Quan després de caminar uns cinc minuts vaig albirar el poble, una sensació estranya que mai havia experimentat fins llavors em va recórrer les entranyes: la impotència, la tristesa, la ràbia i l'angoixa es barrejaven lentament. Era com si costés remenar-les per tal que les sentís cadascuna en la seva puresa, així com també la transició entre una i l'altra.