i grans operadors de la distribució i el canal Horeca. L’oferta comercial es distribuirà als salons tradicionals dividits per productes i sectors, que es repartiran en els 90.000 metres quadrats d’exposició. Es tracta d’Intervin (vins i espirituosos), Intercarn (carns i derivats), Restaurama (restauració) i Interlact (lactis i derivats). La novetat serà Multiple Foods, un saló més transversal que reuneix pràcticament la meitat de les empreses participants a la fira agrupades per àmbits d’especialitat. Al Multiple Foods s’inclouran les participacions autonòmiques i els pavellons internacionals, a més de segments de mercat en alça com ara Healthy Foods (aliments ecològics, funcionals, infantils i per a necessitats especials), Fine Foods (gourmet); Mediterrean Foods (olis, fruites i vegetals), Snacks, Biscuits & Confectionery (dolços i aperitius); i Expoconser (conserves i semiconserves), a més de la zona Premium que comptarà amb una dotzena de firmes selectes de l’alta gastronomia. Una altra novetat destacada és la incorporació a Restaurama dels fabricants de begudes i de congelats. Les principals tendències del mercat L’espai The Alimentaria Experience comptarà amb els noms destacats de la restauració, com Joan Roca o Ángel León, però també amb joves promeses com Eduard Xatruch, Oriol Castro, Virgili Martínez, Ana Merino i Beatriz Sotelo, que formen part del grup de 40 cuiners que participaran en els tallers i mostres programats per experimentar en primera línia les noves tendències de la gastronomia. Alimentaria inaugura l’espai Vinorum Think, on es revelaran les darreres novetats del sector, els vins catalans i espanyol que marquen tendència i els secrets per a entrar en mercats clau, com ara l’asiàtic, gràcies a experts, crítics de vi, enòlegs, sommeliers i xefs. El programa el completa un conjunt de conferències, tasts i demostracions culinàries. Els espais de degustació de la Barra d’olis d’oliva gourmet i la mostra ‘Espanya, el país dels 100 formatges’ completaran l’experiència gastronòmica. El saló també inclou, per primera vegada, el concepte Halal per a potenciar el coneixement d’aquest tipus de productes agrupats sota aquesta etiqueta i esdevenir un punt de trobada entre exportadors i visitants. Les tres activitats programades són el Halal Supermarket, el Congrés Halal i el Halal Showcooking. The Alimentaria Hub, amb l’espai Innoval com a referència, serà l’eix central per a conèixer les últimes tendències, innovacions i negoci del sector i esdevindrà un termòmetre de tendències que apostin per aliments a la carta, productes orgànics i de proximitat, sense oblidar l’interès per allò natural i ecològic , que es tradueix en una recerca d’una noves fonts de proteïnes. L’organització preveu que es faran més de 200 activitats, s’exposaran 300 nous productes que mostraran les tendències en alimentació dels anys vinents i es faran més de 10.000 reunions empresarials amb compradors internacionals. Innoval és el lloc de la fira que agrupa els últims llançaments de la indústria i que serveix de termòmetre de tendències. Enguany es presenten al voltant de 300 productes. Snacks a base de pèsols; brioixeria amb ‘Chlorella’, alga rica en proteïnes; el primer vermut ecològic del món; una tònica artesanal de maduixes salvatges; salsitxes de frankfurt vegetals, embotits i formatges per a vegans; galetes que ajuden a reduir el colesterol; brou natural de carxofa ecològic; i cafè soluble amb magnesi per combatre la fatiga són alguns dels productes que es veuran a l’exposició. Un impacte econòmic de 170 milions Alimentària 2016 tindrà un impacte econòmic de 170 milions d’euros per a la capital catalana, segons dades de l’organització. Com a exemple, els hotels de la capital catalana tenen aproximadament un 90% de les places reservades, en bona part gràcies als 140.000 visitants que rebrà el certamen. De fet, la indústria de l’alimentació i begudes és el primer sector industrial en facturació dels Països Catalans i d’Espanya, amb vendes de 93.000 milions d’euros el 2014, un 1,9% més respecte l’any anterior (segons les últimes dades disponibles de FIAB), que equival gairebé al 3% del PIB de l’estat espanyol. Vaga de metro i dispositiu de mobilitat Coincidint amb la fira Alimentària, els principals sindicats del metro de Barcelona han convocat dues jornades de vagues parcials demà i demà passar, ‘com a mesura de pressió contra la paralització de les negociacions del conveni col·lectiu’. Les aturades previstes per a demà són de les 8.00 a les 10.00 hores i de les 17:45 a les 21:00 hores. I demà passat, de les 9.00 a les 15.00 hores i de les 22.00 hores fins al final del servei. Dimecres els treballadors del metro es manifestaran a partir de les 10:30 hores des de la plaça d’Urquinaona fins a la plaça de Sant Jaume. Segons TMB, els serveis mínims per a demà seran del 50% entre les 8.00 i les 10.00 hores (amb intervals de 6-8 minuts a les línies convencionals) i entre les 17.45 i les 20.00h (amb intervals de 8-10 minuts a les línies convencionals). De les 20.00 a les 21.00h, els serveis mínims seran del 30% (amb intervals de 13-16 minuts a les línies convencionals). Pel que fa a dimecres, els serveis mínims seran del 30% entre les 9.00 i les 15.00h (amb intervals de 10-16 minuts a les línies convencionals) i entre les 22.00h i el final del servei (amb intervals de 23-33 minuts a les línies convencionals). Per garantir la mobilitat dels assistents, Fira de Barcelona ha contractat serveis d’autobús llançadora entre els principals hotels que allotgen els assistents i el recinte firal de Gran Via. A banda, l’organització ha augmentat la capacitat d’aparcament per a vehicles privats amb els pàrquings disponibles al centre comercial de Gran Via 2 i ha acordat amb les autoritats de millorar la regulació dels semàfors al voltant de la Fira per facilitar el pas de vehicles. A banda, el servei dels FGC reforçarà les freqüències dels seus trens durant el certamen i diversos expositors han contractat vehicles privats. Amb tot, l’organització recorda que durant la vaga el servei de metro continuarà funcionant, tot i que amb els serveis mínims.

Summary: Els productes orgànics, els superaliments i la cuina per plaer, a l’Alimentaria


Fins diumenge el recinte de Montjuïc 1 de Fira de Barcelona acull la cinquena edició de Barcelona Degusta, una fira de la gastronomia i l’alimentació amb la intenció de transmetre cultura alimentària, tan a través dels productes de qualitat sobretot emparats per segell de qualitat i denominació d’origen, i per les noranta activitats, on participen alguns dels grans xefs catalans del moment. Es podran viure sessions culinàries en directe amb cuiners com ara Joan Roca, Carme Ruscalleda, Ada Parellada, Carles Gaig, Christian Escribà, Sergi de Meià, Jordi Butrón, Nandu Jubany… En aquesta edició del Barcelona Degusta pren protagonisme la proposta de les ‘food trucks’ o ‘cuines sobre rodes’, ben variades, que donen una nova plasticitat a la fira. S’han instal·lat sobretot a l’espai exterior, per oferir menjars de carrer però de qualitat. Perquè aquestes furgonetes són equipades amb neveres, congeladors, fregidora, barbacoa, aigua, campana de fums… i ofereixen una gran varietat de plats i begudes. Enguany hi ha un espai dedicat a la cervesa artesana, amb una desena de marques (Barcelona Beer Festival) i inclou la BCN&Cake, fira internacional de la pastisseria creativa. Imatge d’alguns estands de la fira. Barcelona Degusta és una fira enfocada al consumidor final, a les famílies i curiosos pel món de la gastronomia, cercant l’acostament del menjar com a producte, fet cultural i també en el vessant lúdic.

Summary: Barcelona Degusta, una aproximació popular a l’alimentació i la gastronomia de qualitat


La crisi del coronavirus afecta amb duresa tots els estats del món, però les decisions que prenen els governs alleugen o agreugen la situació segons el seu encert. Andorra va aconseguint de controlar el ritme de la pandèmia, amb grans esforços de tota mena, però amb una direcció molt clara, en què es destaca la figura del ministre de Salut, Joan Martínez Benazet. Benazet, de seixanta-quatre anys, és llicenciat en medicina i cirurgia i té una dilatada experiència com a especialista en pneumologia. També va presidir el Col·legi Oficial de Metges d’Andorra del 1996 al 1998. Ara ha esdevingut molt popular per les seues intervencions diàries des de casa, on està confinat i on explica la situació amb molt de rigor però sense dramatismes. De tant en tant, hi apareix en pantalla també el seu gat, que s’ha fet famós, cosa que el ministre considera bona perquè creu que aporta una sensació de molta realitat i naturalitat. VilaWeb va parlar amb ell ahir telefònicament. —Sembla que Andorra pot dir que té controlada la pandèmia ara mateix. Com ha estat el procés? —Molt més difícil que no sembla. Especialment a l’origen, els primers dies. Andorra és un país petit però que té un gran hàbit de viatjar i els primers dies ens vàrem trobar amb casos d’andorrans contagiats a la Xina, a Corea, a Itàlia o al nord de França, en aquest darrer cas una família sencera de cinc membres. Vam tancar totes les pistes el dia 13, però abans hi va haver contagis. Per exemple, va haver-hi una prova internacional en què van competir italians, atletes d’esquí de muntanya… Fins i tot es va donar el cas que una persona va tenir un infart a la pista. No tenia cap símptoma, vam fer tot allò que es fa en aquests casos, el vam traslladar a Barcelona i després es va descobrir que tenia coronavirus, cosa que demostra fins a quin punt és complicat aquesta pandèmia… —Aquestes dificultats us feren decidir a prendre decisions fortes? —Vam rebre molt fort, aquesta és la veritat. I vam reaccionar amb molta contundència. El 13 de març vam suspendre tots els actes, esdeveniments, fins i tot la celebració del dia de la constitució, es van tancar escoles i comerços. Després, més activitats industrials i el govern va llançar els missatges de confinament a les cases, que la població ha seguit bastant bé. —Al govern andorrà no es va suscitar el dilema entre salvar vides o salvar l’economia, que tants problemes crea en alguns estats? —Primer cal salvar la pell: no pot haver-hi dubtes sobre si cal triar entre l’economia i la vida. La primera cosa que cal fer és controlar l’epidèmia. Això el cap de govern ho va veure clar el primer minut, va permetre que els nostres experts aconsellessin quines eren les millors mesures a adoptar i el govern sencer s’ha abocat en aquest objectiu. —I no hi ha hagut debat polític? —El govern està molt cohesionat rere aquest objectiu. Vull destacar que els dos grups de l’oposició han donat suport a les mesures d’una manera decidida, cosa que jo personalment els agraeixo moltíssim. També els empresaris i la gent en general han entès perfectament què significava aquesta emergència i tothom treballa en el mateix sentit. —Si de cas, el debat ja vindrà després… —Andorra no forma part de l’FMI ni de la Unió Europea. És evident que després, quan la pandèmia s’hagi controlat, haurem de fer un gran esforç. Ja el farem. Hi haurà projectes que quedaran aturats segur i ja els farem quan sigui possible. Cap dubte en el sentit que la salut passa davant de tot. —Quina és la situació ara mateix? —Hi ha una gran estabilitat pel que fa a les dades hospitalàries. Som al 40% de la capacitat de resposta que tenim, l’UCI és al 50% de la capacitat que té. Són dades bones, però la nostra obsessió ara és aconseguir més capacitat de respiració mecànica. —Sembla que aquesta és la gran dificultat que té tothom… —És lògic. Pensi que cada malalt que necessita respiració mecànica la necessita durant vint-i-vuit dies de mitjana, que és un període llarguíssim, enorme, esgotador. I necessita, a més, una respiració molt tècnica perquè les dificultats que té són molt grans. Per això entenc que la gent vulgui posar en marxa respiradors menys sofisticats, però cal dir que no n’hi ha prou, cal una tècnica molt depurada i atenta per a fer aquest tractament. De manera que intentem tenir més respiradors per al nostre hospital. —Comprant-los? —Sí. Voldríem aconseguir-ne trenta o quaranta més per a estar més tranquils. Si fos així fins i tot podríem ajudar l’Alt Urgell i el Pallars. —Avui han d’arribar metges cubans a Andorra per ajudar en l’operatiu. —Sí. Ja han aterrat a Madrid i van venint. Serà un ajut molt important. Vénen 39 persones: 27 d’infermeria i 12 metges, tots experts en ventilació mecànica. —Com l’heu aconseguit aquest suport i què significa? —És un gran reforç perquè, com a tot arreu, els professionals sanitaris són el principal grup de risc i nosaltres també tenim baixes que aquest grup de metges cubans ens ajuda molt a suplir. He de donar les gràcies a Cuba públicament. Em sembla un gran gest solidari, tenint en compte que ells també patiran la pandèmia en el seu país i tenen la generositat d’oferir recursos a uns altres estats, en aquest cas a Andorra. Demostren una gran humanitat, digna de ser remarcada. —Un altre terreny en què Andorra es destaca és en el tractament. Oferiu hidroxicloroquina i azitromicina. —Sí. Ja donem als pacients hidroxicloroquina i azitromicina i el que convingui més segons la seva situació personal, a més a més. Tenim força reserves d’aquest medicament i estudiem d’ampliar-ne la distribució al màxim nombre de persones que les necessitin. —Sabeu que hi ha una controvèrsia internacional sobre això. —És clar, en sóc ben conscient. Però no ens trobem en una situació normal, de cap manera. Si ara ens haguéssim de recolzar en la medicina basada en l’evidència no hi seríem. No podem esperar a tenir assaigs clínics publicats tal com ho faríem en una altra situació. Ens trobem en una emergència i hi ha resultats publicats sobre l’ús d’aquests medicaments, en tenim dades. El grup de Marsella ja ha explicat què aconsegueix i nosaltres ens hi hem tirat de cap. Aquesta pandèmia és molt agressiva i qualsevol opció per a combatre-la paga la pena. —Fins a quin punt és agressiva, en realitat? —Moltíssim. Pel que veiem en els experiments, aquesta mutació que hi ha al sud d’Europa és més agressiva que la del nord i la de la Xina. De les nou persones que tenim a l’UCI, vuit són de menys de seixanta-cinc anys, un en té quaranta i un vint-i-quatre. —Els tests són determinants també. Parlant de proves per capita, Andorra n’ha fet més que no Alemanya o Corea. —Ser petits també té avantatges, com ara que pots arribar fàcilment a qualsevol racó. I hi ha el suport que ens donen tres hospitals de Barcelona i un de Tolosa. De tota manera som molt prudents. Per exemple, si un membre de la família s’ha contagiat ja no fem la prova als altres sinó que assumim que també es contagiaran. No volem col·lapsar la realització de proves. Ara intentem tenir una plataforma PCR a Andorra per poder fer les proves directament aquí. I hem començat a treballar en un projecte de detecció d’anticossos que ens ajudarà a valorar com hem d’anar tornant a la normalitat després del confinament. —El fet que sigueu metge és determinant a l’hora d’haver pres totes aquestes decisions? —És una acció i una decisió de tot el govern. Jo agraeixo que escoltin els nostres tècnics i gent com el doctor Oriol Mitjà, que ens assessoren. —Com va ser la decisió de demanar suport al doctor Oriol Mitjà? —Li ho vaig demanar jo i va acceptar de seguida. Li consultem les coses que necessitem, sobretot els especialistes més directes, tenint en compte que fem una política agressiva del punt de vista terapèutic. És una gran ajuda comptar amb ell. —La comunicació, finalment, és molt important. I això sí que s’adiu molt amb el vostre càrrec, personalment. —Penso que cal parlar amb claredat a la gent i explicar-li les coses tal com són. La comunicació del govern ha d’entrar a totes les cases i la veritat és que començo a pensar que el fet que jo mateix m’hagi confinat ha estat important. Perquè les conferències de premsa no les faig encorbatat a la sala del govern, sinó en camisa a casa i això causa una sensació de proximitat, encara més quan es cola el gat en pantalla. Crec que en un cas com aquest que angoixa tanta gent els formalismes s’han de deixar de banda, sempre que la precisió del que dius sigui la correcta. —No us he preguntat per la vostra situació personal. Esteu confinat. Com us trobeu? —La meva parella és infermera i està malalta, amb afectació pulmonar. Va començar tractament dimecres i l’evolució és molt bona, ara mateix ja no té febre. Avui estic molt més tranquil. És evident que el meu confinament s’haurà d’allargar o fins que faci catorze dies que el resultat d’ella surti negatiu o fins que hi surti el meu, de manera que me n’he fet a la idea. I he de dir que, tot i que jo sóc ocell de bosc i m’encanta la natura, el dia em passa volant per la quantitat de feina que he de fer. Amb les eines telemàtiques, la diferència entre ser al despatx i ser a casa és ben poca i d’alguna manera també intento convèncer els ciutadans que a casa i confinats tots podem crear mecanismes resilients positius.

Summary: Joan Martínez Benazet: ‘Primer cal salvar la pell: no pot haver-hi dubtes sobre si s’ha de triar entre l’economia i la vida’


Les llistes de candidatures que es presentaran a les eleccions del 21 de desembre ja són públiques. Entre les quatre circumscripcions s’han presentat cinquanta candidatures, de disset formacions diferents. La llistes encara no són definitives. Ara s’obre un període per a analitzar-les i alguna podria variar. Entre les noves, es destaca la de Diàleg Republicà, una marca blanca d’Esquerra per a prevenir il·legalitzacions. La nova formació ha estat registrada recentment al Ministeri d’Interior espanyol i, a poc a poc i sense fer-ho públic, els republicans han recollit les signatures necessàries per a poder-la presentar a les quatre circumscripcions. La vinculació entre ERC i aquesta candidatura és evident, perquè, tot i no tenir-hi noms coneguts dels republicans, els caps de les quatre llistes són militants d’Esquerra o de les joventuts. La raó d’aquest pla és que les darreres accions judicials i governamentals impulsades per l’estat espanyol contra l’independentisme fan témer a ERC que les seves llistes acabin invalidades o il·legalitzades a darrera hora, cosa que deixaria els republicans sense opcions d’entrar al parlament. Diàleg Republicà, doncs, només s’activaria, i es demanaria el vot per a aquesta llista, en cas que la candidatura de Junqueras no fos vàlida. També es presenta Convergents, la candidatura de l’ex-conseller de Justícia Germà Gordó. Només serà a la circumscripció de Barcelona, amb Teresa Maria Pitarch de cap de llista. Les 50 candidatures es reparteixen així: 16 a Barcelona, 12 a Tarragona i 11 a Girona i Lleida. A més de les candidatures que ja tenen presència al parlament –Junts per Catalunya (on hi ha el PDECat), Esquerra Republicana, Ciutadans, PSC, Catalunya en Comú, PP i CUP–, hi participaran candidatures com la del Partit Animalista (PACMA), Recortes Cero – Els Verds i Per un Món Més Just. Consulteu ací els candidats de totes les candidatures que actualment són al parlament i de Diàleg Republicà: Junts per Catalunya Circumscripció de Barcelona 1. Carles Puigdemont i Casamajó 2. Jordi Sànchez Picanyol 3. Clara Ponsatí Pubiols 4. Jordi Turull i Negre 5. Laura Borràs i Castanyer 6. Josep Rull i Andreu 7. Lluís Puig i Gordi 8. Eduard Pujol i Bonell 9. Aurora Madaula i Giménez 10. Elsa Artadi i Vila 11. Joaquim Torra i Pla 12. Lluís Font i Espinós 13. Josep Riera i Font 14. Anna Tarrés i Campa 15. M. Isabel Ferrer i Àlvarez 16. Francesc De Dalmases i Thió 17. Josep Costa i Rosselló 18. Antoni Morral i Berenguer 19. Saloua Laquaji Faridi 20. M. Neus Lloveras i Massana 21. Anna Erra i Solà 22. Miquel Buch i Moya 23. M. Elena Fort i Cisneros 24. Josep Puig i Boix 25. Glòria Freixa i Vilardell 26. Ferran Mascarell i Canalda 27. Maria Senserrich i Guitart 28. Santiago Vilanova i Tané 29. Montserrat Vilalta i Cambra 30. Abigail Monells i Hernàndez 31. Núria Guillaumes i Isern 32. Meritxell Budó i Pla 33. Rosa Artigal i Valls 34. Bernat Parera i Berdala 35. Joan Torres i Pérez 36. Anna Figueras i Ibàñez 37. Montserrat Royes i Vila 38. Abel Plana i Campos 39. Laura Bertran i Fontserè 40. Martí Anglada i Birulés 41. Ramon Riera i Bruch 42. Emili Valdero i Mora 43. Maria Teresa Draper i Viada 44. Marta Cervelló i Casanova 45. Alexandre Fenoll i Cruells 46. M. Mercè Rius i Serra 47. Marta Amigó i Olmos 48. Eduard Sànchez i Campoy 49. Francesca Ferreres i Storti 50. Lluís Vall i Carrillo 51. Enric Roca i Casas 52. Salvador Escofet i Poblet 53. Mercè Rueda i Tebé 54. Lorena Judith Iglesias i Teixidó 55. David Martínez i Raventós 56. M. Teresa Casanovas i Archcs 57. M. Lourdes Ciuró i Buldó 58. Josep Sort i Jané 59. Anna Mulà i Arribas 60. Jordi Monés i Carilla 61. Immaculada Prat i Salvans 62. Ramir de Porrata-Doria i Yagüe 63. Alicia Casals i Gelpí 64. Pilar Calvo i Gómez 65. Joan Oliveras i Bagués 66. M. Àngels Torras i Ripoll 67. Oriol Amat i Salas 68. Antoni Trilla i García 69. Marc Vidal i Aparicio 70. Joan Lluís Bozzo i Duran 71. Isidor Marí i Mayans 72. F. Xavier Hernández i Cardona 73. M. Victòria Molins i Gomila 74. Manel Pousa i Engroñat 75. Mariona Isern i Casaramona 76. Magdalena Oranich i Solagran 77. Àngel Castiñeira i Fernández 78. Virgínia Novel i Martí 79. Fermí Puig i Botey 80. Ferran Requejo i Coll 81. Maria Geli i Fàbrega 82. Salvador Cardús i Ros 83. Jaume Cabré i Fabré 84. M.Pilar (Pilarin) Bayés i de Luna 85. Joan Rigol i Roig Circumscripció de Girona 1. Gemma Geis Carreras 2. Lluis Puig Gordi 3. Marta Madrenas Mir 4. Narcís Clara Lloret 5. Lluís Guinó Subirós 6. Jordi Munell García 7. Francesc Xavier Ten Costa 8. Ferran Roquer Padrosa 9. Pilar Adroher Tarrés 10. Núria Roig Bazán 11. Jordi Soler Casals 12. Carles Ribera Rustullet 13. Àstrid Victoria Desset Desset 14. Emili Ayats Padrosa 15. Teresa Casademont Ruhi 16. Laura Liarte Castilla 17. Salvador Clarà Pons Suplents: 1. Josep Maria Cervera Pinart 2. Ramón Moliner Serra 3. Salvador Coll Baucells 4. Cristina Vicens Payet 5. Miriam Lanero Carrillo Circumscripció de Lleida 1. Josep Maria Forné Febrer 2. Marc Solsona Aixalà 3. Imma Gallardo Barceló 4. Xavier Quinquillà Durich 5. Montserrat Macià Gou 6. Anna Geli España 7. Cristina Casol Segués 8. Ramon Royes Guàrdia 9. Maricel Segú Peralba 10. Enric Vall Dalmau 11. Rosa Fàbrega Romà 12. Jordi Murgó Ambou 13. Rosa Perelló Escoda 14. Claustre Sunyer Cantons 15. Josep Maria Solé Sabaté Suplents: 1. Josep Estruch Bascompte 2. Gerard Companys Pujol 3. Raquel Domingo Martínez Circumscripció de Tarragona 1. Eusebi Campdepadrós i Pucurull 2. Teresa Pallarès Piqué 3. Albert Batet Canadell 4. Mònica Sales de la Cruz 5. Pere Grau Valls 6. Assumpció Castellví Auví 7. Joaquim Calatayud Casals 8. Josep Solé Rojals 9. Esther Flubacher Domènech 10. Xavier García Pujadas 11. Marc Rovira Miró 12. Hèctor López Bofill 13. Dolors Sabaté Borges 14. F. Xavier Salat Brúnel 15. Maria Elena Solé Beltran 16. Lídia Bargas Musoy 17. Aurora Masip Treig 18. Andreu Suriol Ribé Suplents: 1. Jaume Domingo Planas 2. Sara Gil Llombart 3. Meritxell Vicheto Anguela 4. Joan Carles García Vaqué 5. Jordi Llopart Senent 6. Marc Anguera Gisbert 7. Anna Isabel Marcos Vilar ERC Circumscripció de Barcelona 1. Oriol Junqueras 2. Marta Rovira 3. Raül Romeva 4. Carme Forcadell 5. Carles Mundó 6. Alba Vergés 7. Antoni Comín 8. Jennifer (Jenn) Díaz 9. Ruben Wagensberg 10. Najat Driouech 11. Josep Maria Jové 12. Eva Baró 13. Ernest Maragall 14. Rut Ribas 15. Antoni Castellà 16. Adriana Delgado 17. Jordi Albert 18. Mònica Palacín 19. Gerard Gómez 20. Assumpció (Titon) Laïlla 21. Chakir El Homrani 22. Marc Sanglas 23. Lluïsa Llop 24. Josep Ginesta 25. Núria Picas 26. José Rodríguez 27. Fabián Mohedano 28. Aurora Carbonell 29. Robert Fabregat 30. Pilar Vallugera 31. Eduardo Reyes 32. Queralt Fernández 33. Alba Metge 34. Núria Montmany 35. Miquel Estruch 36. Carme Labòria 37. Esther Guirao 38. Oriol Carreras 39. Montserrat Bartomeus 40. Àlex Miquel 41. Anna Salicrú 42. Marta Vilaret 43. Ramon Vilar 44. Meritxell Caralt 45. David Agustí 46. Anna Maria Balsera 47. Xavier Ruestes 48. Beatriu Acín 49. Pere Sàbat 50. Mariona Homs 51. Jordi Medina 52. Eba Ferris 53. Antoni Farran 54. Pilar Pérez 55. Manuel Pérez 56. Alba Camps 57. Jordi Fernández 58. Marina Sánchez 59. Robert Garrigós 60. Montserrat Soler 61. Mario Francisco Campelo 62. Ester Raventós 63. Jaume Nicolau Forés 64. Sònia Galtié 65. José Luis Sáez 66. Esther Miralles 67. Jordi Pesarrodona 68. Paloma López 69. Marc Tienda 70. Magalí Miracle 71. Antoni Masana 72. Núria Pi 73. Ferran Estruch 74. Sandra Rodríguez 75. Jordi Fàbrega 76. Montserrat Martínez 77. Jordi Badia 78. Sílvia Casola 79. Juli Fernández 80. Marta Roqué 81. Josep Maria López 82. Annabel Moreno 83. Josep (Pep) Cruanyes 84. Maite Aymerich 85. Ramón Cotarelo Suplents 1. Marc Bosch 2. Àdria Mazcuñán 3. Salvador Vives 4. Maria Teresa Escobar 5. Jordi Borràs 6. Mireia Monfort 7. Andreu Francisco 8. Mireia Ingla 9. Albert Alfaro 10. Maria del Carme Rallo Circumscripció de Girona 1. Dolors Bassa i Coll 2. Roger Torrent i Ramió 3. Anna Caula i Paretas 4. Sergi Sabrià i Benito 5. Magdalena Casamitjana i Aguilà 6. Jordi Orobitg i Solé 7. Judit Calveras i Casanovas 8. Lluis Amat i Batalla 9. Agnès Fàbregas i Badosa 10. Elies Nova i Inglés 11. Maria Carme Freixa i Soldevila 12. Francesc Castañer i Campolier 13. Anna Barnadas i Lopez 14. Alexandre Barceló i Llauger 15. Ester Soms i Pagespetit 16. Roser Masgrau i Plana 17. Guillem Terribas i Roca Suplents: 1. Joan Fàbrega i Solér 2. Sergi Albrich i Viñas 3. Marta Contreras i Teixido 4. Sergi Quiñones i Pujadas 5. Olga Palahí i Jordi 6. Albert Sanz i Gonzàlez 7. Silvia Romero i Quesada 8. Joan Figueras i Felip 9. Mercè Bosch i Romans 10. Marta Casacuberta i Solà Circumscripció de Lleida 1. Meritxell Serret i Aleu 2. Bernat Solé i Barril 3. Gemma Espigares i Tribó 4. Francesc Viaplana i Manresa 5. Montserrat Fornells i Solé 6. David Rodríguez i González 7. Marta Vilalta i Torres 8. Jordi Souto i Andrés 9. Elvira Larrègula i Montserrat 10. Ramon Villuendas i Palobart 11. Montserrat Casals i Serrano 12. Raimon Monterde i Alberich 13. Àurea Niubó i Figueres 14. Joan Santacana i Vélez 15. Rosa Amorós i Capdevila Suplents: 1. Kevin Domínguez i Bruque 2. Estefania Rufach i Fontova 3. Hug De la Rosa i Ruperto 4. Maria Pilar Cases i Lopetegui 5. Engelbert Montalà i Pla 6. Carme Lostao i Otero 7. Albert Donés i Antequera 8. Anna Moreno i Monsó 9. Jordi Tremosa i Llurbà 10. Rosa Mas i Fustà Circumscripció de Tarragona 1. Òscar Peris i Ròdenas 2. Noemí Llauradó i Sans 3. Josep Lluís Salvadó i Tenesa 4. Irene Fornós i Curto 5. Ferran Civit i Martí 6. Raquel Sans i Guerra 7. Alfons Montserrat i Esteller 8. Teresa Vallverdú i Albornà 9. Jean-Marc Segarra i Mauri 10. Aina Rovira i Palau 11. Jordi Gaseni i Blanch 12. Montserrat Perelló i Margalef 13. Lluís Miquel Navarrete i Garcia 14. Maria del Carme Folch i Adell 15. Roger Heredia i Jornet 16. Neus Sanromà i Samper 17. Jordi Fortuny i Guinart 18. Camí Mendoza i Mercè Suplentes: 1. Sergi Albarrán i Nadal 2. Maria Antònia Dalmau i Vilanova 3. Àngel Xifré i Arroyo 4. Irene Aragonès i Gràcia 5. Maria Jesús Viña i Ariño 6. Damià Grau i Arasa 7. Carme Alba i Pérez Ciutadans Circumscripció de Barcelona 1. Inés Arrimadas García 2. Carlos Carrizosa Torres 3. José María Espejo-Saavedra Conesa 4. Fernando Tomás de Páramo Gómez 5. Sonia Sierra Infante 6. Ignacio (Nacho) Martín Blanco 7. Joan García González 8. Marina Bravo Sobrino 9. David Mejía Ayra 10. Noemí De la Calle Sifré 11. Antonio Espinosa Cerrato 12. Susana Beltrán García 13. Laura Vilchez Sánchez 14. María Luz Guilarte Sánchez 15. Martín Eusebio Barra López 16. Blanca Victoria Navarro Pacheco 17. José María Cano Navarro 18. Sergio Sanz Jiménez 19. Carmen de Rivera Pla 20. Elisabeth Valencia Mimbrero 21. María Francisca Valle Fuentes 22. Munia Fernández-Jordán Celorio 23. Dimas Gragera Velaz 24. Manuel Rodríguez de l’Hotellerie de Fallois 25. Martín Pachamé Barrera 26. Jorge Feijóo Suñol 27. María Mercedes Escofet Sala 28. Manuel Losada Seivane 29. María Carmen Esteban Fernández 30. Carlos Sánchez Nicolau 31. Josep María González Murt 32. Carolina Torres García 33. Sonia Reina Sánchez 34. Julio Manuel Roldán Moreno 35. Eric Laserna Triviño 36. Carmen Ortuño Aparcero 37. Laura Casado Delgado 38. Francisco Javier González Blesa 39. María del Carmen Soffiati Requena 40. José Luis Fernández Díaz 41. Gorka Samaniego Asenjo 42. María Soledad García Durán 43. María Cristina Corona Guijarro 44. Francisco Javier López Morano 45. Francisco Muñoz Jiménez 46. Anna-Clara Martínez Fernández 47. Luis Díaz Vargas 48. Julia Barea Sánchez 49. David Gerboles Pérez 50. Nicolás Ortiz Cuevas 51. Saray Cantero García 52. Raquel Quiles Puerto 53. Roberto Carmany Valls 54. Pedro Miret Betanzos 55. Jordi Obón Cabre 56. Esther Martínez Martí 57. Jorge Pavón Álvarez 58. Tahir Rafi Khanum 59. Guadalupe del Rio Reyes 60. Salvador Tovar Funes 61. Cristina Claret Fernández 62. Noemí Martín Peña 63. Jose Luis Cerro Fernández 64. Javier Pérez Gómez 65. Guillermo Massana Romero 66. Alejandro Fernández González 67. Raquel Gázquez López 68. Francisco Gavilán Peña 69. Sonia Rodríguez Ruiz 70. Mónica Liliana Dahan Rodríguez 71. Josep Gabarra Barneda 72. Francisco Javier González Mateo 73. Margarita Castaño Gómez 74. José Rosales Fuentes 75. Angels Valls Borrás 76. Juan (Nito) Foncuberta Riba 77. Aurora Montserrat Suárez Vázquez 78. Manuel Mendoza García 79. Félix Cogolludo Gamboa 80. Aurora Sáez Gonzalez 81. Sonia Rosales Calderón 82. Jorge García Mulet 83. Miguel Manuel García Valle 84. Carina Mejías Sánchez 85. Francesc De Carreras Serra Suplents: 1. Paloma Jiménez de Parga Maseda 2. Fernando Viñas Rodríguez 3. Sira Rahmouni Villalón 4. Rubén Martínez Goy 5. Jesús Amadeo Martín González 6. Jesús Castell Devis Circumscripció de Girona 1. Juan Maria Castell Sucarrat (Jean) 2. Alfonso Sánchez Fisac 3. Hectór Amellò Montiu 4. Maria del Camino Fernández Riol 5. Sheila Aria Malpica 6. Jaime Muzas Marcos 7. Elisabet Guillen Verdejo 8. José Manuel Álvarez Cuñat 9. Maria Paz García Moreno 10. Atilano González Moran 11. Sara Nerea Mateos Linacero 12. Sergio Atalaya Martín 13. Arantxa Granada de Caramany Bonet 14. Manuel Vazquez Rodriguez 15. Isabel Machado Rosa 16. Miriam Pujola Romero 17. Jose Luis Villa Montava Suplents: 1. Jorge Hernández García 2. Olga Morente Iglesias 3. Cristina Rodríguez Miguez 4. José Ramón Talero Álvarez 5. Fernando López de Castro Fa Circumscripció de Lleida 1. Jorge Soler González 2. Javier Rivas Escamilla 3. David Bertran Román 4. Laura Escrig Bolea 5. Cristina Daza Requena 6. Renato Bertomeu Redó 7. Ramon Vilaltella Domenjo 8. Josefa Martinez Nievas 9. José María Godia Sánchez 10. Maria José Valenzuela Báguena 11. Cristina Latorre Lopez 12. Pedro Carreiro Romero 13. Jose Maria Cordoba Alos 14. José Luis Osorio Fernández 15. Angeles Ribes Duarte Suplents: 1. Daniel Rubio Ruiz 2. Alfonso Picazo Martínez 3. Ane Miren Arteaga Navarro Circumscripció de Tarragona 1. Matías Alonso Ruiz 2. Lorena Roldán Suárez 3. Carlos Sánchez Martín 4. Francisco Javier Domínguez Serrano 5. Maialen Fernández Cabezas 6. Fernando Pecino Robles 7. Maria Carme Margalef Vernet 8. Ricardo López Vázquez 9. Vanessa Anna Pallarès Mulet 10. Ángeles Débora García Cámara 11. Darío Ballesta Córdoba 12. Miriam del Barco Moreno 13. Ángel Guillén Pajuelo 14. Raquel Tamar García Cámara 15. Miguel Ángel Hidalgo Gutiérrez 16. Verónica Estíbaliz Larrea Ayala 17. Sergio Marchal García 18. Ana Belén Rodríguez Ros Suplents: 1. Félix Fernando Pérez Sancho 2. José Patiño Ribera 3. Ana María Sampedro Bastos 4. Josep Gañán Jansà 5. Cristina Satué Vallvé PSC Circumscripció de Barcelona 1. Miquel Iceta Llorens 2. Eva Granados Galiano 3. Ramón Espadaler Parcerisas (Ind) 4. Beatriz Silva Gallardo (Ind) 5. Ferran Pedret I Santos 6. Alícia Romero Llano 7. Jordi Terrades Santacreu 8. Assumpta Escarp Gibert 9. David Pérez Ibáñez 10. Esther Niubó Cidoncha 11. Pol Gibert Horcas 12. Marta Moreta i Rovira 13. Raúl Moreno Montaña 14. Eva Maria Martínez Morales 15. Juan Luis Ruiz López 16. Maria Mas Arrufat 17. David Donaire Domínguez 18. Mercè Cardona Junyent 19. Jordi Riba Colom 20. Eva Menor Cantador 21. Josep Perpinyà I Palau 22. Vanesa Múñoz Fernández 23. Mario García Gómez 24. Olga Ortiz Moreno 25. Enric Fernàndez-Velilla Ceprià 26. Esther Pujol i Martí 27. Jonatan Martínez López 28. Mireia Dionisio Calé 29. Carlos Cordón Núñez 30. Judith Riera Román 31. Ernesto Carrión Sablich 32. Isabel Sierra Navarro 33. Abdul Razzaq Sadiq Chohan 34. Elia Tortolero Orejuela 35. Marcos Pérez López 36. Sonia Guerra López 37. Salustià Monteagudo Hidalgo 38. Maria Lladó Leal 39. Juan Pedro Pérez Castro 40. María Teresa Revilla Sánchez 41. Mohamed Ahsissene Ben Sbih 42. Concepción Jiménez Cruz (Conchi) 43. Adrià Díaz Maldonado 44. Miriam Pérez Rojano 45. David Buxens Escorihuela 46. Maria Inmaculada Bajo de la Fuente 47. Antonio Rozas Martínez 48. Ana Ampudia i Dalmau 49. Roger Guisado Castro 50. Anna Villarreal Pascual 51. José Luis López Carrasco 52. Carmen López García 53. José Antonio Monteagudo Urgel 54. Isabel Iglesias Martínez 55. Hugo Ferrer Sáez 56. Carme Tena Lameiro 57. David Gómez Luque 58. Rosa Jiménez Martínez 59. Ernest Suñé Nicolás 60. Daniela Fernández Llorens (Ind) 61. Lucio Villasol González 62. Eva Riulas Huet 63. Jordi Piera Cascales 64. Olga Campos Berlanga 65. Miguel Comino Haro 66. Dolors González Dana 67. Joan Ramón i Bernabé 68. Mireia Cándida Garrido García 69. Juan Carlos Fernández López 70. Eva Centeno Escudero 71. Marcos Delgado Chamizo (Ind) 72. Susana López Rico 73. Manuel Gómez Acosta 74. Isis Abad Ruiz 75. Alex Ramos Torre 76. Núria Gispert Feliu 77. Manuel Zaguirre Cano 78. Anna Balletbó i Puig 79. Carlos Losada Marrodan (Ind) 80. Carme Valls Llobet (Ind) 81. Mario Romeo García 82. Elisenda Malaret García (Ind) 83. Jordi Hereu i Boher 84. Victoria Camps Cervera (Ind) 85. Carlos Jiménez Villarejo (Ind) Suplents: 1. Laura Rodríguez Mesas 2. José Ignacio Aparicio Ciria 3. Laura Millán Martos 4. Javier Fernández Medrano 5. Catalina Siles Royo 6. Pedro Curado Bola Circumscripció de Girona 1. Rafel Bruguera Batalla 2. Montserrat Surroca Comas (Independiente) 3. Pere Casellas Borrell 4. Maria Teresa Guerrero Sánchez 5. Martí Duran Pons 6. Laura Serrano Gálvez 7. José Manuel Aliste Salís 8. Cristina Martínez Picot 9. Albert Bramon Vives 10. Ana Belén López Soto 11. José López Ruiz 12. Olga Catalina Simarro Rojas 13. Carlos Fernandez Amer 14. Mónica Rios García 15. Joan Martín Puntada 16. Ana Belén Avilés Ramos 17. Francesc Guisset Lagresa Suplents: 1. Juan Antonio Marín Acuña 2. Ángeles Carrión GarcÍa 3. Arturo Prades Martínez 4. Marta Poyatos Gonzalez 5. José García Rodríguez Circumscripció de Lleida 1. Òscar Ordeig Molist 2. Montse Mínguez García 3. David Pàmpols Camats (Independente) 4. Sílvia Romero Galera 5. José Crispín Gómez 6. Maria Vergés Pérez 7. Cristian Botija Caravaca 8. Noelia Soto González 9. Buenaventura Baca Hernández 10. Lorena González Dios 11. Joel Arbonés Solé 12. Maria del Carmen Rivera Baró 13. Mohamed El Mamoun Mrimou 14. Núria Medina Ximenez 15. Àngel Ros Domingo Suplents: 1. Kleber Esteve Ramells 2. Rosa Maria Caselles Mir 3. Pedro Coria Gonzalez 4. Pepita Peiró Badia 5. Carlos Garcia Gómez 6. Maria Burgués Bargués 7. José Luis Palacios Rodríguez 8. Pasión-Gador Romero Garcia 9. Joan Manuel Alés Martín Circumscripció de Tarragona 1. Rosa M. Ibarra Ollé 2. Carles Castillo Rosique 3. Joan Caballol Angelats 4. Bibiana Porres Carranza 5. Andreu Martín Martínez 6. Rocio León Aller 7. José Manuel de la Vega Carrera 8. M. Jesús Sánchez Soldevila 9. Eloi Menasanch Sevil 10. Laura Vidal Garcia 11. Christian Martínez Rodríguez 12. Dolores Gurrera Romo 13. Alfons Garcia Rodriguez 14. Maria Dolors Bel Guerrero 15. Ander Mikel Basterrechea Aranguren 16. Meritxell Cano Bravo 17. Ambiorix de Jesús Rivera Rodriguez 18. Josep Félix Ballesteros Casanova Suplents: 1. Lucia López Cerdan 2. Lucio Moreno Fernández Catalunya en Comú Circumscripció de Barcelona 1. Xavier Domènech Sampere 2. Elisenda Alamany Gutiérrez 3. Jèssica Albiach Satorres 4. Marta Ribas Frias 5. Joan Josep Nuet Pujals 6. Susana Segovia Sánchez 7. David Cid Colomer 8. Lucas Silvano Ferro Solé 9. Marc Parés Franzi 10. Concepción Abellán Carretero 11. Sandra Ezquerra Samper 12. Candela López Tagliafico 13. Marc Verneda Urbano 14. Núria Lozano Montoya 15. Antoni Ribas Bravo 16. Immaculada Sañé García-Cascón 17. Antonio Pérez García 18. Montserrat Mompió Gallart 19. Pere Mariné Jové 20. Ramon Arnabat Mata 21. Anna Maria Pérez Oller 22. Jordi Manils Tavío 23. Cristina Bedmar Batalla 24. Joaquim Balaguer Nicolau (Ximo) 25. Anna Maria Aroca de Maya 26. Ramon Gutiérrez Illana 27. Sandra Bernad Martínez 28. Germán López Sánchez 29. Jaume Durall Lobete 30. Raquel Serra Lerga 31. Antoni Salado Pérez 32. Leonardo Lamich Betancourt 33. Anna Cecília Querol Muñoz 34. Alba Blanco Ruiz 35. Araceli Viñes Herreros 36. Francisco J. Villaescusa Caballero 37. Nora Sánchez Oussedik 38. Dolores Morilla Hidalgo 39. Marc Martorell Escofet 40. Dolores Castro Leiva 41. Javier López Cegarra 42. Alba Molina Serrano 43. Eduard Navarro García 44. Narciso Sevilla Martínez 45. Mireia Marín Ferrer 46. Anna Maria González Montes 47. Jordi Gil Dorado 48. Ana Guadalupe Gallardo Vázquez 49. Marcos Ortega Canillas 50. Julio Rúa González 51. Miquel Canal de Torres 52. María Carmen del Jesús Romero 53. Georgina González García 54. César Sierra Noguera 55. Ricard Ribera Llorens 56. Maria Pozuelo Castro 57. Carme Gasulla Blanco 58. Oriol Arcas Abella 59. Marta Campoy Fernández 60. Rafael Berlanga Rojas 61. Anna Usart Anglada 62. Carolina Gabaldón Casanovas 63. Joan Antoni Torres Bedman 64. Antonio López Rodríguez 65. Arminda Soliz Balderrama 66. Joaquín Pérez Gómez 67. Llum Ventura Gil 68. Ariadna Cotén Saludes 69. Rosa Maria Mateu Escrich 70. José Ramón Pinto Sánchez 71. Carlos Izquierdo Lázaro 72. Maria Isabel Ibáñez Villuendas 73. Mònica Palet Montero 74. Silvino Folgueral Pérez 75. Maria Luisa Cordero Gracia 76. Carles Rodríguez Herencia 77. Laura Campos Ferrer 78. Josep Maria Balcells Gené 79. Rosa Maria Cañadell Pascual 80. Joan Carles Gallego Herrera 81. Mar Coll Sansalvador 82. Vicenç Navarro López 83. Maria Salvo Iborra 84. Jaume Barberà Ribas 85. Ada Colau Ballano Suplents: 1. Anna Maria Flores Carrión 2. Alicia Cecilia Valencia Cerdà 3. Marc Pous González 4. Paula Quílez Rellaño 5. Pol Ferran Acózar Torrecillas Circumscripció de Girona 1. Llorenç Planagumà Guardia 2. Eugènia Pascual Puig 3. Maria Immaculada Montrey Griño 4. Juan Salmeron Crosas 5. Eva Rossell Teixidó 6. Yosef El Bakali Mateos 7. Maria Cristina Simó Alcaraz 8. Héctor Carrillo Guirao 9. Sonia Pujol Valls 10. Maria Teresa Palmer Barranco 11. Jorge Rodríguez Seguín 12. Maria Teresa Bravo Rodríguez 13. Víctor Catalan Casas 14. Maria Mercè Fortià Brugué 15. Ariadna Sánchez Mira 16. Marta Dòmenech Gràcia 17. Marcos Vidal Pou Circumscripció de Lleida 1. Sara Mercè Vilà Galan 2. Angel Agustin Porte Lafon 3. Carme Font Falguera 4. Joan Fornsubirà Marsol 5. Amparo Loren Bes 6. Jordi Pino Lacosta 7. Mercè Agustí Parareda 8. Francisco Madueño Rubio 9. Maria Inés Cedrón Rey 10. Marcel Colell Palà 11. Laia Martí Cacho 12. Ventura Margó Vives 13. Gloria Alcaide Salazar 14. Jesus Maria Sanchez Gracia 15. Ramona Gelonch Castañé Suplents: 1. Sergi Talamonte Sànchez 2. Meritxell Centeno Magí 3. Josep Maria Cucurull Fa 4. Carme Hernàndez Brezmes 5. Miguel Martínez Baena 6. Alfonso Garcia Garcia 7. Maria Àngels Sans Safont 8. Celestí Regué Farrà 9. Maria Pilar Morlans Ballester 10. Jaume Moya Matas Circumscripció de Tarragona 1. Yolanda López Fernández 2. Maria Vila Miras 3. Carlos Sanchís de Andrés 4. Isabel Bou Bayona 5. Juan José Gómez Castillo 6. Eva Moreno Herrera 7. Andreu Agredano Bonet 8. Lara María Álvarez Álvarez 9. M.ª Carmen Pujadas Ruiz 10. Sergi Llobell Pérez 11. Alba Llorach Pino 12. Herman Pinedo Sánchez 13. Encarnación Ramírez Peña 14. Francisco Padilla Pérez 15. Verónica Rubio Lorente 16. Gerard Urgeles i Cobacho 17. José Manuel Calvente Redondo 18. Teresa Fortuny Solà Suplents: 1. Maria de la Cinta Carmen Galiana Llasat PP Circumscripció de Barcelona 1. Xavier García Albiol 2. Andrea Levy Soler 3. Santiago Rodríguez i Serra 4. Esperanza García González 5. Daniel Serrano Coronado 6. Alberto Villagrasa Gil 7. Manuel Reyes López 8. Juan Milián Querol 9. Concepció Veray Cama 10. Rosa del Amo Hernández 11. Fernando Sánchez Costa 12. Elisa de Mata Arnaldo 13. Josep Tutusaus Besante 14. Irene Pardo Romera 15. Eduardo Bolaños Rodríguez 16. Miriam Casanova Doménech 17. Rosa Bertrán Bartomeu 18. Joan Antoni López Noguera 19. Óscar Ramírez Lara 20. Elisabet Ortega Robles 21. Sonia Esplugas González 22. Javier Barreña Flores 23. Carles Jiménez Morera 24. Mónica Parés Centeno 25. Boris Valls Guardiola 26. Joan Agramunt i Seuba 27. Gemma María Martín-Moreno García 28. Maria Dolors Morera Sola 29. José Manuel López Gónzalez 30. Jaume Mira Matas 31. Jesús García Bragado 32. José Antonio Calleja Clavero 33. Marina Lozano Illescas 34. Ramón Sabaté Puig 35. Núria Carreras Povill 36. Álvaro Benejam Peretó 37. Ferrán Llombart Guilabert 38. Susana Calvo Casadesús 39. Consuelo Santos Neyra 40. Carlos Remacha López 41. Antonio Carpio López 42. Sonia Motos Pérez 43. Manuel López López 44. Rafael Bernardo González Ordóñez 45. Carmen Santana González 46. Antonio Molina Melero 47. Francisco Ibáñez López 48. Susana Clerici López 49. Marta Giménez Arcusa 50. Manuel Conde García 51. Ana Vega Raya 52. José Padilla Roig 53. Daniel Paños Molina 54. Ester Sevilla Roselló 55. Ramon Molist Godó 56. Isaac-Iván Martín Salva 57. Jesús Cañas Cañizares 58. Florencia Badia Aviñó 59. José Luis Javaloyes Vilalta 60. María Turruchel Alcantud Inarejos 61. Xavier Cañigueral González 62. Jaume Gelada Jiménez 63. Miguel Ángel Ochoa Oliva 64. Isabel Soler García 65. Josefa (Fina) Martínez Ruiz 66. José Asín Fernández 67. Susana Ferrer Vargas 68. María Luisa Ibáñez Boira 69. Eugenia Urgellés Gil de Sola 70. Óscar Lupiáñez García 71. Araceli Amatller Medina 72. Azucena Laura Rodera Feliz 73. Miguel Raposo Riesco 74. Jaime José Fernández Pérez 75. Ramon Planas Freixas 76. Alberto Nicolau López 77. Manuel Buenaño García 78. Hanan Serroukh Ahmed 79. Albert Fernández Saltiveri 80. Elisabeth Jiménez Cara 81. Ramón Riera Macia 82. Josep Llobet Navarro 83. Alberto Fernández Díaz 84. Alícia Sánchez-Camacho Pérez 85. Dolors Montserrat Montserrat Suplents: 1. Francisco Guillem Molins 2. Isaac Fernández García 3. José Francisco Ramírez Carpintero 4. Anna Roig Fargas 5. Yolanda Laspalas Cantón 6. Antonio Verdera Punti 7. Montserrat Silva Iglesias 8. Alejandro Muñoz Mateos 9. Marta Suárez Herrero 10. Francisco Rivas Ruiz Circumscripció de Girona 1. María Ángels Olmedo Delestal 2. Josep María Angelats Fábregas 3. Jonatan Muela Pajares 4. Josep Llambí González 5. Júlia Sala Esteban 6. Josefa Vendrell Gutierrez 7. Sebastián Mateo Herrero 8. Miquel Gardell Palol 9. Elena Isabel Salazar Gutiérrez 10. Leonardo Fernández Esquinas 11. Ángel Tarrero González 12. Miriam Beatriz Montero Castillo 13. Manuela Rico Criado 14. Luís Miguel Zamorano Cobos 15. Joan Menacho Gabardino 16. Carmen Peñalver Camarena 17. Salvador Tordera Pérez Suplents: 1. Carme Vicens Codina 2. Cesárea Moran Alonso 3. Manuel Garrido Lepe 4. Anna Bernal Puiggarí 5. Andrés Cano Bonillo Circumscripció de Lleida 1. Marisa Xandri Pujol 2. Dante Pérez Berenguer (Independent) 3. Joan Simeón Morera 4. Quim Alexandre Faure 5. Núria Llovet Querol 6. Joan De Santiago Bayona 7. Montse Muixí Terés 8. Josep Ramon Serrado Pascual 9. Ana Cava Muñoz 10. Pepita Camí Olona 11. Daniel Barios Seró 12. Antonieta Maller Lafont 13. Cesáreo Losada González 14. José Luis Reboiro Serra 15. Dolo López Aguilar Suplents: 1. Gemma Batalla Casanovas 2. José Reñé Porté 3. Andrea Rodríguez De Lamo Circumscripció de Tarragona 1. Alejandro Fernández Álvarez 2. Tomàs Castells Fresquet 3. Montserrat Duch Cartañà 4. Brigitte Arenas Cortés 5. Juan José García Álvarez 6. Mario García Vidal 7. David Paul Chatelain Lucena 8. Francesc Caballero Ristol 9. María Elisa Vedrina Conesa 10. María Dolores Juncal Santos 11. Maria Borràs Fernández 12. Sílvia Pujol García 13. José Francisco Martínez Raya 14. Javier Carrión Baidez 15. Juan Manuel Sánchez Ramírez 16. M.ª Encarnación Quilez Valdelvira 17. Victoria Eugenia Ramo Guerrero 18. Rafael Luna Vivas Suplents: 1. M.ª Cristina Campos Álvarez 2. Nieves Royo Farrás 3. Jesús Jerónimo Merino Iglesias CUP-CC Circumscripció de Barcelona 1. Carles Riera Albert 2. Maria Sirvent Escrig 3. Vidal Aragonés Chicharro 4. Fuentsanta Ballester Jiménez 5. Jordi Isidro Salvia Cuadras 6. Isabel (Bel) Olid Baez 7. Ramon Vancells Casacuberta 8. Maria Rovira i Torrens 9. Arnau Comas Miñarro 10. Núria Gibert Dasca 11. Isabel Benitez Romero 12. Maria Asunción Martinez Artero 13. Aitor Blanc Aranjuelo 14. Mariona Pascual Alfaras 15. Òscar Mendoza Gómez 16. Esther Del Alcázar Fabregat 17. Pau Romero Garcia 18. Gemma Boix Pou 19. Enric Pineda Traïd 20. Núria Araüna Baró 21. Lluc Vinyes Peláez 22. Montserrat Castañe Roque 23. Eva Fernàndez Lamelas 24. Anna Coll Zabala 25. Otger Amatller Gutierrez 26. Susana Rofín Gimeno 27. Àlex Rosa Gandia 28. Gemma Codina Serra 29. Marc Sellarès Cots 30. Eva Pedraza Aguilera 31. Aritz Garcia Gómez 32. Meritxell Martínez Masoni 33. Roger Badosa Teba 34. Mireia Sánchez Pi 35. Pere Freixa Oliveras 36. Joana Pujol Llop 37. Pere Gelabert Xirinachs 38. Maria Isabel (Mabel) Rodríguez Rivero 39. Pedro Mercadé Toro 40. Montserrat Mata Dumenjó 41. Josep (Pep) Riera Porta 42. Montserrat Recasens Bel 43. Genís Rovira Barat 44. Roser Veciana Olivé 45. Xavier Pellicer Pareja 46. Alba Vinyes Cormina 47. Jordi Pujol Lizana 48. Jaume Casals Ció 49. Fabià Díaz Cortés 50. Neus Montaner Sanchez 51. Georgina Monge López 52. Carla Dinarès Ayats 53. Josep Tarradas Dulcet 54. Elena Crespi Asensio 55. Belen Cañizar Bel 56. Elena Idoate Ibáñez 57. Joan López Fernàndez 58. Marta Cordomí Forns 59. Eudald Calvo Català 60. Roser Valverde Lojo 61. Dídac Rimoldi Camí 62. Mireia Herrera Prats 63. Carlos Escolà Sànchez 64. Laia Santís Martí 65. Josep Maria Ballarín Cuadra 66. Immaculada Prat Costa 67. Pau Font Martínez 68. Núria Comerma Cortada 69. Íñigo Robredo Corta 70. Míriam Ferràndiz Saus 71. Oleguer Presas Renom 72. Montserrat Venturós Villalba 73. Joan Coma Roura 74. Mireia Foradada Villar 75. Joan Garriga Quadres 76. Eulàlia Reguant Cura 77. Xavier Safont-Tria Ramon 78. Mireia Vehí Cantenys 79. Julián De Jódar Muñoz 80. Maria Gabriela Serra Frediani 81. Albert Botran Pahissa 82. Isabel Vallet Sànchez 83. Joaquim Arrufat Ibáñez 84. Anna Maria Gabriel Sabaté 85. David Fernández Ramos Suplents: 1. Jordi Méndez Cordobés 2. Alfredo Lafuente Marco 3. Clara Camps Calvet 4. Arnau Aymerich Casas 5. Eligio Medina Rivero 6. Clara Sànchez Mas 7. Arnau Galí Montiel Circumscripció de Girona 1. Natàlia Sànchez Dipp 2. Daniel Cornellà Detrell 3. Laia Pelàch i Saget 4. Ramón Casadevall Sala (Non) 5. Sylvia Dinorah Barragán Sacco 6. Ignaci Sabater Poch 7. Mireia Tresserres Fluvià 8. Joan Bou Geli 9. Àfrica Muntané Izquierdo 10. Albert Suñer Castillo 11. Judit Costa Pagès 12. Carles Ventura Sánchez 13. Núria Palmada Garcia 14. Aniol Pujolràs Frigola 15. Roser Huete Calderón 16. Francesc Domingo Oliver 17. Inmaculada Sau Giralt Suplents: 1. Benet Salellas Vilar 2. Mercé Amich Vidal 3. Santiago Llagostera Güell 4. Elena Delgado Caparrós 5. Raül Massanella Quiles 6. Maria Roure Fabré 7. Ernest Morell i Torra 8. Maria Dolors Pons Sais 9. Sebastià Parra Nuño (Sebas) 10. Marc Masfarré Irazola Circumscripció de Lleida 1. Mireia Boya Busquets 2. Pau Juvillà Ballester 3. Jordi Vives Tolosa 4. Xènia Antona Vilarmau 5. Aida Sanuy Perpiñá 6. Mar Vicente Alegre 7. Rosa Peñafiel Cantano 8. Josep Maria Colea Garcia 9. Özgür Günes Öztürk Okumus 10. Jaume Solé Colom 11. Anna Maria Capdevila Rulló 12. Jordi Llauradó Senar 13. Susana Ariño Rosó 14. Àngel Ollé Pujols 15. Josep Antoni Vilalta Coletes Suplents: 1. Carlos Gonzàlez Iglesias 2. Clàudia Camats Perera 3. Miquel Orobitg Cortada 4. Meritxell Gené Poca 5. Maria Huguet Recasens Circumscripció de Tarragona 1. Xavier Milian Nebot 2. Josep Mañé Chaparro 3. Èrica Bel Queralt 4. Edgar Fernández Blázquez 5. Lurdes Quintero Gallego 6. Maria Mestre Montserrat 7. Xavier Rodríguez Serrano 8. Montse Sans Pros 9. Gerard Nogués Balsells 10. Núria Rodríguez Serrano 11. Roger Sosa Vallverdú 12. Roser Vernet Anguera 13. Jaime Rodríguez Calero 14. Lola Santacatalina Ubiedo 15. Oriol Olivé Barberà 16. Júlia Granell Barberà 17. Ruth Sunyol González 18. Sergi Saladié Gil Suplents: 1. Genís Vives Cantero 2. Joan Pons Solé 3. Dayana Santiago Callau 4. Benjamí Nadal Abella 5. Helena Barceló Parellada 6. Rubén Suan Vives 7. Selene Alberich Bosch 8. Francesc Fortuño Bonet 9. Eva Amposta Serres 10. David Vidal Caballé Diàleg Republicà Circumscripció de Barcelona 1. Emma Soler i Bertrana 2. Gabriel Cursach i Perona 3. Denís Llussà i Brunet 4. Carla Vassena i Fajardo 5. Albert Creixell i Gonzàlez 6. Miquel Badals i Torrecilla 7. Jordina Monge i Valls 8. Martí Copestake i Cornellà 9. Aitana Rodriguez i Rico 10. Jan Josep Sibina i Ribas 11. Joel Vera i Sunyer 12. Héctor Martinez i Brasé 13. Sergi Torres i Gomila 14. Jana Pous i Solé 15. Ainhoa Mas i Pérez 16. Aleix Ibáñez i Bach 17. Joan Gimenez i Anglada 18. Marc Casanova i Roca 19. Marta Amigó i López 20. Mireia Junqué i Ripoll 21. Marc Cots i Gonzalvo 22. Daniel Gimenez i Miralles 23. Martí Fabrés i Grau 24. Marta González i Pascual 25. Esther Motjer i Ayats 26. Guillem Briones i Torrent 27. Carles Llopart i Roura 28. Aleix Freixa i Ferrer 29. Laia Soler i Pla 30. Mar Besses i Casanovas 31. Cristian Cabanillas i Fernandez 32. Pere Marieges i Soucheiron 33. Andrea Piñera i Pons 34. Elna Vendrell i Auleda 35. Clàudia López i Ferrer 36. Rui Nuno De Castro i Tendeiro 37. Eloi López i Márquez 38. Marina Arbós i Junyent 39. Xènia Costa i Monforte 40. Nadine Van Loock i Borràs 41. Marçal Planas i Beltran 42. Adrià Burniol i García 43. Patricia García i Castro 44. Sílvia Rovira i López 45. Júlia Mumany i Pesarrodona 46. Pau Guiu i Ribera 47. Octavi Alfonso Rojas i Ortega 48. Judith Molero i Lorenzo 49. Anna Salamó i Vai 50. Laia Palacín i Borrell 51. Guillem Millán i Ganaza 52. Toni Martínez i Brasé 53. Jaume Uguet i Candel 54. Sabina Vidal i Navarrete 55. Laura Garí i Draper 56. Miguel Olivares i Asbert 57. Oriol Serra i Rueda 58. Albert Tous i Valles 59. Kim Marieges i Casas 60. Laia Vilà i Dalmau 61. Albert Gómez i Barot 62. David Maya i Prieto 63. Teresa Maluquer i Reina 64. Eulalia Barrera i Raventós 65. Clàudia Cardona i Arqué 66. Xavier Mombiela i Quintero 67. David Rodríguez i Carrillo 68. Arnau Biarge i Casas 69. Lídia Marqués i Andreu 70. Laia Jordana i Ferrer 71. Martí Torné i Pérez 72. Daniel Suqué i Tusell 73. Laura Roger i Anglada 74. Maria Dulce Brasé i Arnau 75. Meritxell Espona i Vinyeta 76. Daniel Coll i Sol 77. Marti Bridgewater i Mateu 78. Pol Kobeaga i Simó 79. Imma Caballero i Ferret 80. Maria Galindo i Barral 81. Pol Bellera i Coto 82. Oriol Cazorla i Argenté 83. Laura Algueró i Vadell 84. Alba Serratosa i Tort 85. Lara Carbonell i Yanovsky Circumscripció de Girona 1. Mariona Vilaroya i Ribera 2. Clàudia Brugués i Pastoret 3. Olga Pujol i Baldó 4. Marc Pujol i Maria 5. Joan Baixeras i Marin 6. Montserrat Soler i Martorell 7. Carlota Pons i Pérez 8. Carla Andreu i Pujadas 9. Jordi Vidal i Gañan 10. Joan Martínez i Sala 11. Anaïs Andreu i Palahí 12. Míriam Seguí i Carbonell 13. Carla Masmiquel i Suñer 14. David Gallego i Saballs 15. Guillem Morera i Romaní 16. Mireia Brunet i Biarnés 17. Jesús Vidal i Gañan Circumscripció de Lleida 1. Pol Oliva i Solé 2. Jordi Frauca i Lamorena 3. Aleix Salvador Porras i Cantons 4. Laura Jounou i Roca 5. Maria Cristina Fabà i Gabarroca 6. Josep Castells i Marsol 7. Joan Parcerisa i Albacete 8. Laura Polo i Dalfó 9. Valença Castells i Marsol 10. María de los Ángeles Gómez i Bargués 11. Abel Leóni Aubarell 12. Oriol Pérez i Moyano 13. Adriana Torroella i Giró 14. Xènia Sanjuan i Arbonés 15. Noemí Fabregat i Rodríguez Circumscripció de Tarragona 1. Cristina Casals i Miralles 2. Laura Pallarés i Viña 3. Eudald Mercader i Rodríguez 4. Marti Usach i Martinez 5. Mario Rosich i Sangrà 6. Sara Valls i Galcerà 7. Estel Mestre i Menasanch 8. Joan Figueras i Llopart 9. Sol Vernet i Casadó 10. Adrià López i López 11. Laia Bertomeu i Baiges 12. Laura Canut i Tomàs 13. Erola Espinosa i Muñoz 14. Oriol Camprubí i Fàbregas 15. Joan Pàmies i Magrané 16. Nuria Fornt i Suñé 17. Sever Domech i Parladé 18. Oriol Reverter i Curto

Summary: Ja són públiques les llistes de totes les candidatures del 21-D


Un grup internacional d’astrònoms encapçalat per Ignasi Ribas, investigador de l’Institut d’Estudis Espacials de Catalunya i l’Institut de Ciències Espacials, ha descobert un planeta candidat a tenir les condicions perquè hi hagi vida fora del nostre sistema solar. És un planeta amb una massa tres vegades més gran que la de la Terra i que orbita una estrella de Barnard, una nana roja, més antiga que el nostre Sol, que és de les més pròximes a nosaltres, a només sis anys llum. Després de més de dues dècades seguint els moviments d’aquesta estrella, els astrònoms han situat aquesta superterra a prop de l’anomenada ‘línia de gel’, és a dir, la distància respecte de l’estrella a partir de la qual l’aigua que hi pogués haver estaria congelada. La seva òrbita és de 233 dies. Aquest descobriment serà publicat demà a la revista Nature. Representació gràfica de la distància relativa entre les estrelles més pròximes i el Sol. Imatge: IEEC/Science-Wave – Guillem Ramisa. Des del 1997, diferents instruments han recollit una gran quantitat de mesures del moviment subtil que anaven detectant en aquesta estrella. El 2015, una anàlisi de totes aquestes dades va suggerir que el moviment podria ser causat per un planeta amb una òrbita d’uns 230 dies, però calia aconseguir moltes més mesures que confirmessin aquesta hipòtesi. Per això, els astrònoms van observar de manera regular l’estrella de Barnard, amb espectòmetres d’una gran precisió, com el Carmenes, situat a l’Observatori de Calar Alto, a Espanya. Aquesta tècnica consisteix a utilitzar l’efecte Dopple de la llum de l’estrella per a mesurar com varia la velocitat d’un objecte amb el temps. ‘Per a l’anàlisi, vam fer servir observacions de set instruments diferents durant 20 anys. El resultat d’aquest esforç és un dels conjunts de dades més gran i exhaustiu mai assolit per a estudis precisos de velocitat radial, que ha acumulat en total més de set-centes observacions’, explica Ignasi Ribas. Una vegada analitzades novament totes les dades, combinant les velles i les noves, va tornar a aparèixer un senyal que indicava un objecte que orbitava l’estrella amb un període de 233 dies. ‘Després d’una anàlisi acurada, estem segurs al 99% que el planeta és real, perquè és l’explicació que encaixa més bé amb les nostres observacions. Però hem de ser prudents, perquè les variacions naturals de la brillantor de l’estrella degudes a les taques estel·lars o a cicles d’activitat podrien produir efectes similars als detectats’, afegeix l’investigador manresà. El planeta, amb una massa tres vegades la de la Terra, es mou a una distància respecte de la seva estrella que podria fer que tingués les condicions perquè hi hagués vida. És ben bé al límit de la línia de gel, cosa que vol dir que, si no tingués atmosfera, la seva temperatura podria arribar als -150 graus centígrads. Això faria improbable que pogués tenir aigua líquida a la superfície. Però les característiques i la situació el fan un excel·lent objectiu perquè la pròxima generació de telescopis el continuï observant. Recreació artística del planeta de l’estrella Barnard. Fotografia: IEEC/Science-Wave – Guillem Ramisa. Guillem Anglada-Escudé, investigador de la Queen Mary University de Londres i un dels principals investigadors d’aquest projecte, explica que aquest descobriment també ha estat possible gràcies a la col·laboració amb el projecte RedDots, gràcies al qual es va descobrir el 2016 el planeta Proxima b, l’exoplaneta habitable més pròxim a la Terra. Participació de l’Observatori Astronòmic del Montsec La participació catalana en aquesta investigació no s’acaba pas aquí. El telescopi Joan Oró, situat a l’Observatori Astronòmic del Montsec, a Sant Esteve de la Sarga, i gestionat per l’Institut d’Estudis Espacials de Catalunya, és un dels equipaments que ha participat en la descoberta. ‘Ha proporcionat mesures fotomètriques de l’estrella de Barnard gairebé cada nit durant més de cinc mesos. Aquest seguiment, que s’ha fet de manera coordinada des de diversos telescopis, ha permès de descartar que el senyal trobat fos originat per la pròpia estrella i confirmar, d’aquesta manera, que era un nou planeta’, explica Ribas.

Summary: Investigadors catalans descobreixen una superterra freda orbitant l’estrella de Barnard


El primer ministre britànic, Boris Johnson, assegura que ‘s’esforçarà a fons’ per evitar la independència d’Escòcia. ‘Quin problema solucionaria?’, s’ha preguntat Johnson en un article publicat al diari ‘The Daily Telegraph’. En el text, Johnson apunta que és ‘difícil d’entendre que algú vulgui separar un país amb èxit’ i ‘posar una frontera internacional a l’illa.’ ‘M’esforçaré a fons per reforçar i preservar tot allò que valorem i estimem, i resistiré insistentment davant aquells que ens ho volen treure’, afirma el primer ministre britànic, que aquest divendres està de visita a Escòcia. Davant el creixement del suport a la independència arran del Brexit i la voluntat del govern escocès de convocar un segon referèndum durant la segona meitat del 2020, Johson insisteix en l’article que després de la sortida del Regne Unit els escocesos rebran més suport econòmic per part de Londres. ‘Donaré suport als grangers d’Escòcia’, diu Johnson, que els promet destinar 51,4 milions de lliures més en els pròxims dos anys.

Summary: Johnson diu que ‘s’esforçarà a fons’ per a evitar la independència d’Escòcia


Els taxistes en vaga a Madrid han rebut el president de Ciutadans, Albert Rivera, amb insults a l’estació d’Atocha. Rivera mateix ha explicat a Twitter que havia intentat dialogar amb ells i ha afegit que ‘els insults i l’agressivitat’ no aconseguirien de convèncer els usuaris. Protegit per agents de la policia espanyola, ha hagut de sentir crits com ara ‘fora, fora’, ‘fill de puta’ i ‘pocavergonya’. Rivera ha estat xiulat i escridassat. ‘He intentat d’explicar-los la meva posició, però entre amenaces i insults és impossiblede tenir un debat constructiu’, ha escrit. ‘Continuo pensant avui més que ahir que els ciutadans tenen dret d’elegir si es desplacen amb taxi, VTC o com vulguin’, ha acabat dient. He tratado de explicarles mi postura, pero entre amenazas e insultos es imposible tener un debate constructivo. Estas actitudes a los primeros que perjudican es a ellos. (2/3) pic.twitter.com/e7Jf6zzQtM — Albert Rivera (@Albert_Rivera) January 21, 2019 Sigo pensando hoy aún más que ayer que los ciudadanos tienen derecho a elegir si se desplazan en taxi, VTC o como quieran. (3/3) pic.twitter.com/9OxMj15fBb — Albert Rivera (@Albert_Rivera) January 21, 2019

Summary: Els taxistes insulten Albert Rivera a Atocha


El grup Manel acaba de publicar el seu cinquè disc, Per la bona gent, que des de divendres ja es pot trobar a les botigues. És el seu primer disc amb discogràfica pròpia, Ceràmiques Guzmán. Els barcelonins començaran la ronda musical a València el pròxim 9 de novembre i ara són en plena promoció. Dijous van rebre VilaWeb per parlar d’aquesta obra, dels canvis al llarg dels seus onze anys de carrera, de Miquel Bauçà, o de la manera com componen les lletres que, en aquest disc, giren molt al voltant del fet artístic, de què significa pujar a un escenari, i que inclou petits homenatges a artistes que els han precedit, com Sisa o Maria del Mar Bonet. —De què parleu al disc Per la bona gent? —Guillem  No ens hem caracteritzat mai perquè tinguem discs que siguin molt conceptuals. Ho entenem com una col·lecció de cançons. Però sí que penso que aquesta vegada ens n’ha sortit un que insinua algun concepte. D’una manera natural i sense buscar-ho gaire ens han sortit bastants cançons, frases o idees que tenen a veure amb l’ofici d’escriure cançons. I hem fet ‘sampleigs’ de més cantants com ara Sisa o Maria del Mar Bonet. Vulguis o no parles de gent que s’hi ha dedicat. Fas com un fil invisible de tradició. ‘Boy band’ és una cançó divertida sobre gent que està en un grup. La cançó ‘El vell músic’, de Sisa al final. O ‘Les estrelles’, versió de ‘Stars’ de Janis Ian, que parla de la gent que d’una manera o una altra puja a un escenari, i que parla de què et dóna l’escenari i de què et treu. —Gran lletra: ‘Mai sabreu el mal que fa que el propi nom se’t faci estrany’. —G.: És la relació que un té amb el seu personatge públic, sí. Roger Padilla. —Ser famosos, una mica, us ha d’agradar. Si no, no pujaríeu a l’escenari. —Roger  Com a molt tenim l’experiència d’estar davant el públic quan fem concerts i la setmana de promoció. Però al dia a dia, la gent no ens para pel carrer, no. —Arnau  Nosaltres ens diem Manel. I a mi moltes vegades em diuen Manel.  En aquest cas t’ho dic: se’m fa estrany aquest nom. Per a persones com Nina Simone és molt més forta. El seu nom agafa un significat per a la gent, però ells són d’una manera que la gent no coneix. —G.: Ens feia cert respecte de posar aquesta cançó, perquè assumeixes certa fama. I això és una mica ridícul. Una cosa és la petita llambregada de fama que hàgim pogut tenir. I una altra cosa és Nina Simone. Et recomano que escoltis ‘Estrelles’, però no de Janis Ian, sinó de Nina Simone, que en va fer una versió en directe molt bonica a Suïssa, Montreux (vídeo). Molt improvisada, i amb sentiment. —Fins a quin punt la fama i el públic us marca i limita? Fins a quin punt us sentiu còmodes si us exigeixen de ser representants d’una generació? O prendre partit en una causa política? —G.: Ets esclau de l’audiència en la mesura que articula un missatge que et condicioni a tu. Essent lliures, no tenim gens d’interès a ser un grup de minories. Volem arribar a com més gent millor. Ara, encara que volguéssim arribar a més gent que no voldríem, tampoc no sabríem quin és el mecanisme mitjançant el qual tens més clics. —Fa deu anys que sou a l’escenari. La pregunta no és com heu canviat vosaltres, sinó com ha canviat la gent, el públic, la indústria? —G.: Sobretot la música ha canviat aquests darrers deu anys. Especialment aquests darrers tres. —Aquests darrers tres? —G.: Ens ha interessat molt la nova manera d’entendre la cultura urbana i el hip-hop. Un desembarcament que ha passat a escala mainstream a Catalunya, però que ja hi era en alguns altres llocs. La nostra generació venia molt d’escoltar música indie. Això d’ara a nosaltres ens ha interessat moltíssim. Hem après coses noves. I aprens la disciplina de diferent. En el procés creatiu. A mi m’interessa la part sonora, d’estructures, i com entenen una cançó, que és molt diferent. Guillem Gisbert. —Dubtes sobre lletres. A ‘Per la bona gent’ llegeixo: ‘Tres portes tinc a ca meva, obertes a tots els vents. La que està oberta per tu, l’altra per la bona gent’. I la tercera? —G.: La tercera apareix al final de la cançó. ‘I la tercera per la mort que la tancarà al meu temps.’ Passa que nosaltres hem jugat a retallar, a treure aquesta porta i posar-la només al final. —R.: Són tres tornades, però l’única que hem deixat completa és l’última. És una manera de jugar, sí. —A ‘Els entusiasmats’ simuleu una guerra de barris de Barcelona. Parleu dels ‘tristos del Putxet’. Quin problema hi ha amb els del Putxet? —G.: Perdona, i els sarcàstics de Badal? No sé fins a quin punt una cosa és pitjor que l’altra. O els vençuts de la Creueta. Construïm aquesta idea d’una sèrie de bandes que van al parc de l’Escorxador i van a hòsties defensant la seva opció de vida. I arriba la furgoneta dels Entusiasmats que els intenta contaminar de la seva fe. Però al final lligar tristos i el Putxet és que trobes una cosa que funciona fonèticament. —A ‘L’Adela i el marge’ surt aquesta idea: ‘Ets idiota, t’hauries divertit.’ Què es vol dir amb això? —En el fons, és la història més romàntica que tenim en aquest disc. Reprodueix, si vols, que una de les dues parts de la parella és més valenta creant un idea i dient: ‘No t’has atrevit a fer això. I et conec prou per a comprendre que t’hauria acabat agradant.’ —A la cançó ‘Formigues’ versioneu Verdaguer. I Miquel Bauçà? Heu versionat mai Bauçà? —Doncs mira, això que passa amb els fans i la fama, una vegada una noia a Irlanda em va regalar El canvi, de Miquel Bauçà. I l’he utilitzat bastant, en aquest disc. I no d’inspiració total, però com que és escrit en forma de diccionari, el feia servir per a escalfar. Havia d’escriure, no me’n sortia, i llegia El canvi, que m’ajudava a posar-m’hi. O també he anat a buscar la definició de ‘entusiasme’. I de fet, espero que ningú no se n’adoni, que potser vaig fuetejar-lo a sac. Martí Maymó. —Sabeu llegir notes? —A.: El Martí i jo vam estudiar música i podem llegir partitures, però no és l’eina que fen servir. A vegades sí, quan ha vingut un quartet de corda els n’escrius. —G.: Nosaltres no llegim partitures, no. Nosaltres treballem amb ordinador. Però ho fem amb teclat i MIDI. Al teclat hi associem un so digital que sona, per exemple, com una trompeta. O una bateria. I anem escrivint amb el teclat. Després també ho poses en una pantalla i ho pots corregir amb el cursor, ja fora del teclat. I no és fins després que fem tocar la trompeta bé. —Teniu 34, 36, 38 anys. Fills? —A.: No. Segurament no hem tingut sort. —Martí: Potser ens morim sense. —R.: No és una decisió de no tenir-ne, no —G.: Exacte. No som militants de no tenir-ne, no. Va com va. —Heu estrenat discogràfica. Ara, Ceràmiques Guzmán, és vostra. Guanyeu més diners i llibertat artística tenint discogràfica pròpia? —G.: La llibertat artística ja la teníem, perquè nosaltres teníem contractes de llicència. No discogràfics. Mai la discogràfica no ens havia recomanat de treure, posar una cançó, o canviar-la. Sempre hem fet com bàsicament ens ha donat la gana. Primer amb Disc Medi i després amb Warner. Però ara, com que els contractes han anat vencent, hem dit: ‘Saps què, total, com que ho fèiem tot nosaltres, excepte coses burocràtiques, eliminem un intermediari.’ Amb discogràfica pròpia eliminem un intermediari. —Viviu de la música, o teniu cap altra feina? —G.: Vivim de la música. Nosaltres en aquest sentit hem tingut sempre molta sort. Hem pogut viure de la música des del començament. Fa deu anys. —A.: Ens guanyem la vida amb els concerts, la font d’ingressos de la gran majoria de grup de música. Sí que deu haver-hi músics internacionals que guanyen diners amb els discs, però no és el nostre cas. —M.: En general, allò dels Beatles de ‘decidim que els concerts són un infern i ens volem dedicar a fer discs i prou’, és inviable. Arnau Vallvé.

Summary: Manel: ‘Ens ha interessat molt la nova manera d’entendre la cultura urbana i el hip-hop’


Les eleccions de diumenge passat tornen a fer possible un govern del Botànic, però l’entrada d’Unides Podem i Esquerra Unida al nou Consell en complicarà l’estructura. Una de les possibilitats és ampliar el nombre de carteres, cosa que no s’ha decidit, entre més raons, perquè tots coincideixen que fins després de les eleccions municipals del 26 de maig no es tancarà l’acord. Tanmateix, abans, el dia 16 de maig, s’hauran de constituir les Corts i elegir-ne el president. De primer, s’havia especulat que Enric Morera deixaria el càrrec en canvi d’ocupar una conselleria, però aquesta possibilitat perd força. Ell mateix ha dit que aquest nou període serà més difícil a causa de l’augment de grups polítics i que al capdavant ha d’haver-hi algú amb experiència. ‘Al davant de les Corts hi ha d’haver algú que sàpiga què vol dir fer una gestió bona i eficaç de la vida parlamentària’, ha dit referint-se a ell mateix. Ha assegurat que faria allò que digués el seu partit, el Bloc, per bé que els seus companys ja saben quina és la seva preferència. Si no hi ha cap sorpresa de darrera hora, el consell nacional del Bloc de dissabte el proposarà com a candidat a presidir les Corts Valencianes.

Summary: Morera tornarà a ser candidat a president de les Corts


Avui fa deu anys dels fets del cas 4-F, també conegut per cas ‘Ciutat Morta‘, per l’impacte del documentari que porta aquest nom, i que explica la història de tres nois i una noia que van ser empresonats acusats d’haver ferit greument un agent de la guàrdia urbana de Barcelona el 2006. Temps més tard, la noia es va suïcidar. Per recordar aquest cas, avui surt al carrer el llibre ‘Ciutat Morta. Crónica del caso 4F’, que recull en 350 pàgines documentació detallada sobre el procés d’instrucció, el judici, testimonis de presos i una anàlisi dels casos de tortura a l’estat espanyol, entre més informació. Els impulsors del llibre l’han editat gràcies una campanya de micromecenatge a Verkami. Vegeu el vídeo de promoció del llibre: Els fets es remunten al 4 de febrer de 2006, durant una càrrega en què un agent de la guàrdia urbana de Barcelona va resultar ferit greument per l’impacte d’un objecte al carrer de Sant Pere Més Baix. De primer, fins i tot el batlle de llavors, Joan Clos, va explicar qual l’agent havia rebut l’impacte d’un test que havia caigut des d’un balcó. Però hores més tard la versió oficial deia que la causa de la ferida havia estat una pedra llançada des del carrer. Quatre persones van ser detingudes per aquest cas: Juan Pintos, Àlex Cisterna, Rodrigo Lanza i Patricia Heras. Totes quatre han defensat sempre que eren innocents. Patricia Heras, que no era acusada de l’agressió sinó d’haver llançar una tanca contra la policia, es va suïcidar a casa seva, durant un permís penitenciari. Amnistia Internacional havia denunciat el cas i les tortures rebudes pels tres detinguts principals. I Heras, a més a més, havia denunciat maltractaments. Al llibre hi ha texts dels periodistes Jesús Rodríguez i David Fernàndez, els advocats Andrés García Berrio i Eduardo Cáliz, els antropòlegs Manuel Delgado, José Mansilla i Giuseppe Aricó; entrevistes a l’advocada Laia Serra, a la productora Metromuster i a portaveus de grups com ara Alfon Libertad, Xarxa Antirepressió de Familiars de Detingudes, mares d’encausats per l’acció Aturem el Parlament, Justicia Juan Andrés, Ester Quintana i altres. També hi ha els testimonis de Patricia Heras, Rodrigo i Katu Lanza, Mariana Huidobro, Helen Torres, Diana J. Torres i Silvia Villullas.

Summary: Deu anys del cas 4-F


És sabut que un embaràs humà dura, per regla general, nou mesos. Nou mesos que van des de la fecundació –el moment en què l’espermatozoide fecunda l’òvul– fins al part. Ara bé, no totes les realitats són així i sis de cada cent naixements a Catalunya són prematurs; és a dir, tenen lloc abans del que estava previst. Es considera que un infant és prematur quan neix abans de les 37 setmanes de gestació. Les causes són diverses, però la majoria estan relacionades amb l’estat de salut de la mare i amb el desenvolupament i complicacions de l’embaràs. Malgrat l’elevat nombre de parts prematurs que es produeixen cada any a Catalunya, el grau de desconeixença sobre el tema és elevat i, segons Anna Ciurana, excoordinadora d’infermeria de nounats de l’Hospital Clínic, “la gent no sap què és un prematur fins que no en té un a la família”. Gràcies als avenços mèdics, actualment un part prematur es pot preveure i això permet millorar-ne el pronòstic. Així doncs, si en algun moment de l’embaràs es percep l’amenaça de part prematur, la mare ingressa a l’hospital i se li administren corticoides per tal de fer madurar els òrgans i facilitar, per exemple, que els pulmons puguin funcionar. D’aquesta manera, els nadons surten més preparats i tenen menys complicacions. La Carmen, per exemple, va ingressar a l’hospital quan estava embarassada de sis mesos i mig perquè va patir una infecció a la bossa amniòtica (que conté el fetus) i durant els quinze dies que va estar ingressada li van subministrar corticoides. Tot i això, quan va néixer, la Clara (la seva filla), patia una infecció i, en un primer moment, els doctors pensaven que podia tenir meningitis (inflamació de les meninges, les membranes que envolten l’encèfal i la medul·la espinal). Després de més de dues setmanes a l’UCI, la Clara va millorar, va passar dues setmanes més a la incubadora i va poder tornar a casa. Quan arriba el moment, el part no varia gaire respecte al d’un nadó a terme, ja que els infants prematurs poden néixer tant de manera natural com a través de cesària. No obstant això, un cop neixen, tot canvia. D’entrada, cal garantir la temperatura corporal i la respiració del nadó i això pot obligar a fer maniobres de reanimació i provoca que, en moltes ocasions, els pares pràcticament no puguin veure el nadó un cop neix, ja que les infermeres se l’han d’emportar ràpidament a la incubadora per realitzar-li les cures necessàries. Després de néixer, la majoria de nadons prematurs tenen unes característiques comunes, com la fragilitat i la vulnerabilitat, però sobretot són immadurs; com que han nascut abans d’acabar el període complet de gestació, els seus òrgans no s’han pogut desenvolupar al complet. Les famílies ho viuen amb angoixa i demanen respostes sobre com evolucionarà la situació. La infermera Anna Ciurana, però, explica que això és una cosa que no es pot dir: “És el dia a dia, és paciència. És temps. I el temps va fent madurar o va fent sortir algunes seqüeles”, conclou. L’ambient que es viu pocs minuts després del naixement d’un infant prematur o d’un nadó a terme són completament diferents. “He vist famílies que en primera instància han creat un rebuig a un nadó, ja que l’infant és molt petit i molt diferent de les seves expectatives inicials. Viuen una situació que no s’esperaven”, comenta Sergi Martínez, infermer de la Unitat de Nounats a l’Hospital de la Vall d’Hebron. Els pares, doncs, sovint s’imaginen que un cop el nadó neix, hi podran tenir el primer contacte, però quan aquest és prematur això no és possible, ja que l’infant necessita cures immediates i entrar a la incubadora. A Martínez li va cridar molt l’atenció que uns pares li diguessin “És l’últim que tinc”, ja que, per ell, això deixa clar que “s’esperaven una altra cosa, però han entès que tenir un fill és una responsabilitat molt grossa”. Quan el nadó prematur rep l’alta hospitalària, segueix tenint un acompanyament que permet controlar que tot es desenvolupi amb normalitat. Els infants prematurs, però, poden tenir seqüeles al llarg de la vida, que depenen del grau de prematuritat, i que van des dels problemes pulmonars fins a dificultats en l’aprenentatge. La realitat de la prematuritat és molt diversa i, si bé existeix la cara positiva, també hi ha la vessant més fosca. La majoria de casos tenen un final feliç i els infants prematurs tiren endavant malgrat les adversitats, però també hi ha nadons que no ho aconsegueixen i perden la vida a causa de la prematuritat. La Bet va ser mare de dues bessones prematures, l’Aina, que no va poder sobreviure, i la Jana. Després de vuit dies de vida, l’Aina va morir a causa d’una malaltia que li va destruir els budells, però tot i això, encara segueix molt present en el dia a dia de la família: “A les nits, la Jana mira al cel, i quan hi ha alguna estrella que brilla molt em diu: mira mama, l’Aina!”, comenta la Bet. La Sònia també va tenir un part prematur. En Jael va néixer a la setmana 26 i els primers dies de vida van ser molt durs: “Em va costar molt crear el vincle amb el meu fill, no el reconeixia com a meu”, comenta la Sònia. Disset dies després de néixer, però, a en Jael se li va inflar la panxa i li van detectar la mateixa malaltia que a l’Aina (enterocolitis necrotitzant), que també li va destrossar els budells. Després de moltes proves, els metges van informar la Sònia que “sense intestí, no podia viure”, i poques hores més tard el Jael va morir. “El meu fill em va donar l’oportunitat de viure una maternitat diferent i em va fer créixer molt com a mare i com a persona”, explica la Sònia. No obstant això, la majoria de parts prematurs acaben amb un final feliç, com la Queralt, que tot i ser prematura extrema va aconseguir tirar endavant i avui en dia és igual que la resta d’infants de la seva edat. La Queralt va néixer a setmana 24 de gestació i va rebre l’alta mèdica després de tres mesos intensos a la incubadora. “Quan ho recordo, encara se’m posa la pell de gallina”, comenta en Jordi, el pare de la Queralt. De fet, hi ha una gran possibilitat que tingui altes capacitats d’aprenentatge i memòria. “Els astres es van alinear i hem tingut la immensa sort que la Queralt està perfecte”, explica en Jordi. També van tenir sort la Foix i el Bru, fills del Guiu i la Laia, que van néixer a la setmana 32 i, després de dinou dies a la incubadora, van sortir sans de l’hospital. Ara, un any després, segueixen una vida sense seqüeles. En un altre sentit, el Sergi Martínez, infermer, es planteja fins a quin punt és èticament justificable mantenir a un nadó amb vida si, a canvi, ha d’estar connectat a un munt de màquines sense que se sàpiga del cert quines conseqüències pot tenir això per ell. A quin preu volem fer sobreviure els prematurs? L’acompanyament a les famílies i l’atenció al nadó prematur durant els primers anys de vida és molt important, i l’associació de prematurs de Catalunya, ‘Som Prematurs’, és un puntal. L’associació, formada per professionals i famílies que han viscut de primera mà el món de la prematuritat, s’encarrega d’oferir l’ajuda que necessitin les famílies amb un nadó prematur: “Ens aproximem als pares i anem detectant les necessitats a mesura que anem coneixent-los”, explica Bet Lafarga, presidenta de l’associació. ‘Som Prematurs’ ofereix un acompanyament a les famílies dins de les unitats, organitza una escola de pares als hospitals que ho accepten i facilita un espai per compartir experiències entre diverses famílies amb infants prematurs. Evolució prematuritat Infogram Sigui com sigui, és evident que la prematuritat té un gran impacte pels nadons i, sobretot, per les famílies. I aquest és superior al que molta gent s’imagina. Els riscos pels infants, sovint desconeguts, i la incertesa dels primers dies, difícil de gestionar per les famílies, dibuixen un escenari imprevist, que dista de la imatge habitual que representa la maternitat. En Sergi Martínez està convençut que “és important que evolucionem com a societat a un pensament en el qual no sigui tan important mirar pels fills per nosaltres mateixos; és a dir, no dir «Vull tenir un fill», sinó «Vull cuidar un fill». I un gran exemple és el que implica patir un procés de part prematur”. Per la Bet Lafarga, la prematuritat encara significa una lluita: “L’Aina  és la filla que em dóna més feina, perquè em va dir: «Mare, que cap prematur ni cap pare tingui la sensació de sentir-se sols. Ajuda’ls»”. Foto de capçalera: Joana Arribas, capseta.com

Summary: Prematurs: entre la carrera d’obstacles i l’esperit de superació